Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 30 квітня 1999 року Міським відділом реєстрації актів громадянського стану м.Харкова, актовий запис №203, також просила стягнути з відповідача на користь позивач сплачений судовий збір при подачі нею даної позовної заяви. Позивач в обґрунтування своїх вимог за позовом зазначила, що вони знаходяться з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому зареєстрованого 30 квітня 1999 року Міським відділом реєстрації актів громадянського стану м.Харкова, актовий запис №203. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки. Шлюбно-сімейні відносини припинені в середині 2016 року, сторони не ведуть спільне господарство, у них відсутній єдиний сімейний бюджет. Позивач вважає, що збереження родини не є можливим, на примирення вона не згодна. У судове засідання позивач не з`явилася, повідомлялася про дату та час слухання справи своєчасно та належним чином, надала суду заяву, з якої вбачається, що вона просить розглядати справу за її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти примирення заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, повідомлений про дату та час розгляду справи своєчасно та належним чином, надав до суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутністю, при цьому зазначив, що позовні вимоги про розірвання шлюбу визнає у повному обсязі, однак, проти стягнення з нього судового збору заперечував через скрутне матеріальне становище. Враховуючи, що розгляд справи відбувся у відсутність позивача та відповідача, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову, з наступних підстав: Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 30 квітня 1999 року Міським відділом реєстрації актів громадянського стану м.Харкова, актовий запис №203 (свідоцтво про одруження серія [NUMBER] від 30 квітня 1999 року). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серія [NUMBER] від 2 серпня 2005 року) Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і зберігання шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. У ході судового розгляду встановлено, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені з середини 2016 року, сторони не ведуть спільне господарство, у них відсутній єдиний сімейний бюджет. Позивач вважає, що збереження родини не є можливим, на примирення вона не згодна. З заяви відповідача також вбачається, що він просить шлюб розірвати. Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємовідносини подружжя, вважає подальше сімейне життя подружжя і зберігання сім'ї неможливим. При таких обставинах, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню. Згідно зі ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Позивачем сплачені судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп., що підтверджується відповідним платіжним дорученням, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивач. На підставі викладеного,

Outcome: approved