Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою № 109 по вул. Амосова, 5 в м. Харкова. На обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що їй на праві власності належить квартира [ADDRESS] відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 19.10.2001 року. На підставі розпорядження Харківського міського голови «Про перейменування обєктів топоніміки міста Харкова» від 02.02.2016 року № 7 вул. Корчагінців перейменовано в вул. Амосова. У вказаній квартирі зареєстрований також її колишній чоловік - відповідач по справі [PERSON] , який за місцем реєстрації не проживає з травня 2013 року. У спірній квартирі будь-які речі відповідача відсутні, він не приймає участі в сплаті комунальних послуг, житлове приміщення за призначенням не використовує, проте добровільно знятися з реєстраційного обліку не бажає. Позивач [PERSON] надала заяву про слухання справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову або заяви про розгляд справи без його участі не надала. Згідно ч.3 ст.27 ЦПК України відповідач зобовязаний добросовісно здійснювати процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки , що відповідно до принципу юридичної визначеності, як складової частини конституційного принципу верховенства права, зобовязує відповідача самостійно цікавитися перебігом розгляду судом предявленого до нього позову. Тривала відсутність такого інтересу з боку відповідача свідчить про його небажання захищати свої процесуальні права. Представник Управління ведення Реєстру територіальної громади Департаменту реєстрації Харківської міської ради у судове засідання не зявився, в матеріалах справи міститься заява про слухання справи без їх участі у відповідності до норм матеріального та процесуального права. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, проти чого не заперечує позивач, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, судом не здійснювалося. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи із наступного. Судом встановлено, що 19.10.2001 року позивачкою [PERSON] за договором купівлі-продажу, посвідченому 19.10.2001 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON], було придбано у власність двокімнатна ізольована квартира [ADDRESS], що підтверджується На підставі розпорядження Харківського міського голови «Про перейменування обєктів топоніміки міста Харкова» від 02.02.2016 року № 7 вул. Корчагінців перейменовано в вул. Амосова. З довідки КП «Жилкомсервіс» дільниці № 56 від 07.10.2017 року за № 4819 вбачається, що в квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON], [INFO], з 21.11.2001 року; [PERSON], [INFO], з 06.02.2002 року. Із свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-ВЛ № 143920, виданого 17.05.2013 року Фрунзенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 90, вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний 17.05.2013 року. Відповідно до шлюбного договору від 14.05.2013 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON], посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 703, сторони домовилися правовий режим щодо наступного майна, набутого Подружжям під час шлюбу, наступним чином: зареєстровану на імя Дружини квартиру [ADDRESS] вважати особистою приватною власністю [PERSON] Судовим розглядом\~встановлено, що [PERSON] не проживає в спірній квартирі, власних речей відповідача в квартирі не залишилося. Вказані обставини підтверджені актом, який міститься в матеріалах справи. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Заперечень проти вказаних доводів позивачки відповідач не надав. У відповідності до ст. 317 ЦК України, власникові належать право володіння, користування та розпорядження своїм майном. За умовами ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до положень\~ч.2\~ст.405 ЦК України\~член сім*ї власника\~житла\~втрачає право\~на користування\~цим\~житлом\~у разі\~відсутності члена\~сім*ї без поважних\~причин\~понад\~один\~рік, якщо\~інше не встановлено\~домовленістю\~між ним\~і власником\~житла\~або законом. Таким чином, за наслідками розгляду справи суду надані докази на підтвердження того, що відповідач, який є колишнім членом сімї власника житлової квартири [ADDRESS] без поважних причин відсутній по місцю своєї реєстрації понад один рік, а тому виходячи з ч.2 ст.405 ЦК України він втратив право користування цим житловим приміщенням. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved