Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про позбавлення батьківських прав відносно її онуків неповнолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Мотивує вимоги позову тим, що її син [PERSON] , 24.02.2012 року уклав шлюб з відповідачкою - [PERSON] , [INFO] . 14.08.2020 року рішенням Краматорського міського суду Донецької області, шлюб між ними був розірваний. Від шлюбу [PERSON] та [PERSON] мають двох дітей - доньку [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] . [INFO] [PERSON] помер. Діти на момент смерті батька проживали разом з ним та позивачкою за адресою [ADDRESS] . До 15.07.2019 року відповідачка мешкала разом з дітьми та позивачкою, однак після 15.07.2019 року залишила місце мешкання та виїхала в невідомому для позивача напрямку, ніякого зв`язку з цього часу не з дітьми ні з позивачем не підтримує, долею дітей не цікавиться, співмешкає з різними чоловіками. Матеріальної допомоги на утримання дітей відповідачка не надає. Окрім того, вона не приймає участі у вихованні дітей, не спілкується з ними, не дбає про їх фізичний та духовний розвиток. Діти відповідача на даний час проживають з позивачем. Вважає, що таким чином відповідачка самоусунулася від виконання батьківських обов`язків, та просить позбавити її батьківських прав відносно доньок в судовому порядку. Ухвалою Краматорського міського суду від 17.03.2021 року відкрито провадження у даній цивільній справі, призначено підготовче засідання. Ухвалою від 17.05.2021 року підготовче засідання закрито, призначено справу до розгляду по суті. Позивач та її представник адвокат Бобров С.В. у судовому засіданні позов підтримали повністю, позовні вимоги просили задовольнити, проти винесення судом заочного рішення не заперечували. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомила. Представник третьої особи в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов вважає обґрунтованим та просила долучити до матеріалі справи висновок органу опіки та піклування Краматорської міської Ради про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно доньок. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Згідно прецедентної практики Європейського Суду з прав людини об`єктом статті 8 указаної Конвенції є, в основному, захист людини від будь-якого втручання з боку державних органів. Однак це положення не просто змушує державу утримуватись від такого втручання. Крім цього, насамперед поряд з існуванням негативних зобов`язань, існують позитивні зобов`язання, пов`язані з ефективною повагою до приватного або сімейної життя. Ці зобов`язання можуть включати в себе вжиття заходів, спрямованих на забезпечення поваги до приватного життя навіть у сфері відносин між окремими особами (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «М. С. проти України» від 11 липня 2017 року (заява № 2091/13). Ухвалюючи рішення в справі «М. С. проти України» від 11 липня 2017 року (заява № 2091/13), Європейський суд з прав людини наголосив, що в таких справах основне значення має вирішення питання про те, що найкраще відповідає інтересам дитини. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі в міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосуються дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення. При цьому Європейський суд з прав людини зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним. Найкращі інтереси дитини можуть, залежно від їх характеру та серйозності, перевищувати інтереси батьків. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Суд,вислухав пояснення позивача та його преджставника, пояснення свідків , дослідив матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї (ст.150 Сімейного кодексу України). Відповідно до ч. 2 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 152 СК України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно до ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є рідною бабусею [PERSON] та [PERSON] . Згідно свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , мати записана [PERSON] . Син позивачки [PERSON] та відповідачка [PERSON] мають спільних дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Шлюб між ними був розірваний на підставі заочного рішення Краматорського міського суду Донецької області від 14.08.2020 року (справа № 234/4632/20). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] , [INFO] помер [INFO] . Згідно акту про проживання від 26.01.2021 року затверджений головою комітету мікрорайону № 5 за адресою [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [PERSON] разом з дітьми [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] мешкає з дітьми з 06.07.2019 року. Позивач зазначає, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, участі у вихованні дітей не бере, не спілкується з доньками, не турбується про їх фізичний та духовний розвиток. Так, згідно довідки № 18 від 23.02.2021 року, яка видана Краматорською загальноосвітньою школою І-Ш ступенів № 1 Управління освіти Краматорської міської ради, за час перебування дітей [PERSON] та [PERSON] , їх мати [PERSON] з класним керівником та вчителями, які навчають дітей стосунки не підтримувала, на батьківські збори жодного разу не з`являлася, телефоном з вчителями не зв`язувалася. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Краматорської міської Ради № 01-49/3165 від 23.06.2021р., орган опіки та піклування дійшов висновку, що мати дітей свідомо нехтує своїми обов`язками, ухиляється від виховання та навчання доньок, не проявляє щодо них батьківської турботи, не цікавиться їх життям та здоров`ям, таким чином за доцільне позбавити її батьківських прав стосовно малолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Свідок [PERSON] суду показала , що проживає по сусідству з позивачкою , бачить, як бабуся піклується про дівчат, діти завжди гарно одягнути, ввічливі, бабуся забирає їх зі школи. Відповідачку вона не бачила з 2014 року. Де вона перебуває їй не відомо. Свідок [PERSON] суду надала аналогічні пояснення та показала , що відповідачку не бачила з 2013 року. З огляду на викладене, взявши до уваги надані докази, суд вважає встановленим, що відповідач самоусунувся від виконання свої батьківських обов`язків відносно своїх дітей. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності . Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. З матеріалів справи вбачається, що відповідачка, будучи матерію малолітніх [PERSON] та [PERSON] , свідомо ухиляється від виковання своїх батьківських обов`язків щодо своїх дітей. Ухилення її від виконання батьківських обов`язків полягає у свідомому самоусуненні відповідачки від виховання дітей, піклування про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створення належних умови для розвитку їх природних здібностей та готування їх до самостійного життя та праці, що в свою чергу вказує на наявність законних підстав для позбавлення відповідачки батьківських прав. В порядку ст.141 ЦПК України, з відповідачки на користь держави слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору в сумі 908,00 грн.

Outcome: approved