Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, обґрунтовуючи позов тим, що від шлюбу з відповідачем [PERSON], який було зареєстрованого 19 червня 1999 року, та який було розірвано рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 04.10.2010 року, 09.10.1999 року народилася дитина син [PERSON], який на даний час є студентом Криворізького коледжу Національного авіаційного Університету, при цьому, відповідач матеріальної допомоги на утримання сина останні роки не надає, у звязку з чим вона (позивач) вимушена звернутися до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, при цьому, зазначила, що відповідач [PERSON] інших аліментних зобовязань не має. З огляду на зазначене та з посиланням на ст.ст. 150, 180-184, 199 СК України, позивач просила стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь на утримання повнолітньої дитини сина [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягувати аліменти від дня подачі позовної заяви і до досягнення дитиною 23-х років, на період навчання. Відповідно до п. 9 ч. 1 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017 року, яка набрала чинності 15.12.2017 року, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. В судове засідання позивач не зявилася, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлялася належним чином, подала до суду заяву за вх. № 30317 від 11 грудня 2017 року, в якій просила справу розглянути без її участі, позов підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлявся судом належним чином, шляхом направлення судової повістки за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, а саме: м. Кропивницький, вул. Кропивницького, 7, к. 1 кв. 84, яка отримана останнім 14.02.2018 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, причини неявки суду не відомі, заяви, клопотання відсутні. Дослідивши матеріали справи, зясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернулася позивач, виходячи з положень ст. 12 та ст. 13 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог та на підставі доказів поданих учасниками справи, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані, ґрунтуються на вимогах закону, що регулює сімейні правовідносини, у звязку з чим підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що [PERSON] народився 09.10.1999 року, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 02 листопада 1999 року зроблено відповідний запис за № 1530 та 02 листопада 1999 року видано свідоцтво про народження серії І-ОЛ № 025509. Батьками дитини в свідоцтві про народження зазначені в графі батько «Деревянко Олександр Михайлович» та в графі мати «Деревянко Юлія Володимирівна». Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 04 жовтня 2010 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 19 червня 1999 року у Центральному відділі реєстрації актів громадянського стану Кіровоградського міськвиконкому, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено актовий запис № 273. Крім того, судом встановлено, що позивач [PERSON] перебуває в шлюбі з [PERSON], який було зареєстровано 21.01.2017 року у Кропивницькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, про що складено відповідний актовий запис № 42, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ОЛ № 100776. Після реєстрації шлюбу позивач [PERSON] змінила прізвище з «Деревянко» на «Вовк». Судом також встановлено, що [PERSON], [INFO], навчається в Криворізькому коледжі Національного авіаційного університету вищому навчальному закладі І-ІІ рівня акредитації з 01 вересня 2016 року на денній формі навчання за державним замовленням (наказ від 06.08.2016 року № 116-ст) Термін навчання з 01.09.2016 року по 30.06.2020 року, що підтверджується довідкою, виданою за підписом начальника Криворізького коледжу Національного авіаційного університету [PERSON] та помічника начальника коледжу з кадрової роботи [PERSON] № 2333/д від 03.10.2017 року. Відповідно до ч.1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дні предявлення позову. Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів розяснено, що обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, до яких, зокрема, належать: стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. Аналізуючи викладені вище правові норми, судом відзначається, що правовідносини з обовязку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, не є продовженням безумовного обовязку батьків з утримання неповнолітніх дітей, більш того, вони регулюються самостійними нормами матеріального права, якими вказаний обовязок встановлений щодо обох батьків і залежить від умови можливості надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено наявність юридичних фактів, за яких виникає обовязок батьків утримувати повнолітнього сина, який продовжує навчання після досягнення повноліття, і, зокрема: досягнення дитиною [PERSON], [INFO], 09.10.2017 року повноліття, 23 роки виповнюється [PERSON] 09.10.2022 року, продовження останнім навчання у Криворізькому коледжі Національного авіаційного університету з терміном закінчення навчання 30.06.2020 року, потреба у звязку з продовженням навчання у матеріальній допомозі. На підставі вищевикладеного, оцінивши в сукупності наявні у справі докази, враховуючи, що обовязок утримувати повнолітнього сина, який продовжує навчання після досягнення ним 09.10.2017 року повноліття, є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, повнолітня дитина [PERSON] є студентом Криворізького коледжу Національного авіаційного університету, денної форми навчання за державним замовленням, є таким, що продовжує навчання, не має інших доходів, і у звязку з чим потребує матеріальної допомоги, при цьому, судом враховується також те, що відповідач є молодою, здоровою, працездатною особою, поряд з цим, враховуючи також, що, відповідно до норм чинного сімейного законодавства України, а саме ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], який продовжує навчання, підлягають задоволенню та стягненню з відповідача на користь позивача аліментів на утримання повнолітнього сина, у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів (заробітку) щомісячно, на час навчання, починаючи з 11 грудня 2017 року, і до закінчення [PERSON] навчання, тобто до 30 червня 2020 року. Згідно з п.1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в частині суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у звязку з чим судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави, враховуючи, що позивач відповідно до положень Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору при поданні до суду позову про стягнення аліментів. Відповідно до ст.ст.182, 199, 200 СК України,

Outcome: approved