Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-15 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, згідно якої просить стягнути на її користь з відповідача [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі ? частини з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, на час її навчання в учбовому закладі до досягнення нею 23-річного віку. В обґрунтування позову зазначає, що шлюб між її батьками [PERSON] (нині [PERSON]) [PERSON] та [PERSON] був розірваний 9.06.2010 року, актовий запис № 170. Відповідач є її рідною матірю. За рішенням Артемівського міськрайонного суду від 5.09.2012 року відповідач сплачувала на її утримання аліменти на користь батька [PERSON], оскільки вона знаходилася на його утриманні. 10.05.2014 року відповідач вийшла вдруге заміж, та змінила прізвище на «Радостєва». Після зміни прізвища, відповідач стала ухилятися від сплати аліментів, в результаті чого було оголошена судом у розшук. Також по факту навмисного ухилення [PERSON] від сплати аліментів було відкрито кримінальне провадження. На даний час, після досягнення повноліття, позивач не працю, а продовжує навчання в Донецькому національному медичному університеті, денна форма. Інших доходів вона не має та потребує матеріальної допомоги, оскільки її батько, з яким вона продовжує проживати, не працює, знаходиться на пенсії. У звязку з відсутністю матеріальної допомоги, це ставить позивача у скрутне становище, так як не має змоги працювати через навчання на денній формі. Відповідач добровільно матеріальної допомоги своїй доньці не надає, у звязку із чим, позивач змушена звернутися до суду. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Проте, разом з позовом надала заяву про розгляд справи без її участі у зв'язку з навчання, за участю її представника (батька) [PERSON] Представник позивача (за довіреністю від 23.11.2017) [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення по справі не зперечував. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судові засідання не з'являлася, про причини неявки суд не повідомляла. Однак, 27.12.2017 року на електронну адресу суду надійшла заява від відповідача, в якій вказано, що вона знаходиться за межами України та зявитися до суду не може, аліменти на доньку виплачувати не відмовляється, але лише на особистий рахунок доньки. Разом з тим, ця заява надійшла без підпису, і неможливо встановити ким саме вона складена. Зазначена заява не відповідає вимогам ст. 183 ЦПК. До того ж, аналогічна заява [PERSON] була подана через канцелярію суду її матірю [PERSON] Проте суд не може взяти до уваги надані нею документи, оскільки вона не є стороною по справі, вказаний спір не стосується її прав та інтересів, до заяви не надано документу щодо її повноважень як представника відповідача. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд розглядає справу за відсутності відповідача. Відповідно до\~ст. 280 ЦПК України\~суд вважає можливим проводити заочний розгляд справи за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів, проти чого представник позивача не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] народилася 24 вересня 1999 року в м. Артемівську Донецької області, про що 4 числа жовтня місяця 1999 року складено відповідний актовий запис № 428. Батьками дитини записані [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-НО № 567458, виданого повторно 21.02.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Артемівську реєстраційної служби Артемівського МРУЮ у Донецькій області (а.с.4). Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу (серія 1-НО № 188887), шлюб між батьками позивача, [PERSON] та [PERSON], був розірваний 9.06.2010 року, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 170 (а.с.12). За рішенням Артемівського міськрайонного суду від 5.09.2012 року призначено стягнення аліментів з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з 30.07.2012 року до досягнення дитиною повноліття. 10 травня 2014 року мати позивача відповідач [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON], актовий запис № 157, та після державної реєстрації шлюбу змінила прізвище на «Радостєва», згідно свідоцтва про шлюб серії І-НО № 357109 від 10.05.2014 року (а.с.15). Позивач зазначає, що після того, як мати вийшла вдруге заміж, вона почала ухилятися від сплати аліментів на її утриманні, через що ухвалою Артемівського міськрайонного суду від 6.04.2016 року [PERSON], за поданням державної виконавчої служби Артемівського МРУЮ, було оголошено у розшук (а.с.13). До того ж, по факту злісного ухилення [PERSON] від сплати аліментів за виконавчим листом № 22987 від 5.12.2012 року було відкрито кримінальне провадження за ст. 164 ч.1 КК України, що підтверджується витягом з кримінального провадження № 12015050150003433 (а.с.14). Проте, як вбачається з наданого розрахунку заборгованості Бахмутського МРВ ДВС ГТУЮ у Донецькій області від 25.09.2017 року, за виконавчим листом № 2-2987, виданого 5.12.2012 року Артемівським міськрайонним судом про стягнення з [PERSON] аліментів на доньку [PERSON] у розмірі ? частини доходу щомісячно, борг по аліментам станом на 25.09.2017 року відсутній. Відповідно до довідок Донецького національного медичного університету № 3198Д/2017 від 7.09.2017 року, 31313Д/2017 від 20.12.2017 року, [PERSON] дійсно є студенткою ДонНМУ медичного факультету 1 курсу за спеціальністю «медицина», освітньо-кваліфікаційний рівень магістр, форма навчання денна, за контрактом. Термін навчання в університеті з 1.09.2017 року по 30.06.2012 року (а.с.7,51). У договорі № К/М-50-2017, укладеного 4.08.2017 року між Донецьким національним медичним університетом та [PERSON], про здійснення навчання [PERSON], зазначено, що строк надання освітніх послуг з 1.09.2017 року по 30.06.2023 року, загальна вартість яких складає 109\~200 грн. (а.с.52-53). Позивач вказує, що особистих грошових коштів у неї немає, вона не працює, оскільки навчається на денній формі за контрактом. Також вказала, що проживає у гуртожитку, на що також необхідні додаткові кошти (зазначене підтверджується договором від 31.08.2017 року щодо проживання в гуртожитках протягом 2017-2018 навчального року, довідкою від 21.12.2017 року (а.с.41,55). До того ж, батько позивача перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Донецькій області та отримує пенсію за вислугу років, яка складає 6\~412 грн. 41 коп. за період з вересня по грудень 2017 року, відповідно до довідки Бахмутського ОУ ПФУ № 1430 від 21.12.2017 (а.с.54), тому він не має змоги матеріально допомагати своїй доньці. Відповідно до вимог ст. 199 СК України, ч.1 - якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; ч.2 - право на утримання припиняється у разі припинення навчання; ч.3 - право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. У вказаній нормі права законодавець пов'язує обов'язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу. Обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів (п. 20\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»): досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Право повнолітньої дитини на утримання діє протягом її навчання до 23 років. В разі припинення навчання раніше досягнення цього віку, дитина втрачає право на утримання. Відповідно до вимог ст. 200 СК України, ч.1 - суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу; ч.2 - при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно ч.1 ст.183 Сімейного Кодексу України, - частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися, як аліменти на дитину, визначається судом. У відповідності з положеннями статті 182 СК України, роз'яснень викладених у п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при визначенні розміру аліментів, суд повинен ураховувати матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки сина та інші обставини, що мають істотне значення, їх стан здоров'я. Як передбачено ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках. \~\~\~\~ Відповідно до ст. ст.12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Отже, на відповідачеві також лежить процесуальний обов'язок доказування своїх доводів і заперечень. На підставі вищевикладеного суд вважає за необхідне позов [PERSON] задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання на час навчання в розмірі ? частини її доходів щомісячно до закінчення навчання, але не пізніше досягнення нею 23 років. \~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до п. 1 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України\~рішення в частині стягнення аліментів у межах місячного платежу підлягає негайному виконанню. На підставі\~ст. 141 ЦПК України\~суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 640 грн.

Outcome: approved