Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів. Вказує, що вона перебувала в шлюбі з [PERSON] з 2005 року по 13.05.2015 року. Посилається на те, що від шлюбу у них народилося двоє дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Діти проживають разом із нею та знаходяться на її утриманні. Згоди щодо добровільної сплати аліментів на дітей між нею та відповідачем не досягнуто. ЇЇ доходи не дають можливості повністю забезпечити фізичний, духовний розвиток дітей, розвиток творчих та пізнавальних здібностей дитини. Також, зазначає, що стан здоров'я відповідача задовільний, він є працездатним, отже має можливість забезпечувати своїх дітей, так як інших дітей та непрацездатних утриманців не має, стягнень по виконавчим документам з відповідача не проводиться. Зазначає, що доходи відповідача носять постійний характер, оскільки він має офіційну роботу. Вважає, що відповідач повинен брати участь у матеріальному забезпеченні доньки та її самої, оскільки в даний час вона перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною та не має змоги працювати та отримувати дохід. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти, на утримання дітей в частці від заробітку в розмірі 1/3 частини його доходу, на кожну дитину, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення ними повноліття. Крім того просить стягнути з відповідача на її користь аліменти, на її утримання в частці від заробітку в розмірі 1/4 частини його доходу, щомісячно, до досягнення [PERSON] трьохрічного віку. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити. Дала суду пояснення аналогічні позовним вимогам. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково та пояснив суду, що дійсно в сторін є спільні діти. Вказує, що відповідач добровільно утримує дітей, а тому не має необхідності виносити рішення про стягнення з нього аліментів. Крім того вважає, що визначена позивачем сума аліментів є дуже великою та буде вводити відповідача в скрутне матеріальне становище, оскільки буде складати майже 90% його доходу. Також вважає, що оскільки відповідач є приватним підприємцем то аліменти необхідно стягувати не в частці від заробітку, а в твердій грошовій сумі. Вказав, що відповідач не згідний сплачувати аліменти на утримання позивача, оскільки остання отримує допомогу від держави, а він не матеріальної можливості утримувати колишню дружину. Просить суд задовольнити позов лише в частині стягнення аліментів на утримання дітей у твердій грошовій сумі по 500,00 грн. на кожну дитину. В частині стягнення аліментів на утримання позивача в позові просить відмовити. Суд, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Судом встановлено, що діти: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] проживають разом із позивачем за адресою: [ADDRESS] та їх батьком є відповідач. Встановлено, що відповідач є приватним підприємцем, має нерегулярний дохід, який в 2014 році склав 36112,00 грн. стан його здоров'я задовільний. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ч.1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів відповідно до ст. 182 СК України, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, відсутність непрацездатних батьків, те, що відповідач, з його слів, працює неофіційно та отримує мінливий дохід, бере до уваги обов'язок батьків фінансово забезпечувати дитину в рівних частках. Згідно ч. 1, 2 ст. 75 Сімейного кодексу України - дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 2, 4 ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Статтею 7 Закону України «про Державний бюджет України на 2015 рік» визначено, що прожитковий мінімум на дитину віком до 6 років становить 1032 грн. а на дитину віком старше 6 років становить 1286 грн. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд, розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, які беруть участь у справі. Відповідно до приписів ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами, відповідно до ст.57 ЦПК України, є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Обставини справи, згідно до положень ч. 2 ст. 59 ЦПК України, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до приписів ст. 212 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Крім того рішення суду не може ґрунтуватись на припущеннях. На підставі вказаних норм закону та виходячи з обставин встановлених по справі, суд приходить до наступних висновків. Враховуючи фактичні обставини справи, відсутність домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, наявність у відповідача нерегулярного доходу та інші обставини, суд вважає, що необхідно стягувати з відповідача на користь позивача аліменти в твердій грошовій сумі, на утримання [PERSON] в сумі 643,00 грн., на утримання [PERSON] в сумі 516,00 грн., тобто по 1/2 визначеного державою мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття починаючи з 02.07.2015 року. Такий розмір аліментів буде достатній для забезпечення всебічного розвитку дитини, не буде порушувати її прав та відповідатиме принципу рівної участі батьків у матеріальному забезпеченні дітей. Крім цього, враховуючи право позивача на утримання від батька дитини, до досягнення дитиною трьох років, а також можливість відповідача надавати таку допомогу, суд вважає, що необхідно стягувати з відповідача на користь позивача аліменти в твердій грошовій сумі, на її утримання в сумі 500 грн., щомісячно, до досягнення [PERSON] трирічного віку, до [INFO], починаючи з 02.07.2015 року. Крім цього відповідно до ст. 88 ч.2 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Outcome: partial