Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-16 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою 03.10.2019 року, в якій просила суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання їх доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. \~ \~ \~ \~В обґрунтування пред`явлених вимог представник позивача зазначила, що 22.02.2007 було укладено шлюб, який було розірвано рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда. Від шлюбу у сторін є неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] . Сторони проживають окремо. Позивач вдруге вийшла заміж. За згодою з відповідачем дитина проживає із нею. Дитина знаходиться на її утриманні, участі в утриманні дитини [PERSON] практично не приймає. Відповідач працює та має постійний дохід. Відповідач від другого шлюбу має іншу дитину 2017 року народження, інших утриманців відповідач не має. \~ \~ \~ \~Заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Інші процесуальні дії не вчинялись. \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] правом присутності не скористувалась, надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, повідомлявся про розгляд справи у встановленому законом порядку, причини неявки суду не відомі. Відзив на позовну заяву він не подав, заяв про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Рішеннями Європейського\~суду з\~прав людини\~визначено,\~що сторона,\~яка задіяна\~в ході\~судового розгляду\~справи,\~зобов`язана\~з розумним\~інтервалом часу\~сама цікавитися\~провадженням у\~її справі,\~добросовісно користуватися\~належними їй\~процесуальними правами\~та неухильно\~виконувати процесуальні\~обов`язки (п.п.66-69 рішення у справі «Смірнова проти України»). Зокрема, в рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» від 07.07.1989 року зазначено, що «… учасник справи зобов`язаний демонструвати готовність\~брати участь на всіх етапах розгляду,\~що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.» Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, категорію та складність справи, а також враховуючи належне повідомлення відповідача, його неявку до суду без поважних причин, не подання відзиву суд постановив ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних доказів за відсутності заперечень з боку позивача та її представника проти заочного розгляду справи. Дослідивши\~ письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, вислухавши покази свідка, пояснення позивача та її представника, суд дійшов наступних висновків. 02 лютого 2007 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований Кіровським відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції, а/з №54 що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 02.02.2007 року. [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] (а.с.4). В період шлюбно-сімейних стосунків у сторін народився донька [PERSON] , [INFO] , що слідує зі свідоцтва про народження (а.с. 3). Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 19.12.2013 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Рішення набрало законної сили 20.12.2013 року (а.с.5, 6). 15.09.2018 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с. 9). Звертаючись до суду з позовом, [PERSON] вказувала на те, що донька проживає з нею та протягом всього часу після припинення стосунків з [PERSON] , вона практично самостійно утримує їх спільну доньку. Надаючи оцінку таким доводам [PERSON] та обґрунтованості пред`явлених нею вимог, суд виходить з наступного. Згідно зі ст.3 ЦПК України, ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 4 статті 15 СК України встановлено, що невиконання або ухилення від виконання сімейного обов`язку може бути підставою для застосування наслідків, встановлених цим Кодексом або домовленістю (договором) сторін. Спір у справі виник стосовно неналежного виконання [PERSON] обов`язку по утриманню неповнолітньої доньки сторін. Статтею 51 Конституції України гарантовано, а ст.180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При ухиленні їх від цього обов`язку кошти на утримання дітей стягуються в судовому порядку. Одним із основних прав дитини є право на утримання (ст.8 Закону України «Про охорону дитинства»), яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття і закріплене у ст.180 СК України, ст.27 Конвенції про права дитини. Способами виконання батьками обов`язку утримувати дитину відповідно до ст.181 СК України є:\~домовленість між ними;\~сплата за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліменти) у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. У відповідності до\~ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання них окремо від дитини не впливає на об`єм їх прав та не звільняє від обов`язків відносно дитини. Відповідно до ч.3\~ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Як передбачено ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Отже, з урахуванням викладеного та того, що відповідач [PERSON] є здоровою та працездатною людиною, інших аліментних зобов`язань не має, у зв`язку з чим має можливість щомісячно та стабільно сплачувати аліменти на користь позивача на утримання їх неповнолітньої доньки, тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання їх неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 03.10.2019 року та до досягнення сином повноліття. Оскільки рішення ухвалюється на користь, яка на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, тому у відповідності до ст.141 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору в сумі 768,40 грн. слід покласти на відповідача шляхом його стягнення з [PERSON] в дохід держави. В порядку п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved