Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просила позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно їхньої сумісної доньки [PERSON], [INFO], з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, оскільки він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідач [PERSON] неодноразово у судові засідання не з'являвся, будучи належно сповіщений про день та час розгляду справи, заяви про розгляд справи у його відсутність до суду ним не надано, заперечень що до пред'явленого позову також не поступило, за таких обставин суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи за відсутності відповідача на підставі матеріалів справи згідно з вимогами ст. 169 ч. 4 ЦПК України. У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі та наполягали на задоволенні позову. Представник 3 особи - органу опіки та піклування Ренійської районної державної адміністрації Одеської області Саєвська О.В. надала відповідний висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав, посилаючись на захист прав та інтересів дитини. Прокурор Крастін Л.І. також у судовому засіданні висловила думку про доцільність,позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав, виходячи з інтересів дитини. В ході судового розгляду судом були досліджені наступні докази: - копія свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], серії [NUMBER] від 09.06.2006 року, яке видане відділом реєстрації актів цивільного стану Ренійського районного управління юстиції Одеської області та в якому батьками дитини вказані позивач та відповідач; - характеристика на ученицю 1 класу Ренійської загальноосвітньої школи 1-111 ступеню № 4 [PERSON], з якої вбачається, що дівчинка прийшла до школи підготовленою, добре засвоює учбовий матеріал, у неї добре розвинена річ, логічне мислення, пам'ять, в класі дівчинку поважають, у вільний від навчання час дівчинка займається танцями. В характеристиці також вказано, що за період навчання дитини у школі її батько [PERSON] не відвідував школу, не приходив на батьківські збори, не цікавився успіхами у навчанні дочки; - копія свідоцтва про розірвання шлюбу, серії [NUMBER] від 28.11.2007 р. виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Ренійського районного управління юстиції Одеської області, відповідно до якого шлюб між відповідачем [PERSON] і позивачем [PERSON] розірвано 28.11.2007 року, про що в книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 108, після реєстрації розірвання шлюбу позивачеві присвоєне прізвище. «[PERSON]»; - довідка дошкільного навчального закладу загального розвитку ясла-садка «Чомучка» Ренійської міської Ради № 54 від 11.05.2012 року, у якій зазначено, що донька позивачки [PERSON] [PERSON], [INFO], відвідувала старшу групу № 2 ДНЗ «Чомучка» та її батько [PERSON] жодного разу не був присутній на батьківських зборах, святах та не цікавився життям дитини у дитячому садочку, виховує дитину та оплачує дошкільний заклад мати - [PERSON]; - довідка цього ж дошкільного закладу № 50 від 27.04.2012 року з таким самим змістом відносно відповідача [PERSON]; і - довідка № 03-249 від 11.07.2012 року відділу державної виконавчої служби Ренійського районного Управління юстиції Одеської області на ім'я позивача [PERSON] про те, що вона не утримує аліментів з відповідача [PERSON]; - грошовий переказ на ім'я позивача [PERSON] від 18.06.2012 року на суму 364 грн.; - копія трудової книжки на ім'я відповідача [PERSON], з якої вбачається, що останнім місцем роботи відповідача є база відпочинку «Чорноморка», з якої, він звільнений 04.06.2010 року за власним бажанням; - копія паспорту громадянки України на ім'я позивача [PERSON], серії [NUMBER], виданого Ренійським РВ ГУМВС України в Одеській області 27.12.2007 року; - висновок органу опіки та піклування Ренійської районної державної адміністрації № 01-16/04/ 187 від 23.01.2014 року про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] Судом в ході судового розгляду встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] з лютого 2006 року перебували в зареєстрованому шлюбі, від сумісного життя мають доньку [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження якої вони зазначені батьками дитини. Сумісне життя сторонами припинено до досягнення донькою віку 1 року, 28.11.2007 року шлюб між позивачем і відповідачем розірвано, мати дитини змінила прізвище на «[PERSON]». На час розгляду справи донька проживає разом з матір'ю, повністю знаходиться на її утриманні, вона ж займається її вихованням та доглядом, дбає про освіту, дівчинка ходить до 2 класу школи. Пред'являючи позов до суду, позивач вказала в якості підстави для позбавлення батьківських прав відповідача те, що він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. В позові зокрема вказано, що з 2007 року, тобто з часу коли дитині виповнився 1 рік, відповідач [PERSON] жодного разу не бачився з донькою, дівчинка батька не знає, відповідач свідомо нехтує і ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, вихованням, станом здоров'я дитини не цікавиться, матеріальної допомоги не надає, не піклується про фізичний, духовний моральний розвиток дитини, не забезпечує здобуття донькою повної загальної середньої освіти, не цікавиться її долею, що до вікових проблем доньки також ставиться байдуже. Позивач вважає, що родинні зв'язки між донькою та батьком втрачені повністю, спроби поновити їх не робляться, хоча вона і не перешкоджає цьому. Відповідач ніде офіційно не працює, за весь час жодного разу не дзвонив, ані грошей, ані подарунків, ніякої матеріальної допомоги дитина від батька не отримувала. У судовому засіданні [PERSON] повністю підтримала заявлені вимоги, пояснивши, що у липні 2012 року вона вже зверталася до суду з таким же позовом, і по тим же підставам, але впослідуючому цей позов за її заявою було залишено без розгляду, оскільки [PERSON] заперечував проти позову, запевняв суд і позивача про те, що усвідомив помилки і докладе максимум зусиль, щоб їх виправити, просив суд дати йому шанс стати справжнім батьком, в день проведення судового засідання вперше перерахував на утримання доньки 364 грн. Далі, на прохання відповідача, комісією з питань захисту прав дітей Ренійської райдержадміністрації йому був встановлений час і порядок спілкування з донькою, але він тільки один раз з'явився додому до доньки, короткий час розмовляв з нею, це було перше знайомство доньки з батьком. .3 тих пір пройшло більше ніж 1,5 року, але ситуація не змінилася, відповідач продовжує ухилятися від виконання своїх обов'язків по вихованню доньки. Більше жодного разу відповідач так і не прийшов до доньки, щоб поспілкуватися, не дзвонив їй, ніякої участі у її житті не приймав, більше не надавав ніякої матеріальної допомоги. Відповідач живе неподалеку від місця мешкання позивача з донькою, але, зустрічаючи дитину на вулиці, відповідач проходить мимо доньки, не помічаючи дитину. Така поведінка [PERSON], по поясненням позивача, травмує психіку і не відповідає інтересам дитини, не дозволяє їй, як матері вирішити всі проблеми що до потреб дитини, наприклад, повезти доньку на лікування в санаторій то що. За таких обставин, на думку позивача, є всі правові підстави для задоволення позову. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON], мати позивача, пояснила в суді, що дочка з відповідачем знаходилась у зареєстрованому шлюбі, [INFO] у них народилася донька [PERSON], дитина з дня народження і до цього часу знаходиться з матір'ю, на теперішній час онуці 8 років, вона ходить до 2 класу школи, знаходиться повністю на утриманні дочки свідка, свого батька тривалий час дівчинка зовсім не знала. За поясненнями свідка, розійшлась дочка з відповідачем коли дитині було 6 місяців, з тих пір [PERSON] не цікавився донькою, як росте, розвивається, ні разу не приходив до неї, не спілкувався, не приходив ні до дитячого садочка, ні до школи, матеріально теж ніяк не допомагав, оскільки постійно і довго ніде не працював. Один раз свідок допомогла відповідачу з працевлаштуванням, його прийняли на роботу до Ренійського Управління експлуатації газового господарства, але працював відповідач там недовго, вживав спиртні напої та був звільнений; По свідченням [PERSON], дочка вже зверталась з позовом до суду про позбавлення [PERSON] батьківських прав, але позов за її заявою був залишений без розгляду. Тоді ж у 2012 році, коли справа знаходилась на розгляді у суді, відповідач вперше переслав дочці на утримання дитини гроші чуть більше 300 грн. та виявив бажання брати участь у вихованні доньки, але з того часу нічого не змінилося у його поведінці і відношенні до дитини. Тільки один раз [PERSON] прийшов до дитини, вони посиділи у дворі хвилин 20, познайомились, але дівчинка не сприйняла його як батька, не схотіла з ним спілкуватися. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON], пояснила в суді, що відповідач [PERSON] покинув сім'ю коли доньці не було і року від народження, з тих пір ніякої участі ні у вихованні; ні в утриманні дитини не приймає, не приходив ні на день народження дитини, ніколи нічого їй не купував і не приносив, ані цукерок, ані чого другого, дівчинка не знає його, як батька. Коли дівчинка йде по вулиці, оскільки вони з матір'ю живуть недалеко, відповідач проходить мимо дитини, не помічаючи доньку, ніколи до неї не підходить, не спілкується з дівчинкою. Про роботу відповідача свідку відомо, що його мати відправляла його на заробітки, але він тривалий час ніде не працював. За свідченнями свідка якихось перешкод у спілкуванні з дитиною відповідачу ніхто ніколи не чинив. На думку свідка, [PERSON] свідомо не виконує свої батьківські обов'язки, оскільки не приймає ніякої участі ні у вихованні, ні в матеріальному забезпеченні дитини. Згідно висновку органу опіки та піклування Ренійської райдержадміністрації матір малолітньої дитини - [PERSON], [INFO], проживає в [INFO] та самостійно виховує малолітню доньку [PERSON]. У 2012 році [PERSON] вже подавала позовну заяву до Ренійського районного суду Одеської області про позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до його малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Суд залишив позовну заяву [PERSON] без розгляду. Питання про позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] по відношенню до його малолітньої доньки [PERSON] виносилося на комісію з питань захисту прав дітей Ренійської райдержадміністрації, на якій обидві сторони дійшли згоди про те, що матір дитини дає шанс виправитися батьку дитини, досягнуто було і домовленості про зустрічі дитини з батьком. Далі, як вказано у висновку, пройшло 1,5 року, [PERSON] подала повторно позов, оскільки поведінка батька по відношенню до дитини не змінилася. Батько малолітньої - [PERSON], проживає в [ADDRESS], не приділяє ніякої турботи до своєї доньки, не надає матеріальну допомогу, не виконує жодного з установлених Сімейним Кодексом України обов'язків по вихованню дитини, не бере участі у її утриманні. Батько дитини не займається забезпеченням по відношенню до своєї доньки, не піклується про її фізичний, моральний і духовний розвиток, 2 рази він письмово був повідомлений та запрошений на комісію з питань захисту прав дитини, але не з'явився та не надав пояснень що до своєї відсутності. Нехтування батьківськими обов'язками з боку батька, принижує гідність дитини, а наявність людини, яка юридично є її батьком, але фактично залишається чужою людиною, може в подальшому привести до негативних наслідків у житті дитини, як з моральної, так і з правової точки зору. Виходячи з усього вищенаведеного,

Outcome: approved