Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою про визнання [PERSON], [PERSON] такими що втратили право користування будинком № 53 по вул.Європейській в м.Марганець Дніпропетровської області. Позов обґрунтовує тим, що вона є власником будинку № 53 по вул.Європейській в м.Марганець на підставі договору дарування від 11.03.1997 року. В будинку зареєстровані її діти [PERSON] та [PERSON], відповідачі по справі. Відповідачі в будинку не проживають, [PERSON] з жовтня 2015 року, [PERSON] з січня 2017 року, особистих речей в будинку не мають, участі в утриманні будинку не приймають, оплату за комунальні послуги не оплачують, добровільно знятися з реєстрації не бажають, чим перешкоджають їй вільно розпоряджатися своїм будинком. Відповідачі відзив на позовну заяву не надали, про розгляд справи повідомлялися належним чином. Представник третьої особи Марганецької міської ради пояснень щодо позову, а також заяв і клопотань до суду не надав. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та наведені у позовній заяві доводи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст.13 ЦПК України). Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно копії договору дарування від 11 березня 1997 року позивач [PERSON] є власником будинку № 53 по вулиці Європейській в м.Марганець Дніпропетровської області (а.с.5). В зазначеному будинку зареєстровані [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Факт реєстрації відповідачів за даною адресою підтверджується довідкою адресно-довідкового підрозділу ГУДМС України в Дніпропетровській області від 22 березня 2019 року (а.с.18-19). 22 лютого 2019 року головою квартального комітету № 12 Марганецької міської ради [PERSON] в присутності мешканців вулиці Європейській [PERSON] (буд.№52) та [PERSON] (буд.№48) складено акт про те, що [PERSON], [INFO], не проживає в [INFO] з жовтня 2015 року, а [PERSON], [INFO] не проживає в [INFO] з січня 2017 року (а.с.7). Також, факт не проживання відповідачів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в будинку № 53 по вул..Європейській в м.Марганець Дніпропетровської області підтверджується довідкою про склад сімї від 22 лютого 2019 року (а.с.6). За правилами ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною 1 ст.321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому, згідно вимог ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст.150 Житлового кодексу України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі заяви особи органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.\~ Ухвалюючи рішення, суд зважає на те, що позивач є власником будинку № 53 по вул.Європейській в м.Марганець Дніпропетровської області, відповідачі, хоча і зареєстровані у будинку, однак не проживають в ньому, [PERSON] з жовтня 2015 року, [PERSON] з січня 2017 року. Факт реєстрації в будинку відповідачів, які в ньому не проживають, порушують права позивача як власника. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що вимоги [PERSON] є законними, обґрунтованими й такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки підтверджені наявними у справі доказами. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідачів на користь держави підлягає стягненню судовий збір. На підставі статей 319, 321, 391 ЦК України,

Outcome: approved