Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], третя особа Жовтневий районний відділ у м. Харкові ДМС ГУМВС України в Харківській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] у березні 2012 року вступила в право власності в порядку спадкування по закону на житловий будинок №40-а, який розташований по вулиці Пилипівська у місті Харкові. Оскільки вищенаведений будинок - це особиста приватна власність [PERSON], тому вона надала відповідачу по справі [PERSON] дозвіл на реєстрацію. Але з часом обставини змінилися, а саме: відповідач [PERSON], який не являється членом її родини зібрав свої особисті речі та переїхав мешкати к своїм родичам до Російської Федерації в місто Москву. [PERSON] просила в телефонному режимі [PERSON] добровільно знятися з реєстрації, але відповідач по справі цього добровільно не зробив. Оскільки, [PERSON] переїхав мешкати до Російської Федерації у 2014 році, були зняти соціальні пільги та Комунальними підприємствами нараховані борги за надані послуги, а також продовжують надалі нараховувати як на зареєстровану особу. У судове засідання позивач зявилася, однак надала суду заяву із проханням слухати справу у її відсутність, позов підтримує у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи, долучили до матеріалів справи газету «Слобідський край», в якій розміщено оголошення про час та місце слухання даної справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання неодноразово не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, зроблено повідомлення про слухання справи у засобах масової інформації, а саме газети «Слобідський край», субота №156 (2276), 31 грудня 2015 року аркуш 4 (а. с. 55 оборот), причина неявки суду невідома. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідач у справі належним чином повідомлений про день та час слухання справи і від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, та в матеріалах справи достатньо наявних доказів, позивач не заперечує проти винесення заочного рішення, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи у відсутності не з'явившегося відповідача. У зв'язку з цим суд згідно вимогам ч. 4 ст. 169 та ст. ст. 224,225 ЦПК України вважає необхідним провести заочний розгляд справи, проти чого не заперечував і позивач. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, судовим розглядом встановлено, що [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом, посвідченого 24 квітня 2013 року державним нотраіусом Пятої Харківської державної нотраільної контори [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок з відповідними надвірними будівлями, який розташований за адресою м. Харків, вулиця Пилипівська, 40-а (а.с. 23-24). В даному домоволодінні відповідно до довідки про склад сім'ї, яка була видана 02.07.2015 року Адміністрацією Жовтневого району Харківською міською радою зареєстровані [PERSON], [PERSON] її чоловік, [PERSON] її син та [PERSON] де зазначено, що останній в родинних стосунках з [PERSON] не перебуває (а.с.9). Як зазначає позивач, відповідач виїхав із її будинку ще у 2014 року, з того часу та по теперішній час відповідач не підтримує з нею ніяких стосунків, не спілкується, житлом не цікавиться, не має потреби в ньому, не несе ніяких витрат по його утриманню, не сплачує комунальні платежі, у зв'язку з чим позивачу доводиться мати витрати по оплаті за відповідача, хоча вона не має достатнього доходу, особистих речей відповідача у квартирі не має. Ніяких перешкод в користуванні житловою площею у них не було, зі скаргами про порушене право не звертався. За змістом\~\~ч. 1 ст. 16 ЦКУкраїни кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на майно, яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, на зміст права власності не впливають місце проживання особи і місце розташування майна. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно до ст. 391 ЦК власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1,2 ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його\~\~сім'ї\~\~за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї\~\~були\~\~відсутні\~\~з\~\~поважних причин\~\~понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього\~\~може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Згідно ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Виходячи з того, що Закон України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов»язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов»язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред»явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням. Остаточне рішення суду про\~\~визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням є\~\~підставою для зняття її з реєстрації\~\~ за адресою спірного будинку. Визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку згідно ст. 72 ЖК України. Поважних причин відсутністі відповідача на спірній житлової площі, судом не встановлено, а тому у суда є всі підстави для визнання [PERSON] таким, що втратив право користування спірним жилим приміщенням. На підставі викладенного та

Outcome: approved