Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання права власності на ? частку в спільному майні подружжя та проведення його поділу. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що 12.11.2004 року зареєстрували шлюб, з відповідачем про що в книзі реєстрації шлюбів відділу реєстрації актів цивільного стану Шполянського районного управління юстиції Черкаської області зроблено відповідний актовий запис № 106. Від спільного проживання мають двох неповнолітніх дітей : дочку [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO]. Перебуваючи у шлюбі з відповідачем були придбані тварини, які відповідач без її згоди вивіз та продав, відповідно до висновку товарознавчих досліджень загальна вартість домашніх тварин становить 143 590, 00 грн. Після припинення шлюбних відносин сторони не можуть дійти спільної згоди, щодо розподілу спільного майна. Тому позивач вимушена звернутися до суду з даним позовом. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася по невідомих суду причинах, про час і місце слухання справи повідомлена належним чином. В судове засідання представник позивача адвокат Стовбун О.А., який дії згідно договору про надання юридичних послуг від 16.09.2015 року, не з»явився, проте до суду направив заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав, просив його задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, проте до суду направив заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає повністю. У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого пристрою не здійснювалось. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Судом установлено, що відповідно до копії довідки виконавчого комітету Червонокутської сільської ради Жашківського району Черкаської області № 175 від 16.09.2015 року, виданої [PERSON], станом на 01.01.2015 року у її підсобному господарству перебувало на утриманні : свиней - 48 голів; кролів - 55 штук, курей - 50 штук. Станом на 11.09.2015 року зі слів [PERSON] у її підсобному господарстві перебувало на утриманні така сама кількість тварин. Згідно копії свідоцтва про одруження, сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 12.11.2004 року. Від спільного шлюбу мають неповнолітніх дітей : дочку [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO]. Згідно висновку товарознавчого дослідження по визначенню вартості домашніх тварин, що знаходяться на утриманні в домашньому господарстві, від 24.09.2015 року, загальна ринкова вартість домашніх тварин, що знаходяться на утриманні в домашньому господарстві за адресою : [ADDRESS], становить 143590 (сто сорок три тисячі п'ятсот дев'яносто) гривень. Відповідно до вимог статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав поважної причини самостійного заробітку. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч.3 ст.368 Цивільного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Крім того, згідно ст. 61 Сімейного кодексу України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Статтею 63 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Домовленості про добровільний поділ вартості домашніх тварин, що є спільною сумісною власністю подружжя, між сторонами не досягнуто. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та визнання права власності на майно, що є спільною сумісною власністю подружжя в рівних частках. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved