Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-20 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 13 квітня 2013 року у виконкомі Дерценської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області, за актовим записом № 02. Позовні вимоги мотивує тим, що 13 квітня 2013 року між нею та відповідачем [PERSON] був укладений шлюб, який був зареєстрований у виконкомі Дерценської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження складено актовий запис №2. За час перебування у шлюбі, 03 листопада 2013 року у них народився син - [PERSON]. Так, вона ([PERSON]І.) з відповідачем [PERSON] проживали у шлюбі 3 роки, вели спільне господарство та будували міцні сімейні відносини. Однак за останній рік вони не можуть проживати разом та виконувати сімейні обов'язки, спокійно вирішувати навіть нескладні поточні проблеми, постійно сперечаються та принижують один одного. Таким чином вона прийшла до висновку, що розлучення це єдиний вихід для них побудувати нове життя та зберегти нормальне бачення про сім'ю їхньої спільної дитини. Тому на підставі вищенаведеного вона ([PERSON]І.) звертається до суду та просить розірвати шлюб зареєстрований між нею і відповідачем [PERSON], 13 квітня 2013 року у виконкомі Дерценської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області, за актовим записом № 02. Позивач - [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить суд їх задоволити. Відповідач - [PERSON] в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином про час і місце розгляду справи, причини неявки суд не повідомив. Суд знаходить за можливим розглянути справу у відсутності відповідача, згідно до вимог частини 4 статті 169 Цивільно - процесуального кодексу України, на підставі наявних у справі доказів з постановленням заочного рішення, що відповідає положенням статті 224 цього Кодексу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідно до Свідоцтва про шлюб серії І-ФМ №102652 виданого 13 квітня 2013 року виконкомом Дерценської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області, між [PERSON] та [PERSON], зареєстровано шлюб 13 квітня 2013 року, про що складено відповідний актовий запис за №02 (а.с.5). У сторін по справі 03 листопада 2013 року народився син - [PERSON], про що свідчить копія Свідоцтва про народження Серії І-ФМ №279510 виданого виконкомом Дерценської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області 07 листопада 2013 року (а.с.7). Відповідно до вимог статті 24 Сімейного кодексу України шлюб гарантується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається. Правилами статтей 104 та 105 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. -2- Суд постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (частина друга ст.112 Сімейного кодексу України). Відповідно до статті 5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР (475/97-ВР) від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Судом встановлено та знайдено підставність задоволення позовних вимог [PERSON] про розірвання шлюбу з [PERSON], оскільки позивачем доведено, а відповідачем не спростовано, що шлюб між подружжям існує формально, примирення та збереження їх сімї є неможливим, подальше спільне їх життя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам та інтересам сина [PERSON], [INFO], який для повного і гармонійного розвитку його особистості повинен рости і виховуватися у атмосфері любові та розумінні. На підставі статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу, позивачу по справі [PERSON] залишити прізвище - Кравчук. Малолітнього сина - [PERSON], [INFO] - залишити проживати при матері [PERSON]. Згідно статті 88 Цивільно - процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved