Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Драбівецької сільської ради Золотоніського району Черкаської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування. Причиною цього стало те, що 07.04.2015 року померла її мати [PERSON], після смерті якої залишився заповіт, де остання заповіла [PERSON] все належне їй на день смерті майно. Спадщина, яка відкрилась після смерті [PERSON], складається з житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований по вул. Комунарівська, 73 в с. Маркизівка, Золотоніського району Черкаської області, яку позивачка прийняла шляхом подачі до приватного нотаріуса Золотоніського районного нотаріального округу [PERSON] заяви про прийняття спадщини у встановлений законом строк. В звязку з тим, що при житті померла [PERSON] не провела оформлення права власності на належний їй будинок, позивачка не має можливості отримати свідоцтво про право власності на нього у нотаріуса, а тому змушена звертатися до суду з вказаним позовом. В судове засідання позивач [PERSON] та її представник адвокат [PERSON] не зявилися, від представника надійшла заява про розгляд справи без їх участі, де підтримує позовні вимоги повністю та наполягає на їх задоволенні. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, але направив до суду лист, в якому зазначено, що представник органу місцевого самоврядування Драбівецька сільська рада не заперечує проти задоволення позову та просить розглядати справу у його відсутності. Суд, вивчивши матеріали справи,приходить до висновку, що даний позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав: ✍- з даних свідоцтва про смерть серії 1-СР № 254410, виданого Драбівецькою сільською радою Золотоніського району Черкаської області, вбачається, що [PERSON] померла 07.04.2015 року, про що в Книзі реєстрації актів про смерть зроблено відповідний запис за № 6; ✍- з даних заповіту, складеного 01.04.1991 року та посвідченого секретарем Драбівецької сільської ради, зареєстрованого в реєстрі за № 13, вбачається, що [PERSON] заповіла [PERSON] все своє майно, яке буде належати їй на день смерті; ✍- з даних технічного паспорту на житловий будинок садибного типу, виданого Золотоніським ЧООБТІ 01.03.2004 року та довідки № 631 від 09.10.2015 року, виданої Драбівецькою сільською радою Золотоніського району Черкаської області вбачається, що за [PERSON], яка померла 07.04.2015 року, рахується житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований по вул. Комунарівська, 73 в с. Маркизівка, Золотоніського району Черкаської області; ✍з даних постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса Золотоніського районного нотаріального округу від 09.10.2015 року, вбачається, що під час вивчення документів, представлених [PERSON] було встановлено, що правовстановлюючий документ на спадковий будинок не зареєстрований у відповідних органах державної реєстрації і померла не набула права власності на майно, за вказаних умов їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Таким чином, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає до повного задоволення, зважаючи на те, що в Україні були проведенні суттєві зміни щодо реєстрації права власності на майно, первинна реєстрація на яке не була проведена, а правовстановлюючий документ відсутній, у разі смерті його власника. Суд приходить до висновку про можливість задоволення позову, враховуючи, що позивачка довела, що спадкодавець фактично була власником, але не зареєструвала своє право відповідно до вимог законодавства. В такому випадку у суду маються підстави для задоволення позову, а саме визнання права власності на спадкове майно за спадкоємцем.

Outcome: approved