Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить усунути перешкоди у корисуванні нею квартирою № 45 по вул. Рябошапко, 10 в м. Конотопі Сумської області, шляхом зняття відповіча [PERSON] та її малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], з реєстраційного обліку за вказаною адресою. Свої вимоги обгрунтовує тим, що вона є власником квартири [ADDRESS]. Крім неї у вказаній квартирі зареєстрована відповідач та її дві малолітні доньки. Відповідач є лише знайомою, яка скористалася її довірою та вмовила 19.10.2016 року зареєструвати її та доньок у своїй квартирі. Вона обіцяла, що зніметься з реєстраційного обліку після отримання допомоги на молодшу доньку, але обіцянки не виконала. Реєстрація вказаних осіб створює їй ряд проблем, оскільки вона не може отримати субсидію та змушена сплачувати зайві кошти за комунальні послуги. Вирішити це питання в добровільному порядку не вдалося, тому вона була змушена звернутися з даним позовом до суду. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON], кожен окремо, в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просять їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позовних вимог заперечує. Представник третьої особи: органу опіки та піклування Конотопської міської ради по довіреності [PERSON] в судовому засіданні проти позовних вимог заперечує. Третя особа: Конотопський міський відділ управління державної міграційної служби України в Сумській області в судове засідання не з'явилася, надала заяву, в якій просить розглядати справу без участі її представника, заперечень та зауважень не має ( а.с. 13). Суд, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно копії договору купівлі-продажу від 29.12. 2003 року та Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 12.03.2004 року [PERSON] належить на праві приватної власності квартира [ADDRESS] ( а.с. 5, 7). З довідки відділу організаційної та кадрової роботи Конотопської міської ради № 2976 від 30.05.2017 року вбачається, що [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] ( а.с. 6). Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 10 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведеності перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обовязок доказування та подання доказів, встановлений ст. 60 ЦПК України, в якій зазначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. В Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна відомості щодо права власності [PERSON], відсутні ( а.с. 21). Згідно довідки управління соціального захисту населення Конотопської міської ради № 09-06/2429 від 12.07.2017 року [PERSON] (мешкає по вул. Берегова, 20 в м. Конотопі) перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення Конотопської міської ради та їй відповідно до Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» з 01.03.2017 до 01.09.2017 року призначено допомогу на дітей одиноким матерям ( а.с. 22). Відповідно до положень ч. 1 ст. 6, ч. 2 ст. 3 СК України, до досягнення повноліття особа має правовий статус дитини і належить до сім'ї своїх батьків. Відповідно до ст. 7 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні зняття з реєстрації місця проживання дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, осіб, стосовно яких встановлено опіку чи піклування, здійснюється за погодженням з органами опіки і піклування. В судовому засіданні встановлено, що 19.10.2016 року з дозволу власника квартири [PERSON], відповідач [PERSON] разом з малолітніми дітьми [PERSON] та [PERSON] була зареєстрована в [INFO]. Відповідач не була і не є членом сім'ї позивача, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 56 ЖК України до членів сім'ї власника відносяться особи, зазначені в ч. 2 ст. 64 цього Кодексу, а саме: подружжя, їх діти і батьки, до числа яких відповідач не відноситься. Крім того, відповідач не проживає разом з позивачем та не веде з нею спільне господарство, що підтверджено сторонами у судовому засіданні. Угоди між сторонами щодо порядку користування квартирою укладено не було. Відповідач з дітьми тривалий час проживають за адресою: [INFO]. Отже встановлено, що відповідач [PERSON] разом з малолітніми дітьми [PERSON] та [PERSON] в квартирі [ADDRESS] не проживають, а реєстрація їх за вказаною адресою створює перешкоди у користуванні власником [PERSON] своїм майном, зокрема, вона позбавлена можливості продати квартиру чи оформити субсидію. Згідно зі ст. 3 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні реєстрація особи за місцем проживання це лише внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру про місцепроживання або місце перебування особи із зазначенням адреси, за якою з особою може вестися офіційне листовування або вручення офіційної кореспонденції. Тобто реєстрація особи за певною адресою сама по собі не є підтвердженням її права на користування житлом, оскільки таке право виникає та може бути підтверджене на інших підставах, таких як право власності, сімейні відносити, оренда та ін. Відповідно до положень ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частиною 1 ст. 317 ЦК України встановлено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. На підставі ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном. Відтак позивач, як власник житла, відповідно до ст. 391 ЦК України, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, шляхом зняття відповідача разом з малолітніми дітьми з реєстрації за вказаною адресою. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, додатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню, так як реєстрація відповідача у належній їй квартирі є перешкодою у користуванні її власністю, а отже порушене право позивача підлягає захисту шляхом зняття відповідача та її малолітніх дітей з реєстрації за адресою: [ADDRESS].

Outcome: approved