Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини. В обґрунтування вимог вказала, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 20.12.2010, розірваний. Мають спільну дитину: сина [PERSON] , [INFO] , який після розірвання з відповідачем шлюбу проживає разом з нею. За рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 24.04.2019 до повноліття сина на його утримання з відповідача стягувались аліменти у розмірі ј частини заробітку (доходу) відповідача. [PERSON] є інвалідом ІІ групи, непрацездатною особою, за станом здоровя потребує постійного стороннього нагляду, не взмозі працювати та потребує матеріальної допомоги. Є постійні витрати на їжу, одяг та утримання сина. Відповідач має можливість матеріально утримувати сина, оскільки працює на шахті «Капітальна» електрослюсарем та отримує пенсію в Покровському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області. Посилаючись на вимоги статтей 198, 199 СК України, просила суд стягнути з [PERSON] аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини від усіх видів його заробітку (доходу) до 01.09.2022 року. Відповідач [PERSON] надав суду відзив на позовну заяву у якому з позовними вимогами погодився частково, лише у розмірі 1/7 частини свого доходу. Зазначив, що отримує заробітну плату, працюючи на вугільному підприємстві та отримує пенсію за віком. Суми аліментів у визнаному ним розмірі аліментів, на його думку, буде достатньо для утримання повнолітнього сина, оскільки позивач також отримує відповідну державну соціальну допомогу. Справу просив розглянути за його відсутності. Позивач та третя особа [PERSON] у судове засідання також не з`явились, про час та місце розгляду справи по суті сповіщені належним чином, позивач надала суду заяву з клопотанням розглянути справу за її відсутності, на позовних вимогах наполягає. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими у судовому провадженні наступні обставини. [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] та [PERSON] (а.с. 10). [PERSON] є особою з інвалідністю ІІ групи з дитинства, має встановлений діагноз: легка розумова відсталість зі значними поведінковими порушеннями, регресивний тип пристосувальної поведінки, низький рівень АРО, рейтинг непрацездатності 16 балів. Потребує постійного стороннього догляду та нагляду (а.с.11,18). Зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , проживає разом з матірю [PERSON] , яка здійснює постійний догляд за сином (а.с.9,14). Сторони [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі у період з 18 вересня 1999 року до 31 грудня 2010 року (а.с.15). Відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . До повноліття сина [PERSON] мав обов`язок по сплаті аліментів на його утримання у розмірі ј частини свого заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на підставі рішення Димитровського міського суду Донецької області від 24.04.2019 (а.с.17). Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, - і своїх повнолітніх дочку, сина. Згідно зі статтею 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином (частина друга статті 200 СК України). Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що аліментні зобов`язання на утримання повнолітньої дитини можуть бути призначені за наявності юридичних складових у сукупності певних умов, а саме: потреба у матеріальній допомозі повнолітніх непрацездатних дочки, сина, а також якщо батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу. Проаналізувавши надані суду докази, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для отримання матеріальної допомоги у вигляді аліментів з батька [PERSON] на утримання повнолітнього сина [PERSON] , який незважаючи на досягнення повноліття внаслідок психічного захворювання не може працювати, потребує стороннього догляду, а батько [PERSON] , в свою чергу, має можливість надавати таку допомогу. Доказів на спростування такого висновку відповідачем суду не подано. Незважаючи на наявність правових підстав на отримання аліментів, у задоволенні позовних вимог [PERSON] слід відмовити, оскільки вона є неналежним позивачем у цьому позові. За загальним правилом (стаття 34 ЦК України) із досягненням вісімнадцяти років (повноліття) фізична особа отримує повну цивільну дієздатність. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання (стаття 30 ЦК України). За умовами статті 47 ЦПК України фізичні особи, які досягли повноліття здатні особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки. Відповідно до правил статті 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Повноваження представника/законного представника мають бути підтверджені відповідними документами та у порядку, визначеному статтями 59, 62 ЦПК України. Оскільки позивач суду жодних відомостей на підтвердження своїх повноважень на представлення інтересів [PERSON] ані за законом, ані за дорученням не надала, суд дійшов висновку про відсутність у позивача правових підстав для звернення до суду з цим позовом. Посилання позивача на частину третю статті 199 СК України як на підставу звернення до суду, суд не може визнати як коректне, оскільки вказана норма права регулює інші правові відносини, що пов`язані із стягненням аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання і саме у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: dismissed