Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Деньгівської сільської ради про визнання права власності на будинок в порядку спадкування. Причиною цього стало те, що 25.03.2014 року померла її мати [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина до складу якої входить житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в с. Деньги, Золотоніського району Черкаської області, вул. Шевченка, 13. Спадщину після смерті матері позивач прийняла в установленому законом порядку шляхом подачі відповідної заяви нотаріусу. У звязку з тим, що при житті померла [PERSON] не провела оформлення права власності на належний їй будинок, позивач не має можливості отримати свідоцтво про право власності на нього у нотаріуса, а тому змушена звертатися до суду з вказаним позовом. Представник позивача [PERSON]- [PERSON] по довіреності в судове засідання не зявилася, направила до суду заяву про розгляд справи без її участі, де підтримала позов повністю та наполягала на його задоволенні. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, але направив до суду лист, в якому зазначено, що представник органу місцевого самоврядування Деньгівської сільської ради не заперечує проти задоволення позову та просить розглядати справу у його відсутності. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що даний позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Згідно даних свідоцтва про смерть серії І-СР № 230930, виданого Деньгівською сільською радою Золотоніського р-ну, Черкаської області, вбачається, що [PERSON] померла 25.03.2014 року, про що в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за № 9. Із свідоцтва про народження серії ЯК № 475817, виданого сільською радою с. Деньги Золотоніського району Полтавської області, вбачається, що [PERSON] народилася 12.07.1953 року, про що в Книзі записів актів громадянського стану про народження зроблено відповідний запис за № 20, та її матірю значиться [PERSON]. Згідно даних свідоцтва про укладення шлюбу І-СР № 322928, виданого Золотоніським райвідділом ЗАГС Черкаської області, вбачається, що [PERSON] 29.09.1978 року зареєструвала шлюб з [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 248, та змінила своє прізвище на «Завадська». З даних листа завідуючої Золотоніською районною державною нотаріальною конторою [PERSON] № 619/01-16 від 14.06.2017р., вбачається, що після смерті [PERSON], яка померла 25.03.2014 року, заведена спадкова справа № 283/2014 на підставі заяви дочки [PERSON] про прийняття спадщини. Згідно даних технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виданого ТОВ «Еліт партнер-плюс» 26.04.2017 року та довідки № 316 від 25.05.2017 року, виданої Деньгівською сільською радою Золотоніського району Черкаської області вбачається, що, згідно запису в погосподарській книзі №6, особовий рахунок № 010543-3 за [PERSON], яка померла 25.03.2014 року, рахується житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований по вул. Шевченка, 17 в с. Деньги, Золотоніського району Черкаської області. Із даних постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії завідуючої Золотоніською районною державною нотаріальною конторою [PERSON] від 25.05.2017 року, вбачається, що під час вивчення документів, представлених [PERSON] було встановлено, що правовстановлюючий документ на спадковий будинок відсутній, за вказаних умов [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про прийняття спадщини. Відповідно до Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 7/5 від 07.02.2002 року із змінами та доповненнями встановлено вичерпний перелік документів, якими посвідчується право власності на обєкти нерухомого майна. Згідно ч. 1 ст. 46 Закону України «Про нотаріат» нотаріус, що вчиняє нотаріальні дії, має право витребовувати від фізичних осіб відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Згідно п.п. 4.15 п. 4 гл. 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 282/20595 із змінами і доповненнями, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 49 ЗУ «Про нотаріат» нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо вчинення такої дії суперечить законодавству України. Відповідно до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно ст. 346 Цивільного кодексу України однією з підстав припинення права власності являється смерть власника, отже первинна реєстрація права власності в такому випадку не може бути проведена на померлого, тому визначення належності цього майна попередньому власнику чи спадкоємцю повинно вирішуватися у судовому порядку. Таким чином, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає до задоволення, зважаючи на те, що в Україні були проведенні суттєві зміни щодо реєстрації права власності на майно, первинна реєстрація на яке не була проведена, а правовстановлюючий документ відсутній, у разі смерті його власника. Суд приходить до висновку про можливість задоволення позову, враховуючи, що позивач довела, що спадкодавець фактично була власником, але не зареєструвала своє право відповідно до вимог законодавства. В такому випадку у суду маються підстави для задоволення позову, а саме визнання права власності на спадкове майно за спадкоємцем.

Outcome: approved