Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 07 травня 2009 року. Мають сина [PERSON], [INFO]. Поряд з тим, зазначила, що через шість місяців після одруження відповідач почав зловживати алкогольними напоями, вільний від роботи час з сімєю не проводив. На зауваження належним чином не реагував, своє відношення до сім»ї не змінював. А тому, переконавшись в тому, що відповідач не зацікавлений в збереженні сімї, з червня 2013 року перейшла проживати до своїх батьків. З того часу проживає з іншим чоловіком. Оскільки шлюб набрав формальних рис, просила суд шлюб між сторонами розірвати, та після розірвання такого присвоїти дошлюбне прізвище «Солтис». Сторони в судове засідання не з»явились. Позивач [PERSON] подала до суду заяву, згідно якої розгляд справи просила провести без її участі, при цьому зазначила, що позов підтримує, надає згоду на заочний розгляд. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Причини неявки не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи чи розгляд такої у його відсутності до суду не подав. Такий висновок суд обґрунтовує тим, що згідно даних Ярмолинецького РС УДМС України в Хмельницькій області від 13.11.2015р. вбачається, що відповідач є зареєстрованим в [INFO]. На вказану адресу відповідачу було направлено судову повістку, яка повернулася до суду з відміткою, що адресат за вказаною адресою не проживає. Відповідно до ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. А отже, виходячи з норм вказаної статті, відповідач [PERSON] вважається таким, що повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином. За таких обставин, враховуючи згоду позивача, суд вважає за необхідне ухвалити у справі заочне рішення, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України, відповідно до якої у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, що сторонами не оспорювалося, стверджено свідоцтвом про шлюб серії I-ИД № 052724, виданого 07 травня 2009 року Скала-Подільською селищною радою Борщівського району Тернопільської області, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб 07 травня 2009 року, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний запис за № 05. Після укладення шлюбу присвоєно прізвище чоловікові та дружині «Шаповаленко». Також судом встановлено, що сторони не змогли дійти згоди щодо спільного проживання, їх шлюб набрав формальних рис. З червня 2013 року разом не проживають, шлюбні стосунки не підтримують, примирення досягти не можуть. Позивач проживає з іншим чоловіком, наміру зберегти шлюб не має. Виходячи з наведеного вище, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, а його розірвання не суперечить будь-чиїм законним правам та інтересам. Поряд з тим, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені останньою судові витрати по справі. Тому, враховуючи викладене, на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved