Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-08 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулася до суду з позовом, з урахуванням уточнень, про стягнення з ТОВ «Ф.Т.Р.» заборгованості по заробітній платі у сумі 1927,81 грн., середнього заробітку за час затримки остаточного розрахунку за період з 25.11.2014 року по 03.03.2015 року у сумі 12527,74 грн., компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати у сумі 4087,70 грн., моральної шкоди у сумі 30000 грн. та витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги у сумі 5400 гривень. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона працювала на підприємстві на посаді заступника директора та була звільнена із займаної посади 05.09.2014 року. Однак, в порушення приписів ст. 116 КЗпПУ остаточний розрахунок на день звільнення із позивачем проведений не був та заборгованість із заробітної плати станом на 05.09.2014 року склала 24381,71 грн. Позивачка 25.09.2014 року направила на адресу відповідача заяву про виплату заробітної плати від 23.09.2014 року, однак відповідач відмовився від її отримання. В подальшому [PERSON] звернулася до відповідача із заявою щодо виплати її заборгованості із заробітної плати продукцією, що виготовляє ТОВ «Ф.Т.Р.», однак жодної відповіді на це звернення не отримала. Таким чином, на цей час заборгованість із заробітної плати ТОВ «Ф.Т.Р.» позивачу не виплачена. Крім того, рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 09.12.2014р з відповідача ТОВ «Ф.Т.Р.» на користь [PERSON] стягнуто заборгованість по заробітній платі, яка мала місце станом на 31.08.2014 року у сумі 22453,90 грн. Таким чином, питання щодо стягнення заборгованості із заробітної плати у сумі 1927,81 грн. (24381,71-22453,90), яка виникла за період з 01.09.2014 року по 05.09.2014 року (включно) судами не розглядалось та рішення про їх стягнення не приймалось. Відповідно до п.2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.95 №100 (далі - Порядок №100) «У всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата». Згідно довідки про доходи [PERSON] її заробітна плата складала у: липні 2014 року - 4000 гривень; серпні 2014 року - 3600 гривень. Виходячи з цього середня заробітна плата позивача розрахована відповідно до приписів Порядку № 100 становить 3800 гривень.Таким чином у відповідності з приписами ст.117 КЗпПУ підлягає стягненню з роботодавця середня заробітна плата [PERSON] за період з 25.11.14 по 02.02.2015 року за 70 дні затримки складає 8631,43 грн. (760+3800+3800+271,43). Таким чином, внаслідок невиплати протягом значного проміжку часу заробітної плати позивачка зазнавала матеріальних труднощів, а порушення відповідачем її конституційних прав на своєчасне отримання заробітної плати та достатній рівень життя призводило до тяжких моральних страждань. Позивачка втратила нормальні життєві зв'язки, протягом достатньо довгого проміжку часу позивачка не мала інших джерел доходів, не могла підтримувати достатній життєвий рівень для себе і своєї сім'ї, не могла придбавати продукти харчування у достатньому обсязі та одяг як для себе так і свого сина. Враховуючи невиплату грошових коштів протягом значного проміжку часу, та невжиття відповідачем жодних заходів направлених на їх виплату а також ступінь моральних страждань, викликаних неможливістю вести звичайне життя та забезпечувати себе і свого сина позивач вважає, що її нанесено моральну шкоду, яку вона оцінює у сумі 30 000 гривень. Також слід зазначити що відповідно до статті 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати» компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходам відповідно до зазначеного закону слід розуміти, в том числі, заробітну плату (грошове забезпечення). Однак, відповідач в порушення вимог цього закону не проводив розрахунок сум компенсації заробітної плати згідно Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 р. №159. Крім того, з метою отримання кваліфікованої правової допомоги позивачем [PERSON] укладено Договір про надання правової допомоги від 15 січня 2015 року №1501-01 (далі - Договір №1501-01) із фізичною особою - підприємцем [PERSON] (далі - ФО-П [PERSON]), і.п.н. [NUMBER] (запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців про реєстрацію від 15.01.13 № 2 480 000 0000 146364, копія виписки додається). ФО-П [PERSON] знаходиться на обліку в ДПІ у Московському районі та є платником єдиного податку (Свідоцтво платника єдиного податку серії [NUMBER] виписане 21.01.13) в тому числі із видом діяльності за КВЕД 69.10 «Діяльність у сфері права» (копія свідоцтва платника єдиного податку додається). Таким чином, ФО-П [PERSON] в розумінні закону є належним фахівцем у галузі права. Так , на підставі Договору №1501-01 ФО-П [PERSON] була надана правова допомога по складанню цієї позовної заяви. Надання послуг по складанню позовної заяви підтверджується актом прийому - передачі виконаних послуг по наданню правової допомоги від 20.01.2015 року №1-0115. Згідно Акту № 1-0115 загальна вартість наданих послуг складає 5400 грн. (із розрахунку 450 грн. за 1 годину роботи над документом), а витрати часу на підготовку позовної заяви становлять 12 (дванадцять) годин. Таким чином, розмір витрат на оплату правової допомоги не перевищує граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений статтею 1 Закону України від 20 грудня 2011 року № 4191-VI «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», а саме 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, або 487,20 грн. (1218х40:100) . Сплату грошових коштів у сумі 5400 грн. за надання правової допомоги підтверджує квитанція від 20.01.2015 року № Передача підготовленого позову [PERSON] підтверджується актом прийому - передачі підготовлених документів від 20.01.2015 року №1д-0115. В судове засідання представник позивача не з»явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити . Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки не повідомила. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Представник відповідача надав до суду заперечення та заяву в яких позовні вимоги визнав частково, а саме в частині наявності заборгованості по заробітній платі та проти решти позовних вимог заперечував посилаючись на те, що ці вимоги є безпідставними та необґрунтованими. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивач працювала на ТОВ «Ф.Т.Р» на посаді заступника директора, що підтверджується довідками про нарахування заробітної плати та не заперечується відповідачем. Позивачем [PERSON] 05 вересня 2014 року була надана до ТОВ «Ф.Т.Р.» заява про звільнення з посади заступника директора, за власним бажанням . На підставі даної заяви [PERSON] була звільнена 05 вересня 2014 року з посади заступника директора, за власним бажанням, що підтверджується витягом з наказу за №97 від 05 вересня 2014 року ТОВ «ФТ.Р.». Згідно довідки наданої ТОВ «Ф.Т.Р.» заборгованість по заробітній платі [PERSON] станом на 05 вересня 2014 року складає 24381,71 грн., а згідно довідки про доходи станом на 01 вересня 2014 року заборгованість із заробітної плати [PERSON] становила 22453,90 грн., таким чином заборгованість по заробітній платі за вересень 2014 року, яку просить стягнути позивач становить 1927,81 гривень. Відповідно до заочного рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 09.12.2014 року, залишеного без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 26 лютого 2015 року, з ТОВ «ФТ.Р.» на користь [PERSON] стягнуто заборгованість по заробітній платі в сумі 22453,90 грн., яка виникла станом на 01.09.2014 року. Відповідно до листа Ленінського ВДВС ХМЮ від 02.04.2015 року , станом на 02.04.2015 року вищевказане рішення суду не виконано. Згідно приписів ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплати всіх сум, що належать йому від підприємства , установи , організації, провадиться в день звільнення . Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Відповідно до ч.1 ст. 117 КЗпП України, у разі невиплати в день звільнення належних працівникові сум, підприємство повинно виплатити його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку при наявності вини власника або уповноваженого органу. Судом встановлено, що відповідач в порушення вимог ст.. 116 КЗпП не провів з позивачем остаточного розрахунку. Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 року №13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні , що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства , установи організації, суми в день звільнення , коли ж він у цей день не був на роботі - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку , а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення , якщо роботодавець не доведе відсутності цьому своєї вини. Відповідно до п.2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.95 №100 (далі - Порядок №100) «У всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата». Згідно довідки про доходи [PERSON] заробітна плата позивача складала у: липні 2014 року - 4000 гривень, серпні 2014 року - 3600 гривень. Виходячи з цього середня заробітна плата позивача розрахована відповідно до приписів Порядку № 100 становить 3800 грн. ((4000+3600):2=3800). Згідно розрахунку, наданого позивачем, у відповідності до приписів ст.117 КЗпПУ підлягає стягненню з відповідача середня заробітна плата [PERSON] за період з 25.11.14 по 03.03.2015 року за 98 дні затримки у сумі 12 527,74 грн. в тому числі за: листопад 2014 року (5 днів) - 760,00 грн. (3800:30х5); грудень 2014 року - 3800,00 грн.; січень 2015 року - 3800,00 грн.; лютий 2015 року - 3800,00 грн.; березень 2015 року (3 дні) - 367,74 грн. (3800:31х3). Відповідно до ст.43 Конституції України усі громадяни України мають право на своєчасне одержання винагороди за працю, а згідно ст. 48 Конституції України кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім'ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло. Згідно рішення Конституційного суду України від 22.02.2012 року право фізичних та юридичних осіб на відшкодування моральної (немайнової) шкоди, завданої внаслідок порушення їхніх прав, свобод та законних інтересів, має конституційно-правову природу і передбачено в статтях 32, 56, 62, 152 Основного Закону України. Згідно зі ст. 237-1 КЗпП України, моральна шкода відшкодовується власником або уповноваженим ним органом працівнику у випадку, якщо порушення його законних прав призвело до моральних страждань, утраті нормальних життєвих зв'язків і потребують від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Згідно зі ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Суд вважає, що своїми неправомірними діями відповідач порушив Конституційне право позивача на заробітну плату, грубо посягає на право власності, позбавляючи [PERSON] можливості користуватись та розпоряджатись заробленими останньою грошима, що спричило їй моральну шкоду, , тому в частині відшкодування моральної шкоди на її користь підлягає задоволенню в розмірі 3000 грн. Відповідно до статті 2 Закону України 19 жовтня 2000 року №2050-III «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати» (далі - Закон №2050) компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходам відповідно до зазначеного закону слід розуміти, в том числі, заробітну плату (грошове забезпечення). Відповідно до приписів п.4 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 р. №159 (далі - Порядок №159) сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом. Згідно даних Державної служби статистики опублікованих на офіційному сайті Днржстату (http://www.ukrstat.gov.ua/) індекси споживчих цін складають за: квітень 2014 року - 103,3 %, травень 2014 року - 103,8 %, червень 2014 року - 101,0 %, липень 2014 року - 100,4 %, серпень 2014 року - 100,8 %, вересень 2014 року - 102,9 % , жовтень 2014 року - 102,4 %, листопад 2014 року - 101,9 %, грудень 2014 року - 103,0 % , січень 2015 року - 103,1 %. Згідно розрахунку наданого позивачем індекс споживчих цін за період невиплати грошового доходу за: березень 2014 р. - визначається шляхом множення місячних індексів за період з квітня 2014р. по січень 2015р. включно та становить - 24,97%; квітень 2014 р. - визначається шляхом множення місячних індексів за період з травня 2014 р. по січень 2015 р. включно та становить - 20,98%; травень 2014 р. - визначається шляхом множення місячних індексів за період з червня 2014 р. по січень 2015 р. включно та становить - 16,55%; червень 2014 р. - визначається шляхом множення місячних індексів за період з липня 2014 р. по січень 2015 р. включно та становить - 15,39%; липень 2014 р. - визначається шляхом множення місячних індексів за період з серпня 2014р. по січень 2015р. включно та становить - 14,93%; серпень 2014 р. - визначається шляхом множення місячних індексів за період з вересня 2014 р. по січень 2015 р. включно та становить - 14,02%; вересень 2014 р. - визначається шляхом множення місячних індексів за період з жовтня 2014 р. по січень 2015 р. включно та становить - 10,81%; Відповідно до розрахунку наданого позивачем сума компенсації [PERSON] втрати частини доходів у зв'язку з порушенням ТОВ «Ф.Т.Р.» термінів їх виплати складає 4084,70 грн. в тому числі по місяцях: березень - 539,03 грн., квітень - 876,16 грн., травень - 686,68 грн., червень - 672,39 грн., липень - 597,33 грн., серпень - 504,76 грн., вересень - 208,35 грн. Право на правову допомогу гарантовано статтями 8, 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України (Рішення від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000; Рішення від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009; Рішення від 11 липня 2013 року № 6-рп/2013). Відповідно до приписів ст. 12 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право на правову допомогу, яка надається адвокатами або іншими фахівцями у галузі права. Згідно ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи до витрат пов'язаних з розглядом страви належать зокрема і витрати на правову допомогу. Відповідно приписів ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони. Позивачем укладено Договір про надання правової допомоги від 15 січня 2015 року №1501-01 (далі - Договір №1501-01) із фізичною особою - підприємцем [PERSON] (далі - ФО-П [PERSON]), і.п.н. [NUMBER] (запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців про реєстрацію від 15.01.13 № 2 480 000 0000 146364). ФО-П [PERSON] знаходиться на обліку в ДПІ у Московському районі та є платником єдиного податку (Свідоцтво платника єдиного податку серії [NUMBER] виписане 21.01.13) в тому числі із видом діяльності за КВЕД 69.10 «Діяльність у сфері права». Таким чином, ФО-П [PERSON] в розумінні закону є належним фахівцем у галузі права. Відповідно до п.47 Постанови №10 від 17 жовтня 2014 року Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» (далі - Постанова №10) при стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 42, 56 ЦПК). Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Згідно п.48 Постанови №10 витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). На підставі Договору №1501-01 ФО-П [PERSON] була надана позивачу правова допомога по складанню позовної заяви. Надання послуг по складанню позовної заяви підтверджується актом прийому - передачі виконаних послуг по наданню правової допомоги від 20.01.2015 року №1-0115 (далі - Акт №1-0115) Згідно Акту № 1-0115 загальна вартість наданих послуг складає 5400 (п'ять тисяч чотириста) грн.. 00 коп. (із розрахунку 450 грн. за 1 годину роботи над документом), а витрати часу на підготовку позовної заяви становлять 12 (дванадцять) годин. Таким чином, розмір витрат на оплату правової допомоги не перевищує граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений статтею 1 Закону України від 20 грудня 2011 року № 4191-VI «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», а саме 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, або 487,20 грн. (1218х40:100) . Сплату грошових коштів у сумі 5400 (п'ять тисяч чотириста) грн. за надання правової допомоги підтверджує квитанція від 20.01.2015 року №033623. Передача підготовленого позову [PERSON] підтверджується актом прийому - передачі підготовлених документів від 20.01.2015 року №1д-0115. Відображення отриманих коштів в обліку ФО-П [PERSON] підтверджується копією книги обліку доходів в якому відображені отримані суми доходу. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню і з відповідача ТОВ «Ф.Т.Р.» на користь позивача підлягає стягненню підлягає стягненню кінцевий розрахунок у розмірі 1927,81 грн., середній заробіток за час затримки остаточного розрахунку за період з 25 листопада 2014 року по 03 березня 2015 року (оскільки суд не може виходити за межі позовних вимог) у розмірі 12527,74 грн., сума компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати у сумі 4084,70 грн. і підлягає частковому задоволенню моральна шкода у розмірі 3000 грн. і витрати на правову допомогу у розмірі 2700 гривень, а всього 24 243 (двадцять чотири тисячі двісті сорок три) грн. 25 коп. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача ТОВ «Ф.Т.Р.» на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного та

Outcome: partial