Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому зазначила що вона, є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтво про право особистої власності будови та свідоцтвом про право на спадщину за законом. За вказаною адресою 27.02.2006 року було зареєстровано онуку позивачки [PERSON] (на момент реєстрації місця проживання [PERSON] ), [INFO] , про що внесено відповідний запис до будинкової книги. Відповідач за вищевказаною адресою фактично ніколи не проживала, що підтверджується актом депутата. Таким чином, позивач вважає, що оскільки відповідач не проживає у її будинку більше року, то вона втратила право користування будинком, також у позивача виникають проблеми з надмірною сплатою комунальних послуг, які нараховуються за відповідача, на підставі викладеного позивач просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою судді від 27 листопада 2018 року відкрито спрощене провадження у справі, про що повідомлені сторони. Позивач у судове засідання не з`явилась, надала заяву, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розглянути справу за ї відсутності, не заперечує при винесення заочного рішення. Беручи до уваги, що відповідач належним чином повідомлений про строк подання відзиву та не подав відзив, суд\~ухвалює заочне рішення по справі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справ в порядку спрощеного провадження за відсутністю всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі письмової заяви позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, за відсутності сторін, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст. ст. 169, 197, 224\~ЦПК України. Дослідивши позовну заяву та надані докази по справі, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини: Згідно свідоцтва про право особистої власності №146, виданого Кілійським судноремонтним заводом 08.04.1993 року та свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Кілійською районною державною нотаріальною конторою 16.06.2010 року за реєстровим № 1281, [PERSON] є власницею квартири [ADDRESS] . Як вбачається з копії будинкової книги за адресою [ADDRESS] прописані: [PERSON] та [PERSON] . Згідно довідки № 959, виданої виконавчим комітетом Кілійської міської ради 07.06.2018 року, за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до акту депутата Кілійської міської ради [PERSON] І. [PERSON] ., за адресою : [ADDRESS] , зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Однак фактично [PERSON] ніколи не проживала за цією адресою. На даний момент мешкає в [ADDRESS] . [PERSON] 07.06.208 року зареєструвала шлюб з [PERSON] , актовий запис № 45, та змінила прізвище на [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів цивільного стануКіійського районного управління юстиції Одеської області. При ухваленні рішення судом застосовано наступні норми права: Ст. 41 Конституції України, ст. ст. 316, 317 ЦК України передбачають здійснення власником права власності за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Виходячи з вимог ч. 1\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з положеннями ч. 1\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У відповідності до\~ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Згідно ч. 1 та ч. 5\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками, справи не підлягають доказуванню. Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. При цьому із змісту ч. 1 ст. 402 ЦК України вбачається, що право користування чужим майном може бути встановлене договором, законом, заповітом або рішенням суду. Згідно положень статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 71 ЖК УРСР - при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст. 72 ЖК УРСР - визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. \~ Відповідно до ст. 163 ЖК УРСР - у разі тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї в будинку /квартирі/ приватного житлового фонду, за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. \~ Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» - зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації; судового рішення,\~яке набрало\~законної сили,\~про позбавлення\~права власності\~на житлове\~приміщення або\~права користування\~житловим приміщенням,\~\~про виселення,\~про визнання\~особи безвісно\~відсутньою або\~оголошення її\~померлою; свідоцтва про\~смерть; паспорта або\~паспортного документа,\~що надійшов\~з органу\~державної\~ реєстрації\~\~актів цивільного\~стану,\~або документа\~про смерть,\~виданого компетентним\~органом іноземної\~держави,\~легалізованого в\~установленому порядку; інших документів,\~які свідчать\~про припинення: підстав для\~перебування на\~території України\~іноземців та\~осіб без\~громадянства; підстав для\~проживання або\~перебування особи\~у спеціалізованій\~соціальній установі,\~закладі соціального\~обслуговування та\~соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням. Зважаючи на встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що вимоги позивача щодо визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням є обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки вона не проживає у житловому приміщенні, в якому зареєстровано її місце проживання, більше 1 року. \~ \~ \~

Outcome: approved