overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з уточненим у подальшому позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини, посилається на те, що від спільного проживання вони мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO], які проживають разом з нею і перебувають на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу добровільно не надає. Просить суд стягнути з відповідача на її утримання аліменти у твердій грошові сумі в розмірі 500 грн. щомісячно, до досягнення донькою [PERSON], [INFO] трирічного віку. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, подала до суду письмову заяву в якій позов підтримує, просить справу розглядати без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву в якій позов визнає в повному обсязі, просить справу розглядати без його участі. Фіксація судового засідання за допомогою технічних засобів, згідно ст.. 197 ЦПК України не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно свідоцтва про народження (а.с.5) вбачається, що батьком малолітньої [PERSON], [INFO], є [PERSON]. Згідно довідки № 54 від 17.02.2015 виданої виконкомом Копіюватської сільської ради Канівського району ( а.с.7) вбачається, що на утриманні [PERSON] знаходяться неповнолітні діти: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Судом встановлено, що позивач [PERSON] перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х річного віку з 11.12.2013 по 18.10.2016 включно ( а.с.8), Відповідно до ст..ст.77,79,80,84 СК України подружжя повинні матеріально підтримувати один одного, за рішенням суду аліменти присуджуються у грошовій формі від дня подання позовної заяви у частці від заробітку або у твердій грошовій сумі, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною віку трьох років незалежно від її матеріального становища. Крім цього, відповідно до ст.88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з уточненим у подальшому позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини, посилається на те, що від спільного проживання вони мають дітей: синів - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. Діти проживають з нею та перебувають на її утриманні. Відповідач не працює, не має постійного доходу, матеріальну допомогу добровільно не надає. Просить суд стягнути з відповідача на її утримання аліменти у твердій грошові сумі в розмірі 500 грн. щомісячно, до досягнення дочкою [PERSON] трьохрічного віку. Позивач [PERSON]. у судове засідання не з'явилася, подала до суду письмову заяву в якій позов підтримує, просить справу розглядати без її участі. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не з'явилися, подали до суду заяву в якій позов визнають в сумі 300 гривень, просять справу розглядати без їх участі. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково, оскільки позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною, не працює, потребує матеріальної допомоги, а тому доцільно стягнути з відповідача аліменти на утримання дружини в твердій грошовій сумі в розмірі 400 гривень, щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. Згідно свідоцтва про народження (а.с.3) вбачається, що батьком малолітньої [PERSON], [INFO], є [PERSON]. Згідно довідки № 416 від 23.03.2015 виданої виконавчим комітетом Канівської міської ради Черкаської області ( а.с.6) вбачається, що на утриманні [PERSON] знаходяться неповнолітні діти: [PERSON], 2010 р.н., [PERSON], 2012 р.н., та [PERSON], 2014 р.н.. Судом встановлено, що позивач [PERSON] перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х річного. Відповідно до ст..ст.77, 79, 80, 84 СК України подружжя повинні матеріально підтримувати один одного, за рішенням суду аліменти присуджуються у грошовій формі від дня подання позовної заяви у частці від заробітку або у твердій грошовій сумі, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною віку трьох років незалежно від її матеріального становища. Крім цього, відповідно до ст.88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з уточненим у подальшому позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. У позові посилається на те, що вона перебувала з відповідачем у шлюбі, від якого мають сина [PERSON], [INFO], спільне проживання припинене, син проживає разом з нею і знаходиться на її утриманні. В даний час син є повнолітнім та продовжує навчання в Канівському вищому професійному училищі на денній формі навчання, у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги. Батько добровільно не надає матеріальної допомоги, тому вона змушена звернутися до суду за захистом своїх прав. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно до закінчення ним навчання - 30.06.2016 р. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно свідоцтва про народження (а.с. 7) вбачається, що батьком повнолітнього [PERSON], [INFO] є [PERSON]. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], на даний час не досягнув 23 років ( а.с. 7) і навчається в Державному навчальному закладі «Канівське вище професійне училище», на денній формі навчання (а.с. 8), у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги. Згідно ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка чи син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, якщо вони можуть надавати матеріальну допомогу. У відповідності до ч. 2 ст. 199 СК України право на утримання припиняється у разі припинення навчання, згідно довідки Державного навчального закладу «Канівське вище професійне училище» ( а.с. 8) термін закінчення навчання [PERSON] - 30.06.2016 р.. Судом встановлено, що відповідач має задовільний стан здоров'я, є працездатним. Згідно ч.1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.. 182 цього Кодексу. За частиною 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Таким чином, суд дійшов висновку про обгрунтованість позовних вимог. Судові витрати підлягають розподілу у відповідності до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-23 00:00:00

Позивач [PERSON], звернулася до суду з уточнюючим позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи на те, що з відповідачем знаходиться у шлюбі з 19 квітня 2002 року, зареєстрованому Тавільжанською сільською радою Дворічанського району Харківської області, актовий запис №1. Позивач, посилаючись на те, що з відповідачем сім'я фактично розпалась, у зв'язку з повним непорозумінням між ними, примирення неможливе, просить розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з'явилася, надавши до суду заяву про розгляд справи без її присутності, свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить винести заочне рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Заяв про відкладенні розгляду справи від відповідача не надходило. З урахуванням думки представника позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенню ст. 224 ЦПК України. Перевіривши письмові докази по справі, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 19 квітня 2002 року який зареєстрований Тавільжанською сільською радою Дворічанського району Харківської області, актовий запис №1 ( а.с.5). Суд, вивчивши письмові докази по справі, вважає позов як такий, що підлягає задоволенню, оскільки шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені, на примирення не згодні, їх сім'я фактично розпалась, подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе і буде суперечити їх інтересам, майновий спір відсутній, в зв'язку з чим суд вважає за необхідне їх шлюб розірвати. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають, істотне значення. Відповідно до ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з цивільним позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, мотивуючи його тим, що їй на праві власності належить однокімнатна квартири [ADDRESS]. Позивач перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, однак в 2013 році його було розірвано. На жилій площі проживає позивач, її доньки Анастасія та Анна. Відповідач з листопада 2013 року в квартирі не проживає, тому позивач посилаючись на ч.2 ст.405 ЦК України просила суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловою площею квартири [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач підтримала заявлені позовні вимоги у повному обсязі при цьому посилалася на обставини, які є аналогічними наведеним у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про місце час та дату розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Згідно ст.224 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновків, які мотивує наступним чином. Так, судом встановлено, що позивачу на праві власності належить квартири [ADDRESS], що підтверджується копією договору дарування 1/2 частини цієї квартири від 16 грудня 2004 року. Іншу 1/2 частину квартири позивач отримала на підставі договору дарування від 19 січня 2005 року. Позивач та відповідач з 2002 року перебували у зареєстрованому шлюбі, однак рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23 жовтня 2013 року шлюб розірвано. На житловій площі квартири [ADDRESS] зареєстрована позивач, її доньки Анастасія та Анна, а також колишній чоловік [PERSON], що підтверджується копією довідки №144 від 05 грудня 2016 року. Згідно ст.405 ч.2 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Як вбачається з Акту від 12 грудня 2016 року складеного ОСББ «Павліченко, 44», [PERSON] зареєстрований у квартирі позивача, однак з листопада 2013 року в ній не проживає. Свідки [PERSON] та [PERSON] надали суду пояснення, що відповідач [PERSON] добровільно покинув квартиру позивача, його речі в ній відсутні, з листопада 2013 року до квартири не повертався. Таким чином, суд прийшов до висновку, що в судовому засіданні було достовірно встановлено, що відповідач [PERSON] не проживає в спірній квартирі без поважних причин понад один рік, а тому його слід визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартири [ADDRESS]. Відповідно до ст.79,88 ЦПК України, підялгають до стягнення з відповідача на користь позивача понесені виатрти на сплату судового збору в розмірі 551,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з цивільним позовом до [PERSON] про відшкодування моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення. Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідач вироком Жовківського районного суду від 27.11.2014 року засуджений за ст. 115 ч. 1 КК України, а саме за те, що 31 липня 2014 року він в стані алкогольного спяніння, перебуваючи в своєму житловому будинку в с. Гряда, вулиця Смеречанського, 123, Жовківського району Львівської області разом з [PERSON], на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з цивільним позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого між нею та відповідачем у відділі ДРАЦС реєстраційної служби Великописарівського районного управління юстиції у Сумській області 29.05.2013 року, актовий запис № 08. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] - [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалось з різних причин. На даний час сторони мешкають окремо, спільне господарство не ведуть, подружніх та сімейних стосунків не підтримують. За таких обставин позивач просить шлюб розірвати. Позивач у судовому засіданні на позовних вимогах наполягає, просить шлюб розірвати, після розірвання шлюбу іменувати її за прізвищем «[PERSON]», стягнути з відповідача понесені нею судові витрати. Відповідач у судовому засіданні позов визнав, проти його задоволення не заперечує. Заслухавши пояснення сторін, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що сторони зареєстрували шлюб у відділі ДРАЦС реєстраційної служби Великописарівського районного управління юстиції у Сумській області 29.05.2013 року, актовий запис № 08, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 29.05.2013 року (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] - [INFO] (а.с.5), яка проживає разом з матір'ю - позивачем по справі. Згідно ст.ст. 111,112 Сімейного кодексу України при розгляді справи про розірвання шлюбу суд повинен установити дійсні мотиви розлучення, з'ясувати фактичні взаємини подружжя, і зобов'язаний вжити заходів щодо їх примирення, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу стали неможливими. Сторони шлюбних та сімейних стосунків не підтримують і відновлювати їх не збираються, проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Позивач на розірванні шлюбу наполягає, а відповідач проти цього не заперечує, що підтвердили у судовому засіданні. З урахуванням обставин справи, думки позивача відносно прізвища після розірвання шлюбу та стягнення понесених нею судових витрат, на підставі ст.ст.110, 111, 112, 114 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з цивільним позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого між нею та відповідачем у відділі РАГС Великописарівського району Сумської області 23.12.1995 року, актовий запис № 72. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] - [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалось з різних причин. На даний час сторони мешкають окремо, спільне господарство не ведуть, подружніх та сімейних стосунків не підтримують. За таких обставин позивач просить шлюб розірвати. Позивач у судовому засіданні на позовних вимогах наполягає, просить шлюб розірвати, після розірвання шлюбу іменувати її за прізвищем «Скоромна», стягнути з відповідача понесені нею судові витрати. Відповідач у судовому засіданні позов визнав, проти його задоволення не заперечує. Заслухавши пояснення сторін, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що сторони зареєстрували шлюб у відділі РАЦС Великописарівського району Сумської області 23.12.1995 року, актовий запис № 72, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 23.12.1995 року (а.с.6). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] - [INFO] (а.с.5), яка проживає разом з матір'ю - позивачем по справі. Згідно ст.ст. 111,112 Сімейного кодексу України при розгляді справи про розірвання шлюбу суд повинен установити дійсні мотиви розлучення, з'ясувати фактичні взаємини подружжя, і зобов'язаний вжити заходів щодо їх примирення, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу стали неможливими. Сторони шлюбних та сімейних стосунків не підтримують і відновлювати їх не збираються, проживають окремо з жовтня 2013 року, спільне господарство не ведуть. Позивач на розірванні шлюбу наполягає, а відповідач проти цього не заперечує, що підтвердили у судовому засіданні. З урахуванням обставин справи, думки позивача відносно прізвища після розірвання шлюбу та стягнення понесених нею судових витрат, на підставі ст.ст.110, 111, 112, 114 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з цивільним позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши, що з 11 серпня 2001 року перебуває з ним в зареєстрованому шлюбі. Між позивачкою та відповідачем виникли неприязні стосунки, через які вони не можуть разом проживати тому просить суд, розірвати шлюб між нею та відповідачем, неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] залишити за її місцем проживанням, залишити їй прізвище «Вакуліна». В судове засідання позивачка не зявилась, надала суду заяву в якій просить суд розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує на примирення не згодна. Відповідач в судове засідання не зявивсь, повідомлений належним чином. В судовому засіданні встановлено, що сторони 11.08.2001 року зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Рудне-Бистрянської сільської ради Олевського району Житомирської області за актовим записом №8, що стверджується свідоцтвом про одруження (а.с.4). Сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] (а.с.6,7). Під час спільного проживання у шлюбі між позивачкою та відповідачем виникли неприязні відносини, відповідач не піклується про побудову сімейних відносин між членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги. [PERSON] не перебуває на обліку з приводу вагітності в Олевській центральній районній лікарні, що стверджується довідкою Олевської ЦРЛ (а.с.9), а також немає неповнолітніх дітей віком до одного року. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України слідує, що позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу , якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Дослідивши та оцінивши докази по справі суд дійшов висновку, що подальше спільне проживання сторін та збереження їх сімї є неможливим, перешкод для розірвання шлюбу немає, тому шлюб між ними слід розірвати, за спільною згодою сторін дітей залишити за місцем проживання матері.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з цивільним позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши, що з 19.09.2015 року перебуває з ним в зареєстрованому шлюбі. Між позивачкою та відповідачем виникли неприязні стосунки, через які вони не можуть разом проживати тому просить суд, розірвати шлюб між нею та відповідачем, неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] залишити за її місцем проживанням, та залишити їй дошлюбне прізвище «Коструба». В судове засідання позивачка не зявилась, надала суду заяву в якій просить суд розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує на примирення не згодна. Відповідач в судове засідання не зявивсь, надав суду заяву в якій позовні вимоги визнає на примирення не згодний. В судовому засіданні встановлено, що сторони 19.09.2015 року зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Сущанської сільської ради Олевського району Житомирської області за актовим записом №7, що стверджується свідоцтвом про одруження (а.с.4). Сторони мають одну неповнолітню дитину [PERSON] [INFO] (а.с.5) інших неповнолітніх дітей віком до одного року немає. Під час спільного проживання у шлюбі між позивачкою та відповідачем виникли неприязні відносини, відповідач не піклується про побудову сімейних відносин між членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України слідує, що позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу , якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Дослідивши та оцінивши докази по справі суд дійшов висновку, що подальше спільне проживання сторін та збереження їх сімї є неможливим, крім того сторони визнають позов та бажають розірвати шлюб таким чином перешкод для розірвання шлюбу немає, тому шлюб між ними слід розірвати, за спільною згодою сторін дитину залишити за місцем проживання матері.

Outcome: approved