Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог, просить стягнути з відповідача [PERSON], [INFO], на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 2000 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня подання заяви до суду. Мотивуючи свої вимоги, позивач вказує, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 21 лютого 2017 року. У період шлюбу [INFO] у них народилася донька [PERSON], яка проживає з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач допомоги на утримання доньки не надає, угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Відповідач працює не офіційно, тому має нерегулярний мінливий заробіток, однак має можливість утримувати дитину. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити їх з підстав викладених у позові. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, про причини неявки суд не повідомив, про час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, шляхом розміщення оголошення в засобам масової інформації. Суд вважає, що, оскільки, відповідно до ст. 10 ЦПК України судочинство здійснюється на засадах змагальності і неявкою до суду незалежно від причин відповідач фактично відмовився надавати докази на захист своїх прав у суді, в зв'язку із чим суд розглядає справу на підставі ст. 169 ЦПК України у його відсутність, на підставі наявних матеріалів у справі, оскільки, в справі є достатньо матеріалів та доказів для розгляду спору та постановлення рішення у відповідності до ст. 224 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем та знаходяться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Згідно ст.ст. 180, 181 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Стаття 184 СК України регламентує порядок визначення аліментів в твердій грошовій сумі, який розповсюджується на випадки, коли платник має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, при цьому суд може визначити за заявою платника або одержувача розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму. Враховуючи всі обставини справи, зокрема, матеріальне становище відповідача, який з тверджень позивача працює по найму, є працездатною особою і має можливість утримувати дитину, відсутність на його утриманні інших дітей, матеріальне становище дитини, що проживає з матір»ю, яка не має постійного місця роботи, суд вважає за можливе стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі по 2000 грн., щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved