Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом в якому вказала, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом № 5243 від 09.10.2019 року вона є спадкоємицею першої черги за законом після смерті матері [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Спадщина складається з грошових коштів - недоотриманої пенсії у розмірі 120584,34 грн. На підставі вказаного свідоцтва про право на спадщину Маріупольське об`єднане УПФУ в Донецькій області 23.10.2019 року виплатило їй частину вказаної суми недоотриманої пенсії раз у розмірі 71581,09 грн., проте, на теперішній час залишається невиплаченою недоотримана пенсія у розмірі 49003,25 грн. З листа Маріупольського об`єднаного УПФУ в Донецькій області від 12.07.2019 року, що сума недоотриманої пнсія була зменшена відповідачем на підставі ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування», тобто виплачена у розмірі не більше, ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. Вважає, що обмеження відповідачем суми недоотриманої пенсії, яка входить до складу спадщини, трирічним терміном є неправомірним. Просить стягнути з відповідача на її користь залишок недоотриманої суми пенсії в розмірі 49003,25 грн., яка входить до складу спадщини, та належала її матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою від 18.11.2019 року позовну заяву залишено без руху у зв`язку з порушенням при її подачі вимог ст.ст. 175, 177 ЦПК України. Ухвалою від 16.12.2019 року відкрито провадження у справі, справу призначено до судового розгляду. Позивач у судове засідання не з`явилася, просила справу розглянути за її відсутності, позов задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надіслали до суду відзив на позов, з якого вбачається, що Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області позовні вимоги не визнає. Свої заперечення відповідач обґрунтовує тим, що недоотримана пенсіонером з власної вини пенсія виплачується за минулий час, але не більше ніж за три роки до звернення за отриманням пенсії. Недоотриману пенсію позивачу було виплачено в сумі 71581,09 грн. за період з 08.07.2016 року по 31.12.2018 року. Тому просять суд відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалась у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правові відносини. Відповідно до статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодування у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Позивач [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 09.10.2019 року, виданим приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Саховою М.А., зареєстрованим в реєстрі за № 5243, а також витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 57850892 від 09.10.2019 року. Згідно з зазначеним свідоцтвом спадкове майно складається з недоотриманої пенсії в сумі 120584,34грн. Таким чином, позивач у встановленому законом порядку набула право власності на грошову суму в розмірі 120584,34 грн. шляхом її спадкування після смерті матері [PERSON] . Як вбачається з відзиву на позов, наданого відповідачем, останній визнає право [PERSON] лише на грошову суму у розмірі 71581,09 грн., яка була виплачена позивачу, що підтверджується службовим чеком від 23.10.2019 року та визнається сторонами. Посилання відповідача на положення ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яким визначено, що нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, - не мають правових підстав, оскільки належних та допустимих доказів в підтвердження наявності вини спадкодавця [PERSON] суду не надано. Враховуючи викладене, суд приходить до обґрунтованого висновку, що грошова сума, набута позивачем в порядку спадкування у розмірі 49003,25 грн., не виплачена останній відповідачем до теперішнього часу. Відповідно до ст. 316, 317 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно) яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Зміст цього права становлять можливості власника на володіння, користування та розпорядження своїм майном. При цьому на зміст права не впливає місце проживання власника та місце знаходження майна. Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Відповідно до п. 2.26. Постанови Правління Пенсійного Фонду України № 22-1 від 25 листопада 2005 року «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» - для виплати недоотриманої пенсії, яка ввійшла до складу спадщини, у зв`язку з відсутністю членів сім`ї або в разі не звернення ними за виплатою вказаної суми протягом шести місяців з дня відкриття спадщини до органу, що призначає пенсію, в якому перебував на обліку померлий пенсіонер, надається документ, що посвідчує особу заявника, свідоцтво про смерть, свідоцтво про право на спадщину. Зазначені вище вимоги були виконані позивачем. Відповідно до абзацу 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Права і свободи людини та їх гарантії, відповідно до ст. 3 Конституції України, визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. З системного аналізу викладених вище норм права, суд вважає, що право позивача на мирне володіння, користування, розпоряджання власним майном у вигляді отриманої спадщини після смерті матері [PERSON] порушено з боку відповідача, тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, з відповідача підлягає стягненню судовий збір за рахунок бюджетних асигнувань на користь спеціального фонду Державного бюджету України в сумі 768 грн. 40 коп.

Outcome: approved