Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначила, що шлюб з відповідачем було зареєстровано 12 вересня 2009 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб виданий Відділом реєстрації актів цивільного стану Березанського районного управління юстиції в Миколаївській області, актовий запис №33. Від шлюбу є спільні діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. З 2016 року сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сімю. Відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають у них, він не здатен підтримувати нормальну атмосферу в сімї, піклуватися про побудову сімейних відносин між ними на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, до суду надала заяву в якій просила розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, час для примирення надавати не потрібно. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] не зявилися до зали судового засідання. Суд, дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та наданих доказів, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 12 вересня 2009 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів Відділі реєстрації актів цивільного стану Березанського районного управління юстиції в Миколаївській області зроблено відповідний актовий запис за № 33 та видано свідоцтво про шлюб серії I-ФП № 055112. Від шлюбу у сторін народилися діти: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ФП №116384 та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ФП №243825. Сторони шлюбні стосунки не підтримують. Спільне життя подружжя не склалося через різницю в поглядах на сімейне життя, між сторонами відсутня повага та взаєморозуміння. Згідно ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюб є сімейний союз жінки та чоловіка, що ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з викладеного, суд приходить до переконання, що шлюб між сторонами розпався, подружні стосунки носять формальний характер, подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити інтересам подружжя та дітей сторін, та враховуючи, що сторона наполягає на розірванні шлюбу, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим, приходить до висновку, що вимога позивача про розірвання шлюбу є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. На підставі викладено,

Outcome: approved