Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], де просить ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття, та аліменти на її утримання в розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу), починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до досягнення дитиною трирічного віку. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі, додатково пояснила, що на даний час вона з відповідачем перебувають у шлюбі, але не проживають разом, спільна дитина - син [PERSON] проживає разом із нею. Чоловік матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, вона змоги працевлаштуватись не має, так як перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Також вказала, що дитина хворіє, потребує значних коштів на лікування. Позовні вимоги просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі, згоден сплачувати аліменти на утримання дитини у запропонованому позивачкою розмірі та аліменти на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку. Зараз він працює, отримує заробіток та здатен забезпечувати дитину і дружину. Суд вважає, що визнання відповідачем вимог позивача не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, дослідивши і оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі перебувають в зареєстрованому шлюбі з 14.09.2013 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER]. В шлюбі у них народився син - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження за актовим записом №4, виданим Крюківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області. З березня 2015 року сторони проживають окремо, їх малолітній син з цього часу проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні, відповідач матеріальну допомогу на утримання сина не надає, згідно його пояснень у зв'язку з тим, що не мав роботи. Стаття 180 Сімейного кодексу України передбачає, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 182 Сімейного кодексу України судом при визначенні розміру аліментів судом враховано: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; задовільний стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; відсутність у платника аліментів інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; а також те, що відповідач працює та отримує дохід, інші обставини, що мають істотне значення. Суду не надано доказів того, що малолітній [PERSON] має медичні діагнози та хворіє, а також доказів, які б підтверджували, що відповідач працює і отримує достатній заробіток. Судом роз'яснювалося сторонам право витребувати вказані докази, від роз'ясненого права заявити клопотання про забезпечення чи витребування доказів сторони відмовилися. Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ст. 188 Сімейного Кодексу України відповідач від обов'язку утримувати малолітнього сина не звільнений, угоди про добровільну сплату аліментів згідно ст. 189 Сімейного кодексу України між сторонами не укладено. Ненадання матеріальної допомоги на утримання малолітньої дитини є порушенням обов'язку батьків піклуватися про своїх дітей, тому суд приходить до висновку, що вимоги позивачки щодо стягнення з [PERSON] аліментів на утримання малолітнього сина в частці від заробітку (доходу) є законними та обґрунтованими і підтягають задоволенню. При цьому судом роз'яснено сторонам право звернення до суду з позовом про збільшення чи зменшення розміру аліментів у разі зміни обставин, що мають істотне значення при визначенні розміру аліментів, та про стягнення додаткових витрат на дитину у зв'язку з хворобою. Згідно ч. 2 ст. 84 Сімейного Кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років, тому підлягають задоволенню і вимоги про стягнення аліментів на утримання позивачки. На підставі ст.79, 88 ЦПК України суд вважає за необхідне також стягнути з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: approved