Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь пеню в сумі 32 764 грн. 48 коп. за прострочення сплати аліментів на утримання доньки. Мотивуючи свої вимоги, позивач вказує, що рішенням Каланчацького районного суду Херсонської області від 2009 року відповідач зобов»язаний до сплати аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення донькою повноліття. Однак, від сплати аліментів боржник ухиляється, що підтверджується довідкою відділу Державної виконавчої служби Каланчацького районного управління юстиції Херсонської області за № 10522 від 11 грудня 2015 року, згідно якої заборгованість по сплаті аліментів становить 9 879 грн. 69 коп.. Відповідач у відповідності до вимог ст. 196 СК України просить стягнути пеню за прострочення сплати аліментів. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити їх з підстав викладених у позові. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та надав суду заперечення в якому вказує, що сплачував на користь позивача аліменти на утримання дитини в меншому розмірі ніж визначено судом, в зв»язку з скрутним матеріальним становищем. Крім того, зазначив, що тривалий час не має постійного місця роботи, оскільки на його утриманні перебуває дитина-інвалід від другого шлюбу, який потребує постійної уваги, просив суд врахувати дані обставини при постановлені рішення. Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з»ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об»єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Згідно з вимогами частини третьої статті 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог статей 57-60 ЦПК України Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Каланчацького районного суду Херсонської області від 10 лютого 2009 року відповідач зобов»язаний до сплати аліментів на користь позивача [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення донькою повноліття. На підставі зазначеного рішення суду 10 лютого 2009 року Каланчацьким районним судом Херсонської області видано виконавчий лист, який перебуває на виконанні у відділі Державної виконавчої служби Каланчацького районного управління юстиції Херсонської області. У встановлено судом розмірі, відповідач аліменти на утримання доньки не сплачує протягом 2013-2015 років, в результаті чого утворилася заборгованість в сумі 9 879 грн. 69 коп., що підтверджується довідкою відділу Державної виконавчої служби Каланчацького районного управління юстиції Херсонської області за № 10522 від 11 грудня 2015 року. Поряд з цим, суд вважає безпідставини доводи відповідача про часткову сплату ним аліментів на користь позивача, оскільки відповідачем не надано жодного доказу сплати ним аліментів. Статтею 180 СК України встановлено обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі статтею 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, то строк виконання цього обов'язку буде різним, а тому кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Отже, пеня за прострочення зі сплати аліментів нараховується за кожним періодичним платежем окремо з дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення, після чого розмір нарахованої пені за кожним щомісячним платежем підсумовується та визначається загальна сума пені за порушення аліментних зобов'язань. Згідно із частиною третьою статтею 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Відповідно до частин 1,2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Крім того, частиною третьою статті 551 ЦК України передбачено, зокрема, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків. Отже, частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків. Враховуючи вищевикладене, аналізуючи надані докази та даючи їм правову оцінку, враховуючи встановлені судом і наведені вище обставини, ту обставину, що розмір заборгованості по аліментам становить 9 879 грн. 69 коп., а розмір неустойки складає 32 764 грн. 48 коп., що значно перевищує розмір заборгованості, враховуючи, що позивач не має постійного місця роботи та на його утриманні перебуває дитина -інвалід, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню і застосувавши положення ч. 3 ст. 551 ЦК України, вважає за можливе зменшити розмір неустойки до 5 000 грн.. Крім того, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем витрати по сплаті судового збору в сумі 487 грн. 20 коп..

Outcome: partial