Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про зміну розміру аліментів. Згідно позовної заяви позивач [PERSON] зазначає про те, що на підставі рішення Демидівського районного суду Рівненської області від 5 жовтня 2010 року належать до стягнення з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина - [PERSON], [INFO], в розмірі 400,00 гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. З часу ухвалення рішення суду змінився рівень життя, дитина підросла, збільшилися витрати на її утримання. Вважає, що вказані обставини свідчать про погіршення майнового стану дитини. Крім того, 8 липня 2017 року набрали законної сили зміни до Сімейного кодексу України, відповідно до яких розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У позовній заяві позивач [PERSON] просить змінити розмір аліментів, що визначений рішенням Демидівського районного суду Рівненської області від 5 жовтня 2010 року про стягнення з [PERSON] на її користь аліментів на утримання дитини сина [PERSON], [INFO], з 400,00 гривень щомісячно на 1200,00 гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили та до досягнення дитиною повноління. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] адвокат [PERSON] позовні вимоги позивача підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просив позовні вимоги задовільнити. При уточненні позовних вимог представник позивача просив стягнути аліменти з відповідача у твердій грошовій сумі в розмірі 1200,00 гривень. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, подав до суду заяву в якій просив справу розглянути без його участі та зазначав про те, що позовні вимоги позивача визнає. Суд, заслухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту ЦПК України) у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем [PERSON] позовних вимог не встановлено. Ч. 1 ст. 82 ЦПК України передбачає, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Судом не вирішувалося питання про забезпечення доказів, не вживалися заходи забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо. Відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України (далі по тексту СК України) розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. В силу вимог ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно рішення Демидівського районного суду Рівненської області від 5 жовтня 2010 року належать до стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], в розмірі 400,00\~гривень щомісячно (а.с. 7). Враховуючи вказані обставини справи та правові норми, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача. У позовній заяві позивач [PERSON] просила понесені нею судові витрати, а саме: витрати на надання правничої допомоги в розмірі 1500,00 гривень, покласти на відповідача. Ч. 1 ст. 133 ЦПК України визначає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат,\~повязаних з\~розглядом справи,\~належать витрати на професійну правничу допомогу. Із досліджених в судовому засіданні договору № 213 від 31 липня 2018 року (а.с. 11), довідки № 214 від 31 липня 2018 року (а.с. 12), квитанції № 50 від 31 липня 2018 року (а.с. 13) встановлено, що за надання професійної правничої допомоги позивачем [PERSON] сплачено 1500,00 гривень. Відповідно до\~п.\~1\~ч.\~2\~ст.\~141\~ЦПК України\~інші судові\~витрати,\~повязані з\~розглядом справи,\~покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. На підставі\~вимог ст.\~141\~ЦПК України,\~суд стягує\~з відповідача\~на користь\~позивача,\~понесені витрати на надання професійної правничої допомоги в розмірі 1500,00 гривень. Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у зв?язку з розглядом цієї справи в розмірі 704,80 гривень, з урахуванням положень Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року щодо встановленого мінімального розміру судового збору за подання до суду позовів майнового характеру та того, що на час подання до суду позовної заяви про стягнення аліментів позивач [PERSON] була звільнена від сплати судового збору. Підстав для звільнення відповідача [PERSON] від сплати судового збору не встановлено. У позовній заяві, обгрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилалась на положення ст.ст. 180-184, 192 СК України. Застосування вказаних правових норм при вирішенні справи, суд вважає обгрунтованим. Відповідно до ст.ст. 180-184, 192 Сімейного кодексу України, ст.ст. 206, 258, 259, 265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

Outcome: approved