Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] , в порядку набувальної давності. Свої вимоги обгрунтовує тим, що вона з 2002 року по теперішній час працює в ПСП АФ «Соснівська». 20.01.2007 року між нею та відповідачем був укладений договір оренди житлового будинку з надвірними будівлями за адресою [ADDRESS] . Пунктом 4.2 договору передбачено, що якщо вона протягом дії вказаного договору з 20.01.2007 року по 20.01.2019 року, тобто 12 років, працюватиме в ПСП АФ «Соснівська», то орендований нею з метою користування і проживання будинок, безоплатно переходить у її власність. На даний час строк дії договору закінчився, вона добросовісно виконала його умови та продовжує працювати в ПСП АФ «Соснівська». Відповідач претензій до неї не має. ПСП АФ «Соснівська» не переоформила право власності на вказаний будинок на її ім`я, проте й не заперечує проти цього. Вона безперервно володіє та користується майном, а саме житловим будинком з надвірними будівлями, що розташований по [ADDRESS] , тому набула право власності на нього за набувальною давністю. У зв`язку з вищевикладеним звернулася з вказаним позовом до суду. Позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явилися, надали заяву, в якій просять справу розглядати без їх участі, позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просять їх задовольнити (а.с.24). Відповідач приватне сільськогосподарське підприємство агрофірма «Соснівська» в судове засідання не з`явилася, надала заяву, в якій просить справу розглядати без участі їх представника, позовні вимоги визнають повністю та беззаперечно (а.с.20). Третя особа комунальне підприємство Конотопське міжміське бюро технічної інвентаризації в судове засідання не з`явилася, надала заяву, в якій просить справу розглядати без участі їх представника, при ухваленні рішення покладається на розсуд суду (а.с.23). Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно копії договору оренди будинку від 20.01.2007 року приватне сільськогосподарське підприємство агрофірма «Соснівська» в особі власника [PERSON] передала [PERSON] в тимчасове користування цегляний будинок, загальною площею 59,7 кв.м. по [ADDRESS] . Пунктом 4.2 договору встановлено термін дії договору з 20.01.2007 року по 20.01.2019 року. Вказано, що якщо весь термін дії договору, 12 років, орендар працюватиме в ПСП АФ «Соснівська», то будинок і земельна ділянка перейде безоплатно у власність орендаря (а.с.4) Згідно копії договору купівлі-продажу житлового будинку серії АЕВ № 071249 від 25.06.2001 року, копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно серії СВА № 710312 та технічного паспорту на житловий будинок індивідуального житлового фонду, реєстровий № 346, власником будинку, загальною площею 59,7 кв.м. по [ADDRESS] є ПСП АФ «Соснівська» (а.с. 5, 6, 7-9). Згідно довідок № 23 від 13.02.2019 року та № 24 від 13.02.2019 року приватного сільськогосподарського підприємства агрофірми «Соснівська» [PERSON] дійсно працює в ПСП АФ «Соснівська» з 2002 року по теперішній час та сплачує квартплату кожного місяця за користування будинком [ADDRESS] ), станом на 13.02.2019 року заборгованість відсутня (а.с.10,11). Відповідно до ч.1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Згідно з ч.4 ст. 344 ЦК України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» при вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди мають враховувати, що для набуття права власності за набувальною давністю відповідно до зазначеної статті повинні існувати наступні ознаки: володіння має бути добросовісним, тобто володілець не знав і не міг знати про те, що він володіє чужою річчю; володіння має бути відкритим, очевидним для всіх третіх осіб, які повинні мати можливість спостерігати за ним; володіння має бути безперервним протягом визначених законом строків. У відповідності до вищенаведених норм матеріального права, ознаками володіння, необхідними для набуття права власності за набувальною давністю є добросовісне, відкрите та безперервне володіння, які повинні мати місце одночасно. Добросовісність передбачає, що володілець майна не знав і не міг знати про те, що він володіє чужим майном, тобто ті обставини, які обумовили його володіння, не давали і не могли давати володільцю сумніву щодо правомірності його володіння майном. Зокрема, володілець за давністю є незаконним володільцем, про що зазначено в ч. 1 ст. 344 ЦК України (особа заволоділа чужим майном). Право власності на стороні володільця за давністю виникає поза волею та незалежно від волі колишнього власника. При цьому добросовісне володіння означає, що особа не знала і не повинна була знати, що володіє річчю незаконно. При вирішенні спорів про набувальну давність необхідно враховувати добросовісність саме на момент передачі позивачу майна (речі), тобто на початковий момент, який буде включатися у повний строк давності володіння, визначений законом. Позивач, як незаконний володілець, протягом всього часу володіння майном повинен бути впевнений, що на це майно не претендують інші особи, і він отримав це майно з підстав, достатніх для того, щоб мати право власності на нього. Позов про право власності за давністю володіння не може пред`явити законний володілець, тобто особа, яка володіє майном з волі власника і завжди знає хто є власником. За набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено. Така правова позиція викладена у п.6 Постанови спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав» за №24-150/0/4-13 від 28 січня 2013 року. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що в судовому засіданні здобуто достатньо доказів, які стверджують, що позивач протягом більше десяти років добросовісно заволоділа майном, продовжувала відкрито, безперервно володіти ним, інші особи на вказане майно не претендують, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved