Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач послалася на те, що з 14 серпня 2001 вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Починаючи з вересня 2018 року вони не живуть разом, не ведуть спільного господарства та бюджету сім'ї. Відсутність взаєморозуміння між сторонами, різні погляди на життя та сімейні обовязки привели до того, що сім'я перестала існувати, майнових спорів та спорів про місце проживання дитини між ними немає. Тому позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем, після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище [PERSON]. Позивач [PERSON] у підготовче судове засідання не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, на своїх позовних вимогах наполягає. Відповідач \~[PERSON]\~ у підготовче судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на розлучення згоден, строк для примирення просить не надавати. \~Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 14 серпня 2001 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований Старобільським районним відділом реєстрації актів громадянського стану Луганської області, актовий запис № 97 (а.с. 8). Сторони від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO] (а.с.9). З вересня 2018 року сторони припинили шлюбно-сімейні відносини, між подружжям втрачено взаєморозуміння та почуття любові і поваги, сторони не створили міцної, дружньої сім'ї, згодні на розірванні шлюбу. Відповідно до\~ст. 51 Конституції України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Частиною 3, 4\~ст. 56 СК України\~передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч.3\~ст.105 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до\~ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Частиною 3\~ст. 200 ЦПК України\~передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4\~ст. 206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. В даному випадку, оскільки відповідач визнав позов, його визнання позову не суперечить чинному законодавству, не порушує права чи свободи інших осіб, а тому приймається судом.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Враховуючи викладені обставини, суд вважає встановленим, що подальше спільне проживання подружжя, збереження їх шлюбу неможливе та суперечило б інтересам кожного з них та неповнолітньої дитини, а тому шлюб між сторонами слід розірвати та залишити прізвище позивачу - «Рудакова». На підставі викладеного,

Outcome: approved