Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із названим позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення Тетіївської міської ради «Про розгляд земельного спору по вул. Кооперативній,16-а, 24« від 26.05.2016 року в частині надання [PERSON] для послідуючої приватизації земельної ділянки площею 43 кв.м. по вул. Кооперативній,16-а в м. Тетієві Київської області. Позовні вимоги мотивує тим, що дане рішення, про яке їй стало відомо в жовтні 2016 року, є незаконним, винесеним з порушенням земельного законодавства України, оскільки Тетіївська міська рада, в порушення вимог ст. 159 ЗК України не повідомила її про розгляд земельного спору та, в подальшому, провела його розгляд без її участі, внаслідок чого обмежила її можливість реалізувати права, передбачені ст. 160 ЗК України, а саме: знайомитися з матеріалами справи щодо цього спору, робити з них виписки, брати участь у розгляді земельного спору, подавати документи та інші докази, порушувати клопотання, давати усні і письмові пояснення, заперечувати проти клопотань та доказів іншої сторони, одержувати копію рішення щодо земельного спору і , у разі незгоди з цим рішенням, оскаржувати його. Копія вищевказаного рішення у визначений законом строк їй не надсилалася, тому вона була позбавлена можливості його оскаржити. В судовому засіданні позивач та її представник адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримали у повному обсязі із підстав, викладених у позовній заяві та просили про їх задоволення. Представник Тетіївської міської ради [PERSON] в судовому засіданні позовних вимог не визнала, посилаючись на обставини, зазначені у письмовому запереченні та вважає, що оскаржуване рішення є законним і обґрунтованим, прийнятим в межах повноважень з дотриманням законодавства України. (а.с.-52) Представник відповідача [PERSON] [PERSON] позовних вимог не визнала, посилаючись на те, що оскаржуване рішення є законним і не порушує прав та інтересів позивача. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, показання свідка та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення, виходячи із наступного. В судовому засіданні встановлено, що між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON], які є сусідами, існує спір щодо меж земельної ділянки, в зв»язку з чим остання звернулася до Тетіївської міської ради із заявою про вирішення спірного питання в узгодженні меж між їхніми домогосподарствами, які розташовані в м. Тетієві по вул. Кооперативні,16-а та 24 відповідно. Протоколом узгоджувальної комісії з розгляду земельних спорів 12.03.2015 року розглянуто з виїздом на місце звернення [PERSON] та встановлено, що право власності чи право користування земельними ділянками у сторін спору належним чином не оформлене та не зареєстроване, а тому зазначені земельні ділянки є землями комунальної власності. Спірна земельна ділянка, на яку претендують обидві сторони становить 43 кв. м. і є не облікованою. (а.с.12) Із копії акту узгоджувальної депутатської комісії від 22.12.2015 року встановлено, що спірна земельна ділянка згідно планів забудов попереднього землекористувача [PERSON] та попереднього власника [PERSON] та проведених замірів належить [PERSON] і може бути передана їй у власність. (а.с.-95) Рішенням Тетіївської міської ради № 134 від 26.05.2016 року «Про розгляд земельного спору по вул.Кооперативній,16-а,24» прийнято частково пропозиції узгоджувальних комісій до уваги. Спірну земельну ділянку площею 43 кв.м. по вул. Кооперативній, 16-а надано [PERSON] для послідуючої приватизації, оскільки дана земельна ділянка відповідно плану забудови відноситься до садиби по вул. Кооперативній,16-а. (а.с.-15) Відповідно до висновку земельно-технічного дослідження плану забудови земельної ділянки 1962 року попереднього власника [PERSON] (на даний час [PERSON]С.) встановлено, що спірна частина земельної ділянки орієнтовною площею 43 кв.м. не знаходиться в користування позивача [PERSON], а згідно плану забудови 1962 року знаходиться і знаходилася в користуванні відповідача [PERSON], що підтвердив в судовому засіданні свідок [PERSON] (а.с.-70-71) Відповідно до ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно зі ст. 10 п.3 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Нормами ст.19 Конституції України визначено обов»язок органів державної влади, місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до п.34 ч.1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної ради, міської ради вирішуються питання вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин. При цьому, згідно з ч.ч.1,2 ст. 59 вказаного Закону рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених законом. Згідно з ч. 10 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку. Відповідно до ч.ч. 1,2,3,5 ст. 158 ЗК України земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. Органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах. У разі незгоди власників землі або землекористувачів з рішенням органів місцевого самоврядування, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, спір вирішується судом. Згідно ст. 159 ЗК України земельні спори розглядаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відноси та органами місцевого самоврядування на підставі заяви однієї із сторін у тижневий строк з дня подання заяви. Земельні спори розглядаються за участю зацікавлених сторін, які повинні бути завчасно повідомлені про час і місце розгляду спору. У разі відсутності однієї із сторін при першому вирішенні питання і відсутності офіційної згоди на розгляд питання розгляд спору переноситься. Повторне відкладання розгляду спору може мати місце лише з поважних причин. Відсутність однієї із сторін без поважних причин при повторному розгляді земельного спору не зупиняє його розгляд і прийняття рішення. Рішення передається сторонам у триденний строк з дня його прийняття. Вимоги даної норми закону при розгляді земельного спору органом місцевого самоврядування дотримані не були. Відповідно до ст. 160 ЗК України сторони, які беруть участь у земельному спорі, мають право знайомитися з матеріалами щодо цього спору, робити з них виписки, брати участь у розгляді земельного спору, подавати документи та інші докази, порушувати клопотання, давати усні і письмові пояснення, заперечувати проти клопотань та доказів іншої сторони, одержувати копію рішення щодо земельного спору і ,у разі незгоди з цим рішенням, оскаржувати його. Неповідомлення позивача, як зацікавленої особи про розгляд земельного спору позбавило можливості реалізувати свої права визначені ст. 160 ЗК України. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідач по справі Тетіївська міська рада не спростувала належними доказами посилання позивача на порушення її прав при розгляді земельного спору. Враховуючи вищевикладене обґрунтування, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, базуються на законі, а тому підлягають до задоволення.

Outcome: approved