Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з [PERSON]. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що з 01 грудня 2006 року вони з відповідачем перебувають у шлюбі, від якого неповнолітніх дітей не мають. Сімейне життя з відповідачем не склалось через різні інтереси, погляди на життя, на права та обовязки подружжя. З цих причин між подружжям виникали суперечки, лайки, які призвели до того, що спільне життя і збереження шлюбу стало неможливим. Через 6 місяців після реєстрації шлюбу позивач була змушена піти від відповідача і з того часу вони мешкають окремо, спільне господарство не ведуть, шлюбних відносин не підтримують Позивач вважає, що примирення неможливе та спільне сумісне їх життя суперечить її інтересам. Спір щодо поділу майна відсутній. В судове засідання позивач не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Клопотання про розгляд справи без його участі або про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Зі згоди позивача суд приймає рішення при заочному розгляді справи, що не суперечить положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази у їх сукупності та взаємозвязку, дійшов висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, не суперечать законодавству та підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. У відповідності до ч.1 ст.36 СК України, шлюб є підставою для виникнення прав та обовязків подружжя. Згідно ч.1 ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 01 грудня 2006 року. Цей факт підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ВЛ №250073, виданого повторно 12.11.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №2846. Зі змісту позову вбачається, що подружжя від шлюбу спільних дітей не має. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ч.2 ст.112 СК України\~та відповідно до ст.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги відсутність у подружжя спільних дітей, що житловий та майновий спір у сторін відсутній, сумісного господарства не ведуть, на примирення позивач не згодна, шлюбно-сімейні відносини остаточно припинені, суд вважає що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, а тому шлюб між сторонами повинен бути розірваний. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved