Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом та свої вимоги мотивує тим, що вона на даний час проживає окремо від батьків з бабою [PERSON] . З першого вересня 2019 року вона є студенткою Сумського державного педагогічного університету ім. А.С. Макаренка. Термін закінчення навчального закладу - 30.06.2023 року. На даний час матеріальну підтримку їй надає лише батько. І в подальшому, на весь час навчання, він обіцяє надавати матеріальну підтримку. Від матері жодних коштів вона не отримує тривалий час. Навіть тих, які вона отримує від батька в якості аліментів на її утримання за рішенням суду. Протягом всього терміну навчання вона потребує матеріальної допомоги оскільки навчається на денній формі навчання і не має можливості десь працювати і забезпечувати себе фінансово самостійно. Мати [PERSON] працює перукарем в салоні краси. Стан здоров`я та матеріальне становище матері дозволяє їй її утримувати оскільки вона є фізичною особою - підприємцем. У зв`язку з цим просить суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти в розмірі 1/4 всіх видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для працездатних осіб щомісячно, з 22.12.2019 р. до досягнення нею двадцяти трьох років. Відповідач [PERSON] , якій надсилалась копія позовної заяви з додатками, відзив на позов не подала. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України,- кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] та її матір`ю є відповідач [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 5). [PERSON] з 01.09.2019 року є студенткою денної форми навчання Сумського державного педагогічного університету ім.А.С. Макаренка, за державним замовленням. Термін закінчення навчального закладу 30.06.2023 року, що підтверджується довідкою від 18.10.2019 № 19/96 (а.с.6). Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно до ч.ч. 1, 3 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Статтею 200 СК України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3 роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст. 191 СК України,- аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд зазначає, оскільки [PERSON] , [INFO] , є повнолітньою, а ч.2 ст.182 СК України визначає мінімальний розмір аліментів на утримання саме дитини, а не повнолітніх доньки або сина на період їх навчання, а тому застосування цієї норми є помилковим. З матеріалів справи вбачається, що з позовом до суду позивач [PERSON] звернулась 25.11.2019 року. [INFO] [PERSON] виповнилося 18 років, а тому суд вважає за необхідне стягувати з відповідача на користь позивача аліменти з 23.12.2019 р., тобто з наступного дня за яким остання досягнула повноліття. За таких обставин, суд встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, оцінивши докази у їх сукупності, дійшов до висновку про те, що повнолітня дочка відповідача, яка навчається у вищому навчальному закладі на денній формі навчання, не працює та не має інших доходів, які б були достатнім для належного забезпечення її навчання та побуту, а тому стягнення аліментів з матері на її утримання аліментів є необхідним, оскільки обов`язок з утримання дитини покладається на обох батьків. Суд також враховує наявність у позивача іншого з батьків, а саме батька [PERSON] , який також зобов`язаний утримувати дитину, яка продовжує навчання та приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог і вважає за доцільне стягувати з [PERSON] на користь позивача аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з 23.12.2019 на період навчання, але не більше, ніж до досягнення позивачем віку двадцяти трьох років. [PERSON] , відповідно до приписів ст. 81 ЦПК України, не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що відповідач може сплачувати аліменти у розмірі 1/4 усіх видів його доходів. На підставі пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України слід допустити негайне виконання судового рішення у межах платежу за один місяць. На підставі ст. 141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 грн., так як позивач звільнений від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів.

Outcome: partial