Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що вона працювала на посаді старшої сестри медичної проктологічного відділення КУ «Запорізька обласна клінічна лікарня» Запорізької обласної ради (далі КУ «ЗОКЛ» ЗОР) з 2008 року по день звільнення. 31 травня 2017 року її було ознайомлено з наказом про її звільнення від 30.05.2017 року з посади старшої сестри медичної проктологічного відділення за основною посадою та за посадою за сумісництвом у звязку з скороченням штату працівників та відмовою від переведення на іншу роботу відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України. Позивач вважає її звільнення незаконним посилаючись на те, що при звільненні відповідач не врахував її переважне право на залишення на роботі та проігнорував лист Виборного органу Первинної профспілкової організації Вільної профспілки медичних працівників України КУ «ЗОКЛ» ЗОР щодо непогодження звільнення [PERSON]М та просить визнати незаконним її звільнення з посади старшої сестри медичної проктологічного відділення КУ «ЗОКЛ» ЗОР , визнати незаконним та скасувати наказ головного лікаря КУ «ЗОКЛ» ЗОР від 30.05.2017 року № 103-О, поновити на роботі та стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 21\~829 грн. 99 коп. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена судом своєчасно та належним чином. Свої інтереси довірила представляти [PERSON], яка у судовому засіданні позов підтримала та просила суд його задовольнити у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав, і пояснив, що при звільнені з роботи позивача було дотримано всіх вимог закону, вона своєчасно була попереджена про скорочення штату працівників, при цьому відмовилася від запропонованих їй інших посад, помилково вважає, що мала переважне право на залишення на роботі, оскільки був кандидат, який має більш високу кваліфікацію та продуктивність праці і на теперішній час працює на посаді старшої сестри медичної хірургічного відділення з центром проктології, що підтверджується письмовими запереченнями разом з додатками на позов. Щодо листа вх. № 1420/6 від Виборного органу Первинної профспілкової організації Вільної профспілки медичних працівників України КУ «ЗОКЛ» ЗОР «Щодо непогодження звільнення» пояснив, що рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 30.05.2017 року залишеного без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 13.07.2017 року по справі № 334/5075/16-ц було встановлено, що особа, яка підписала даний лист [PERSON] є неповноважною головою вказаної профспілкової організації і ця обставина відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України не доказується. Вислухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, дослідивши надані суду докази, суд встановив наступне. \~\~Судом встановлено, що відповідно до Наказу головного лікаря Комунальної установи «Запорізька обласна клінічна лікарня» Запорізької обласної ради № 201 від 14.03.2017 року «Про реорганізацію (перепрофілювання ліжкового фонду, обєднання (злиття) проктологічного відділення і хірургічного відділення» (далі Наказ 201) розпочато реорганізацію хірургічного відділення і проктологічного відділення КУ «ЗОКЛ» ЗОР, шляхом обєднання та організації хірургічного відділення з центром проктології. Позивач [PERSON] завчасно була попереджена про наступне звільнення та листами-пропозиціями від 17.03.2017 року та від 05.05.2017 року їй було запропоновано іншу роботу, але остання відмовилася засвідчити особистим підписом дані листи, про що були складено акти відповідно 17.03.2017 року та 05.05.2017 року. 26.05.2017 року КУ «ЗОКЛ» ЗОР було отримано лист за вх. № 1420/6 від Виборного органу Первинної профспілкової організації Вільної профспілки медичних працівників України КУ «ЗОКЛ» ЗОР «Щодо непогодження звільнення» [PERSON] Даний лист відповідно до рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 30.05.2017 року залишеного без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 13.07.2017 року по справі № 334/5075/16-ц було підписано особою ([PERSON]О.), яка є неповноважною головою вказаної профспілкової організації і ця обставина відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України не доказується. Листом № 3291 від 31.05.2017 року відповідач відповів на заяву позивача за № 667/д від 13.05.2017 року, в якому повідомив, - «що при рівних умовах праці перевага в залишені на роботі надається особам, які мають ділову кваліфікацію, а саме: додатково приймали участь у навчальному заході «Школа адміністраторів медичних закладів», про що одержали відповідний сертифікат; в роботі V ювілейного Міжнародного медичного конгресу «Впровадження сучасних досягнень медичної науки у практику охорони здоровя України» і одержали сертифікат, зараховані до кадрового резерву на посаду головної сестри медичної тимчасове виконання обовязків більш кваліфікованого працівника; якісно та достовірно ведуть табель; є профгрупоргом структурного підрозділу установи; безпосередньо приймають участь в стабільно-завантаженому лікувальному процесі впродовж звітного періоду та кварталу поточного року, використовують весь робочий час для продуктивної праці в організації медичного обслуговування пацієнтів. Додатково [PERSON] було повідомлено про її продуктивність праці: «Враховуючи, що систематично, протягом тривалого проміжку часу в проктологічному відділені відсутні пацієнти, медичний персонал не задіяний у наданні медичного обслуговування населенню, що може призвести до втрати навичок у наданні медичної допомоги, а саме в практичній медицині і [PERSON] не виконувала більш складну роботу в порівнянні з іншими, відсутня активна наявність та участь в лікувальному процесі продовж багатьох років. В першому кварталі 2017 року одержано скарги від двох пацієнтів проктологічного відділення з вимогою не допускати [PERSON] до надання медичної допомоги зазначеним пацієнтам. Зазначення в офіційних документах, а саме в табелі обліку робочого часу за червень 2016 року недостовірної інформації. Вищезазначене свідчить про наявну низьку продуктивність працівника. Старша сестра медична такого переважного права на залишення на роботі не має. Також повідомлено, що відповідно до Статуту Установи, контракту та посадової інструкції питання добору персоналу це переважне право керівника Установи». Сам позивач по день звільнення 31.05.2017 року працювала в Комунальній установі «Запорізька обласна клінічна лікарня» Запорізької обласної ради та Наказом головного лікаря Комунальної установи «Запорізька обласна клінічна лікарня» Запорізької обласної ради № 103-О від 30 травня 2017 року [PERSON], був звільнений з посади старшої сестри медичної проктологічного відділення за основною посадою та за посадою по сумісництву, у звязку із скороченням штату працівників і відмовою від переведення на іншу роботу, п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України. З наказом про звільнення [PERSON] була ознайомлена 31.05.2017 року, про свідчить її підпис на наказі. Того ж дня до трудової книжки позивача було внесено запис про звільнення з вказаної вище підстави. Відповідно до штатного розпису станом на 01.03.2017 року в хірургічному та в проктологічному відділеннях КУ «ЗОКЛ» ЗОР передбачено 2 штатні одиниці старших сестер медичних вищої категорії. Відповідно до штатного розпису станом на 01.06.2017 року, тобто вже в реорганізованому хірургічному відділенні з центром проктології КУ «ЗОКЛ» ЗОР передбачено 1 штатну одиницю старшої сестри медичної вищої категорії. Вказані вище обставини були встановлені в судовому засіданні та не оспорювались сторонами. Матеріали справи не містять доказів того, що [PERSON] входить до профспілкової організації медичного закладу. Відповідно до матеріалів справи (а.с. 60), з 01.06.2017 року на посаді старшої сестри медичної в хірургічному відділенні з центром проктології КУ «ЗОКЛ» ЗОР працює [PERSON], яка має, також як і позивач, вищу категорію, яка була підтверджена 22.04.2013 року про що є відповідні записи в трудовій книжці. [PERSON] так само як і позивач входить до складу групи аудиту, додатково [PERSON] включена до Списку заступників головного лікаря всіх найменувань, головної медичної сестри та їх кадрових резервів на 2017 рік, затвердженого головним лікарем 19.01.2017 року і її включено до кадрового резерву на посаду головної сестри медичної, як такої, що пройшла відповідні удосконалення і має більш високу продуктивність праці та кваліфікацію. Частинами 1, 7\~ст. 43 Конституції України\~визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. У\~ст. 2 КЗпП України\~передбачено, що право громадян на працю - тобто на одержання роботи з оплатою праці не нижче встановленого державою мінімально розміру, включаючи право на вільний вибір професії, роду занять і роботи, забезпечується державою. Працівники реалізують право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації або з фізичною особою. Згідно із ст. ст.\~2-1,\~5-1 КЗпП України\~держава забезпечує рівність трудових прав усіх громадян незалежно від походження, соціального і майнового стану, расової та національної приналежності, статі, мови, політичних поглядів, релігійних переконань, роду і характеру занять, місця проживання та інших обставин. Відповідно до приписів п. 1 ч. 1, 2\~ст. 40 КЗпП України\~трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом, зокрема у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Звільнення з підстав, зазначених у пункті 1\~ст.40 КЗпП України\~допускається якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу. Згідно із ч. 1\~ст. 43 КЗпП України\~розірвання трудового договору з підстави зміни в організації виробництва і праці, в тому числі реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, може бути проведено лише з попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника) первинної профспілкової організації, членом якої є працівник. Статтею 49-2 КЗпП України\~регламентовано порядок вивільнення працівників, зокрема передбачено, що про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за місяці. При вивільненні працівників у випадку змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. У п. 19\~постанови Пленуму Верховного суду України від 6 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів»\~розяснено, що розглядаючи трудові спори, повязані зі звільненням за п. 1 ч. 1\~ст. 40 КЗпП України,\~суди зобовязані зясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема,\~\~ ліквідація,\~\~ реорганізація\~\~ або\~\~перепрофілювання, підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за 2 місяці про наступне вивільнення. Судам слід мати на увазі, що при проведенні звільнення власник або уповноважений ним орган вправі в межах однорідних професій і посад провести перестановку\~\~(перегрупування) працівників і перевести більш кваліфікованого працівника, посада якого скорочується, з його згоди на іншу посаду, звільнивши з неї з цих підстав менш кваліфікованого працівника. Якщо це право не використовувалось,\~\~суд\~\~не повинен обговорювати питання про доцільність такої перестановки (перегрупування).\~\~\~ Встановлено, що у відповідача дійсно мали місце зміни в організації виробництва і зменшення кількості штатних одиниць. Порядок вивільнення працівників у звязку зі змінами в організації виробництва і праці та порядок врахування переважного права працівника на залишення на роботі встановлено ст. ст.\~42,\~49-2 КЗпП України. Згідно із\~ст. 42 КЗпП України\~при скороченні чисельності чи штату працівників у звязку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з вищою кваліфікацією і продуктивністю праці. Законодавством не передбачені критерії й порядок визначення працівників з вищою кваліфікацією і продуктивністю праці. У звязку з цим, Міністерство соціальної політики України своїм листом від 21.05.2012 р. № 80/06/187-12 «Про переважне право на залишення на роботі» зробило практичний аналіз виявлення таких працівників, яким необхідно керуватися роботодавцю під час застосування\~ст. 42 КЗпП України. На практиці для виявлення таких працівників роботодавцем робиться\~порівняльний аналіз продуктивності праці і кваліфікації працівників, в процесі якого враховуються такі обставини:\~наявність відповідної освіти, документів про підвищення кваліфікації, відсутність дисциплінарних стягнень, наявність заохочень за успіхи в роботі, отримання премій за виконання особливо важливих робіт, відсутність прогулів, відпусток без збереження заробітної плати, тривалого перебування на лікарняних листках, зауважень з боку адміністрації щодо строків і якості виконуваних завдань, обсяги виконуваних робіт тощо. Суд, з врахуванням рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 30.05.2017 року залишеного без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 13.07.2017 року по справі № 334/5075/16-ц не приймає до уваги лист за вх. № 1420/6 від Виборного органу Первинної профспілкової організації Вільної профспілки медичних працівників України КУ «ЗОКЛ» ЗОР «Щодо непогодження звільнення» [PERSON] Будь-які докази на підтвердження того, що у позивача [PERSON] на момент звільнення вижча ніж у [PERSON] кваліфікація та продуктивність праці в матеріалах справи відсутні, натомість в матеріалах справи містяться докази, які свідчать про неналежне виконання позивачем своїх посадових обовязків та високу кваліфікацію і відсутність нарікань на продуктивність і якість праці [PERSON] А відтак, суд приходить до висновку, що з урахуванням, своєчасного попередження про скорочення штату, відмови позивача на переведення на іншу посаду та наявність іншого більш кваліфікованого працівника, якість та продуктивність роботи якого не викликає нарікань як зі сторони пацієнтів так і зі сторони медичного персоналу закладу, відсутність у діях відповідача порушень трудового законодавства - у задоволені позову слід відмовити.

Outcome: dismissed