Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Кредитної спілки «Землевласник» (далі КС) про дострокове розірвання договорів у звязку з невиконанням умов договорів та стягнення суми боргу та неустойки у звязку з порушенням грошового зобовязання, в якому просить суд розірвати достроково договір №Д377 про надання фінансової послуги від 22.05.2014 року та стягнути на її користь депозитний рахунок в сумі 13\~800 грн. та відсотки за користування вкладом по Договору №Д377 в сумі 2760,00 грн., розірвати достроково договір №Д392 про надання фінансової послуги від 19.12.2014 року та стягнути на її користь депозитний рахунок в сумі 11\~300 грн., а також відсотки за користування вкладом по Договору №Д392 в сумі 1\~356 грн. 19.10.2015 року [PERSON] надала до суду розрахунок заборгованості за відсотками по договорам фінансової послуги, в якому вказала уточнені суми відсотків, які належить стягнути на її користь за вищевказаними договорами, а саме: за договором №Д377 від 22.05.2014 року 2758, 49 грн., за договором №Д392 від 19.12.2014 року 1353,51 грн. \~ \~ \~ \~В обґрунтування свого позову [PERSON] посилається на те, що 22 травня 2014 року вона уклала договір № Д377 про надання фінансової послуги залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок КС «Землевласник» в сумі 13 800 грн. Вказаний договір було укладено на період до 22 травня 2015 року. За умовами договору КС повинна сплачувати відсотки за користування вкладом у розмірі 24% річних, що в грошовому вираженні становить 3312 грн. на рік та 276 грн. на місяць. За умовами договору КС повинна сплачувати суму відсотків, нарахованих на внесок, щомісячно. Перші два місяці КС сплатила відсотки, в подальшому виплати припинилися. Вона неодноразово зверталася до КС з вимогою про виконання ними умов договору. В червні 2014 року подала письмову вимогу про розірвання договору, яка була отримана КС 27.06.2014 року, після чого їй сплатили відсотки в сумі 272,22 грн., однак всю суму вкладу так і не повернули. Таким чином, в результаті порушення умов договору КС має заборгованість перед [PERSON] в сумі 13\~800 грн. (депозитний вклад) та в сумі 2758, 49 грн. (несплачені відсотки за користування вкладом). Крім того, 19 грудня 2014 року [PERSON] уклала з КС договір № Д392 про надання фінансової послуги залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок КС «Землевласник» в сумі 11 300 грн. Вказаний договір було укладено на період до 19 грудня 2015 року. За умовами договору КС повинна сплачувати відсотки за користування вкладом у розмірі 18% річних. Умови договору №Д392 є аналогічними умовам договору №Д377. В результаті порушення умов договору №Д392 КС має заборгованість перед [PERSON] в сумі 11\~300 грн. (депозитний вклад) та в сумі 1353,51 грн.(несплачені відсотки за користування вкладом). У звязку з порушенням КС законних прав [PERSON] змушена звернутися до суду. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву, в якій просить суд розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала та проти винесення заочного рішення не заперечувала. Представник відповідача КС «Землевласник» в судове засідання не зявився, про причини неявки до суду не повідомив, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. На підставі ст. 224 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач не заперечує проти такого вирішення справи. 19 жовтня 2015 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, заяву позивача, суд вважає позов частково обґрунтованим і таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 22 травня 2014 року між [PERSON] та кредитною спілкою «Землевласник» було укладено договір № Д377 про надання фінансової послуги залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок. Вказаний договір було укладено на період до 22 травня 2015 року під 24% річних (а.с.7-9). За умовами договору вкладник вносить строковий внесок (вклад) члена кредитної спілки на депозитний рахунок до КС, а КС приймає внесок і зобовязується повернути вкладникові внесок та виплатити проценти на внесок на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповідно до копії квитанції до прибуткового касового ордера від 22.05.2014 року [PERSON] виконала умови договору та внесла на рахунок КС внесок у розмірі 13 800,00 грн. (а.с.12). Згідно з п. 3.2.5 вказаного договору №Д377 про надання фінансової послуги - залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок позивач [PERSON] повинна була 22.05.2015 року отримати свій вклад в сумі 13 800 грн. та нараховані проценти в сумі 3312 грн. (13800:100х24 = 3312 грн. річних). Проте в порушення вказаного пункту договору КС виплатила відсотки лише за 2 місяці, а саме: 25.06.2014 року в сумі 281,29 грн. та 23.07.2014 року в сумі 272,22 грн. В подальшому виплата відсотків не проводилася, про що свідчить копія членської книжки на імя [PERSON], виданої 22 травня 2014 року (а.с.14-17). Депозитний внесок позивачу у строк, визначений договором, також повернуто не було. Таким чином, відповідно до розрахунку на даний час заборгованість КС перед позивачем за договором №Д377 становить: депозитний вклад в сумі 13\~800 грн., відсотки на внесок 2758, 49 грн. (3312 грн. 281,29 грн. 272, 22 грн.). Крім того, 27.06.2015 року позивач [PERSON] зверталася до КС з заявою про дострокове розірвання договору (а.с.13), право на яке передбачено ЦК України та умовами договору, однак грошові кошти відповідач не повернув, чим порушив вимоги п.6.2.3.1 договору, відповідно до якого спілка зобовязана повернути вкладнику всі належні йому грошові кошти відповідно до умов цього договору упродовж 30 робочих днів з дня отримання повідомлення від вкладника про розірвання договору. 19 грудня 2014 року між [PERSON] та кредитною спілкою «Землевласник» було укладено договір № Д392 про надання фінансової послуги залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок. Вказаний договір було укладено на період до 19 грудня 2015 року під 18% річних (а.с.10-11). За умовами договору вкладник вносить строковий внесок (вклад) члена кредитної спілки на депозитний рахунок до КС, а КС приймає внесок і зобовязується повернути вкладникові внесок та виплатити проценти на внесок на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповідно до копії квитанції до прибуткового касового ордера від 19.12.2014 року [PERSON] виконала умови договору та внесла на рахунок КС внесок у розмірі 11 300,00 грн. (а.с.12). В порушення умов договору, відповідач, починаючи з грудня 2014 року, ніяких нарахованих процентів по договору №Д392 позивачу [PERSON] не сплатив, що підтверджується копією членської книжки (а.с.14-17). Таким чином, відповідно до розрахунку на даний час заборгованість КС перед позивачем за договором №Д392 становить: депозитний вклад в сумі 11\~300 грн., відсотки на внесок за 8 місяців 1353, 51 грн. (11300:100х18=2034 грн. річних, 2034:365=5,57 в день, за 8 місяців (грудень-серпень), які складають 243 дні 5,57х243= 1353, 51 грн.). Отже, незважаючи на прийняті зобовязання, відповідач порушує умови договорів. Стаття 526 ЦК України\~встановлює, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до\~ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.1\~ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Відповідно до ч.2\~ст. 536 ЦК України, розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ч.1\~ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно з ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. При цьому законодавець чітко зазначає, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Згідно\~ст. 629 ЦК України, зазначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Частиною 2 статті 651 ЦК України передбачено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до п.1 ч.3\~ст. 21 ЗУ «Про кредитні спілки», кредитна спілка відповідно до свого статуту: залучає на договірних умовах внески (вклади) своїх членів на депозитні рахунки як у готівковій так і в безготівковій формі. Відповідно до ч.1\~ст. 23 ЗУ «Про кредитні спілки», внески (вклади) членів кредитної спілки на депозитні рахунки, а також нарахована на такі кошти та пайові внески плата (проценти) належать членам кредитної спілки на праві приватної власності. Відповідно до п.2 ч.2\~ст. 23 ЗУ «Про кредитні спілки»\~кожний член кредитної спілки має право одержати належні йому кошти, зазначені в частині першій цієї статті, у порядку і строки, які визначені відповідно до частини сьомої\~статті 10 цього Закону, статуту кредитної спілки або укладеними з членом кредитної спілки договорами. Зважаючи на викладене, щодо позовних вимог про дострокове розірвання договору №377 від 22.05.2014 року суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову в цій частині, оскільки строк дії вказаного договору скінчився 22.05.2015 року, та вважає за необхідне стягнути на користь позивача вклад на депозитний рахунок в сумі 13\~800 грн. та відсотки за користування вкладом в сумі 2758,49 грн. Щодо позовних вимог про дострокове розірвання договору №392 від 19.12.2014 року суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в цій частині, розірвати достроково вказаний договір та стягнути вклад на депозитний рахунок в сумі 11\~300 грн. та відсотки за користування вкладом в сумі 1353,51 грн., оскільки відповідачем істотно порушуються умови договору та позивач значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Крім того, при поданні позовної заяви позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 251, 00 грн. Відповідно ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою сплачується судовий збір у розмірі 1 відсотку ціни позову. Згідно прохальної частини позову позивач просить стягнути з КС «Землевласник» заборгованість в загальній сумі 29\~212 грн. Таким чином, при поданні позовної заяви позивач повинен був сплатити 292, 12 грн. Отже,

Outcome: partial