Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті матері [PERSON], яка померла 04 березня 2018 року . \~ \~ \~ \~Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що її мати, [PERSON], раптово померла 04 березня 2018 року. Після смерті мати залишила заповіт від 05 травня 2009 року, завірений посадовою особою органу місцевого самоврядування та зареєстрований за № 35, яким усе своє майно заповідала їй та її рідній сестрі [PERSON] відповідачу у справі. Після смерті матері відкрилася спадщина на належне їй майно: земельну ділянку належну спадкодавцю на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 847314. До дня смерті матері вона з нею постійно підтримувала родинні стосунки. На початку жовтня 2018 року вона звернулася до Приватного нотаріуса Саратського районного нотаріального округу Одеської області [PERSON], однак з'ясувалося, що нею було пропущено строки для прийняття спадщини, передбачені ч. 1 ст. 1270 ЦК, а саме шість місяців від моменту відкриття спадщини. Позивач вважає, що строк для прийняття спадщини пропущено нею з поважних, не залежних від її волі та її волевиявлення причин, а саме наприкінці літа 2018 року вона перебувала в гостях в с-щі Томаківка, Дніпропетровської області, але непередбачувано захворіла та змушена була лікуватись і відповідно не змогла виїхати, як планувала, до 04.09.2018 року в с-ще Сарата, Одеської області, щоб подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Вона хворіла в період з 31.08.2018 року по 05.09.2018 року. Крім того, позивач зазначає, що вона раніше не зверталася із заявою про прийняття спадщини через свою правову необізнаність та неможливість своєчасно знайти правовстановлюючі документи, які необхідні для звернення до нотаріуса (тільки в серпні 2018 року вона виявила правовстановлюючий документ на спадкове майно Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 847314 виданий на імя спадкодавця) та її проживання в іншому місті, що, вважає, також можливо визнати за поважну причину пропуску нею строку для прийняття спадщини, незалежну від її внутрішнього волевиявлення. Також, відповідно до зазначених вимог законодавства, з часу відкриття спадщини не вчинено посадовими особами органу місцевого самоврядування та нотаріусом дій для повідомлення її та сестри про відкриття спадщини, не здійснювалося виклику їх як спадкоємців за заповітом, у тому числі шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі, не роз'яснено право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття що свідчило б про належне сприяння для здійснення особистого розпорядження спадкодавця. Позивач вважає, що строк для прийняття спадщини пропущено нею з поважних, не залежних від її волі та її волевиявлення причин. Також пропущений строк є незначним та складає буквально три тижні, що також є підтвердженням її волевиявлення прийняття спадщини. Представник позивача подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності та за відсутності позивача, при цьому позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявилася, але подала до суду також письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, при цьому зазначено, що проти позовних вимог не заперечує та підтримує позов в повному обсязі. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані позивачем докази в їх сукупності, суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню, так як знайшов своє підтвердження матеріалами справи, що підтверджують вказані факти та викладені правовідносини. Зі свідоцтва про смерть спадкодавця [PERSON], серії І-ЖД № 522936, виданого відділом Саратським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, вбачається, що остання дійсно померла 04.03.2018 р., актовий запис № 101 від 06.03.2018 р. \~ \~ \~ \~Ступінь родинного звязку позивача у справі зі спадкодавцем [PERSON] підтверджується її свідоцтвом про народження серії І-ЖД № 5666569 та свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІ-ЖД № 367330, де вона змінила прізвище з «Келембет» на «Криклива», копії яких додано до матеріалів справи. Відповідачем у даній справі є рідна сестра позивача, ступінь її родинного звязку підтверджується її свідоцтвами про народження серії VІ-УР № 0966042 та про укладення шлюбу серії ІІ-АМ № 356364, де вона змінила прізвище з «Келембет» на «Саламаха». \~ \~ \~ \~Після смерті мати позивача залишила заповіт від 05 травня 2009 року, завірений посадовою особою органу місцевого самоврядування та зареєстрований за № 35, яким усе своє майно заповідала сторонам у справі, копію якого додано до матеріалів справи. Після смерті матері відкрилася спадщина на належне їй майно: земельну ділянку належну спадкодавцю на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 847314, копію якого додано до матеріалів справи. З копії постанови від 23.10.2018 року вбачається, що приватний нотаріус Саратського районного нотаріального округу Одеської області [PERSON]І відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на зазначене нерухоме майно, в зв'язку з тим, що нею було пропущено строки для прийняття спадщини, передбачені ч. 1 ст. 1270 ЦК, а саме шість місяців від моменту відкриття спадщини. Судом встановлено, що строк для прийняття спадщини пропущено позивачем з поважних, не залежних від її волі та її волевиявлення причин, а саме наприкінці літа 2018 року вона перебувала в гостях в с-щі Томаківка, Дніпропетровської області, але захворіла та змушена була лікуватись і відповідно не змогла виїхати, як планувала, до 04.09.2018 року в с-ще Сарата, Одеської області, щоб подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Зазначена обставина підтверджується довідкою від 31.08.2018 року № 18 із зазначенням захворювання та рекомендаціями щодо лікування, наданою лікарем гінекологом, з якої вбачається, що вона хворіла в період з 31.08.2018 року по 05.09.2018 року, змушена була отримувати відповідне лікування та дотримуватись ліжкового режиму в домашніх умовах. Крім того, з повідомлення приватного нотаріуса Саратського районного нотаріального округу Одеської області від 11.12.2018 р. № 1803/0116 та з інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 54436475 від 11.12.2018 р. вбачається, що після смерті [PERSON] була заведена спадкова справа 309-2018, копія якої направлена на адресу суду і знаходиться в матеріалах справи. З копії спадкової справи суд вбачає, що до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, яка відкрилася після смерті \~[PERSON], 23.10.2018 р. зверталися сторони у даній справі. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша\~статті 1269 ЦК України). Відповідно до частини третьої\~статті 1272 ЦК України\~за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272\~ЦК України\~про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Відповідно до\~статті 63 Закону України «Про нотаріат»\~нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов'язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на\~\~вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі. Згідно з пунктами 2.2 та 3.2 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №\~\~296/5\~та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 282/20595, при заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту. Щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус роз'яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття. За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ і безстороннім судом, встановленим законом. Гарантоване\~статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~право на справедливий суд включає в себе принцип доступу до суду, ефективність якого обумовлюється тим, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду за вирішенням певного питання, і що держава не повинна чинити правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права. При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного\~статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини\~визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.\~\~ Як зазначає позивач, вона раніше не зверталася із заявою про прийняття спадщини через свою правову необізнаність та неможливість своєчасно знайти правовстановлюючі документи, які необхідні для звернення до нотаріуса (тільки в серпні 2018 року вона виявила правовстановлюючий документ на спадкове майно Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 847314 виданий на імя спадкодавця) та її проживання в іншому місті, що також є причиною пропуску нею строку для прийняття спадщини, незалежну від її внутрішнього волевиявлення. Також, відповідно до зазначених вимог законодавства, з часу відкриття спадщини не вчинено посадовими особами органу місцевого самоврядування та нотаріусом дій для повідомлення сторін у справі про відкриття спадщини, не здійснювалося виклику їх як спадкоємців за заповітом, у тому числі шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі, не роз'яснено право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття що свідчило б про належне сприяння для здійснення особистого розпорядження спадкодавця. З огляду на вищевикладене, суд вважає причини пропуску позивачем строку для прийняття спадщини поважними і обєктивними, що підтверджується вищевказаними документами. Виходячи з вищевикладеного можливо зробити висновок, що прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власної волі. Вчинення або не вчинення спадкоємцем дій, з якими законодавець пов'язує прийняття спадщини, має визначальне значення для висновку про дотримання ним процедури входження у спадкування і, кінцево, дає відповідь на питання про прийняття спадщини. Так, для прийняття спадщини спадкоємцем, який на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, необхідно особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщин, згідно ст.1269 ЦК України. При цьому, такі дії повинні бути вчинені у встановлений законом для прийняття спадщини строк. Пропуск такого строку, позбавляє спадкодавця можливості прийняти спадщину через нотаріальну контору, який пропущено з поважних причин, і потребує пред'явлення нею позову про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Отже, прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. \~ \~ \~ \~ Суд вважає доцільним для позивача визначити такий строк для звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, тривалістю в два місяці з моменту набрання рішенням законної сили. Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач просить судовий збір не стягувати на свою користь з відповідача. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного, та

Outcome: approved