Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу.В обґрунтування позову вказує, що 23.06.2015 року сторони уклали шлюб. Від спільного життя вони мають дитину - [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що спільне життя з відповідачем останнім часом не склалось, зникло взаєморозуміння і взаємоповага. Фактичні шлюбні відносини сторони припинили у травні 2019 року. Вважає, що подальше збереження шлюбу та примирення неможливі. За таких обставин, просить розірвати шлюб з відповідачем та покласти на нього судові витрати. Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 24.06.2019 року відкрито позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. 30.07.2019 року відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому позов в частині розірвання шлюбу визнав, однак вказав, що не погоджується з обраним позивачем порядком розірвання шлюбу, оскільки шлюб підлягає розірванню за спільною заявою сторін на підставі ст. 109 СК України. Зазначив, що в матеріалах справи відсутні докази розрахунків позивача за послуги з надання правової допомоги, а тому позовна заява в частині стягнення витрати на таку допомогу є необґрунтованою. За таких обставин, просить розірвати шлюб між сторонами, здійснити пропорційний розподіл сплаченого позивачем судового збору та відмовити у стягненні витрат на правову допомогу. Позивач та її представник подали у підготовче судове засідання заяви від 14.08.2019 року, зі змісту яких вбачається, що вони позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять позов задовольнити та розглянути справу без їх участі. Відповідач 14.08.2019 року подав до суду заяву, зі змісту якої вбачається, що він позовні вимоги визнав, однак стягнення судових витрат вважає необґрунтованими, та просить розглянути справу без його участі. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За таких обставин суд визнав за можливе розглянути справу у підготовчому провадженні з винесенням рішення у справі. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 23.06.2015 року сторони зареєстрували шлюб у Виконавчому комітеті Підлісненської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області, актовий запис № 5, про що видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 23.06.2015 року (а.с. 5). Сторони мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 14.04.2015 року, виданим Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, актовий запис № 615 (а.с. 6). Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги те, що сторони фактично припинили шлюбні відносини, спільне життя не склалося, суд приходить до висновку, що шлюб підлягає розірванню, так як подальше проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. ст. 104, 114 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. За вказаних вище обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, волевиявлення позивача припинити шлюбні відносини, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та достатніми, а тому підлягають задоволенню. Згідно ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано Договір про надання правової допомоги від 30.05.2019 року, укладений між адвокатом Приборою І.І. та [PERSON] (а.с. 7). Як вбачається із вказаного договору адвокат зобов`язується здійснити представництво клієнта в суді у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Згідно розрахунку суми гонорару за надану професійну правничу (правову) допомогу за договором про надання правової допомоги від 30.05.2019 року у справі за позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, а також про стягнення аліментів, підписаного сторонами цього договору, адвокатом було надано професійну правничу допомогу на загальну суму 3000 грн., яка була оплачена позивачем, а саме: попередня консультація щодо характеру спірних правовідносин, узгодження правової позиції - 500 грн; вивчення практики та правової позиції Верховного Суду - 500 грн.; підготовка позовної заяви про розірвання шлюбу та заяви про видачу судового наказу про стягнення аліментів - 1500 грн.; участь у судовому засіданні - 500 грн. (а.с. 27). Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордера від 30.05.2019 року [PERSON] проведено розрахунок згідно Договору про надання правової допомоги від 30.05.2019 року в сумі 3000 грн. (а.с. 28). При визначенні суми відшкодування витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката суд виходить з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхньої вартості, виходячи з конкретних обставин справи. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, складність справи та виконані адвокатом роботи по даній справі, витрачений ним час, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт та те, що питання стягнення аліментів судом у даній справі не розглядалось, суд приходить до висновку, що розмір заявлених вимог про відшкодування витрат на правничу допомогу сумі 3000,00 грн. не є співмірним, у зв`язку з чим вимоги позивача про стягнення з відповідача на її користь витрат на професійну правничу допомогу підлягають частковому задоволенню, а саме у розмірі 2000 грн., з яких: попередня консультація щодо характеру спірних правовідносин, узгодження правової позиції - 500 грн.; вивчення практики та правової позиції Верховного Суду - 500 грн.; підготовка позовної заяви про розірвання шлюбу - 500 грн.; участь у судовому засіданні - 500 грн. З урахуванням категорії справи, затраченого часу, обсягу наданих послуг, суд вважає, що витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2000 грн. є співмірними і підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Також, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у справі в розмірі 768,40 грн. На підставі ст.ст. 104, 110, 112, 114 СК України,

Outcome: approved