Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Позивач в обґрунтування своїх вимог за позовом зазначила, що сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 21 липня 2000 року Фрунзенським відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис № 241. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, так як у них різні погляди на життя, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання родини і дітей, зловживає спиртними напоями, у звязку з чим виникають конфлікти, що привело до втрати почуттів кохання та поваги один до одного. Діти знаходяться на утриманні позивача, оскільки відповідач своїх обов'язків щодо утримання малолітніх дітей не виконує, не працює. Зазначає, що діти після розірвання шлюбу залишаться мешкати з матір'ю [PERSON] Посилаючись на вказані обставини, позивач просила розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, і стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 800,00 грн. (по 400 грн. на кожну дитину) щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. Позивач [PERSON] належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, після розірвання шлюбу просила залишити прізвище [PERSON]. Проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечувала. Відповідач [PERSON], належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив. Документів про поважність причин неявки до суду, заяви про розгляд справи за його відсутності, а також письмових заперечень проти позову не надав. Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 224 ЦПК України, судом проведено заочний розгляд справи. У зв'язку з тим, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 21 липня 2000 року Фрунзенським відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис № 241. Під час державної реєстрації шлюбу позивачка змінила прізвище з «Крутельова» на «Туркіна» (свідоцтво про шлюб серії 1-ВЛ № 117755 від 21 липня 2000 року). Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії 1-ВЛ № 162201 від 13 березня 2001 року) та [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії 1-ВЛ № 113739 від 12 лютого 2008 року). Батьком дітей записаний відповідач по справі. Судом встановлено, що причиною розпаду сім*ї є зловживання відповідачем спиртними напоями, а також те, що відповідач не працює та не надає матеріальної допомоги родині. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і зберігання шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище, у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право залишити його після розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При цьому такий обов'язок є особистим та рівним як щодо матері, так і батька дитини. У відповідності до положень ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. За ч. 2 ст. 184 СК України, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. При визначенні розміру аліментів суд повинен враховувати: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення (ст. 182 СК України). Враховуючи рівний обов'язок батьків щодо утримання дітей, той факт, що відповідач не працює, інших дітей та непрацездатних членів сім'ї на утриманні не має, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей в розмірі 800,00 грн. (по 400 грн. на кожну дитину) щомісячно, від дня пред'явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. Згідно зі ст. 217 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у межах суми виплати за один місяць. Позов має дві самостійні вимоги, за позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дітей позивач була звільнена від сплати судового збору, тому з відповідача на користь держави необхідно стягнуто судовий збір в розмірі 243, 60 грн.. Після розірвання шлюбу прізвище позивачки «Туркіна» суд залишає без змін. На підставі викладеного,

Outcome: approved