Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що вона з 13 червня 2014 р. перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають дочку [PERSON], [INFO], на утримання якої відповідач рішенням суду сплачує аліменти, та сина [PERSON], [INFO], які проживають разом з нею. Відповідач мешкає окремо та в добровільному порядку не виділяє належних коштів на утримання сина, тому з врахуванням того, що відповідач сплачує аліменти на утримання доньки від першого шлюбу [PERSON], [INFO] у розмірі ? частки доходу, просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 1/6 частки доходу, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON], заявлені вимоги підтримали з підстав, викладених в позові, наполягали на їх задоволенні. Представник відповідача [PERSON] заявлені вимоги визнала частково в розмірі 1/11 частини з підстав, викладених у відзиві на позов. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявилася, про дату слухання була повідомлена належним чином, заперечень не надійшло. Суд, вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи і інші докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з таких підстав. Як встановлено судом, сторони з 13 червня 2014 року перебувають в зареєстрованому шлюбі (а.с. 7 копія свідоцтва про шлюб), та згідно свідоцтва про народження серії І-КИ № 613884 від 25.11.2016 року, є батьками [PERSON], [INFO] ( а.с. 8 копія свідоцтва про народження), який проживає з матірю (а.с. 12,13 копії довідки, акту). Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Згідно зі статтею 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення повноліття. Стаття 181 Сімейного Кодексу України\~передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу його матері, батька або у твердій грошовій сумі. Статтею 182 СК України, передбачено обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів: при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 183 СК України, визначено розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини: частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Згідно частин 1-3 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Положеннями ч. 1 статі 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.ч. 5,6 статті 81 ЦПК України). Відповідно до статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Так, рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 січня 2016 року стягнуто з відповідача аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/6 частки його заробітку (доходу) до повноліття дитини на користь матері [PERSON] (а.с.10 копія виконавчого листа). Крім того, згідно звіту про здійснення відрахувань зарплати від 16.01.2018 р. № 38 за місцем роботи відповідача - Центрального державного архіву вищих органів влади та управління України, з зарплати [PERSON] проводяться відрахування: за виконавчим провадженням № 50171813 Соломянського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ виконавчий лист № 2-4038/10 виданий 06.08.2010 р. Личаківським районним судом м. Львова, перераховано ? частину на користь [PERSON]; за виконавчим провадженням № 54460995 Соломянського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ, виконавчий лист № 211/7358/15-ц виданий 02.02.2016 р. Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу, перераховано 1/6 частину на користь [PERSON]. При цьому суд враховує положення частини 3 статті 70 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 2 червня 2016 року, відповідно до якої загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. Зважаючи на викладене вище, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, суд дійшов висновку про доведеність заявлених вимог, оскільки відповідачем в обґрунтування наданих заперечень не доведено факт відсутності батьківства відносно малолітнього [PERSON]. Так, клопотання про призначення генетичної експертизи на предмет встановлення батьківства не може розглядатися в даному провадженні, оскільки суперечить ч. 2 ст. 252 ЦПК України. Наданий судом результат аналізу ДНК може слугувати лише для особистого використання, оскільки не доводить, що саме генетичний матеріал [PERSON] був наданий для порівняльного аналізу, та не може бути належним та допустимим доказом в справі про стягнення аліментів. Судове рішення щодо виключення відомостей про його батьківство з актового запису про народження [PERSON], відповідачем суду не надано. Тому виходячи з принципів розумності та справедливості, враховуючи потреби дитини, те, що відповідач є працездатною особою, не заперечував проти стягнення з нього аліментів, однак розмір аліментів вважає завеликим, суд приходить до висновку про обов'язок відповідача надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, однак з врахуванням наявних у відповідача аліментних зобовязань вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/11 частки його доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, на утримання дитини до її повноліття, на користь позивача, що буде відповідати інтересам дитини та обох батьків. Ст. 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Датою подачі позову є 16 серпня 2017 року. Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки відповідно до п.3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 №3674-VI позивач звільнена від сплати судового збору, він підлягає стягненню з відповідача в дохід держави в розмірі 640,00 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial