Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 24 червня 2000 року позивач та відповідач уклали шлюб. Від шлюбу сторони мають дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачкою. Позивач зазначає, що сімейне життя між нею та відповідачем не склалося через взаємне непорозуміння та несхожість їхніх характерів. Під час сумісного проживання між сторонами постійно виникали сварки на побутовому підґрунті. На даний час сторони проживають окремо. У звязку з тим що догляд за дітьми, їхнє харчування та лікування потребує значних матеріальних коштів, грошей на утримання дітей не вистачає. Відповідач не надає матеріальні кошти на утримання дітей, хоча є працездатним, працює у Локомотивному депо станції Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці і може надавати матеріальну допомогу. На підставі вищевикладеного позивач просить стягнути з відповідача аліменти на свою користь на утримання дітей, у розмірі 1/2 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Позивач надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився по невідомим суду причинам, про розгляд справи був повідомлений належним чином. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, з урахуванням згоди представника позивача, вважає за необхідне розглянути справу на підставі наявних в ній доказів та винести заочне рішення. Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до ст.180 СК України передбачено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Копія свідоцтва про народження серії 1-КИ № 305771, виданого 13 жовтня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Синельникове Синельниківського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області доводить факт походження дитини [PERSON], [INFO], від батьків які є сторонами у справі. Копія свідоцтва про народження серії І-КИ № 189626, виданого 03 жовтня 2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Синельниківського міського управління юстиції Дніпропетровської області доводить факт походження дитини [PERSON], [INFO], від батьків, які є сторонами у справі. Відповідно до довідки квартального комітету № 9 Синельниківської міської ради Дніпропетровської області від 08.06.2015 року, [PERSON], [INFO], проживає за адресою: [INFO]. Разом з нею проживають її діти донька [PERSON] [INFO], син [PERSON] [INFO], які перебувають на її утриманні. Згідно довідки про доходи № 371 від 07.08.2015 року виданої відокремленим структурним підрозділом «Локомотивне депо Нижньодніпровськ-Вузол» Державного підприємства» Придніпровська залізниця», [PERSON] працює на посаді помічника машиніста електровоза, та за період з лютого 2015 року по липень 2015 року отримав дохід 26027 грн. 57 коп.. Згідно довідки № ДНФЕ 75/1195 від 11.08.2015 року виданої відокремленим структурним підрозділом «Дніпропетровською дирекцією залізничних перевезень» Державного підприємства» Придніпровська залізниця», [PERSON] за 6 відпрацьованих місяців за період з 01.01.2015 року по 30.06.2015 року нараховано сукупного доходу 24927 грн. 67 коп.. Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частин вимог. Таким чином, суд вважає наявність фактів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, встановленою та вважає необхідним задовольнити позовні вимоги та відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України стягнути судовий збір з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved