Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, мотивуючи свої вимоги тим, що з [PERSON] знаходиться у шлюбі, зареєстрованому 29.03.2001 року Відділом реєстрації актів громадянського стану, Куп'янського міського управління юстиції в Харківській області, актовий запис №50. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Сім'я фактично розпалась в травні 2014 року. Відповідач працює і має стабільний заробіток. Інші стягнення на користь третіх осіб не проводяться. В добровільному порядку відповідач не бажає надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини, чим ставить позивача в скрутне матеріальне становище, у зв'язку з чим вона змушена звернутися до суду з позовом, в якому просить стягувати з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня звернення до суду з даним позовом і до досягнення дитиною повноліття. Раніше до суду з позовом про стягнення аліментів не зверталася. Позивач [PERSON]у судове засідання не з'явилася, надавши до суду письмову заяву, в якій просить розглянути справубез її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі і просить їх задовольнити, а також у разі неявки відповідача у судове засідання, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не заперечує проти проведення заочного розгляду справи відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, згідно вимог ч. 8 ст. 128 ЦПК України, про що свідчать матеріали справи, причину неявки до суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надавав, у зв'язку з чим зі згоди позивача та на підставі ст.ст. 223 ч. 4, 280, 281 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та постановити заочне рішення на підставі наявних доказів. Приймаючи рішення по справі, що розглядається, суд виходив з вимог ст. 81 ЦПК України, яка регламентує, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено та підтверджено наявними у справі доказами, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 29.03.2001 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Куп'янського міського управління юстиції в Харківській області, за актовим записом №50, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], виданим 29.03.2001 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Куп'янського міського управління юстиції в Харківській області (а.с. 4). Сторони в цивільному процесі є батьками [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження [PERSON] серії [NUMBER], видане 11.06.2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Вознесенського міського управління юстиції Миколаївської області (а.с. 3). Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини, 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. 08.06.2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» №2037-VІІІ від 17.05.2017 року, яким були внесені зміни до ч. 2 ст.182 СК України, яким встановлено мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В даному випадку норми закону передбачають обов'язковість батьків утримувати свою неповнолітню дитину. Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення. Таким чином, враховуючи спірні цивільно-правові відносини між учасниками справи, які вирішуються тільки в судовому порядку, суд оцінивши достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, вимоги норм матеріального та процесуального права, враховуючи, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, приходить до висновку про стягнення на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня звернення до суду з даним позовом і до досягнення дитиною повноліття, тим самим задовольнивши позовні вимоги. Задоволення позову не порушує прав, свобод та інтересів відповідача. Крім того, суд вважає за необхідне роз'яснити, сторонам в цивільному процесі ст. 192 СК України, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника аліментів або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання. Відповідно до ч.2 п.1 ст. 141 ЦПК України, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 640,00 грн.

Outcome: approved