Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про зняття арешту з 1/2 частини квартири [ADDRESS] . В позовній заяві зазначила, що в жовтні 2020 року під час вчинення нотаріальних дій, нею було виявлено, що вона не може оформити спадщину після смерті сина [PERSON] , який помер [INFO] , оскільки у відповідному реєстрі обтяжень наявна заборона на відчуження належної синові 1/2 частини квартири [ADDRESS] . Підставою виникнення обтяження стала постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 16.06.2011 року, за номером 11294237, винесена Хортицьким відділом державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції в рамках виконавчого провадження № 13226193 про стягнення зі [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] аліментів у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно , починаючи з 15.10.2001 р. і до повноліття дитини - [INFO] . Звернувшись до Хортицького ВДВС м. Запоріжжя про зняття арешту з 1/2 частини вищевказаної квартири, нею було отримано роз`яснення , що зняти обтяження, внесене в Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за номером 11294237, яке зареєстроване 16.06.2011 року неможливо, оскільки виконавче провадження, боржником за яким виступав [PERSON] знищено за строком давності. На даний час відсутні будь-які стягнення за виконавчими документами з її померлого сина - [PERSON] та з неї відсутні. Після смерті сина - [PERSON] , позивач [PERSON] є спадкоємцем за законом, відповідачі - [PERSON] , як дочка померлого батька та [PERSON] - як дружина померлого, до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини не звертались, на спадкове майно не претендують. Оскільки її права порушуються, так як вона не має можливості належним чином оформити спадщину після смерті сина, через наявність арешту на спадкове майно, за відсутності підстав для арешту, тому вимушена звернутись до суду з цим позовом для захисту своїх прав шляхом зняття арешту з майна. Ухвалою судді від 15.03.2021 року було відкрито загальне позовне провадження з призначенням підготовчого судового засідання. Ухвалою суду від 15.06.2021 року підготовче судове засідання закрито та справу призначено до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. Позивач [PERSON] в судове засідання не прибула. 15.06.2021 року через канцелярію суду подала заява про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання також не прибули. 15.06.2021 року відповідачем [PERSON] через канцелярію суду подано заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги визнає проти їх задоволення не заперечує. Третьою особою на електронну адресу суду надіслані письмові пояснення щодо позовної заяви . Просять розглядати справу буз участі представника Відділу. Враховуючи те, що відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. На підставі ч.3 ст.211 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін за наявними у суду матеріалами. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та усі забрані по справі докази, давши їм оцінку в сукупності, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що [INFO] в м. Запоріжжі помер [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 13.08.2020 року, копія якого знаходиться в матеріалах справи. Позивач - [PERSON] являється матір`ю померлого [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про народження [PERSON] , копія якого знаходиться в матеріалах справи. Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 62147381від 21 жовтня 2020 року позивач [PERSON] звернулася до Приватного нотаріусу Запорізького міського нотаріального округу Гури М.Г. з заявою про прийняття спадщини після смерті сина [PERSON] , спадкове майно складається з 1/2 частини квартири, що знаходиться за адресою : [ADDRESS] , що підтверджується копією спадкової справи №105/2020, яка була витребувана судом та долучена до матеріалів справи. В жовтні 2020 року під час вчинення позивачем нотаріальних дій, нею було виявлено, що вона не може оформити спадщину після смерті сина [PERSON] , який помер [INFO] , оскільки у відповідному реєстрі обтяжень наявна заборона на відчуження належної синові 1/2 частини квартири [ADDRESS] . Згідно до листа Хортицького ВДВС у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) та довідки по Виконавчому провадженню - спецрозділ, які наявні в матеріалах справи, державним виконавцем в рамках виконавчого провадження №13226193 , 16.06.2011 р. було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошено заборону на його відчуження, зокрема накладено арешт на 1/2 частини квартири, що знаходиться за адресою : [ADDRESS] , яка належала [PERSON] . Вказане виконавче провадження було заведене на підставі виконавчого листа про стягнення зі [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] аліментів у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно , починаючи з 15.10.2001 р. і до повноліття дитини - [INFO] . Виконавче провадження закінчено. Відомості про арешт нерухомого майна, згідно зазначеної постанови Хортицького ВДВС Запорізького МУЮ, було внесено до Єдиного реєстру заборон вiдчуження об`єктів нерухомого майна 16.06.2011 року за № 11294237. Позивач [PERSON] звернувшись із заявою для зняття арешту з належного її сину майна до Хортицького ВДВС у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), отримала роз`яснення , що зняти обтяження, внесене в Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за номером 11294237, яке зареєстроване 16.06.2011 року неможливо, оскільки виконавче провадження, боржником за яким виступав [PERSON] знищено за строком давності. Після смерті сина - [PERSON] , позивач [PERSON] є спадкоємцем за законом, відповідачі - [PERSON] , як дочка померлого батька та [PERSON] - як дружина померлого, до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини не звертались, на спадкове майно не претендують. Позивач в інший спосіб, крім скасування арешту в судовому порядку захистити своє порушене право не може. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно з ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Вимоги позивача, що ґрунтуються на його праві на спадщину на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Така позиція викладена в постанові Верховного Суду України № 6-26цс13 від 15 травня 2013 року, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковою для суду. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. На сьогодні позивач, яка прийняла спадщину, має намір оформити свідоцтво про право на спадщину, проте через наявність арешту на спадкове майно, позбавлена можливості це зробити. Таким чином, безпідставно накладений арешт на спадкове майно порушує право спадкоємця, позивача у справі, на отримання свідоцтва про спадщину. Згідно зі ст. 1218, ч.5 ст.1268 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Згідно положень ст. 50 ч. 2, 3 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV від 21 квітня 1999 року (в редакції, чинній на момент завершення виконавчого провадження), у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. За заявою боржника державний виконавець видає йому додаткові копії постанови, зазначеної в частині другій цієї статті, для їх пред`явлення до органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження, для зняття арешту, накладеного на майно. Відповідно до ч.ч. 1,2,3 ст.60 ЗУ «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту. Хортицьким ВДВС у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) відмовлено [PERSON] у знятті арешту в зв`язку із відсутню на виконанні у відділі державної виконавчої служби виконавчого провадження відносно [PERSON] . На даний час виконавче провадження №13226193 з примусового виконання виконавчого листа про стягнення зі [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] аліментів у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно , починаючи з 15.10.2001 р. і до повноліття дитини - [INFO] , в рамках якого винесено постанову про арешт майна боржника та оголошено заборону на його відчуження, зокрема накладено арешт на 1/2 частини квартири, що знаходиться за адресою : [ADDRESS] , - знищено за строком давності. На даний час відсутні будь-які стягнення за виконавчими документами з померлого сина позивача - [PERSON] та з позивача [PERSON] відсутні. Після смерті сина - [PERSON] , позивач [PERSON] є спадкоємцем за законом, відповідачі - [PERSON] , як дочка померлого батька та [PERSON] - як дружина померлого, до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини не звертались, на спадкове майно не претендують. В матеріалах справи містяться власноруч написані заяви відповідачів , які зазначили, що проти зняття арешту не заперечують, оскільки жодних претензій до позивача не мають. У матеріалах справи відсутні докази про те, що на даний час існує потреба в арешті вищезазначеного майна. Виходячи з викладеного вище, на час звернення з заявою до суду за наявності арештів (обтяжень) накладених на майно, порушується право позивача на отримання спадщини, внаслідок чого вона позбавлена змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися спадковим майном, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна. На підставі наведеного,

Outcome: approved