Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який було укладено 21.06.2008 року та зареєстровано Комінтернівським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, зроблено актовий запис за № 215, посилаючись на те, що у шлюбі з відповідачем дітей вони не мають, спільне життя не склалося, відповідач не піклується про створення нормальних сімейних стосунків, між ними відсутнє нормальне спілкування, шлюбні відносини припинені, позивач вважає, що сім'я остаточно розпалася та примирення між ними неможливе. Від позивача до суду надійшла заява, згідно якої вона позов підтримала в повному обсязі, просила суд його задовольнити та розглядати справу в її відсутності, стягнути з відповідача на її користь судові витрати та після розірвання шлюбу змінити її прізвище на дівоче «[PERSON]» (а.с.39). Від відповідача надійшла заява про визнання позову та розгляду справи в його відсутності (а.с.42). Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, наявній в ній докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 21.06.2008 року Комінтернівським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], про що складено відповідний актовий запис за № 215 (а.с.5). Дітей у вказаному шлюбі сторони не мають. Спільне життя між позивачем та відповідачем в результаті різних поглядів на сімейне життя не склалося, вони не піклуються про створення нормальних сімейних відносин, взаємну повагу один до одного, шлюбно-сімейні відносини між ними припинені, спільного господарства вони не ведуть, у зв'язку з чим сім'я розпалася остаточно та примирення між ними неможливе, оскільки подальше спільне життя та збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам. Згідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, дослідивши матеріали справи, вважає подальше сумісне життя подружжя та збереження сім'ї неможливим, у зв'язку з чим шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. З огляду на вищевикладене, враховуючи відсутність у позивача договору про надання правничої допомоги, а також за відсутності відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, оскільки з наданих позивачем квитанцій (а.с.30,31) неможливо зрозуміти ким вказані документи видавались та на яких підставах, суд приходить до висновку про необґрунтованість вимог позивача щодо стягнення витрат на правову допомогу, оскільки факт отримання правової допомоги не підтверджений належними доказами. Разом з тим з відповідача [PERSON] на користь [PERSON], відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, підягає стягненню сума сплаченого при поданні позовної заяви судового збору в розмірі 640 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial