Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, який мотивувала тим, що рішенням Роменського міськрайонного суду від 18.03.2013 року з відповідача [PERSON] стягнуто на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 450 грн. щомісячно. Законом України «Про державний бюджет на 2015 рік» розмір прожиткового мінімуму на дитину віком від 6 до 18 років з 01.09.2015 року становить 1455 грн. На думку позивача, відповідач, який має рівний з позивачем обовязок з утримання дочки, зобовязаний сплачувати на її утримання не менше половини від прожиткового мінімуму, а саме - 750 грн. Також зазначила, що відповідач працює неофіційно і має непоганий дохід, тому прохала суд змінити розмір аліментів, які утримуються з відповідача за рішенням суду від 18.03.2013 року і стягувати з відповідача аліменти в розмірі 750 грн. щомісячно. Також прохала суд допустити негайне виконання рішення суду. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала і прохала їх задовольнити. При цьому суду пояснила, що останніми місяцями змінився матеріальний стан її сімї, яка складається з неї самої і дитини, оскільки внаслідок інфляції і зростання цін, вона не в змозі утримувати дитину за рахунок своєї заробітної плати і 450 грн. аліментів. Відповідач позовні вимоги не визнав і прохав суд відмовити у їх задоволенні. Свої заперечення мотивував тим, що позивачем не наведено конкретних розрахунків у обґрунтування вказаної нею суми аліментів. Зазначив, що він ([PERSON]В.) ніде не працює, не має постійного заробітку, на обліку у центрі зайнятості не перебуває. Нині на його утриманні перебуває дитина дружини [PERSON] від першого шлюбу [PERSON], [INFO] та непрацездатна мати відповідача [PERSON], [INFO], з якими він проживає однією сімєю. Вислухавши сторони, дослідивши надані ними докази на підтвердження своїх доводів та заперечень, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 28.05.2012 року шлюб між сторонами по справі було розірвано (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають дочку [PERSON], [INFO] Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 18.03.2013 року з відповідача стягнуто на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої доньки, в розмірі 450 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 14.02.2013 року і до її повноліття (а.с.5). Позивач по справі, яка є одержувачем аліментів згідно вищевказаного рішення суду, звернулася до суду із позовом про зміну розміру аліментів. Наведене свідчить, що між сторонами склалися спірні правовідносини щодо зміни розміру аліментів. Відповідно до ст.180 СК України обов'язком батьків є утримання дітей до досягнення ними повноліття.\~\~ Відповідно до ст.182 Сімейного Кодексу України розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 184 Сімейного Кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини. До того ж, статтею 3 Конвенції про права дитини ратифікованою Постановою ВРУ № 789-XII від 27.02.91 встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Суд також враховує правову позицію Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у справі № 143цс згідно якої з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обовязку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Згідно вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу Як встановлено судом, позивач проживає з дитиною [PERSON], [INFO], яка перебуває на її утриманні, матеріальний стан позивача змінився в гіршу сторону, а відповідач має нормальний стан здоров'я, він працездатного віку. При цьому, як визнав сам відповідач, він працює неофіційно і отримує певний дохід, реєструватися в центрі зайнятості в якості безробітного він не бажає. Суд відхиляє пояснення відповідача про те, що він утримує дитину дружини від першого шлюбу, оскільки мати дитини має право на отримання аліментів від батька дитини. Крім того, наявність дружини від другого шлюбу, а також необхідність сплати житлово-комунальних послуг, про що відповідач зазначив у письмовому запереченні, не є самодостатньою підставою для обмеження прав дитини, на яку стягуються аліменти. Також хоча відповідач і проживає разом із своєю мамою - пенсіонеркою, але вона отримує пенсію (а.с. 27). Відповідач не надав докази, що його мати потребує сторонньої допомоги. Таким чином, на переконання суду, є всі підстави для збільшення розміру аліментів, які стягуються з відповідача. Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими частково і визначає розмір аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн., оскільки позивачем в той же час не надано суду достатніх доказів щодо спроможності відповідача сплачувати аліменти в розмірі саме 750 грн. Крім того, діючим законодавством не передбачено при стягненні аліментів в твердій грошовій сумі визначати розмір аліментів в розмірі половини прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виконавчий лист, виданий відповідно до рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 18.03.2015 року по справі № 585/522/13-ц (номер провадження 2/585/289/13) про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дочки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 450 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 14.02.2013 року і до досягнення нею повноліття, слід відкликати після вступу в законну силу рішенням суду від 27.10.2015 року. Суд не знаходить підстав для допущення негайного виконання рішення суду, оскільки ст. 367 ЦПК України не передбачено негайного виконання рішення суду про зміну розміру аліментів. Згідно вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави 487,20 грн. судового збору, враховуючи, що позивач була звільнена від сплати судового збору.

Outcome: partial