Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Ракошинської сільської ради Мукачівського району про визнання права власності на ? частину житлового будинку з належними до нього надвірними спорудами в порядку спадкування за заповітом. Свої позовні вимоги мотивує тим, що вона є спадкоємцем по заповіту свого чоловіка [PERSON]. Для оформлення спадкових прав вона звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за померлим та просила видати свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок № 23 по вул. Конституції в с.Руське, Мукачівського району. Даний житловий будинок був побудований її чоловіком, який згідно даних погосподарської книги був головою дворогосподарства. 02.06.2013 року її чоловік помер, а на випадок своєї смерті склав заповіт, згідно якого усе своє майно залишив їй. Після смерті чоловіка відкрилася спадщина на належне йому майно. На даний час вона прийняла спадщину після смерті чоловіка, а саме на ? частину житлового будинку, а інша половина (1/2 частина) будинку залишилася не оформленою, хоча її вона також прийняла в спадок. Звернувшись до приватного нотаріуса з заявою їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом в звязку з відсутністю документів, які посвідчують право власності на цей житловий будинок. Надати такі документи неможливо, оскільки на час набуття права власності на будинок її чоловіком реєстрація права власності на будинки не була передбачена законом, тому вона змушена звернутися до суду з даним позовом. В судове засідання позивач не з'явилася, однак до початку судового засідання подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, до початку судового засідання подав до суду заяву про розгляд справи без їх участі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Матеріалами справи встановлено, що згідно даних погосподарської книги № 27, головою дворогосподарства в с.Руське, вул. Конституції, буд. 23, Мукачівського району був [PERSON], який помер 02.06.2013 року, що підтверджується довідкою, виданою Ракошинською сільською радою № 2052/02-10 від 24.10.2014 року. 02 червня 2013 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФМ № 158173, виданого виконкомом Ракошинської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області 03.06.2013 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно, яку на підставі ст. 1268 ЦК України прийняла позивач. На випадок своєї смерті 27.05.2013 року [PERSON] склав заповіт, який посвідчений приватним нотаріусом Мукачівського районного нотаріального округу Закарпатської області [PERSON], згідно якого усе своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде йому належати і на що він за законом матиме право, заповідає дружині [PERSON]. На момент смерті заповідача його дружина [PERSON] проживала разом з ним і вони вели спільне господарство. Даний факт підтверджується довідкою, виданою Ракошинською сільською радою № 1488/02-10 від 10.07.2014 року. Позивач [PERSON] являється дружиною померлого [PERSON], що підтверджується копією рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 13 серпня 2014 року по справі № 303/4803/14-ц. Відповідно до\~ ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Після смерті [PERSON] [PERSON] залишилась проживати у зазначеному домоволодінні та фактично вступила у володіння спадковим майном померлого чоловіка. На даний час прийняла спадщину після смерті свого чоловіка, а саме ? чистину житлового будинку № 23 по вул. Конституції в с.Руське, Мукачівського району, що підтверджується копією рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 26 лютого 2015 року по справі № 303/979/15-ц. Інша половина (1/2 частина) даного будинку залишилася не оформленою, хоча її позивач також прийняла у спадок. Відповідно до частини 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не заявив про відмову від неї. Таким чином [PERSON] прийняла спадщину після смерті свого чоловіка і стала одноособовим власником домоволодіння, яке знаходиться по вул. Конституції,23 в с.Руське Мукачівського району з належними до нього надвірними спорудами. У визначений строк позивач [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом, однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок із надвірними будівлями та спорудами нотаріусом було відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів. Надати такі документи не можливо, оскільки на час набуття права власності на будинок [PERSON] (1973 рік) реєстрація права власності на будинки не була передбачена законом. Станом на 27.06.2014 року виготовлений технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок за адресою вул. Конституції, № 23 в с.Руське Мукачівського району на імя [PERSON]. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід всіх прав та обовязків від фізичної особи до інших осіб. Відповідно до абз. 3 ч.2 ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч.3 ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч.4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними в разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведення відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обовязкової реєстрації таких прав. Згідно п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністерства юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів погосподарських книгах. Згідно листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ 16.05.2013\~ № 24-753/0/4-13 Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Виходячи з даного, документом, що встановлює факт належності житлового будинку № 23 по вул. Конституції в с.Руське померлому [PERSON] є довідка Ракошинської сільської ради № 2052/02-10 від 24.10.2014 року. У відповідності до ч.3 ст. 1268 ЦК України [PERSON] прийняла спадщину за своїм чоловіком [PERSON] Згідно ч.5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Оскільки існують реальні перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, єдиним виходом із даної ситуації є визнання за позивачем права власності на іншу частину житлового будинку з належними до нього надвірними спорудами в порядку спадкування в судовому порядку. Через відсутність правовстановлюючих документів позивач не може реалізувати своє право на оформлення свідоцтва про право на спадщину, тому її право підлягає захисту шляхом визнання за нею права власності на майно в порядку спадкування. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Статтею 16 цього ж Кодексу визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. За таких обставин, враховуючи також відсутність заперечень у відповідача, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Outcome: approved