Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить поділити спільне майно подружжя: легковий автомобіль Geely CK 1.5і impress, 2014 року випуску, мінітрактор марки SHIFENG SF244 WITH CABIN, реєстраційний номер [NUMBER], 2013 року випуску, залишивши його в користуванні відповідача [PERSON], стягнувши з нього на її користь вартість частки в розмірі 97225грн. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що за час перебування у шлюбі з відповідачем придбали легковий автомобіль Geely CK 1.5і impress, 2014 року випуску, та міні-трактор марки SHIFENG SF244 WITH CABIN, реєстраційний номер [NUMBER], тому, є об'єктами права спільної сумісної власності подружжя. Однак, відповідач відмовляється добровільно вирішити питання про поділ цього майна, сам користується автомобілем та трактором, тому вона бажає стягнути з нього вартість своєї частки даного майна. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник за довіреністю [PERSON] позовні вимоги уточнили, зокрема, просять поділити спільне майно подружжя: міні-трактор марки SHIFENG SF244 WITH CABIN, реєстраційний номер [NUMBER], 2013 року випуску, залишивши його в користуванні відповідача [PERSON], стягнувши з нього на її користь вартість частки в розмірі 11700грн. Позовні вимоги підтримують, просять їх задовольнити в повному обсязі. (а.с.148). Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Нечепуренко А.В. позовні вимоги не визнають, вказуючи, що вказане позивачкою майно є особистою приватною власністю відповідача [PERSON], яке набуте ним під час шлюбу, але за його власні кошти. (а.с.28). Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідача, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що із 13.12.2011 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. Згідно рішення Тетіївського районного суду Київської області від 25.07.2017 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано.( а.с.8). Під час шлюбу сторонами придбано міні-трактор марки SHIFENG SF244 WITH CABIN, реєстраційний номер [NUMBER], 2013 року випуску, право власності на який зареєстровано за відповідачем [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію машини від 03.11.2015 року, серії [NUMBER].(а.с.104). Із копії договору купівлі-продажу №ДКП1 0510-03/15, укладеного 05.10.2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мініагротехніка» та [PERSON], та видаткової накладної №№2234 від 05.10.2015 року встановлено, що вартість мінітрактора SF244 WITH CABIN становить 23400гривень. (а.с.100-102). Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.60 Сімейного кодексу України, майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності. Відповідно до ч.1 ст.68 Сімейного кодексу України, розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Відповідно до ч.1 ст.70 Сімейного кодексу України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. У п.22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» роз'яснено, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст.372 ЦК України. У п.п.23,24 вищезазначеної Постанови роз'яснено, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3ст.368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст.325ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Суд критично відноситься до посилань відповідача про те, що згідно п.3 ч.1 ст.57 Сімейного кодексу України, мінітрактор є його особистою приватною власністю, оскільки, на придбання міні-трактора були використані його особисті кошти. Відповідно до п.3 ч.1 ст.57 Сімейного кодексу України, особистою приватною власністю дружини, чоловіка є, зокрема, майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. Статтею 12 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному судочинстві, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень ст.60 СК України, діє презумпція спільності майна подружжя, при цьому частини чоловіка та дружини є рівними. Спростувати цю презупцію може сторона, яка надає докази протилежного, що мають відповідати вимогам належності та допустимості (ст.ст.77,78 ЦПК України), і це є її процесуальним обов'язком (ст.ст.12,81 ЦПК України). При розгляді справи відповідач не надав належних та допустимих доказів, що мінітрактор придбаний за кошти, які належали йому особисто, згідно положень ст.57 СК України. Судом встановлено, що спірне майно було придбане сторонами в період шлюбу і є їх спільною сумісною власністю подружжя, оскільки, кожна із сторін у період його придбання мала певні джерела доходу. Таким чином, виходячи зі змісту заявлених позовних вимог, аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, враховуючи, що відповідач не надав належних та допустимих доказів придбання мінітрактора за особисті кошти, а позивач бажає отримати грошову компенсацію її частки у праві спільної сумісної власності на спірний мінітрактор, тому, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача [PERSON] грошової компенсації в розмірі 11700грн. в рахунок вартості ? частини спірного міні-трактора, є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved