Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що з 22.11.2002 року вона зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою ТОВ «Житлорембудсервіс» за № 609/32 від 05.02.2019 року. Рішенням органу Управлінням житлово-комунального господарства виконкому міської Ради народних депутатів згідно розпорядження від 15.07.1996 року № В-1/39, вказану квартиру було передано у приватну спільну часткову власність [PERSON] та [PERSON] по 1/2 частині кожному, про що було видано Свідоцтво про право власності на житло від 15.07.1996 року. [INFO] помер [PERSON] , а [INFO] померла його дружина [PERSON] . Після смерті [PERSON] , донька померлого - [PERSON] звернулась до Першої Кременчуцької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. 20.09.1999 року [PERSON] отримала Свідоцтво про право на спадщину після померлого, а 18 червня [INFO] [PERSON] подарувала квартиру позивачці, про що було складено Договір Дарування, посвідчений нотаріусом Першої кременчуцької державної контори Бухаровою С.К. м. Кременчука за р.№ 1-876. Після оформлення права власності на 1/2 частину квартири позивач, будучи зареєстрованою в ній, стала проживати. На ім`я позивача було відкрито особовий рахунок у комунальному підприємстві госпрозрахунковій житлово-експлуатаційній дільниці № 16 м. Кременчука. [PERSON] облаштувала квартиру, тобто продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом більше ніж 17 років, а саме з червня 2002 року по теперішній час. А тому просить суд визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири за набувальною давністю. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] подали заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили суд позов задовольнити. Представник відповідача Кременчуцької міської ради Полтавської області у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, відзиву на позов суду не направив. Ухвалою судді від 22.02.2019року відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 06.05.2019 року витребувано докази по справі. Ухвалою суду від 20.08.2019 року підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку. У судовому засіданні встановлено, що 22.11.2002 року [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою ТОВ «Житлорембудсервіс» за № 609/32 від 05.02.2019 року. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого ЖКВ Кременчуцького автомобільного заводу від 15.07.1996 року, власниками квартири [ADDRESS] є [PERSON] та [PERSON] по 1/2 частині кожний. [INFO] помер [PERSON] , [INFO] (копія актового запису про смерть а.с. 125). Після смерті [PERSON] , донька померлого - [PERSON] звернулась до Першої Кременчуцької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Донька прийняла спадщину після померлого батька 1/2 частину вказаної квартири, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину, виданим Першою Кременчуцькою державною нотаріальною конторою 20.09.1999 року за р.№ 1-2991, зареєстрованим в Кременчуцькому БТІ в книзі № В-1 за р. № 39. На підставі договору дарування, посвідченого нотаріусом Першої кременчуцької державної контори Бухаровою С.К. м. Кременчука за р.№ 1-876 18.06.20002 року, [PERSON] передала у дар свою частку квартири [PERSON] [INFO] [PERSON] , [INFO] , померла (копія актового запису про смерть а.с. 124). На день смерті сім`я Чекмізових була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Після оформлення права власності на 1/2 частину квартири позивач зареєстрована та проживає у спірній квартирі.. Згідно квитанції до прибуткового касового ордера за № 4397 (а.с. 12) на ім`я позивача було відкрито особовий рахунок у комунальному підприємстві госпрозрахунковій житлово-експлуатаційній дільниці № 16 м. Кременчука. За повідомленням Полтавського обласного державного нотаріального архіву ГТУЮ в Полтавській області за вих.. № 1774/01-20 від 04.06.2019 року (а.с. 132), згідно проведеної перевірки Алфавітних книг обліку спадкових справ Першої кременчуцької державної нотаріальної контори встановлено, що спадкова справа до майна померлої [INFO] [PERSON] , заведена за № 61/2000. Свідоцтво про право на спадщину не видавалось. Вказана інформація також підтверджується відповіддю Першої кременчуцької державної нотаріальної контори за вих.. № 1465/01-09 від 19.06.2019 року (а.с. 135). Окрім того, згідно вказаної відповіді нотконтори, після померлого [INFO] [PERSON] було заведено спадкову справу № 689/1999, свідоцтво про право на спадщину було видано 20.09.1999 року, однак усі наряди документів по 2006 рік включно були передані на зберігання до Полтавського обласного державного нотаріального архіву. Згідно відповіді Департаменту житлово-комунального господарства виконавчого комітету Кременчуцької міської ради № 27-08-11/1718 від 24.06.2019 року (а.с. 140) та КП «Квартирне управління» Кременчуцької міської ради № 01-10/144 від 12.07.2019 року (а.с. 142), правовстановлюючі документи на квартиру [ADDRESS] , відсутні. Згідно відповіді КП «Кременчуцьке МБТІ Кременчуцької міської ради Полтавської області» № 61/2659 від 07.06.2019 року на запит суду (а.с. 118), за даними архівного обліку станом на 28.12.2012 року за адресою: [ADDRESS] , інформація про власників наступна: - [PERSON] власниця 1/2 частки квартири на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого ЖКВ Кременчуцького автомобільного заводу від 15.07.1996 року; - [PERSON] власниця 1/2 частки квартири на підставі договору дарування, посвідченого Першою кременчуцькою державною нотаріальною конторою 18.06.2002 року за реєстровим номером 1-876. Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 151936844 від 04.01.2019 року та № 157525718 від 26.02.2019 року відомості про власника квартири [ADDRESS] реєстрі відсутні. У судовому засіданні допитано свідків [PERSON] та [PERSON] , які підтвердили, що позивач проживає у квартирі [ADDRESS] з 2002 року. Статтями\~16,\~328 ЦК України\~передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути в тому числі і визнання права; право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно\~ст. 344 ЦК України\~особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Згідно Постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до частини першої\~статті 344 ЦК\~особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено\~ЦК. При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя\~статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга\~статті 344 ЦК). (п. 9 Постанови) Враховуючи положення статей 335 і 344\~ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду. Враховуючи положення пункту 8\~Прикінцевих та перехідних положень ЦК\~про те, що правила\~статті 344 ЦК\~про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що\~ЦК\~набрав чинності з 01 січня 2004 року, положення\~статті 344 ЦК\~поширюються на правовідносини, що виникли з 01 січня 2001 року. Отже, визнання судом права власності на нерухоме майно за набувальною давністю може мати місце не раніше 01 січня 2001 року. При цьому суди мають виходити з того, що коли строк давнісного володіння почався раніше 01 січня 2001 року, то до строку, який дає право на набуття права власності за набувальною давністю, зараховується лише строк з 01 січня 2001 року. Разом із тим, якщо перебіг строку володіння за давністю почався після цієї дати, то до строку набувальної давності цей період зараховується повністю. (п. 11 Постанови) Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень\~статей 15,16 ЦК, а також частини четвертої\~\~статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади (п. 13 Постанови) Виходячи зі змісту частини першої статті 344 ЦК, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв`язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю. Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої\~статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (п. 14 Постанови). Відповідно до ч. 4\~ст. 206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Отже, враховуючи, що позивач добросовісно заволодів чужим майном і понад 17 років продовжує відкрито, безперервно користуватися квартирою, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , суд вважає за можливе визнати за нею право власності за набувальною давністю. На підставі вищевикладеного, відповідно до статей 263-265 ЦПК України, суд

Outcome: approved