Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки, призначення опікуна та стягнення аліментів, в обґрунтування якого вказала, що вона є бабусею малолітнього [PERSON], [INFO]. Батько дитини, [PERSON], записаний згідно за ст.135 Сімейного кодексу України. Матір'ю дитини є відповідач, яка нехтує своїми батьківськими обов'язками, а саме: проживає окремо від дитини, не піклується про фізичний та духовний розвиток сина, матеріально його не утримує, з дня народження дитини не займається її вихованням, не підтримує з сином тісних родинних стосунків, бачиться з ним випадково. Спеціалістами органу опіки та піклування виконавчого комітету Димитровської міської ради неодноразово проводилися співбесіди з відповідачем щодо виконання нею батьківських обов'язків по відношенню до сина, однак відповідач здійснювала одиничні спроби побачитися з сином. За період навчання дитини в інтернаті відповідач ніколи не цікавилась рівнем розвитку та успіхами сина, не відвідувала батьківські збори. Відповідач фактично не вживала жодного дієвого заходу для повернення сина на постійне проживання до своєї родини. Дитина з моменту народження проживає разом з нею, знаходиться на її утриманні і вихованні. Вона працює в дошкільному навчальному закладі № 4 «Іскринка» Димитровської міської ради двірником, її середньомісячна заробітна плата складає 1000 грн. Органом опіки та піклування виконавчого комітету Димитровської міської ради її було взято на облік як потенційного опікуна та видано висновок про можливість виконання опікунських обов'язків, оскільки вона має задовільний стан здоров'я, отримує дохід, забезпечена житлом, не має судимостей. Тому, позивач просить суд позбавити батьківських прав [PERSON] відносно дитини [PERSON]; встановити опіку над малолітнім [PERSON] і визнати її над ним опікуном; та стягнути з [PERSON] на її користь на утримання дитини [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 частки всіх її доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала заявлені позовні вимоги у повному обсязі, додавши, що фактично вона опікується своїм онуком [PERSON] з його народження. Дитину їй привезли медичні працівники з пологового будинку, оскільки відповідч не хотіла забирати дитину. Дочка інших дітей не має, ніде не працює, живе за рахунок свого співмешканця, який отримує пенсію і регрес. За 12 років відповідач нічим не допомогла дитині, не займалася і не займається його вихованням. Як на матір-одиначку на відповідача до 2016 року оформлювалася державна допомога на дитину, яку фактично отримувала вона за довіреністю. Але з 2016 року виплату цієї допомоги припинили, так як дитина фактично не мешкає з матір'ю і останньою не вихорвується. І дитина, і відповідач здорові. Відповідач [PERSON] до суду не з'явилася, про час і місце розгляду справи сповіщена належним чином, письмово повідомила суд про розгляд справи у її відсутність та про визнання позову у повному обсязі. Представник третьої особи орану опіки та піклування виконкому Димитровської міської ради Скрипник Г.С. підтримала позовні вимоги. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом на підставі свідоцтва про народження, Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження, сформованого станом на 27.08.2015 року, встановлено, що відповідач [PERSON] є матір'ю малолітнього [PERSON], [INFO], відомості про батька дитини внесені відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України (а.с.6, 11). Відповідно до висновку комунального закладу «Димитровський центр первинної медико-санітарної допомоги» від 19.06.2015 року дитина [PERSON], [INFO], має задовільний стан здоров'я (а.с.23). За даними довідки приватного підприємства «Домінант-Сервіс» від 27.05.2015 року за адресою: [ADDRESS], з 2010 року зареєстровані відповідач [PERSON] у якості основного наймача квартири та у якості членів її сім'ї: мати - позивач [PERSON] і син відовідача [PERSON] (а.с.12). Відповідно до акту приватного підприємства «Домінант-Сервіс» від 28.05.2015 року, складеного спеціалістом підприємства та головою мікроради за участю сусідів будинку, відповідач [PERSON] за адресою: [ADDRESS], фактично не проживає з 2010 року (а.с.13). Згідно за довідкою координаційного комітету самоорганізації населення м.Димитров від 04.06.2015 року, складеної квартальною за участю сусідів по вул.Урожайна, позивач [PERSON], з 2004 року по 2010 рік проживала за адресою: [ADDRESS]. Разом з нею проживав її онук [PERSON], [INFO]. [PERSON] доглядала, утримувала та виховувала онука з дня його народження. Мати дитини, [PERSON], вихованням дитини не займалася (а.с.16). Згідно інформації загальноосвітньої школи-інтернату І-ІІ ступенів Димитровської міської ради Донецької області, в якій [PERSON] навчається з 01.09.2011 року, вихованням дитини займається бабуся. (а.с.19). Відповідно до довідок Димитровської центральної міської лікарні позивач [PERSON], [INFO], на обліку у лікарів психіатра, нарколога, фтізіатра, терапевта не перебуває. За довідками управління інформаційно-аналітичного забезпечення ГУМВС України в Донецькій області [PERSON] за станом на 02.11.2015 року до кримінальної відповідальності не притягувалася, засудженою не значиться та в розшуку не перебуває (а.с.20, 21, 21а, 22, 28). Відповідно до побутової характеристики, наданої приватним підприємством «Домінант-Сервіс» від 27.05.2015 року, скарг та нарікань від сусідів за адресою проживання [PERSON] не надходило (а.с.27). Позивач [PERSON] є громадянкою України, працює в дитячому ясла-саду № 4 відділу освіти Димитровської міської ради двірником з 02.10.2015 року, її щомісячний дохід становить 1033 грн 50 коп., що підтверджується довідками дитячого закладу від 07.10.2015 року та відділу освіти від 08.12.2015 року, копією паспорта на ім'я позивача (а.с.7-8, 14, 15). Відповідно до актів обстеження матеріально-побутових умов проживання малолітнього [PERSON] від 21.08.2015 року та від 14.12.2015 року служба у справах дітей виконавчого комітету Димитровської міської ради дійшла висновку, що у приміщенні за адресою: [ADDRESS], де мешкає малолітній [PERSON] разом з потенційним опікуном [PERSON], для виховання та розвитку дитини створені необхідні умови (а.с.17, 18). Відповідач [PERSON] має задовільний стан здоров'я, на обліку у лікарів фтизіатра, нарколога, психіатра не знаходиться, що підтверджується відповідними довідками з Димитровської центральної міської лікарні (а.с.24, 25, 26) . Відповідач [PERSON] не перебуває на обліку в Димитровському міському центрі зайнятості, в управлінні Пенсійного фонду України в м.Димитрові Донецької області, що встановлено з довідок центру від 25.08.2015 року та УПФУ від 08.09.2015 року (а.с.32, 33). Відповідно до довідок управління соціального захисту населення Димитровської міської ради від 28.08.2015 року, від 31.08.2015 року та виписки за рахунком філії Донецьке ОУ АТ «Ощадбанк» відповідач [PERSON] знаходилася на обліку управління та отримувала допомогу на дитину - [PERSON], [INFO], як одинока матір в щомісячному розмірі 385 грн. 80 коп. (а.с.29, 30, 31). Згідно інформації, наданої Димитровським міським центром соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді від 02.12.2015 року, з 03.11.2015 року під соціальним супроводом знаходиться сім'я [PERSON], син якої [PERSON] майже від народження проживає з бабусею. Під час соціального супроводу [PERSON] жодного разу не відгукнулася на запрошення спеціалістів, на телефонні дзвінки відповідала в нетверезому стані, не змогла чітко визначитися з місцем перебування свого сина (а.с.34). Відповідно до висновку служби у справах дітей Димитровської міської ради від 14.12.2015 року № 43 встановлення опіки над малолітнім [PERSON], [INFO], та призначення [PERSON] його опікуном доцільне і відповідає інтересам дитини (а.с.38). Згідно за висновком, затвердженим рішенням виконавчого комітету Димитрвоської міської ради від 16.12.2015 року № 383, орган опіки і піклування виконавчого комітету Димитровської міської ради вважає доцільним позбавити батьківських прав відповідача [PERSON] відносно його малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.36-37). У зв'язку з цим орган опіки та піклування виконавчого комітету Димитровської міської ради за поданням від 23.12.2015 року просить суд призначити [PERSON] опікуном малолітнього [PERSON], [INFO] (а.с.39). Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи, а ст.18 Конвенції про права дитини зазначила, що батьки дитини несуть основну відповідальність за виховання дитини. Відповідно до ст.150 Сімейного кодексу (далі СК) України батьки зобов'язані виховувати свою дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, поважати дитину. Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно за ст.164 СК України батьки у разі ухилення від виконання своїх обов'язків можуть бути позбавлені батьківських прав. Згідно за ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Одним із засобів виконання батьками зобов'язань по утриманню дітей є виплата аліментів, стягнутих за рішенням суду. Відповідно до ч.5 ст.150 СК України передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язків батьківського піклування щодо неї. Згідно за ч.2 ст.247 СК України встановлення опіки та піклування не припиняє права дитини на аліменти. На підставі вищенаведеного суд приходить до висновку, що вимоги позивача про позбавлення батьківських прав відповідача стосовно сина [PERSON], [INFO], та стягнення з відповідача на його утримання аліментів, є такими, що підлягають задоволенню, оскільки відповідатимуть інтересам дитини, яка з народження утримується і виховується бабусею, відповідач вихованням дитини ніколи не займалася, матеріально не підтримувала її, ухиляючись від виконання своїх батьківських обов'язків та байдуже ставлячись до життя і здоров'я дитини. Судом не встановлено будь-яких поважних причин, через які відповідач, яка є здоровою і працездатною людиною і не має інших осіб на утримання, не піклується про свою дитину, не проявляє до неї належної батьківської турботи. За приписами ч.3 ст.60 Цивільного кодексу України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіку та піклування. Враховуючи, що малолітній [PERSON] позбавлений батьківського піклування, влаштований і мешкає у родині позивача, яка приходиться дитині рідною бабусею, яка бажає и може бути опікуном дитини, суд вважає вимоги позивача щодо встановлення опіки над дитиною та призначення її опікуном такими, які підлягають задоволенню. Оскільки [PERSON] здійснює щодо малолітнього [PERSON] функції опікуна, суд вважає правомірним стягнення аліментів на утримання дитини на її користь. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп. за вимогами майнового характеру про стягнення аліментів, так як позивач на підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від вказаних витрат при подачі позову до суду. На підставі ст.ст.150, 164, 170, 180-183, 247 СК України, ст.60 УК України,

Outcome: approved