Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-03 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~ \~Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про усунення спадкоємця за законом першої черги, який має право на обовязкову частку у спадщині, від права на спадкування. В судовому засіданні [PERSON] та її представник [PERSON] позов підтримали та просять суд встановити факт ухилення спадкоємця за законом першої черги, який має право на обовязкову частку у спадщині, а саме [PERSON], [INFO] від виконання обовязку щодо утримання спадкодавця [PERSON], померлої 16.11.2013 року та усунути спадкоємця за законом першої, який має право на обовязкову частку у спадщині, а саме [PERSON], [INFO], від права на спадкування майна, що належало його матері - спадкодавцю [PERSON], померлої 16.11.2013 року. В обґрунтування позовних вимог посилаються на те, що 15.11.2013 року померла [PERSON], яка була бабусею позивача та мамою відповідача [PERSON] Після смерті бабусі відкрилася спадщина, яка складається з квартири [ADDRESS]. 16.05.2012 року [PERSON] склала на імя позивача заповіт, в якому зробила таке розпорядження, квартиру [ADDRESS] заповідає [PERSON], [INFO]. У визначений законом строк позивач звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Як вбачається із довідки №194/01-16, виданої 15.10.2014 року приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу [PERSON] син померлої [PERSON] також подав заяву нотаріусу про прийняття спадщини після смерті його матері [PERSON] Оскільки [PERSON] на момент відкриття спадщини був непрацездатним, тобто особою, яка досягла пенсійного віку, то має право на спадкування обовязкової частки майна його матері. Крім того позивач вказала, що відповідач [PERSON] є рідним сином спадкодавця [PERSON] та зобовязаний утримувати свою непрацездатну матір, яка потребувала такої допомоги, однак свідомо ухилявся від виконання такого обовязку. Після смерті в 1997 році свого чоловіка, [PERSON] залишилася проживати одна в квартирі. Вона була неспроможна своїми силами і через похилий вік, каліцтво та хворобу, ні фізично, ні матеріально забезпечити умови свого життя у звязку з чим, потребувала сторонньої допомоги і піклування. Також позивач вказала, що допомогу та піклування за [PERSON] здійснювала її мама, але захворіла і не змогла за станом здоровя піклуватися про свою матір. Оскільки позивач разом із своєю сімєю переїхала жити до [PERSON], то разом із чоловіком вони піклувалися за нею, доглядали за нею, а у випадках, коли позивач не мала на це змоги, змушена була просити своїх знайомих виводити [PERSON] на прогулянку та розігрівати їй обід. В інший час [PERSON] була закрита в своїй квартирі. Навесні 2013 року [PERSON] перенесла інсульт, повністю втратила здатність самостійно, без сторонньої допомоги, не тільки себе обслуговувати, але й рухатись. В цей час відповідач заходив провідати свою матір і йому було достеменно відомо про її хворобу і потребу в сторонній допомозі. Крім того позивач вказала, що її матір та вона особисто неодноразово говорили відповідачу [PERSON] про те, що бабуся потребує сторонньої допомоги, аби він приходив і виводив її на прогулянку, спілкувався з нею, підігрівав обід, прибирав в квартирі, прав та прасував одяг, виносив сміття, ходив в магазин за продуктами. Однак, відповідач відмовився морально та фізично підтримати свою матір, мотивуючи тим, що в нього немає ні коштів, ні часу. Вважають, що за наведених обставин, відповідач [PERSON] має бути усунений судом як спадкоємець першої черги, який має право на обовязкову частку у спадщині, від права на спадкування, оскільки мав можливість надавати допомогу спадкодавцю, проте ухилявся від обовязку щодо її надання. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов [PERSON] не визнав, вважає позов необґрунтованим, а позовні вимоги не відповідають фактичним обставинам. Просить відмовити в його задоволені. В поданому до суду запереченні вказав, що після того, як в квартиру за адресою [ADDRESS] вселилася сімя позивача, його фізично позбавили можливості відвідувати свою матір [PERSON], оскільки [PERSON] змінила вхідні замки на дверях та тримала матір постійно замкненою в квартирі. І ця обставина поширювалася не тільки на нього, але й на членів його сімї ( дружину, сина, дочку). Після цього, спілкування з мамою сталою проблемне та епізодичне. Однак він навідувався до неї, вибираючи моменти, коли позивача не було вдома. Він постійно приносив мамі гостинці, годував принесеною їжею, а посуд відразу забирав з собою. При відвідуванні мами, відповідач спілкувався з нею, допомагав в силу своїх можливостей, оскільки сам є пенсіонером і не володіє достатніми статками. Вказує на те, що неодноразово пропонував мамі матеріальну допомогу на купівлю ліків та необхідних речей в господарстві, але вона відмовлялася, пояснюючи це тим, що отримує таку ж пенсію як і він. Крім того мама йому пояснювала, що їй допомагає онука, яка в неї проживає, а тому матеріальної допомоги мама не потребувала. Відповідач також вказав, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що спадкодавець потребував допомоги саме відповідача, останній мав можливість її надавати, проте ухилявся від обовязку щодо її надання. Представник відповідача адвокат [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав з підстав, викладених в письмових в запереченнях на позовну заяву, пояснив, що суду не надано допустимих доказів про те, що спадкодавець не могла себе утримувати і потребувала допомоги саме зі сторони відповідача. Вважає, що позивачем не надано суду доказів перебування [PERSON] в безпорадному стані, як обовязкового юридичного факту для усунення від спадщини та ухилення відповідача від надання їй допомоги. Просить суд у задоволені позову відмовити за безпідставністю та недоведеністю позовних вимог. Заслухавши учасників судового процесу, свідків, дослідивши матеріали справи та подані сторонами письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги не підлягають до задоволення виходячи з наступного. Так, в судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що позивач [PERSON] та [PERSON] просили відповідача, аби він приходив до мами, але він до неї не приходив, не допомагав їй. Свідок [PERSON] показала, що відповідач [PERSON] є її двоюрідним братом, а [PERSON] його племінниця. Померла [PERSON] була рідною сестрою її батька. [PERSON] жила з чоловіком, а після його смерті жила сама. Навідувала її донька майже кожен день. В останнні роки у неї було погане здоровя, вона була абсолютно глуха, та зовсім сліпа. В неї був інсульт. Вона не могла сама рухатися, її доглядала [PERSON] та її чоловік до самої смерті. Вона не могла самостійно себе обслуговувати. При ній відповідач не допомагав [PERSON] Свідок [PERSON] показала, що [PERSON]М була матірю [PERSON] та [PERSON] Вона сама була подругою [PERSON] Покійна [PERSON] жила з чоловіком, а після його смерті жила сама, а після смерті її доглядала донька. Спочатку вона себе обслуговувала, а потім вже не могла. З нею жила [PERSON] із сімєю. [PERSON] говорила, що [PERSON] до мами не приходить. За пів року до смерті, у неї стався інсульт. Свідок [PERSON] показала, що її син є чоловіком [PERSON] Шість років після одруження син з невісткою [PERSON] проживали за адресою [INFO]. [PERSON] проживала з чоловіком, а потім з її дітьми. [PERSON] була немічна, її треба було доглядати. В неї був інсульт. [PERSON] знав про це, але до мами не приходив. Вона його бачила в квартирі один раз. [PERSON] потребувала допомоги. Без сторонньої допомоги не могла виходити в двір. Вона могла ходити в двір, була адекватною. Свідок [PERSON] показала, що [PERSON] є рідним дядьком [PERSON] з якою вони подруги вже 20 років. Спадкодавець не могла себе самостійно обслуговувати. ЇЇ син знав про такий стан. Вона це знає зі слів [PERSON] У [PERSON] за пів року до смерті був інсульт. За нею доглядали [PERSON] та її чоловік Саша. При ній [PERSON] дзвонила [PERSON] і просила його прийти до мами. Свідок [PERSON] показав, що [PERSON] є дядьком [PERSON], яка з сімєю проживала з [PERSON] в одній квартирі в будинку біля базару. [PERSON] ходила по квартирі зі стільчиком. Вона не могла себе самостійно обслуговувати Бачив відповідача в квартирі один раз. [PERSON] перед смертю була лежачою. Допомогу їй здійснювала [PERSON] Свідок [PERSON] показав, що є чоловіком позивача [PERSON] відповідач [PERSON] є рідним дядьком його дружини. Він з дружиною проживали із сімєю в квартирі разом із [PERSON] За пів року до смерті у [PERSON] був інсульт. Вона ходила сама, але їй було важко. Бувало, що вона щось брала з холодильника і воно падало. [PERSON] знав про стан мами. Він іноді приходив до неї, спілкувався. За [PERSON] доглядали його дружина [PERSON], мама [PERSON], його мама, та він. [PERSON] фінансово не допомагав своїй матері. Свідок [PERSON] показав, що є сином відповідача [PERSON] Коли [PERSON] з сімєю переїхали в квартиру бабці [PERSON], то відразу ж поміняли замки на вхідних дверях в квартиру. Вони нікого в квартиру не пускали. Він сам, його батько спілкувалися з [PERSON] через вікно. [PERSON] обмежила їхнє спілкування з [PERSON] Вона самостійно пересувалася по квартирі. Він її бачив і спілкувався через вікно приблизно за 3 місяці до смерті. Вони з батьком передавали їй через вікно овочі, фрукти. Вона могла самостійно приготувати собі їжу. За один рік до смерті він заходив в квартиру, спілкувався з [PERSON] Допитана в судовому засіданні як свідок позивач [PERSON] показала, що у [PERSON] були проблеми зі здоровям. [PERSON] доглядали її дочка, вона та її чоловік. [PERSON] знав про стан здоровя мами. [PERSON] не могла себе самостійно обслуговувати. Вони просили [PERSON] допомоги, але він відмовився допомагати. За пів року до смерті в неї був інсульт, вона втратила зір. [PERSON] казав, що дуже вдячний їм за допомогу, яка надається його мамі. Вони дзвонили до нього, просили, аби він прийшов до мами, але він не приходив. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ГЮ №147984 виданого 16.11.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції, померла [PERSON] (а.с.7). Згідно заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу [PERSON] від 16.05.2012 року (реєстровий номер 1248) [PERSON] квартиру [ADDRESS] заповіла [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Відповідач [PERSON], [INFO], як непрацездатна особа на час відкриття спадщини і син спадкодавця [PERSON] має право на обов'язкову частку у спадщині після її смерті на підставі\~ст. 1241 ЦК України. З показань допитаних у судовому засіданні свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] судом встановлено, що [PERSON] в силу похилого віку надавалася допомога та здійснювався сторонній догляд зі сторони доньки [PERSON], позивача [PERSON] та її чоловіка [PERSON] Вказана обставина визнається і самим позивачем [PERSON] Останні 6 років догляд за [PERSON] здійснювала позивач [PERSON] При цьому, як ствердили свідки, у зв'язку з тим, що догляд був належним та достатнім, [PERSON] нічого не потребувала. Проте суду не надано доказів щодо обсягу цієї допомоги, на протязі якого часу вона надавалася та в чому полягав сторонній догляд. Позивачем не надано доказів того, що відповідач ухилявся від надання допомоги спадкодавцеві і що за життя померла потребувала стороннього догляду саме відповідача, що останній мав можливість її надати, проте ухилявся від обов'язку щодо її надання. Судом встановлено, що ні сама спадкодавець, ні позивач, як заінтересована особа, не зверталися до органу опіки і піклування для встановлення опікунства над померлою, а також, не зверталися до соціальної служби для призначення соціального працівника. Посиланння позивача на те, що [PERSON] була інвалідом 3 групи з дитинства, а також пояснення свідків про те, що [PERSON] потребувала сторонньої допомоги внаслідок низки захворювань, а також перенесеного за півроку до смерті інсульту, не можуть бути належними доказами перебування останньої в безпорадному стані, оскільки позивачем не надано документального підтвердженння цієї обставини та відповідно до п. 11 постанови Кабінету Міністрів України від 03 грудня 2009 року № 1317, потребу в сторонньому догляді визначає тільки МСЕК. Про те, що [PERSON] могла самостійно пересуватися по квартирі за допомогою підручних засобів, здійснювати елементарний догляд за собою підтвердили свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Дана обставина підтверджує, що спадкоємець [PERSON] не перебувала у безпорадному стані. Статтею 1216\~ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За правилами\~ст. 1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до\~ст. 1261 ЦК України\~у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1\~\~ст. 1241 ЦК України, право на обов'язкову частку у спадщині мають малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Відповідно до вимог ч. 5\~ст. 1224 ЦК України\~за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Частиною 6\~\~ст.\~1224\~ЦК України передбачено, що положення цієї статті поширюються на всіх спадкоємців, у тому числі й на тих, хто має право на обов'язкову частку у спадщині, а також на осіб, на користь яких зроблено заповідальний відказ Виходячи зі змісту ч. 5\~\~ст. 1224 ЦК України\~та з урахуванням роз'яснень, викладених у п. 6\~\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»,\~правило ч. 5\~\~ст. 1224 ЦК України\~\~стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до\~\~СК України\~\~не були зобов'язані утримувати спадкодавця. Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Суд при вирішенні справи про усунення особи від права на спадкування повинен встановити як факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, так і факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та потребу спадкодавця в допомозі цієї особи. Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребує допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на ухилення від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов'язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов'язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Таким чином, ухилення характеризується умисною формою вини. Стаття 51 Конституції України\~\~закріплює обов'язок повнолітніх дітей піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Таке піклування, турбота може знаходити свій вияв у особистому догляді, наданні матеріальної допомоги, представництві, захисті прав та інтересів батьків у різних установах тощо. Згідно з\~\~Сімейним кодексом України\~\~повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги (частина 1 статті 202). Відповідно до ч. 1\~\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторонам повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи всі вищевикладені обставини у їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність підстав для усунення [PERSON] від права на спадкування, оскільки судом не встановлено факту ухилення його від виконання обов'язку щодо утримання [PERSON] Судом не встановлено необхідності для надання спадкодавцю такої допомоги саме з боку [PERSON], враховуючи надання їй допомоги з боку [PERSON] в належному та достатньому обсязі, яка із своєю сім»єю проживали разом з спадкодавцем. Твердження позивача ґрунтуються на припущеннях, оскільки належних доказів про умисне ухилення відповідача від надання допомоги в суді не здобуто, а позивачем не надано. Заявлені позовні вимоги не знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи судом, є не доведеними, а тому не підлягають до задоволення. При цьому суд враховує сімейні звязки відповідача зі спадкодавцем, відвідування ним спадкодавця, пропозицію надання їй допомоги, та об'єктивну неможливість здійснення її утримання через обмежені можливості в силу непрацездатності. Відповідно до ч.ч. 1, 2\~ст. 141 ЦПК України\~ судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи у разі відмови в позові покладаються на позивача. Оскільки у задоволенні позовних вимог позивачу відмовлено, тому і позовні вимоги в частині стягнення судових витрат не підлягають до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed