Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання договору купівлі продажу автомобіля недійсним, посилаючись на наступне: В судове засідання позивач не з'явилася, на адресу суду надійшла письмова заява, відповідно до якої позивач [PERSON] просить розглянути позов за її відсутності та відсутності її представника, позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити. В судове засідання відповідачі та представник відповідача не з'явилися, причини неявки суду не повідомлялися, про місце, дату та час слухання справи повідомлені належним чином. З'ясувавши обставини справи на підставі доказів, поданих сторонами, суд вважає за необхідне позов задовольнити, враховуючи наступне. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. ст. 60, 61 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. На підставі доказів, наданих позивачем та витребуваних судом, встановлено, що відповідач [PERSON] та позивач [PERSON] 22.10.1994 уклали шлюб. За час спільного проживанням подружжям спільно було придбано автомобіль MERCEDES-BENZ SPRINTER 313CDI, фургон малотоннажний В, 2007 року випуску, придбаний 10.04.2012, реєстраційний номер [NUMBER]. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 22.10.1994, який зареєстровано Рибальчеською с/радою Голопристанського району Херсонської області, актовий запис №5, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER] від 22.10.1994. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 60 СК України, майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба, тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ст. 70 СК України, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При цьому право на спільне майно, яке виникає у подружжя і період шлюбу, не припиняє своє існування після його розірвання або фактичного припинення шлюбу. Розпорядження, користування та володіння об'єктами права спільної сумісної власності здійснюється подружжям з рівними правами та обов'язками, якщо інше не встановлено домовленості між ними. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. п. 23, 24 Постанови №11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу,визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, судам необхідно встановлювати обсяг спільного нажитого майна, наявного на час припинення ведення господарства, з?'ясувати джерело і час його придбання, а також його вартість. Так, під час спільного проживання, сторони придбали у власність автомобіль марки MERCEDES-BE фургон, 2007 року випуску. З матеріалів справи вбачається, що даний автомобіль знятий з обліку 19.06.2015, тобто під час перебування сторін у шлюбі. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», до складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. Згідно інформації, наданої Територіальним сервісним центром №6544, автомобіль MERCEDES-BENZ SPRINTER 313CDI фургон малотоннажний В, 2007 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] знятий з обліку 19.06.2015 Центром 6541. Згідно довідки рахунок [NUMBER] від 19.06.2015. Таким чином, зняття з реєстраційного обліку автомобіля, тобто його відчуження, відбулося під час перебування сторін у шлюбі, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 65 СК України, при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя, однак дружина або чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Згідно ч. 1 ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Також ст. 71 СК України передбачено, майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність задоволення вимог позивача. Враховуючи вищенаведене, конкретні обставини справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю.

Outcome: approved