Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем [PERSON] перебувала у шлюбі, в якому у них народилася одна дитина - син [PERSON], [INFO]. При цьому, вказала, що літом 2003 року відповідач зрадив їй у подружній вірності і саме з того часу вони припинили подружні відносини та стали проживати окремо, а у 2009 році шлюб між ними було розірвано. Поряд з тим, зазначила, що починаючи з 2003 року і по даний час, відповідач, як батько дитини, не цікавився його життям та здоров»ям, не бачився з ним та не спілкувався. На даний час син навчається на першому курсі Борщівського агротехнічного коледжу, до цього навчався 9 років у Борщівському НВК «ЗНЗ І-ІІІ ступенів №3». За весь час навчання у школі та коледжі відповідач жодного разу не відвідував його, не приводив і не забирав із школи в перші роки, не цікавився його навчанням та успіхами, не відвідував батьківських зборів, не брав участі у його вихованні, не спілкувався із вчителями. Коли син хворів, ним не цікавився і нічим не допомагав, таким чином повністю самоусунувся від виконання своїх батьківських обов»язків щодо виховання сина, зовсім забув про його існування та про те, що його потрібно виховувати та утримувати. Також зазначила, що у листопаді 2017 року разом із сином, за його ініціативою, поїхали до відповідача у с.Гермаківка, оскільки син хотів побачити як виглядає його батько, та оскільки не зверталась до нього з позовом про сплату аліментів, а він за ці всі роки жодного разу матеріально не допомагав синові, то хотіли попросити матеріальної допомоги для сина, який навчається у коледжі. Однак у відповідь [PERSON] повідомив, що він одружений, з другою жінкою мають троє дітей, на даний час ніде не працює і не може нічим допомогти, крім того сказав, що відмовляється від сина та на підтвердження своїх слів пішов у Гермаківську сільську раду, де з власної ініціативи написав заяву, що він відмовляється від сина, на якій поставив підпис, та яка була завірена секретарем сільської ради. Така позиція батька дуже вразила сина, який і став ініціатором подання до суду заяви про позбавлення відповідача батьківських прав. А тому, просила суд позбавити відповідача батьківських прав щодо неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], а також стягнути з відповідача в її користь аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно і до досягнення ним повноліття. Позивач [PERSON], її представник адвокат [PERSON] в судовому засіданні позов, з підстав наведених у поданій до суду позовній заяві, підтримали та просили його задоволити. Відповідач [PERSON], його представник адвокат [PERSON] в судовому засіданні позов визнали частково - щодо стягнення аліментів у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку. При цьому, відповідач вказав, що жодних домовленостей з позивачем щодо утримання дитини між ними не було. Позивач та члени її сім»ї не надавали можливості спілкуватись з сином, а тому, після таких їх дій, не наважувався на зустрчі з ним. Як він так і позивач створили інші сім»ї, а тому питання щодо участі у вихованні сина ними ніколи не обговорювалось. Щодо заяви, яку написав у приміщенні сільської ради, то така була написана ним на вимогу та під диктовку позивача, а не з власної ініціативи, оскільки не бажав створювати між ними конфліктних ситуацій. Крім того, аліменти може сплачувати у мінімальному розмірі так як не має офіційного місця роботи, отримує нестабільний дохід, має іншу сім»ю. в якій виховуються троє неповнолітніх дітей. Представник третьої особи органу опіки та піклування Борщівської районної державної адміністрації [PERSON] в судовому засіданні зазначив, що питання щодо позбавлення відповідача батьківських прав було предметом вивчення органу опіки та піклування, який зробив висновок щодо доцільності позбавлення відповідача таких прав. Заслухавши сторонни, дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення частково, виходячи з наступного. Згідно ст.ст. 150, 164 п.2 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов'язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Батьки позбавляються батьківських прав, якщо вони ухиляються від своїх обовязків по вихованню дитини. Як встановлено судом, [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], що сторонами не оспорювалось, стверджено свідоцтвом про народження серії 1 ИД №117441, виданого 21 жовтня 2002 року Гермаківською сільською радою Борщівського району Тернопільської області. Крім того встановлено, що сторони шлюб розірвали 26 травня 2009 року, про що в книзі реєстрації розірвань шлюбів, зроблено відповідний актовий запис за №85. Наведене вбачається з копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-ИД №028913, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Борщівського районного управління юстиції Тернопільської області 31 липня 2009 року. 16 вересня 2009 року позивач зареєструвала шлюб з [PERSON] і після реєстрації шлюбу їй присвоєно прізвище Свирида, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії 1-ИД №059048, виданого 16 вересня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Борщівського районного управління юстиції Тернопільської області. Поряд з тим встановлено, що неповнолітній [PERSON] разом із матір»ю та бабусею зареєстовані та проживають в [INFO], дитина знаходиться на утриманні позивача. Наведене вбачається з довідки Борщівської міської ради №16 від 02.01.2018 року, акту обстеження житлових умов заявника від 02.01.2018 року, складеного комісією Борщівської міської ради. З довідки Борщівського навчально виховного комплексу «Загальноосвітній навчальний заклад І-ІІІ ступенів №3-гімназія імені [PERSON]» №-01 від 03.01.2018 року, вбачається що [PERSON] навчався у вказаному навчальному закладі з першого класу, який закінчив у 2017 році. За період його навчання, батько [PERSON], не відвідував батьківські збори, не спілкувався з класним керівником і вчителями предметниками. Шкільним життям сина цікавилася тільки мати. Аналогічне вбачається також з довідки Борщівського агротехнічного колледжу №4 від 03 січня 2018 року, де [PERSON] на даний час навчається на першому курсі. Те що відповідач не цікавиться життям сина, не бере участі у його вихованні, матеріально не допомагає йому а також не бачиться з ним і не спілкується і фактично не бажає цього, в ході судового засідання було стверджено і показами свідків [PERSON], [PERSON], яка проживають по сусідству з позивачем, [PERSON] брата позивача. З висновку органу опіки та піклування - Борщівської районної державної адміністрації від 22 лютого 2018 року слідує, що такий вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав щодо неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Оцінюючи всі досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що є достатні підстави відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав щодо його неповнолітньої дитини сина [PERSON], [INFO]. Поряд з тим, суд знаходить такими, що підлягають задоволенню частково вимоги позивача щодо стягнення з відповідача аліментів. При визначенні розміру стягуваних аліментів, суд враховує розмір мінімального прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, який відповідно до вимог ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» визначений для дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. Крім того, суд враховує і те, що відповідач на даний час ніде не працює, має на утриманні троє неповнолітніх дітей, тому, суд вважає за необхідне стягувати з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11 січня 2018 року і до досягнення ним повноліття. Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в користь позивача понесені нею судові витрати по справі у вигляді судового збору. Враховуючи наведене вище, на підставі ст.ст.150, 164, 160, ст.ст. 180, 182, 184, 192 СК України, Закону України «Про Державний бюджет на 2018 рік»,

Outcome: approved