Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що після смерті батька [PERSON], котрий помер 06.08.2015р., залишилось спадкове майно, а саме житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами №92 по вул.Миру в с.Пнікут Мостиського району Львівської області. Вказує, що за життя спадкодавець [PERSON] склав заповіт, яким усе своє майно заповів позивачеві. Стверджує, що як спадкоємець за законом прийняла спадщину, яка відкрилась внаслідок смерті [PERSON], зокрема звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті батька, однак в оформленні спадкових прав на зазначений вище житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами їй відмовлено через відсутність на такий правовстановлюючих документів. З огляду на наведені обставини, просить суд ухвалити рішення, яким визнати за нею право власності на спірний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами №92 по вул.Миру в с.Пнікут Мостиського району Львівської області. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, а надіслала на адресу суду заяву, в якій зазначила, що нею помилково невірно зазначено назву відповідача, оскільки в результаті обєднання територіальної громади утворилась Мостиська міська обєднана територіальна громада, до складу якої увійшло с.Пнікут, з адміністративним центром у м.Мостиська, а тому просить виправити помилку у назві відповідача - з Мостиської обєднаної територіальної громади на Мостиську міську раду Львівської області. Просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Представник відповідача - Мостиської міської ради Львівської області в судове засідання не з'явився, проте подав заяву, в якій просить справу слухати у їх відсутності та не заперечує проти вимог позивача. Третя особа - приватний нотаріус Мостиського районного нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не зявився, а подав заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності. Представник третьої\~особи -\~завідувач Мостиської\~державної нотаріальної\~контори в\~судове засідання\~не з'явився, а подав заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності. Оскільки розгляд справи відбувся за відсутності учасників справи, то відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У ч.4\~ст.206 ЦПК України\~зазначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, суд вважає, що у відповідності до вимог ст.ст.200, 206 ЦПК України у справі можливо ухвалити рішення про задоволення позову при проведенні підготовчого засідання. Судом встановлено, що 06.08.2015р. відкрилась спадщина внаслідок смерті [PERSON]. До складу даної спадщини входить право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами №92 вул.Миру с.Пнікут Мостиського району Львівської області. Спадкодавець [PERSON] за життя розпорядився усім своїм майном, склавши 09.09.2014р. заповіт на імя своєї дочки [PERSON], позивача по справі. Позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем за заповітом даної спадщини. Згідно довідки виданої виконавчим комітетом Мостиської міської ради Львівської області №1243 від 04.09.2018р. слідує, що [PERSON], який помер 06.08.2015р., на час смерті був зареєстрований та проживав в [INFO] та разом з ним проживала його дочка (позивачка) [PERSON] Відповідно до копій матеріалів спадкової справи №62/2015 заведеної 25.08.2015р., позивач у встановлені законом строки звернулася в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] Інших можливих спадкоємців, яким би належало право на обовязкову частку в спадщині спадкодавця [PERSON], - судом не встановлено. В той же час, через відсутність правовстановлюючого документу на спірний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами №92 вул.Миру с.Пнікут Мостиського району Львівської області, позивач не може в позасудовому порядку в повній мірі оформити свої спадкові права та одержати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину на дане спадкове майно, у зв'язку із чим звернувся до суду із зазначеним позовом. Вказані обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються наявними у справі письмовими доказами, а саме: заявами сторін та третіх осіб; копією свідоцтва про смерть спадкодавця [PERSON] серії І-СГ №382168 від 06.08.2015р.; копією заповіту спадкодавця [PERSON] від 09.09.2014р.; листом приватного нотаріуса Мостиського районного нотаріального округу №255/02-14 від 25.08.2015р., в якому позивачу розяснюється право звернення до суду із позовною заявою «Про визнання права власності на житловий будинок»; копією спадкової справи №62/2015 заведеної 25.08.2018р. після смерті [PERSON]; копією свідоцтва про народження, паспорта позивача; іншими матеріалами справи. Відповідно до\~ст.1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно\~ст. 1223 ЦК України\~право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261 - 1265 цього Кодексу\~(спадкоємці за законом). Правилами\~ст.1268 ЦК України\~встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч.1\~ст. 1297 ЦК України). Практика Верхового Суду України (п.23\~Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року) при розгляді справ даної категорії вказує на те, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Оскільки у даному випадку питання про право позивача на спадщину не може бути вирішено в нотаріальному порядку шляхом видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з вищевикладеними обставинами, тому це питання можливо вирішити у судовому порядку шляхом визнання права власності на вищевказане спадкове майно за позивачем у порядку спадкування за заповітом. Відповідно до ч.3 ст.12, ст.81\~цього\~Кодексу, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень,крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст.ст.77-78 ЦПК України. З огляду на те, що на час відкриття спадщини спадкодавець [PERSON] був фактичним власником спірного майна, хоча і не оформив право власності на таке, то суд вважає, що є всі підстави для визнання за позивачем права власності на вищевказані будинковолодіння в порядку спадкування після смерті останнього, оскільки вона є спадкоємцем за заповітом і прийняла спадщину, а інших спадкоємців, які б мали право на обовязкову частку в спадщині судом не встановлено. На підставі викладеного,

Outcome: approved