Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування жилим приміщенням в будинку №41 по вул. Дрогобицькій в м. Дніпро, мотивуючи тим, що їй на праві власності належить будинок №41 по вул. Дрогобицькій в м. Дніпро. Відповідач її колишній чоловік, з яким шлюб був розірваний рішенням суду від 29 січня 2008 року. В спірному житловому будинку відповідач був зареєстрований з 11.01.1990 року. Після набуття нею права власності на будинок відповідач продовжував в ньому проживати в якості члена сімї. Їх життя з відповідачем не склалося та на початку 2007 року відповідач залишив сімю, забрав всі свої особисті речі. Місце проживання відповідача їй невідоме, оскільки з 2008 року вона з ним не спілкуються. Вона не перешкоджала проживати у належному їй будинку. Відповідач залишив його добровільно. У звязку з реєстрацією відповідача в будинку порушуються її законні права та інтереси. Її син, який проживає в будинку, не має можливості оформити субсидію на оплату комунальних послуг. Вона вимушена нести додаткові витрати на оплату комунальних послуг, не має можливості розпоряджатися будинком на власний розсуд. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, за викладених в позовній заяві обставин, наполягала на їх задоволенні. Відповідач [PERSON], будучи належним чином\~\~повідомленим про час та місце розгляду справи в порядку, передбаченому\~ЦПК України\~в редакції 2004 року, у судове засідання не з'явився, причини своєї неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не подав, тому суд на підставі ч.1\~ст. 280 ЦПК України\~на підставі наявних у ній доказів (ухвалює заочне рішення). Третя особа [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що вважає вимоги позивача обґрунтованими. Третя особа Департамент адміністративних послуг і дозвільних процедур Дніпровської міської ради явку свого представника в судове засідання не забезпечила, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Заслухав доводи позивача, третьої особи, покази свідків, дослідив письмові докази по справі, дав їм оцінку в їх сукупності, суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що будинок №41 по вул. Дрогобицькій в м. Дніпро ([PERSON]) належить на праві приватної власності [PERSON], що підтверджується копією договору дарування від 20.05.1990 року, посвідченого державним нотаріусом Восьмої дніпропетровської державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за №1-621 (а.с.4,5). Тож, спірне житлове приміщення належить до приватного житлового фонду, тому правовідносини сторін регулюються\~Главою 6 ЖК України\~та\~ст. 405 ЦК України. Відповідно до вимог\~ст. 150 ЖК України\~громадяни, які мають у приватній власності будинок (частку будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. За\~статтею 156 ЖК України\~члени сімї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням (ч.1). За згодою власника будинку (квартири) член його сімї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сімї (ч.2). Відповідно до ч. 2\~ст. 405 ЦК України\~член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до копії довідки №142 від 31.10.2017 року про склад сімї та зареєстрованих осіб за адресою: м. Дніпро, вул. Дрогобицька,41 (а.с.3), відповідач [PERSON] є колишнім чоловіком позивача та зареєстрований у спірному житловому приміщення на правах члена сімї власника житла з 11.01.1990 року (а.с.6). Факт відсутності відповідача у спірному житловому приміщенні понад рік без поважних причин знайшов своє підтвердження у сукупності досліджених у справі доказів. Так, свідок [PERSON], у судовому засіданні пояснила, що позивачка її сусідка. Батьки позивача купили їй дім та подарували. Відповідач не проживає у спірному будинку вже більше десяти років. Вдома у позивача вона була, речей відповідача не бачила. Свідок [PERSON], сусідка позивача, у судовому засіданні пояснила, що відповідача ніколи не бачила. Про нього знає лише з фотографій. Про його долю їй нічого не відомо. З акту від 20.10.2017 року, вбачається, що відповідач у будинку №41 по вул. Дрогобицькій в м. Дніпро не мешкає з 2007 року, його особистих речей в будинку не має (а.с.11). Доказів того, що причини відсутності відповідача за місцем його реєстрації є поважними та що між ним та позивачем,як власником житла існує якась домовленість щодо його відсутності, матеріали справи не містять. За таких обставин, встановивши у судовому засіданні факт відсутності відповідача в спірному житловому приміщенні без поважних причин понад один рік, суд вважає, що [PERSON] на підставі ч.2\~ст. 405 ЦК України\~слід визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: м. Дніпро, вул. Дрогобицька,41. Тож , позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити в повному обсязі. Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 640,00 грн.

Outcome: approved