Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 13 вересня 2009 року, в якому у них народилася одна дитина - син [PERSON], [INFO], який на даний час проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Поряд з тим, зазначила, що причиною розпаду сім»ї послужило те, що відповідач почав зловживати спиртними напоями, з приводу чого між ними часто виникали сварки, під час яких він неодноразово спричиняв їй тілесні ушкодження. З часом сторони перестали розуміти один одного. Негативне відношення відповідача до неї не змінювалося, такий на зауваження належним чином не реагував. А тому, у вересні 2016 року забрала сина та пішла жити до своїх батьків і з того часу сторони проживають окремо. Таким чином шлюб набрав формальних рис, що суперечить її інтересам. Вважає, що за таких обставин подальше збереження шлюбу є неможливим в зв»язку з чим просила суд шлюб між ними розірвати, а також після розірвання шлюбу присвоїти їй дошлюбне прізвище «Петровська». В судовому засіданні позивач [PERSON] позов, з підстав наведених у поданій до суду позовній заяві, підтримала повністю. Крім того, додатково пояснила, що в наданий судом строк примирення між сторонами досягнуто не було. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомленим у визначеному законом порядку. Причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутності, чи відкладення розгляду справи до суду не подав. За таких обставин, за згоди позивача, суд вважає за необхідне ухвалити у справі заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, відповідно до якої у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, що сторонами не оспорювалося, стверджено свідоцтвом про шлюб серії 1-ИД № 059082, виданого 18 вересня 2009 року Шупарською сільською радою Борщівського району Тернопільської області, сторони зареєстрували шлюб 18 вересня 2009 року у Шупарській сільській раді Борщівського району Тернопільської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 12. Після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище чоловікові та дружині «Олексій». В шлюбі у них народилася одна дитина, син [PERSON], [INFO], який на даний час проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Також судом встановлено, що сторонни фактично припинили шлюбні відносини, з вересня 2016 року проживають окремо. Взаєморозуміння та примирення досягти не можуть. Позивач наміру зберегти шлюб не має. В наданий судом строк сторони примирення не досягли. Виходячи з наведеного вище, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, а його розірвання не суперечить будь-чиїм законним правам та інтересам. Поряд з тим, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені останньою судові витрати по справі. Тому, враховуючи викладене, на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України, ст. 8 Закону України «Про судовий збір»,

Outcome: approved