Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. В обґрунтовування своїх позовних вимог посилається на те, що 21 лютого 2013 року її знайомий [PERSON], взяв у неї в борг 30 000 грн., які необхідні були йому для розвитку його бізнесу, так як він являється приватним підприємцем, про що було складено розписку. Борг він пообіцяв віддати до 30 липня 2013 року. Але у встановлений термін борг їй [PERSON] не повернув і на її неодноразові нагадування та вимоги в добровільному порядку відмовляється це робити, від зустрічей ухиляється і, таким чином, вбачається його небажання віддавати гроші. Крім того, відповідач прострочив виконання грошового зобов'язання, і вважає що необхідно стягнути з нього також 3% річних від суми боргу, а саме 525 грн. До цього часу борг не повернуто і позивач була змушена звернутися до суду з даним позовом. У судове засідання представник позивач [PERSON] не з'явився, надав суду заяву, в якій просив суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги позивача [PERSON] підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. У судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, надав суду заяву, в якій просив суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги позивача не визнав у повному обсязі посилаючись на те, що він не позичав гроші у позивача. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим і підлягаючим задоволенню з наступних підстав. Згідно розписки від 11 лютого 2013 року вбачається, що [PERSON] взяв в борг у [PERSON] гроші в сумі 30 000 грн. В розписці [PERSON] вказав, що він зобов'язується повернути борг до 30 липня 2013 року. Позивач [PERSON] неодноразово зверталась до відповідача [PERSON] з проханням повернути борг, однак в зазначений в розписці термін [PERSON] не повернув борг. Згідно ч. 1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обігу або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти в такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, в такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, суд вважає, що за несвоєчасне повернення боргу, відповідач [PERSON] повинен сплатити позивачу [PERSON] борг з урахуванням 3% річних від простроченої суми, які становлять 525 грн. від строку простроченої суми боргу. Згідно ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved