Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, в обґрунтування позовних вимог зазначила наступне. Згідно свідоцтва про право власності на житло за [NUMBER], виданого 25.03.1993 року Держпідприємством по ремонту та експлуатації житлового фонду «Жиліщник», квартира [ADDRESS] належить на праві власності: їй, чоловіку [PERSON], померлому [INFO], сину [PERSON], померлому [INFO]. На підставі свідоцтва, за нею, чоловіком, сином право власності на квартиру не було зареєстроване органом, який здійснював державну реєстрацію прав власності на нерухомість. У державній нотаріальній конторі, за вказаною обставино та внаслідок не визначення правильно часток співвласників спільної власності, їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказану квартиру. За захистом права власності вимушена звернутися до суду, який просить задовольнити її позовні вимоги. Позивач [PERSON] в судовому засіданні наполягала на задоволені позову, на підстава зазначених в позовній заяві. Представник відповідача Маріупольської міської Ради у судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову. Суд, заслухавши сторони, дослідивши надані докази та враховуючи визнання позову відповідачем, вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову в повному обсязі, що відповідає вимогам ст.174 ЦПК України. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правові відносини. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], 25.10.1969 року зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], позивачем по справі. (а.с.8) За свідоцтвом про народження серії [NUMBER], [INFO] народився [PERSON], батьками якого є: [PERSON] та [PERSON]. (а.с.9) Згідно свідоцтва про право власності на житло [NUMBER], виданого 25.03.1993 року Держпідприємством по ремонту та експлуатації житлового фонду «Жиліщник», квартира [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON], [PERSON], [PERSON]. (а.с.10) При цьому слід зазначити, що за вимогами ст.ст. 60,70 СК України, ст.ст.368, 370,372 ЦК України вказане нерухоме майно належить [PERSON], [PERSON], [PERSON] на праві спільної сумісної власності та враховуючи рівність їх часток, кожному із них належить по 1/3 частині. Згідно свідоцтва про смерть (серії [NUMBER]) [PERSON] помер [INFO].(а.с.6) Згідно ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, тобто [PERSON], [PERSON] є спадкоємцем першої черги спадщини померлого [PERSON] Частиною 3 ст. 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку з дня її відкриття, він не заявив про відмову від неї. Оскільки [PERSON], [PERSON] постійно проживали разом з [PERSON], у тому числі і на час відкриття спадщини, не відмовились від спадщини, суд вважає, що вони прийняли спадщину, яка залишилась від [PERSON], а за ч.5 ст.1268 ЦК України вона належить їм з часу відкриття спадщини, у тому числі і спірна квартира. Після прийняття спадщини, вказана квартира на праві спільної сумісної власності стали належати [PERSON], [PERSON], кожному по ? частині. Згідно свідоцтва про смерть (серії [NUMBER]) [PERSON] помер [INFO]. (а.с.7) Оскільки [PERSON] постійно проживали разом з [PERSON], у тому числі і на час відкриття спадщини, не відмовились від спадщини, суд вважає, що вона прийняла спадщину, яка залишилась від [PERSON], а за ч.5 ст.1268 ЦК України вона належить їй з часу відкриття спадщини. Надані нотаріусом документи зі спадкових справ свідчать про те, що 19.05.2014 року позивач [PERSON] звернулася до Першої маріупольської державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини від чоловіка [PERSON], що помер [INFO], сина [PERSON], що помер [INFO], інших спадкоємців не мається. За постановами нотаріуса Першої маріупольської державної нотаріальної контори про відмову у вчинені нотаріальної дії від 19.01.2015 року, позивачу [PERSON] відмовлено у вчинені нотаріальних дії відносно прийняття спадщини чоловіка та сина, а саме квартири [ADDRESS] , оскільки за позивачем, її чоловіком та сином право власності на квартиру не було зареєстроване органом, який здійснював державну реєстрацію прав власності на нерухомість. Враховуючи викладене, слід зазначити, що за позивачем на теперішній час у встановленому законом порядку право власності на квартиру не зареєстроване, тому з урахуванням прийнятої спадщини від чоловіка та сина, за нею необхідно визнати право власності на вказану квартиру вцілому.

Outcome: approved