Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування своїх вимог вказує те, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням суду від 09.07.2015 року. Від даного шлюбу у них є неповнолітній син [PERSON], [INFO], який перебуває на її виховані та утриманні. Відповідач з нею та сином не проживає та у добровільному порядку не надає належної матеріальної допомоги на утримання дитини. Відповідач є працездатним, працевлаштованим, інших утриманців не має. Тому, позивач просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі ? частки заробітку, але не меншу 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, проте подала суду заяву, відповідно до якої просить справу слухати у її відсутності, позов підтримує повністю. проти заочного розгляду справи у відсутності відповідача не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений судом відповідно до ч.4 ст. 74 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив, заперечень проти позову, клопотань про розгляд справи без його участі чи про відкладення розгляду справи не подав. Відповідно до вимог ч.4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Згідно ч.1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наведені вимоги ЦПК України та відсутність заперечень позивача, суд вважає за необхідне проводити розгляд справи на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України суд розглянув справу у відсутності сторін без фіксації судового процесу технічними засобами. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 02 березня 2012 року у сторін народився син [PERSON], що стверджується свідоцтвом про народження виданим Паплинецькою сільською радою Старосинявського району Хмельницької області серії 1-БВ № 166664 від 23.03.2012 року, батьком дитини є відповідач [PERSON] Неповнолітній син сторін перебуває на утриманні матері, про що свідчать довідка виконавчого комітету Паплинецької сільської ради № 337 від 09.07.2015 року. Відповідач [PERSON] працює у ДП Старосинянтинівське лісове господарство на посаді лісоруба, загальна сума доходу за період вересень 2014 року -лютий 2015 року становить 22158,81 грн., що підтверджується довідкою № 363. [PERSON] у добровільному порядку не надає належної матеріальної допомоги на утримання сина. Інших утриманців, окрім сина [PERSON] у відповідача не має. Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. В силу вимог\~ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Отже, відповідач зобовязаний утримувати свого неповнолітнього сина [PERSON]. Відповідно до вимог ст.183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У відповідності до ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інших обставин, що мають значення. Судом встановлено, що відповідач має постійне місце роботи, отримує регулярний дохід, інших утриманців, крім сина [PERSON] не має. Суду не було представлено жодних доказів стосовно того, що відповідач за своїм станом здоровя чи матеріальним становищем не може виконувати своїх обов'язків по утриманню неповнолітнього сина. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд вважає, що розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання сина [PERSON] слід визначити у розмірі ? частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи стягувати з дня предявлення позову 13 липня 2015 року і до досягнення ним повноліття.

Outcome: approved