Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-24 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем [PERSON], зареєстрований 07 березня 1992 року Жовтанецькою сільською радою Камянка-Бузького району Львівської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 10. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 07 березня 1992 року зареєструвала шлюб із відповідачем. Від шлюбу у них є двоє повнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], неповнолітніх дітей від шлюбу немає. Спільне життя між сторонами не склалося, почуття любові та взаєморозуміння між ними втрачено. З початку 2000 року сторони не проживають разом, не ведуть спільного господарства, не підтримують подружніх відносин. Враховуючи наведене, а також те, що подальше спільне життя подружжя та примирення є неможливим, таке суперечить інтересам сторін, сім'я існує формально, вимушена звернутися до суду із вказаним позовом. Після розірвання шлюбу змінювати прізвище наміру не має. Позивач у судове засідання не з'явилася, подала до суду письмову заяву, в якій просить розглядати справу без її участі, позов підтримує та просить такий задоволити. Відповідач у судове засідання не з'явився, подав до суду письмову заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, позов визнає та не заперечує проти розірвання шлюбу. У зв'язку із неявкою у судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося згідно із вимогами ч.2 ст.197 Цивільного процесуального кодексу України. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши її дійсні обставини та причини позову, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Частиною 3 ст.105 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 07 березня 1992 року, зареєстрований Жовтанецькою сільською радою Камянка-Бузького району Львівської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 10. Від шлюбу у них народилися двоє дітей, які на даний час є повнолітніми: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], неповнолітніх дітей від шлюбу немає. Враховуючи те, що сторони втратили один до одного почуття любові, поваги, довіри та взаєморозуміння, без яких повноцінна сім'я існувати не може, з початку 2000 року не проживають разом, спільного господарства не ведуть та не підтримують подружніх відносин, наведені обставини приводять суд до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, суперечать інтересам сторін, сім'я розпалась остаточно та шлюб існує формально. Враховуючи наведене, суд вважає необхідним формально існуючий шлюб розірвати. Згідно з ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до\~ст.88\~Цивільного процесуального кодексу України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. А відтак з відповідача підлягають стягненню на користь позивача 640 грн. судового збору. На підставі ст.ст. 105, 110, 112, 113Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved