Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визначення місця проживання малолітніх дітей. Мотивує свої вимоги тим, що перебували з відповідачем у шлюбі до 05 липня 2011 року. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей, сина [PERSON] [INFO] та доньку [PERSON] [INFO]. Зазначає, що після розірвання шлюбу діти проживають разом із нею [ADDRESS]. Проте, зареєстровані за місцем реєстрації їх батька, [ADDRESS]. Фактично, з 2011 року, вони за вказаною адресою, не проживали. Просить визначити місцем проживання та реєстрації дітей, з Сторони в судове засідання не зявилися. Позивач направила до суду письмову заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, вказує, що підтримує позовні вимоги у повному обсязі. Представник третьої особи [PERSON], надала письмову заяву, в якій зазначила, що не заперечує проти задоволення позовних вимог. Відповідач причину неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений шляхом розміщення оголошення в газеті «Рідне Прибужжя». Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, про що зазначила у своїй заяві. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України в звязку з неявкою участників процесу в судове засідання фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено наступне. Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 05 липня 2011 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON], розірвано (а.с. 8). Від спільного подружнього життя сторони мають сина [PERSON] [INFO] та доньку [PERSON] [INFO] (а.с. 9-10). З виписки з домової книги про склад сімї та реєстрацію і копії договору дарування квартири вбачається, що у позивача у власності знаходиться трикімнатна квартира [ADDRESS] (а.с. 12, 18-19). Дана обставина вказує на те, що позивач в змозі забезпечити своїм дітям належні житлові умови. Позивачем долучено до матеріалів справи довідку-розрахунок заборгованості по аліментам № 932/1/1037 від 10.06.2015 року надану відділом Державної викової служби Южноукраїнського міського управління юстиції, з якої вбачається, що [PERSON] за період з 01.11.2013 року по 01.06.2015 року має заборгованість по аліментам в сумі 70 958.49 грн.. Тобто відповідач неналежним чином виконує свої батьківські обовязки по відношенню до дітей. Відповідно до ч.1 ст.161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов»язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров»я та інші обставини, що мають істотне значення. Беручи до уваги, встановлені у судовому засіданні обставини, належне виконання позивачем [PERSON] своїх батьківських обовязків щодо малолітніх дітей, особисту прихильність дітей до матері, фактичне їх місце проживання з матірю, визначення місцем проживання малолітніх [PERSON] та [PERSON] з матірю, буде сприяти їх нормальному розвитку та вихованню. За таких обставин позовні вимоги [PERSON] про визначення місця проживання дітей за адресою [ADDRESS] слід, задовольнии.

Outcome: approved