Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про припинення права власності на частку об`єктів нерухомого та рухомого майна, про визнання права власності на частку об`єктів нерухомого та рухомого майна, про стягнення грошових коштів, зарахованих на депозитний рахунок, який було уточнено та в якому, в обґрунтування позовних вимог, вказано наступне. [INFO] помер чоловік позивачки - [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина на 1/2 частку квартири [ADDRESS] та на 1/2 частку наземного транспортного засобу марка NISSAN модель PRIMERA 1.6, 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , зареєстрованого 13.11.2013 Центром ДАІ 2103. Ѕ часток квартири та транспортного засобу належать позивачу, як дружині спадкодавця, на праві спільної сумісної власності на майно, набутого подружжям під час шлюбу. Заповіт спадкодавець не складав. Відповідно до ст. 1261 ЦК України спадкоємцями першої черги за законом є відповідачка - дочка спадкодавця і позивачка - його дружина. 10.07.2019 приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Задачиною Н.В. позивачу [PERSON] , як спадкоємцю першої черги за законом, видане свідоцтво про право на спадщину за законом, що складається з Ѕ частки квартири [ADDRESS] . Свідоцтво зареєстроване в реєстрі за № 815 (спадкова справа № 10/2019), що від загальної величини квартири спадкова частка складає 1/4 частку. Того ж дня, Задачиною Н.В., приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу мені видане свідоцтво про право на спадщину за законом, що складається з Ѕ частки спадкового майна - наземного транспортного засобу марка NISSAN модель PRIMERA 1.6, 2007 року випуску, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , зареєстрованого 13.11.2013 року Центром ДАІ 2103. Свідоцтво зареєстроване в реєстрі за № 813. (спадкова справа 10/2019) Відповідачці належить право на спадщину за законом, що складається з Ѕ частки спадкового майна - квартири [ADDRESS] та з Ѕ частки спадкового майна - наземного транспортного засобу, зазначених вище. 23.07.2019 Задачиною Н.В., приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу відповідачці видане Свідоцтво про право на спадщину за законом серія та номер 878. Того ж дня тією ж посадовою особою прийняте рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 47907464. Розмір частки відповідачки у праві спільної сумісної власності - ј частка. Таким чином, загальна величина частки квартири та транспортного засобу, на яку позивач має право, складає ѕ частки. Державна реєстрація права власності на ѕ часки квартири здійснена 10.07.2019 Задачиною Н.В., приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу, індексний номер витягу 173311642. Загальна величина частки квартири та транспортного засобу, на яку має право відповідачка, складає ј частку. Позивач вважає, що частка, на яку має право відповідачка є незначною, спільне володіння і користування майном є неможливим. Квартирою та транспортним засобом позивач користується одноособово. Відповідачка квартирою та транспортним засобом не користується і ніколи раніше не користувалась, має постійне місце проживання за адресою [ADDRESS] . Також зазначено, що відповідачка має інше постійне місце проживання і припинення її права власності на ј частку спірної квартири та спірного транспортного засобу не завдасть її інтересам істотної шкоди. Вирішити вказане питання між сторонами у досудовому порядку не виявляється можливим. У зв`язку з чим, просить суд: припинити право власності [PERSON] на ј частку квартири [ADDRESS] ; припинити право власності [PERSON] на ј частку транспортного засобу марки Nissan Primera 1.6, 2007 року випуску, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , зареєстрованого 13.11.2013 Центром ДАІ 2103; визнати за [PERSON] право власності на ј частку квартири [ADDRESS] ; визнати за [PERSON] право власності на ј частку транспортного засобу марки Nissan Primera 1.6, 2007 року випуску, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , зареєстрованого 13.11.2013 Центром ДАІ 2103; стягнути на користь [PERSON] грошові кошти у сумі 106 536,00 грн., зарахованих на депозитний рахунок; стягнути з відповідача сплачений судовий збір. Ухвалою суду від 12.02.2020 відкрито провадження у вказаній справі в порядку загального позовного провадження та розпочато у справі підготовче провадження, призначено підготовче судове засідання. 03.03.2020 на адресу суду від представника відповідача - адвоката Ємець А.Ю. надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що відповідач погоджується з вартістю майна, визначеною у позовній заяві, а тому не заперечує проти задоволення позову. 10.03.2020 на адресу суду від позивача [PERSON] надійшла заява про уточнення позовних вимог, в якій зазначено про стягнення на користь [PERSON] грошових коштів у сумі 106 536,00 грн., зарахованих на депозитний рахунок. 17.03.2020 на адресу суду від позивача [PERSON] надійшла відповідь на відзив, в якій просить задовольнити позов у повному обсязі з урахування уточнених позовних вимог. Позивач [PERSON] в судове засідання надала до суду заяву про розгляд справи без її присутності, підтримала позов в повному обсязі, просить його задовольнити. Представник відповідача - адвокат Ємець А.Ю. в судове засідання надав суду заяву про визнання позову, в якій просить розглянути справу у відсутність відповідача та її представника. З огляду на визнання відповідачем позову у повному обсязі, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та з урахування положень ч.3 ст.200 ЦПК України, ухвалити рішення у підготовчому засіданні. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України). Зміст статті 89 ЦПК України визначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER] виданого 08.01.2019 Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькі області, актовий запис № 218 від 08.01.2019. (а.с.7) Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] виданого 07.03.1997 відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого райвиконкому м. Запоріжжя, актовий запис №65, позивач [PERSON] , на день смерть [PERSON] , перебувала з ним у шлюбі. (а.с.8) Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 09.02.2020, квартира [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] на ј частку та [PERSON] на ѕ частки. (а.с. 55, обор. сторона) При цьому, належність права власності на вказаний об`єкт нерухомості сторонам підтверджується копіями: свідоцтва про право власності від 10.07.2019 (а.с.9); свідоцтва про право на спадщину від 10.07.2019 (а.с.11,12); витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 10.07.2019 (а.с.19) Крім того, право власності на транспортний засіб марки Nissan Primera 1.6, 2007 року випуску, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , зареєстрованого 13.11.2013 Центром ДАІ 2103, належить сторонам у вищевказаних частках. (а.с.10, 13) Встановлено, що орієнтовна ринкова вартість майна, а саме: квартири [ADDRESS] , станом на 07.11.2019, складає 290 100,00 грн. без ПДВ, величина орієнтовної ринкової вартості ј частки вказаного об`єкта складає 72 525,00 грн. (а.с.16, 25, 25 оборот) Орієнтовна ринкова вартість майна, а саме: транспортного засобу марки Nissan Primera 1.6, 2007 року випуску, станом на 07.11.2019, складає 135 370,00 грн. без ПДВ, величина орієнтовної ринкової вартості ј частки вказаного об`єкта складає 33 842,50 грн. (а.с.25, 25 оборот, 26) Відповідно до дублікату квитанцій від 05.12.2019, позивачем [PERSON] зараховано на спеціальний (депозитний рахунок) ТУ ДСА України в Запорізькій області, вартість частки майна по цій справі у розмірі: 75 525,00 грн. та 33 842,50 грн. відповідно. (а.с.41,42) Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 355 Цивільного кодексу України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Поняття спільної часткової власності викладено в ст. 356 Цивільного кодексу України це власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Отже, право спільної часткової власності це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватись і розпоряджатись належним їм у певних частках майном, яке складає одне ціле. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна, а часткою в праві власності на спільне майно в цілому. Положеннями частини першої ст. 346 ЦК України наведено перелік випадків, за наявності яких право власності може бути припинено. Виходячи зі змісту ч. 2 цієї статті, даний перелік не є вичерпним та право власності може бути припиненим і в інших випадках, встановлених законом. Один з таких випадків наведено в ст. 365 ЦК України, яка регулює порядок, підстави та умови припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників. Зокрема, право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо:1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі: 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Верховний Суд України під час розгляду справи № 6-37цс13 сформулював правову позицію від 15.05.2013 року, згідно з якою для припинення права особи на частку у спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої із обставин, передбачених пунктами 1-3 частини першої статті 365 Цивільного кодексу України за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї та попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Під час розгляду справи № 6-68цс14, Верховний Суд України також сформулював правову позицію від 02.07.2014 року, якою роз`яснив, що право власності співвласника на частку в спільному майні може бути припинено, але за умови, що така шкода не буде істотною. Саме ця обставина є визначальною при вирішенні позову про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників. Зі змісту практики Верховного Суду України випливає, що для ухвалення рішення про припинення права на частку в спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої з обставин, передбаченої п. 1-5 ч.1 ст. 365 Цивільного кодексу України, яка обов`язково повинна бути в сукупності з обставиною, передбаченою п. 4 ч. 1 цієї статті. Отже, у даному випадку майно (квартира та транспортний засіб) є неподільними, зокрема, квартира складається з однієї кімнати площею 15,5 кв.м. та підсобних приміщень площею 15,65 кв.м., та не можуть бути виділені в натурі. При цьому, припинення права власності на ј частку майна не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника, оскільки [PERSON] у цій квартирі не мешкає, транспортним засобом не користується, так як проживає у іншій країні. Сукупність зазначених обставин у відповідності з ч. 1 ст. 365 Цивільного кодексу України є підставою для припинення права відповідача [PERSON] на ј частку у спільній квартирі та на транспортний засіб. Грошова або інша майнова компенсація відповідно до ст. 365 ЦК України згоди особи, право якої на частку у спільному майні припиняється, на отримання компенсації за його частку не потребує. Вищенаведене свідчить, що обов`язкові умови для припинення права на частку, які передбачені ч. 1 ст. 365 ЦК України, мають місце в даних правовідносинах. Відповідно до ч. 2 ст. 365 ЦК України суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Як встановлено вище, вартість частки майна, яка не заперечується відповідачем, внесено на депозитний рахунок. Таким чином, зібрані по справі докази, встановлені судом фактичні обставини справи, а також з урахуванням визнання позову відповідачем, дозволяють задовольнити позов в повному обсязі і таке рішення, на думку суду, буде відповідати не тільки принципу законності, а і справедливості. Відповідно до ст.ст.141, 142 ЦПК України, підлягає поверненню позивачу 50% сплаченого судового збору у розмірі 531,84 грн., та стягненню з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору у розмірі 531,84 грн.

Outcome: approved