Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з [PERSON] та визначити місце проживання дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] разом з матір'ю, посилаючись на те, що сім'я розпалась через відсутність взаєморозуміння, різних поглядів на життя, сторони не підтримують шлюбних відносин, спільного господарства не ведуть, втрачені почуття любові та поваги, тому подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. При цьому, позивачка обґрунтовує необхідність проживання дітей з матір'ю тим, що перш за все діти потребують жіночого догляду, а саме регулярного та своєчасного харчування, дотримання правил гігієни, постійного догляду за здоров'ям тощо. Не зважаючи на те, що старший син [PERSON] проживає разом із батьком, позивач [PERSON] просить визначити його місце проживання саме з нею, мотивуючи тим, що роз'єднання брата та сестри, які до виникнення конфліктних відносин між батьками у сім'ї проживали увесь час разом, може негативно вплинути на їх подальші взаємини та психічний стан. Відповідач [PERSON] звернувся до суду з зустрічним позовом, частина вимог якого, за його заявою, була залишена без розгляду. Зустрічний позов [PERSON] обґрунтовує тим, що після припинення шлюбних відносин, старший син [PERSON] самостійно вирішив, що буде проживати разом з батьком. Він, як батько, матеріально та житлом забезпечений, приділяє багато уваги вихованню сина, піклується про нього та готує до самостійного життя. У судове засідання позивач з'явилася вимоги первісного позову підтримала у повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві, зустрічний позов не визнала та просила суд відмовити у його задоволенні. Представник позивача у судовому засіданні підтримав первісні позовні вимоги, додатково пояснивши, що недоцільно роз'єднувати брата та сестру, оскільки це може негативно вплинути на подальші взаємовідносини між ними та на розвиток обох дітей в цілому. У задоволенні зустрічного позову просив суд відмовити у повному обсязі, оскільки, на його думку, діти повинні проживати разом та не повинні бути розлучені зі своєю матір'ю. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні зустрічний позов в частині визначення місця проживання сина [PERSON] підтримав та просив суд його задовольнити, мотивуючи тим, що син [PERSON] самостійно визначив місце проживання разом з батьком, позовні вимоги первісного позову визнав частково, в частині розірвання шлюбу та визначення місця проживання малолітньої [PERSON], [INFO] разом з матір'ю [PERSON] та не заперечував проти задоволення даних позовних вимог, однак заперечував проти визначення місця проживання [PERSON] разом з матір'ю [PERSON]. Представник відповідача у судовому засіданні просив суд задовольнити зустрічний позов та визначити місце проживання сина [PERSON] разом з батьком, не заперечував проти задоволення первісного позову в частині розірвання шлюбу та визначення місця проживання малолітньої [PERSON], [INFO] разом з матір'ю [PERSON], однак просив суд відмовити у задоволенні первісного позову в частині визначення місця проживання [PERSON] разом з матір'ю, обґрунтовуючи тим, що син постійно проживає з батьком, у них склалися добрі стосунки, батько піклується про сина, більш того зміна місця проживання сина може негативно вплинути на його подальший розвиток, а тому доцільніше визначити місце проживання сина [PERSON] з батьком. Представник третьої особи Київської районної адміністрації в особі органу опіки та піклування у судовому засіданні пояснила, що оскільки батько не заперечує проти визначення місця проживання малолітньої [PERSON] разом з матір'ю, тому вважає за доцільне визначення місця проживання малолітньої з матір'ю, відносно [PERSON], представник зазначила, що оскільки дитині виповнилося 14 років, то він вправі самостійно визначати з ким з батьків він хоче проживати та, враховуючи пояснення самого [PERSON], вважала, що дитині доцільніше проживати разом з батьком. У судовому засіданні було проведено опитання неповнолітнього [PERSON], який виявився кмітливою та соціально адаптованою дитиною, за своїм розумовим та фізичним розвитком відповідає своєму вікові. Дитина, без присутності батьків, що було зроблено для унеможливлення будь-якого морального тиску на неї, пояснила, що розуміє, що мова йдеться про її подальше перебування з батьком чи матір'ю та пояснила, що з батьками у неї добрі стосунки, однак проживати хоче разом з батьком, при цьому додавши, що також бажає навіщати свою мати. У судовому засіданні був допитаний свідок [PERSON], яка пояснила, що вона є класним керівником неповнолітнього [PERSON], дитина відмінно навчається, дуже вихована, однак тяжко переживає через розлучення батька та матері. Батько приділяє дитині багато уваги та піклується про неї, мати відвідує батьківськи збори у гімназії де навчається її син та цікавиться його життям. Суд, заслухавши пояснення сторін, їх представників, допитавши свідка, вислухавши неповнолітнього [PERSON] та дослідивши матеріали справи, вважає, що первісний позов підлягає частковому задоволенню, а у задоволенні зустрічного позову слід відмовити з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 29 серпня 1999 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Одеської міськради, актовий запис № 757 (а.с.8). Від даного шлюбу у сторін народились діти: [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого 18 квітня 2000 року відділом реєстрації актів громадянського стану Суворовської райадміністрації виконкому Одеської міської ради, актовий запис № 404 (а.с.63) та [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого 26 травня 2010 року першим Суворовським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 830 (а.с.13). Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 18.11.2013 року судом були вжиті заходи для збереження сім'ї та надано строк на примирення три місяці, однак між сторонами примирення не відбулося. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Судом встановлено, що шлюб між сторонами був фактично припинений, сторони спільне господарство не ведуть, сім`я розпалась остаточно, шлюб має формальний характер, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] у трикімнатній квартирі, яка належить на праві власності її батькам. Квартира складається з трьох кімнат та знаходиться у придатному для проживання стані, що підтверджується довідкою про склад сім'ї та прописку № 141 від 11.11.2013 року (а.с.34). [PERSON] працює в ТОВ «Перфект» з 15.04.2008 року та займає посаду директора магазину «Стіл Хауз» в м. Одеса, її загальна сума доходу за період з травня 2013 року по жовтень 2013 року становить 13180 гривень, що підтверджується довідкою з місця роботи та довідкою про доходи № 70 від 12.11.2013 року (а.с. 31-32). За місцем роботи [PERSON] позитивно характеризується, що підтверджується характеристикою наданою генеральним директором ТОВ «Перфект» від 12.11.2013 року. [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] у трикімнатній квартирі, яка належить на праві власності [PERSON] на підставі договору дарування. Квартира складається з трьох кімнат та знаходиться у придатному для проживання стані, що підтверджується довідкою про склад сім'ї та прописку № 113 від 13.11.2013 року (а.с.65, 77). Відповідно до трудової книжки, [PERSON] працює у приватному підприємстві «Транскарго» на посаді експедитора (а.с.78-81). Відповідно до характеристики з місця проживання [PERSON], він є високоморальною людиною з добрим вихованням, негативних вчинків не допускає, є батьком двох дітей, забезпечує дітям належні умови для виховання та розвитку (а.с.71). Відповідно до автоматизованого обліку громадян України, [PERSON], [INFO], станом на 10.12.2013 року до кримінальної відповідальності не притягувався, засудженим не значиться та в розшуку не перебуває (а.с.74). Відповідно сертифікату про проходження профілактичного наркологічного огляду № 743039 від 17.12.2013 року, у [PERSON] захворювань не виявлено (а.с.75). Відповідно до медичної довідки про проходження обов'язкових попереднього та періодичного психіатричних оглядів № 798009 від 09.12.2013 року, [PERSON] без ознак психічного розладу (а.с.76). Відповідно до довідки директора гімназії № 1 Топчій Л.С. від 08.11.2013 року, [PERSON] є учнем 8-В класу Одеської гімназії № 1 імені А.П. Бистріної Одеської міської ради Одеської області (а.с.72). Відповідно до характеристик, наданих з місця навчання неповнолітнього [PERSON], дитина дуже жвава і активна, відмінно навчається, неодноразовий призер багатьох конкурсів, дитина доглянута та охайна. Також у характеристиці зазначено, що батько дуже піклується про дитину та займається її виховання, мати в свою чергу була присутня на батьківських зборах 05 вересня 2013 року (а.с.69-70). Відповідно до листа № 997 від 16.12.2013 року головного лікаря комунальної установи «Дитяча міська поліклініка № 2», [PERSON] розвивається відповідно своєму віку, на «Д» обліку не перебуває, будь-якої патології не виявлено. Відповідно до листа № 998 від 16.12.2013 року головного лікаря комунальної установи «Дитяча міська поліклініка № 2», [PERSON] з дня народження на «Д» обліку перебувала з приводу ВПС-ДМЖП НКо, зі слів батька дівчинка вибула за адресою проживання матері: [ADDRESS] Судом встановлено та сторонами не оспорюється той факт, що неповнолітній [PERSON] проживає разом з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS], а малолітня [PERSON] проживає разом з матір'ю [PERSON] на адресою: [ADDRESS] Відповідно до ч. 1 ст. 160 Сімейного кодексу України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Зважаючи на той факт, що малолітня [PERSON], [INFO], на даний час проживає разом з матір'ю та батько дитини не заперечує проти подальшого проживання дитини з матір'ю, тобто фактично між сторонами досягнута згода щодо подальшого місця проживання дитини, суд вважає доцільним визначити місце проживання [PERSON], [INFO] разом з матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] Відповідно до ч. 3 ст. 160 Сімейного кодексу України, якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Відповідно до ч.1 ст. 171 Сімейного кодексу України, дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім'ї, посадовими особами, що стосуються її особисто, а також питань сім'ї. Судом встановлено, що неповнолітній [PERSON] досяг чотирнадцятирічного віку та добровільно і самостійно визначився з ким він буде проживати. Під час розгляду справи, судом не було встановлено будь-яких вагомих підстав для прийняття рішення всупереч думці дитини. Суд вважає, що роздільне проживання [PERSON] та [PERSON] не вплине на їхні подальші стосунки та розвиток, оскільки, як пояснив [PERSON] з матір'ю у нього добрі стосунки, він безперешкодно спілкується з сестрою, навідує її. Суд вважає, що вимоги як позивача, так і відповідача щодо визначення місця проживання неповнолітнього [PERSON] не підлягають задоволенню, оскільки дитина досягла чотирнадцятирічного віку та вправі самостійно вибирати місце свого проживання, тому, в даному випадку, визначення місця проживання дитини з батьком чи матір'ю буде порушувати її право на вільний вибір свого місця проживання. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи, що первісний позов було частково задоволено, на користь позивача, [PERSON], підлягає стягненню з відповідача, [PERSON], сума понесених судових витрат у розмірі 344 гривні 10 копійок. У зв'язку з відмовою у задоволенні позову [PERSON], підстави для стягнення судових витрат з [PERSON] відсутні.

Outcome: partial