Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Лисогірської сільської ради Кодимського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно - земельну ділянку, що розташована на території Лисогірської сільської ради Кодимського району Одеської області, площею 2,16 га, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, право власності на яку посвідчене державним актом на право приватної власності на землю серії ІV-ОД № 049399, вказуючи, що ця земельна ділянка належала померлій [INFO] [PERSON] . Позивач являється спадкоємцем за законом після померлої та прийняла спадщину звернувшись з відповідною заявою до нотаріуса, проте не може оформити право власності на земельну ділянку, оскільки державний акт, яким посвідчене право власності померлої на цю ділянку, був втрачений. В зв`язку з цим позивач просила визнати за нею право власності на зазначену земельну ділянку в порядку спадкування за законом. В підготовче засідання позивач не з`явилася, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила про підтримання заявлених позовних вимог. Представник відповідача в підготовче засідання не з`явився, відповідач надав до суду клопотання від 20.10.2020 року № 02-17/368 про розгляд справи за відсутності його представника, в якому також зазначив, що не заперечує проти позову пред`явленого позивачем. Згідно ч.3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлено, що [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народилась дитина - дочка [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] повторно видане Відділом реєстрації актів громадянського стану Кодимського району Одеської області 23.07.1997 року, актовий запис № 30 (а.с.11). 17.05.1986 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] , у зв`язку з чим змінила своє дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] виданим Відділом записів актів громадянського стану Виконавчого комітету Кодимської районної Ради народних депутатів Одеської області 17.05.1986 року, актовий запис № 32 (а.с.12). На підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ОД № 049399 виданого Кодимською районною державною адміністрацією 25.02.2004 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 437 [PERSON] належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,16 га, розташована на території Лисогірської сільської ради Кодимського району Одеської області, що підтверджується листом-повідомленням відділу у Кодимському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 06.10.2020 року № 110/109-20. [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , уродженка с. Лисогірка Кодимського району Одеської області, про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] видане відділом запису актів громадянського стану м. Кишинів Республіки Молдова 06.04.2007 року, актовий запис № 1479 (а.с.8-9). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Часом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця (ч.2 ст. 1220 ЦК України). Згідно ч.1 ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. В свою чергу ст. 1261 ЦК України передбачає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У відповідності до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Рішенням Кодимського районного суду Одеської області № 503/1850/19 від 06.12.2019 року, яке набрало законної сили 06.01.2020 року, [PERSON] було визначено додатковий строк у шість місяців з моменту набрання законної сили рішенням суду для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . З листа-повідомлення Кодимської районної державної нотаріальної контори від 29.09.2020 року № 853/02-14 вбачається, що 02.07.2020 року позивач [PERSON] подала до нотаріуса заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , внаслідок чого була заведена спадкова справа № 174/2020. Таким чином, відповідно до положень ч.1 ст. 1269 ЦК України позивач [PERSON] є такою, що у передбаченому законом порядку прийняла спадщину померлої матері. Відповідно до ч.1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. В свою чергу абзацом 2 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7 передбачено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Позивач [PERSON] звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак, при відсутності правовстановлюючого документа на спадкове майно - акту на право приватної власності на землю серії ІV-ОД № 049399 від 25.02.2004 року, внаслідок його втрати, позивач [PERSON] позбавлена можливості оформити своє право на прийняту спадщину шляхом одержання в нотаріальній конторі відповідного свідоцтва про право на спадщину, що підтверджується листом-повідомленням Кодимської районної державної нотаріальної контори від 15.09.2020 року № 795/02-14 (а.с.18). Частина 1 ст. 392 ЦК України передбачає, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи вище викладене суд вважає, що заявлений позивачем позов обґрунтований, у зв`язку з чим підлягає задоволенню. Крім того, зважаючи на те, що при зверненні з даним позовом до суду позивач додала копію свого паспорта громадянина Республіки Молдова [NUMBER] виданого 05.03.2019 року (а.с.4-6), суд звертає увагу позивача, що відповідно до ч.4 ст. 81 Земельного кодексу України, землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню. В свою чергу, згідно пункту «е» ст. 140 Земельного кодексу України, невідчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених Земельним кодексом України є підставою для припинення права власності на земельну ділянку.

Outcome: approved