Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом, після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Представник позивача позовні вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] заповітом від 25.12.2006 року зробив розпорядження згідно якого заповідав в тому числі [PERSON] земельну частку (пай) розміром 5.070 га, виданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Новокиївської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області. Спадкодавець [PERSON] помер [INFO] , та після його смерті відкрилася спадщина на спадкове майно зокрема на земельну частку (пай) розміром 5.070 га, яка розташована на території Новокиївської сільської ради Томаківського района Дніпропетровської області. Спадкоємець [PERSON] 28 грудня 2007 року у встановлений ст. 1270 ЦК України строк звернулася до [PERSON] приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу із заявою прийняття спадщини, що підтверджується заявою [PERSON] 07 лютого 2020 року представник позивача [PERSON] звернулася до нотаріальної контори із заявою про видачу [PERSON] свідоцтва про право на спадщину. На свої звернення представник [PERSON] отримала відповідь про відмову в оформлені спадщини у зв`язку з пропуском строку прийняття спадщини, а також з відсутністю оригіналу документа, що посвідчує право власності спадкодавця на земельну ділянку, це підтверджується постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Позивач не може надати оригінал права власності на земельну ділянку, оскільки він загублений. У зв`язку з припиненням з 01.01.2013 року повноважень територіальних органів Держземагенства, а надалі його правонаступника Держгеокадастру, у частині реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку [PERSON] позбавлена можливості отримати дублікат Державного акта на земельну ділянку. Як роз`яснив у своєму листі від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ спори про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз`яснень, викладених в пунктах 10, 11 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7 про те, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Представник позивача подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності та за відсутності позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у судове засідання не з`явилися, але подали до суду також письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, при цьому зазначили, що проти позовних вимог не заперечують. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За змістом частин четвертої та п`ятої статті 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню, так як знайшов своє підтвердження матеріалами справи, що підтверджують вказані факти та викладені правовідносини. Спадкодавець [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] . Після його смерті відкрилася спадщина на спадкове майно зокрема на земельну частку (пай) розміром 5.070 га, яка розташована на території Новокиївської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] заповітом від 25.12.2006 року зробив розпорядження: - земельну частку (пай) розміром 5.070 га, виданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Новокиївської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області заповідав [PERSON] ; - земельну частку (пай) розміром 4.330 га, виданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Новокиївської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області заповідав [PERSON] ; - житловий будинок та земельну ділянку біля будинку, які розташовані за адресою [ADDRESS] заповідав [PERSON] ; - грошові внески з відсотками та компенсаційними, що знаходяться на зберіганні у філії Ощадного банку України рахунок № [NUMBER] та рахунок № [NUMBER] заповідав [PERSON] . Вищевикладене підтверджується доданою до матеріалів справи копією заповіту від 25 грудня 2006 року, який посвідчено Карпенко Л.М. сільською головою Веселівської сільської ради Запорізького району Запорізької області та зареєстрованим за № 172. При цьому [PERSON] , яка є відповідачем у справі як [PERSON] , 25.08.2013 року уклала шлюб і змінила своє прізвище на [PERSON] . Після смерті чоловіка [PERSON] [INFO] уклала шлюб і змінила своє прізвище на [PERSON] . Вказані обставини підтверджуються доданими до матеріалів справи копіями документів: свідоцтва про народження, свідоцтва про шлюб, паспорта [PERSON] . Відповідно до ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як зазначає представник позивача, спадкоємець [PERSON] 28 грудня 2007 року у встановлений ст. 1270 ЦК України строк звернулася до [PERSON] приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу із заявою прийняття спадщини, що підтверджується заявою [PERSON] 07 лютого 2020 року представник позивача [PERSON] , яка є відповідачем у даній справі, звернулася до нотаріальної контори із заявою про видачу [PERSON] свідоцтва про право на спадщину. На свої звернення представник [PERSON] отримала відповідь про відмову в оформлені спадщини у зв`язку з пропуском строку прийняття спадщини, оскільки заяву про прийняття спадщини позивачем було подано до Марганецької державної нотаріальної контори 16 січня 2008 року, а також у зв`язку з відсутністю оригіналу документа, що посвідчує право власності спадкодавця на земельну ділянку, що підтверджується постановою державного нотаріуса Балашової В.М. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 07.02.2020. З матеріалів справи також вбачається, що за зверненням представника позивача [PERSON] відділ у Томаківському районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області надав належним чином завірену ксерокопію Державного акта на право приватної власності на землю Р2 №179971 та Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, зі змісту яких вбачається, що у власності [PERSON] на території Новокиївської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області, знаходиться земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5.070 гектарів. З повідомлення завідувача Другої нікопольської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області від 12.05.2020 р. № 775/02-14, та з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 560147020 від 12.05.2020 вбачається, що після смерті [PERSON] дійсно була заведена спадкова справа № 399/2007, копія якої направлена на адресу суду і знаходиться в матеріалах справи. З копії спадкової справи суд вбачає, що до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, яка відкрилася після смерті [PERSON] зверталися у встановлений законодавством строк не всі спадкоємці за заповітом, тобто вказаною копією спадкової справи підтверджуються вищевикладені обставини щодо відмови нотаріуса у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на відповідну земельну ділянку. У зв`язку з припиненням з 01.01.2013 року повноважень територіальних органів Держземагенства, а надалі його правонаступника Держгеокадастру, у частині реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку [PERSON] позбавлена можливості отримати дублікат Державного акта на земельну ділянку. За правилами ст. 1216 ІІК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Викладені обставини та письмові докази свідчать про те, що після смерті [PERSON] позивач має право на отримання спадщини за заповітом навіть при тих обставинах, що відсутній Державний акт на зазначену земельну ділянку. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч.1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Визнання права власності на земельні ділянки за позивачем не оспорюється відповідачами та не порушує прав чи інтересів інших осіб. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності виникає на підставах, не заборонених законом, і вважається придбаним правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність придбання права власності не встановлена судом. Виходячи із наведеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог і має підстави для задоволення позову в повному обсязі. Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved