Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, в якій просила суд стягнути з [PERSON] , [INFO] , проживає за адресою: [ADDRESS] на користь [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] аліменти на утримання дитини, позбавленої батьківського піклування [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 21.10.2020 року до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх вимог зазначила: На підставі розпорядження голови Генічеської районної державної адміністрації від 24.03.2020 року № 143 [PERSON] , [INFO] отримав юридичний статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Батьками [PERSON] згідно свідоцтва про народження являються [PERSON] та [PERSON] . Батько [PERSON] помер [INFO] . Мати [PERSON] відповідно до рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 29.01.2020 року позбавлена батьківських прав по відношенню до свого сина [PERSON] , [INFO] . Під час позбавлення батьківських прав [PERSON] питання про стягнення аліментів не вирішувалося. Згідно розпорядження голови Генічеської районної державної адміністрації від 13.04.2020 року № 157 [PERSON] , [INFO] призначено піклувальником над дитиною, позбавленої батьківського піклування [PERSON] . Також позивачем зазначено, що 21.10.2020 року вона звернулася до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів із [PERSON] на її користь на утримання дитини [PERSON] , але у зв`язку з тим, що не можливо встановити зареєстроване місце проживання [PERSON] їй було відмовлено у видачі судового наказу. Позивач зазначає, що відповідач фактично проживає у м. Генічеськ і навмисно не здійснює реєстрацію місця свого проживання та створює перешкоди для стягнення з неї аліментів на утримання дитини. Звернення [PERSON] до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини, позбавленої батьківського піклування є достатнім та передбаченим законом способом для захисту прав на отримання аліментів, а відмова суду у видачі судового наказу через відсутність відомостей про зареєстроване місце проживання відповідача є поважною причиною для того, щоб просити суд стягнути аліменти за минулий час. В судовому засіданні позивач повністю підтримала заявлені вимоги і просила суд задовольнити їх в повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення позивач не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився повторно, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, шляхом направлення судової повістки за останнім відомим зареєстрованим місцем її проживання та шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади. Процесуальним правом надати відзив на позов або письмові пояснення по суті предмету спору не скористалася. Документів, що підтверджують поважність причин її відсутності суду не надано. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надійшло. Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Отже, враховуючи ту обставину, що відповідач належним чином повідомлена про день та час розгляду справи, в судове засідання не з`явилася без повідомлення причин, відзив на позов не надала, позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд приходить до висновку, що існують всі підстави для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши думку позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Після одруження [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] . Згідно свідоцтва про смерть серія [NUMBER] - [PERSON] помер [INFO] . Відповідно до рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 29.01.2020 року [PERSON] позбавлена батьківських прав по відношенню до свого сина [PERSON] , [INFO] . На підставі розпорядження голови Генічеської районної державної адміністрації від 24.03.2020 року № 143 [PERSON] , [INFO] отримав юридичний статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Згідно розпорядження голови Генічеської районної державної адміністрації від 13.04.2020 року № 157 [PERSON] , [INFO] призначено піклувальником над дитиною, позбавленої батьківського піклування [PERSON] . 21.10.2020 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів із [PERSON] на її користь на утримання дитини [PERSON] . Відповідно до ухвали Генічеського районного суду Херсонської області від 09.11.2020 року [PERSON] відмовлено у видачі судового наказу про стягнення аліментів із [PERSON] у зв`язку з тією обставино, що не можливо встановити зареєстроване місце проживання відповідача. Відповідно до положень ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Статтею 67 ЦК України встановлено, що опікун малолітньої особи зобов`язаний дбати про її виховання, навчання та розвиток. Відповідно до ч.1 ч. 4 ст. 249 СК України - опікун, піклувальник зобов`язаний виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, психічний, духовний розвиток, забезпечити одержання дитиною повної загальної середньої освіти; цивільні права та обов`язки опікуна, піклувальника встановлюються Цивільним кодексом України. Частиною 3 ст. 72 ЦК України встановлено, що опікун самостійно здійснює витрати, необхідні для задоволення потреб підопічного, за рахунок пенсії, аліментів, відшкодування шкоди у зв`язку з втратою годувальника, допомоги на підопічну дитину та інших соціальних виплат, призначених на підопічну дитину відповідно до законів України, доходів від майна підопічного тощо. Встановлення опіки та піклування не припиняє права дитини на аліменти, пенсії інші соціальні виплати відповідно до ч. 2 ст. 247 СК України. Таким чином, враховуючи, що піклувальник/опікун самостійно здійснює витрати, необхідні для задоволення потреб підопічного, суд вважає, що позивач має право на звернення до суду з вимогою про стягнення аліментів на свою користь на утримання неповнолітньої дитини, який позбавлений батьківського піклування, позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України). Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть до суду докази того, він вживав заходи щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час. За частинами першою, другою статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У відповідності до положень ч. 5 ст. 183 СК України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на одну дитину у розмірі 1/4 частини заробітку ( доходу) платника аліментів. Зважаючи на викладене, беручи до уваги роз`яснення пункту 17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3, враховуючи, що позивач займається вихованням неповнолітньої дитини, повністю утримує його, а відповідач ухиляється від виконання своїх зобов`язань по утриманню дитини, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю. Відповідно до положень п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved