Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Червоної сільської ради Великобілозерського району Запорізької області, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, визнання права власності на земельну ділянку та земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що [INFO] року померла її мати - [PERSON] До смерті матері позивач фактично проживала разом з нею. Після смерті матері позивач вступила в управління та володіння її майном. Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 0,25 га для ведення особистого підсобного господарства, що розташована та території Червоної сільської ради Великобілозерського району Запорізької області в [ADDRESS], та право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності ВАТ «Нива», що розташована на території Червоної сільської ради Великобілозерського району Запорізької області, розміром 6,88 умовних кадастрових гектарів. При зверненні до нотаріуса з вимогою щодо отримання свідоцтва про право на спадщину за законом позивачеві [PERSON] було відмовлено, у зв'язку з тим, що оригінали правовстановлюючих документів на земельну ділянку та земельну частку (пай) було втрачено. Отримати дублікати даних документів вона не має можливості. Крім того, в державному акті на право приватної власності на земельну ділянку, свідоцтві про смерть - прізвище, ім'я та по-батькові матері позивача записане як [PERSON], проте, в свідоцтві про народження позивача в графі мати зазначено - [PERSON]. Зазначені обставини перешкоджають [PERSON] оформити право на спадкове майно. Посилаючись на зазначені обставини, уточнивши в процесі розгляду справи позовні вимоги, позивач просить суд встановити факт, що померла [INFO] року [PERSON] є її матір'ю, визнати право власності на земельну ділянку розміром 0,25 га та земельну частку (пай) розміром 6,88 умовних кадастрових гектарів в порядку спадкування за законом. В судовому засіданні позивач [PERSON] свої вимоги підтримала в повному обсязі, надавши пояснення аналогічні вказаним в позовній заяві, доповнивши, що оскільки в одних документах її померла мати записана як [PERSON], а в інших помилково записана як [PERSON], вона не має можливості прийняти спадщину після смерті своєї матері, у зв'язку з чим просить встановити факт родинних відносин, а також враховуючи, що відсутні оригінали правовстановлюючих документів на земельну ділянку та земельну частку (пай) і в зв'язку з цим вона позбавлена можливості отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом на дане майно, просить визнати за нею право власності на дані земельну ділянку та земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом. Представник позивача [PERSON], який діє на підставі договору від 03.10.2012 року (а.с.150), в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі, та, посилаючись на доводи викладені у позовній заяві, просить позов задовольнити. Представник відповідача - Червоної сільської ради Великобілозерського району Запорізької області будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, надавши до суду лист про розгляд справи за відсутності представника відповідача. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] також не з'явилися в судове засідання, надавши до суду заяви про розгляд справи без їх участі, при цьому зазначивши, що позовні вимоги визнають в повному обсязі та не заперечують проти їх задоволення (а.с. 53, 54, 69, 83). Представник третьої особи - Енергодарської міської державної нотаріальної контори будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду справи в судове засідання також не з'явився, надавши до суду лист про розгляд справи за відсутності представника третьої особи, проти задоволення позовних вимог не заперечує (а.с.169). Представники відділу Держземагентства у місті Енергодар Запорізької області Кириленко О.Ф., який діє на підставі довіреності від 12.02.2014 року, та Реєстраційної служби Великобілозерського районного управління юстиції Запорізької області Сажко І.А., яка діє на підставі довіреності від 09.04.2014 року, не заперечують проти задоволення позовних вимог (а.с.199). Допитані в якості свідків по справі [PERSON] та [PERSON], які тривалий час проживали по сусідству з [PERSON] та знайомі з сім'єю позивача, підтвердили факт, що [PERSON] та [PERSON] є однією особою, тобто, померла [INFO] року [PERSON] являється матір'ю [PERSON], [INFO]. Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, представників третіх осіб - відділу Держземагентства у місті Енергодар Запорізької області та Реєстраційної служби Великобілозерського районного управління юстиції Запорізької області, свідків, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, суд дійшов висновку, що вимоги, викладені в заяві, обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 06.10.1948 року Червоним сіль ЗАГСом Великобілозерського району Запорізької області на ім'я [PERSON], яка народилася [INFO], матір'ю зазначеної особи значиться [PERSON] (а.с.155). Як вбачається із змісту свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого [INFO] року Червоною сільською радою Великобілозерського району Запорізької області, [PERSON] померла [INFO] року у віці 80 років, актовий запис № 26 (а.с.10). Як вбачається із змісту свідоцтва про одруження серії [NUMBER], виданого 24.01.1969 року Будинком урочистої реєстрації шлюбу, [PERSON] 24.01.1969 року одружилась з [PERSON] та після реєстрації одруження їй присвоєно прізвище «[PERSON]», актовий запис № 157 (а.с.155). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Оскільки досліджені судом докази по справі свідчать про те, що [PERSON], [INFO], та [PERSON], яка померла [INFO] року, є однією і тією ж особою, і ця особа є рідною матір'ю [PERSON], [INFO], враховуючи, що встановлення зазначеного факту, що має юридичне значення, необхідно позивачеві для оформлення права на спадкове майно, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню. Обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню є вимоги щодо визнання права власності на земельну ділянку площею 0,25 га для ведення особистого підсобного господарства, що розташована та території Червоної сільської ради Великобілозерського району Запорізької області в [ADDRESS]. Правова позиція Верховного Суду України з цього питання викладена в пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», де вказано, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. Спадкодавець [PERSON] померла [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданого [INFO] року Червоною сільською радою Великобілозерського району Запорізької області, актовий запис № 26 (а.с.10). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, зокрема, на земельну ділянку площею 0,25 га для ведення особистого підсобного господарства, що розташована та території Червоної сільської ради Великобілозерського району Запорізької області в [ADDRESS] та належала спадкодавцеві на підставі державного акта на право приватної власності на землю [NUMBER], виданого Червоною сільською радою Великобілозерського району Запорізької області 10.06.1994 року та зареєстровано в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 362 (а.с.11,12), а також на земельну частку (пай) розміром 6,88 умовних кадастрових гектарів із земель колективної власності ВАТ «Нива» на території Червоної сільської ради Великобілозерського району Запорізької області (а.с.8). З матеріалів справи вбачається, що спадкодавець [PERSON] за життя на випадок своєї смерті заповіту щодо зазначеного вище нерухомого майна не склала. Позивач [PERSON] є донькою [PERSON], а відповідно спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері. Оглядом спадкової справи № 29/2013 р. після померлої [INFO] року [PERSON] встановлено, що [INFO] року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданого [INFO] року Червоною сільською радою Великобілозерського району Запорізької області, актовий запис № 26 (а.с.117). Позивач звернулася до Енергодарської міської державної нотаріальної контори Запорізької області з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом та за законом (а.с.110). Діти померлої [PERSON], які є спадкоємцями першої черги, а саме, [PERSON], [PERSON] та [PERSON], двоє останніх мали право на обов'язкову частку у спадщині, на вказане спадкове майно не претендували (а.с.125-127, 130-131, 135-140). Постановою державного нотаріуса Енергодарської міської державної нотаріальної контори Запорізької області про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 14.06.2013 року було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,25 га для ведення особистого підсобного господарства, що розташована та території Червоної сільської ради Великобілозерського району Запорізької області в [ADDRESS] та на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності ВАТ «Нива», що розташована на території Червоної сільської ради Великобілозерського району Запорізької області, розміром 6,33 умовних кадастрових гектарів, які належали померлій [INFO] року матері позивача - [PERSON], [INFO], у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів (а.с.6). Відповідно до наданої суду копії державного акту на право приватної власності на земельну ділянку [NUMBER], виданого Червоною сільською радою Великобілозерського району Запорізької області 10.06.1994 року на підставі рішення Червоної сільської ради Великобілозерського району Запорізької області № 5 від 14.04.1994 року, та зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 362, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0, 25 га для ведення особистого підсобного господарства, яка розташована на території Червоної сільської ради Великобілозерського району Запорізької області (а.с.11-12). Відділ Держкомзему у Великобілозерському районі Запорізької області довідками № 01-01-27/0567 від 23.10.2012 року та № 01-01-27/0577 від 25.10.2012 року , підтвердив, що на громадянку [PERSON] видано сертифікат [NUMBER], реєстраційний номер 485 від 03.10.1996 року, згідно розпорядження голови Великобілозерської районної державної адміністрації № 272 від 29.08.1996 року, на земельну частку (пай) розміром 6,88 умовних кадастрових гектарів із земель колективної власності ВАТ «Нива» на території Червоної сільської ради Великобілозерського району Запорізької області, грошова оцінка якої складає 139374 грн. (а.с.8-9). Відповідно до листа Відділу Держземагентства у м. Енергодар Запорізької області № 884/03-06 від 16.05.2013 року, на громадянку [PERSON] із земель колективної власності ВАТ «Нива» видано сертифікат на земельну частку (пай) [NUMBER], реєстраційний номер 485 в розмірі 6,33 умовних кадастрових гектарів. Виділення в натурі на місцевості та виготовлення документів, що посвідчують право на неї. не проводилось (а.с.147). Відповідно до ст. 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Згідно п.5 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, правила книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Цей Кодекс набрав чинності 01 січня 2004 року. Згідно роз'яснень п.1 постанови Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК Української РСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 06.10.1948 року Червоним сіль ЗАГСом Великобілозерського району Запорізької області, матір'ю [PERSON], [INFO], є [PERSON] (а.с.155). Із змісту свідоцтва про одруження серії [NUMBER], виданого 24.01.1969 року Будинком урочистої реєстрації шлюбу, вбачається, що 24.01.1969 року [PERSON] обрала шлюб з [PERSON], актовий запис № 157. Після реєстрації одруження їй присвоєно прізвище «[PERSON]» (а.с.155). В судовому засіданні було встановлено, що на момент смерті [PERSON] та її донька [PERSON] проживали разом за адресою: Запорізька область [ADDRESS] За правилами ст. 548 ЦК Української РСР, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Отже, відповідно до ст. 548 ЦК Української РСР, яка була чинна на момент смерті [PERSON], позивач [PERSON] прийняла спадщину. Відповідно до ст. 549 ЦК Української РСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. За змістом ст.ст. 548, 549 ЦК Української РСР, прийняття частини спадщини є прийняттям всієї спадщини, при цьому для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Таким чином, враховуючи, що позивач [PERSON] є спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON], фактично прийняла спадщину, відповідачі визнали позовні вимоги в повному обсязі та не заперечували проти їх задоволення, оформити спадщину позивач не може в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на земельну ділянку, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги щодо визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом після померлої [PERSON] законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню. В той же час, позовні вимоги про визнання права власності на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності ВАТ «Нива», що розташоване на території Червоної сільської ради Великобілозерського району Запорізької області, розміром 6,88 умовних кадастрових гектарів, в порядку спадкування за законом після померлої [PERSON] підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до пункту 17 Перехідних положень Земельного кодексу України, сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Відповідно до роз'яснень, які містяться в пункті 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). У разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) не передбачено порядку видачі нового сертифікату на ім'я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай). Отже, у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай), належним способом захисту прав спадкоємців є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. З урахуванням вище зазначеного, слід прийти до висновку, що оскільки спадкодавець [PERSON] за життя не набула права власності на земельну частку (пай), а лише отримала сертифікат на право на земельну частку (пай), який є правовстановлюючим документом при реалізації нею права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) та отримання нею державного акта на право власності на землю відповідно до законодавства, то відповідно спадкоємець - позивач по справі, має лише право на земельну частку (пай) в порядку спадкування законом. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. На підставі викладеного та

Outcome: partial