Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою, де просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем [PERSON] 27.11.2004 у відділі реєстрації актів цивільного стану Крюківського районного управління юстиції м. Кременчука Полтавської області за актовим записом № 469 та стягнути з відповідача на її користь понесені нею судові витрати. На обґрунтування позову зазначила, що з 27.11.2004 вони з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі. В шлюбі спільних дітей не мають. Вказала, що шлюбно-сімейні відносини з відповідачем зайшли в глухий кут, оскільки виявилося, що кожен з них має зовсім протилежні погляди на сім`ю та сімейні цінності, фактично шлюбно-сімейні відносини між ними припинено, вони з відповідачем стали зовсім чужими людьми один до одного. Збереження сім`ї вважає неможливим. Після розірвання шлюбу просить залишити їй шлюбне прізвище « [PERSON] ». З урахуванням викладеного просила позовні вимоги задовольнити. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила розгляд справи проводити у її відсутність, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Вказала, що спільних дітей з відповідачем у шлюбі вони не мають. Після розірвання шлюбу бажає залишити шлюбне прізвище « [PERSON] ». Зазначила, що остаточно шлюбно-сімейні відносини були припинені наприкінці травня 2021 року. Відповідач [PERSON] повторно у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином. Відзиву на позовну заяву та будь-яких клопотань відповідач до суду не надав, тому суд, відповідно до положень ч.8 ст. 178 ЦПК України, вирішує справу за наявними матеріалами. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвали заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі наявних у справі доказів, за відсутності заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, суд ухвалив розгляд справи відповідно до ст. 280 ЦПК України проводити заочно. Вивчивши матеріали справи, дослідивши і оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 27.11.2004 у відділі реєстрації актів цивільного стану Крюківського районного управління юстиції м. Кременчука Полтавської області за актовим записом № 469, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] . Позивачем у письмовій заяві підтверджено, що в шлюбі подружжя не має неповнолітніх дітей. В судовому засіданні встановлено, що наприкінці травня 2021 року сторони припинели шлюбно-сімейні відносини. Позивач стверджує, що в них з відповідачем відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, що не спростовано відповідачем. Бажання та намір відновити нормальні сімейні стосунки у позивача відсутні. Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі статтею 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Відповідно до частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із положеннями пункту 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Позивач вважає, що збереження шлюбу є неможливим. Відповідно до ст.111 Сімейного кодексу України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. В ході розгляду справи сторонами клопотання про надання часу для примирення не заявлялися. Згідно статті 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу позивач [PERSON] бажає залишити прізвище, набуте у шлюбі, « [PERSON] ». За викладених обставин, беручи до уваги ту обставину, що сторони не підтримують шлюбно-сімейних стосунків, наміру поновлювати сімейні стосунки позивач не має, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог. Позивачем при подачі позову до суду були понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 908 грн., які слід стягнути з відповідача на користь позивача відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved