Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позову зазначила, що вона є власником вказаного будинку, в якій зареєстрований відповідач, який там не проживає з листопада 2015 року. Реєстрація відповідача у вказаній квартирі була формальною та наданий час порушує права позивача як власника квартири, яка вимушена сплачувати комунальні послуги за відповідача та позбавлена отримувати субсидію на оплату житлово-комунальних послуг. За таких обставин, просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням за вказаною адресою. Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 10.08.2021 року відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін. 06.12.2021 року позивач подала у судове засідання заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, виходячи з підстав, викладених у позовній заяві, просить позов задовольнити та розглядати справу без її участі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином відповідно до вимог ст.ст. 128-131 ЦПК України. Причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи не надав, відзиву на позовну заяву від відповідача до суду не надходило. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. За таких обставин, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі матеріалів справи та наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим 21.08.2009 року державним нотаріусом Першої кіровоградської державної нотаріальної контори Хомутенко О.В., зареєстрованим в реєстрі за № 486/2009, Витягом ОКП «Кіровоградське ООБТІ» про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 17.09.2009 року № 23874850, Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 09.06.2020 року № 211728672 (а.с. 8, 9, 10-11). Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи № 017351/1, виданої 08.09.2021 року Кропивницькою міською радою, [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] та будинкової книги (а.с. 11-13, 25). Відповідно до вимог ст.ст. 319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Як вбачається з довідки Квартального комітету № 16 Подільського району м. Кропивницького від 28.07.2021 року [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , однак не проживає там (а.с. 14). Згідно письмових пояснень та акту про непроживання особи від 03.06.2021 року, складених [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , підписи яких посвідчені Головою Квартального комітету № 3 Подільського району м. Кропивницький, [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , не проживає з листопада 2015 року, його речі в будинку відсутні (а.с. 15, 16). Згідно ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно ч. 3 ст. 12, ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підставі викладеного, та приймаючи до уваги, що відповідач не проживає більше шести років в будинку, який належить позивачу, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] , підлягають задоволенню.

Outcome: approved