Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики, в якому вказала, що 13.10.2011 року вона уклала з [PERSON] договір позики, згідно до умов якого позивач передала у власність відповідачу гроші в сумі 120 000 грн., а відповідач зобов'язується повернути позивачу таку ж саму суму грошей в термін та порядку, що встановлені договором. Термін виконання відповідачем обов'язку з повернення боргу за домовленістю сторін визначено моментом пред'явлення вимоги про повернення боргу позивачем, яка повинна бути вчинена шляхом передачі нотаріусом відповідної заяви позивача відповідачу. 25.03.2013 року приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу [PERSON], була направлена заява від імені позивача до відповідача про повернення суми боргу в розмірі 120 000 грн., яка була повернута без вручення 13.05.2013 року за закінченням строку зберігання. Позивач просить стягнути з відповідача на її користь грошові кошти за договором позики у розмірі 120 000 грн., а також понесені нею судові витрати. В судове засідання позивач та її представник не з'явилися, представник позивача надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, у відповідності до положень ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в зв'язку з наступним. Згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за заявою фізичних або юридичних осіб, у межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, наданих сторонами й іншими особами, що беруть участь у справі. Судом встановлено, що 13.10.2011 року [PERSON] уклала з [PERSON] договір позики, згідно до умов якого, позивач передала у власність відповідачу гроші в сумі 120 000 грн., а відповідач зобов'язується повернути позивачу таку ж саму суму грошей в термін та порядку, що встановлені договором. Термін виконання відповідачем обов'язку з повернення боргу за домовленістю сторін визначено моментом пред'явлення вимоги про повернення боргу позивачем, яка повинна бути вчинена шляхом передачі нотаріусом відповідної заяви позивача відповідачу (а.с. 5). 25.03.2013 року приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу [PERSON], була направлена заява від імені позивача до відповідача про повернення суми боргу в розмірі 120 000 грн., яка була повернута без вручення 13.05.2013 року за закінченням строку зберігання, що підтверджуються інформаційним листом за підписом приватного нотаріуса Нікопольського міського нотаріального округу [PERSON] (а.с. 6). Станом на дату звернення позивачем до суду, відповідач зобов'язання за договором позики не виконав, борг не повернув. Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ст. 525 ЦК України не допускається одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов, якщо інше не встановлено законом або договором. Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно із ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику - (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За таких обставин, позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. [PERSON], як сторона на користь якої виноситься рішення суду, також має право в порядку ч. 1 ст. 88 ЦПК України на стягнення з відповідача понесених документально підтверджених витрат, зокрема судовий збір у розмірі 1 200 грн.

Outcome: approved