Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою, розташованою за адресою: [ADDRESS] . На обґрунтування позову позивач зазначила, що згідно з рішенням виконавчого комітету Заводської районної ради м. Дніпродзержинська від 18.08.1999 року № 215 нею було отримано право на зайняття житлового приміщення за адресою: [ADDRESS] . Вона отримала ордер № 95 від 14.09.1999 року на це житлове приміщення. З 15.02.2000 року в квартирі [ADDRESS] був зареєстрований її колишній чоловік - відповідач [PERSON] . Після розірвання шлюбу, з березня 2018 року відповідач в квартирі не проживав, в ній відсутні його особисті речі, витрат по утриманню квартири він не несе, комунальні послуги не сплачує, будь-яких дій для збереження свого права на проживання за місцем реєстрації не вчиняє. На даний час його місце знаходження та проживання їй невідоме. З цих підстав вважає, що відповідач втратив право користування спірним житловим приміщенням, оскільки добровільно залишив своє житло і не проживає в квартирі більше шести місяців. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про розгляд справи за його відсутності не заявив та не подав відзив на позовну заяву. Представники третіх осіб в судове засідання не з`явилися. Від представника Департаменту комунальної\~власності,\~земельних відносин\~та реєстрації\~речових прав\~на нерухоме\~майно Кам`янської\~міської ради\~-\~Московського О.Г.\~та заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів міської ради, голови адміністрації Дніпровського району Кам`янської міської ради - Гаркуші В.В. до суду надійшли заяви з клопотаннями про розгляд справи за їх відсутності. Виходячи з наведеного, відповідно до ч. 3. ст. 211, п.1 ч.3 ст. 223, ч.1, ст. 280, ст. 281 ЦПК України, зі згоди позивача та її представника, суд ухвалив розглянути справу за відсутності представників третіх осіб та відповідача, на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення. Позивач [PERSON] у вступному слові стисло виклала зміст та підстави позовних вимог щодо предмету позову та надала пояснення, аналогічні тим, що викладені у позовній заяві. Крім того, пояснила суду, що відповідач її колишній чоловік, з яким вони в 2000 році отримали квартиру [ADDRESS] на сім`ю з трьох чоловік, на неї, чоловіка і дочку [PERSON] . З травня 2015 року чоловік не мешкає в квартирі, поїхав до Росії в Сибір, де у нього є родичі. З того часу їй не відомо про його місцезнаходження. Коли дочка навчалася у м. Києві в 2015-2018 роках їй потрібно було виписатися з квартири, але тепер дочка не може зареєструватися в квартирі без згоди батька. Також, реєстрація відповідача змушує їх сплачувати додаткові комунальні послуги, якими він не користується. Представник позивача [PERSON] у вступному слові позов підтримувала та пояснила суду, що відповідач є її батьком, який весь час вів аморальний спосіб життя та не брав участі у її вихованні, не сплачував аліменти. З весни 2015 року відповідач не мешкає в квартирі [ADDRESS] , бо виїхав до Росії у Сибір, де у нього є родичі. З 2015 року вона його більше не бачила та він до них не приїжджав. Відповідач повідомив їй у 2015 році по телефону, що добрався до Росії, але більше з того часу він їй не дзвонив. Вислухавши пояснення позивача та її представника, пояснення свідків [PERSON] і [PERSON] , встановивши фактичні обставини, зміст спірних правовідносин та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що позивач та відповідач знаходились в зареєстрованому шлюбі до 19 жовтня 2005 року, від якого мають дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, актовий запис № 354 від 19.10.2005 року (а.с. 13), копіями паспортів [PERSON] та [PERSON] (а.с. 5-6, 15). Рішенням виконавчого комітету Заводської районної ради від 18.08.1999 року № 215 позивачу [PERSON] на сім`ю з трьох чоловік була виділена квартира за адресою: [ADDRESS] , на підставі якого їй було видано ордер на право зайняття вказаного житлового приміщення № 95 від 14.09.1999 року (а.с. 7). З 15 лютого 2000 року позивачка та відповідач зареєстровані у квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS] . Також у цій квартирі була зареєстрована дочка сторін [PERSON] , яка 27 серпня 2015 року знялася з реєстраційного обліку по квартирі на період навчання, що підтверджується копією особового рахунку на квартиру (а.с. 9) та довідкою про склад сім`ї від 12.10.2018 року, виданою ТОВ «ЄРЦ КП» (а.с. 8). З березня 2018 року до теперішнього часу відповідач [PERSON] у спірній квартирі не мешкає, що підтверджується актом про непроживання від 16 жовтня 2018 року, який складений на підставі свідчень мешканців квартири [ADDRESS] ( [PERSON] ) та квартири [ADDRESS] ( [PERSON] ) [ADDRESS] [ADDRESS] , та затверджений директором КП КМР «УКОЖФ» (а.с. 10), та актом про непроживання від 17.10.2018 року (а.с. 11), складеним мешканцями будинку [ADDRESS] які проживають у квартирах № [ADDRESS] ( [PERSON] ), [ADDRESS] ( [PERSON] ), [ADDRESS] [NUMBER] ( [PERSON] ), [ADDRESS] ( [PERSON] ), [ADDRESS] ( [PERSON] ). Те, що відповідач не проживає у спірній квартирі більше, ніж шість місяців підтвердила в судовому засіданні свідок [PERSON] , яка надала показання про те, що вона мешкає поруч з будинком позивачки у квартирі [ADDRESS] . Знає сім`ю позивачки, з якою в неї дружні стосунки. До 2015 року в квартирі по [ADDRESS] мешкали позивачка, відповідач та їх дочка, а в теперішній час у квартирі проживають позивачка, її дочка [PERSON] та хлопець дочки. Де мешкає відповідач, їй невідомо. Зі слів [PERSON] , відповідач виїхав до Росії та з нею не спілкується з 2015 року. У сторін давно були погані стосунки, відповідач бив свою дружину, а потім вони розірвали шлюб. Перешкоди відповідачу в проживанні не здійснювались. Також, факт непроживання відповідача в спірній квартирі з 2015 року до теперішнього часу підтвердив в судовому засіданні свідок [PERSON] , який надав показання про те, що він останні два роки періодично мешкає з донькою позивачки - [PERSON] в квартирі [ADDRESS] . Вперше він прийшов до спірної квартири, де мешкала [PERSON] 10 серпня 2015 року, і відповідача там ніколи не бачив, де він проживає, не знає, але йому відомо що відповідач не спілкується з позивачкою та своєю дочкою [PERSON] . Речі відповідача у квартирі відсутні, перешкод у проживанні йому ніхто не чинив. В заявленому позові та в судовому засіданні позивач та її представник стверджували, що вони не чинили перешкоди відповідачу в проживанні у квартирі [ADDRESS] , і він у свою чергу не виявляв бажання проживати за місцем реєстрації після свого виїзду до Росії у 2015 році. Він не сплачував комунальні послуги, не цікавився квартирою, до квартири не повертався та з ними не спілкувався. Як вбачається із листа Дніпровського ВП Кам`янського відділу ГУНП МВС України, за вих. № 46.2/12-12.083 від 24.10.2018 року (а.с. 12), [PERSON] , [INFO] , не звертався до Дніпровського ВП з приводу перешкод у проживанні в квартирі за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до частини 1 статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира або інше приміщення, придатне для проживання в ньому, у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Згідно зі статтею 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місцем перебування є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік, місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік, реєстрацією є внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців, а якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутньої особи може бути продовжено наймодавцем, а у разі спору судом. Згідно з ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що відповідач [PERSON] відсутній в спірній квартирі понад шість місяців без поважних причин, а тому його належить визнати такими, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою, розташованою за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Визнання відповідача таким, що втратив право користування житлом у спірній квартирі, є підставою для зняття його з реєстрації, що відноситься до компетенції Відділу реєстрації (зняття з реєстрації) фізичних осіб адміністрації Дніпровського району Кам`янської міської ради.

Outcome: approved