Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про те, що з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 17 грудня 2012 року. Від цього шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Протягом останніх двох років сімейне життя поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з них має свої діаметрально протилежні погляди на шлюб та сімю. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, такими як повага до дружини, піклування про збереження сімї, доброзичлива сприятлива морально-психологічна атмосфера. З його ініціативи між ними постійно виникають сварки, свідком яких нерідко стає їх дитина, що тяжким чином впливає на її психічний стан та кожен раз спричиняє їй душевні страждання. Відповідач довгий час не працював і їй довелося йти працювати на завод, коли дочці виповнилося 8 місяців, дитину доглядала мати відповідача, зароблені нею кошти вони відбирали насильницьким способом та витрачали за власними потребами. Крім того, з метою навязати їй своє бачення проблемних питань, відповідач і його мати припускалися до аморальних вчинків, що виражалися в рукоприкладстві, в присутності їх доньки. Вона живе в постійному страху, дитина живе в щоденному тютюновому мороці, бо він палить у квартирі. Відповідач часто вдається до аморальних вчинків, запрошуючи доньку до ванної кімнати, коли приймає ванну. На прохання не робити так, починав її виганяти із квартири, пояснюючи, що це їх з матірю квартира і вони будуть робити що забажають. Через постійне пияцтво відповідача, вона неодноразово зверталася до Голованівського РВ УМВС зі скаргами, які були належним чином зареєстровані. 19 червня 2015 року після отримання авансу відповідач по справі, у пяному вигляді вихопив у неї їх дворічну доньку, посадив її в машину і почав возити її з «вітерцем» по селищу, при тому, що водійських прав не має. Вона звернулася до дільничного інспектора із заявою. 20 червня 2015 року, вранці відповідач зі своєю матірю насильно, під крики дитини, викинули їх із квартири, забрали ключі, цей факт записано нею на диктофон. Ввечері дитину забрали її батьки, а вона стикалася по людях. Протягом тривалого часу відповідач взагалі самоусунувся від необхідності матеріально забезпечувати свою сімю. усі зароблені ним кошти взагалі не надавав для потреб сімї. Відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають у їх сімї, він не здатен підтримувати нормальну моральну атмосферу в сімї, піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. На цей час ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання остаточно припинено. За її глибоким переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, оскільки як у неї, так і у відповідача на грунті сімейно-побутових проблем та діаметрально протилежних поглядів на сімейне життя, розвинулася неприязнь один до одного, втрачено почуття любові та поваги. Вважає, що за таких умов шлюб необхідно розірвати. Вона, як мати їх малолітньої доньки, усвідомлюючи свою особисту відповідальність за виховання та піклування про дитину, створення для неї належних соціально-побутових умов проживання, збереження психічного та фізичного здоровя, духовного і розумового розвитку, вважає за необхідне визначити місце проживання їх дитини. Переконана, що їх донька повинна проживати разом з нею за місцем її реєстрації в с. Старі Бабани вул. Шевченка, дос 6, кв. 2. Вона спроможна забезпечити дитину усім необхідним. Дитина відвідує дитячий садок, облікована в медичних установах. Вона постійно слідкує за станом здоровя дитини, її розумовим розвитком, виховує та піклується про неї, у неї з донькою психологічний контакт, привязаність. З огляду на досвід, який є у суспільстві, проживання дитини саме з матірю є для дитини більш прийнятним, оскільки у матері більше емоційно-вольової мотивації можливостей та часу приділяти дитині увагу. При розгляді цього питання просить суд врахувати те, що відповідач, якому виповнилося 38 років, лише один рік за все своє життя працює по трудовій угоді, зловживає спиртними напоями, що негативно позначається на вихованні дитини. Поведінка відповідача до членів своєї сімї характеризується грубістю, він емоційно не врівноважений та схильний до фізичних розправ. Наміру перешкоджати відповідачу у здійсненні його прав та обовязків щодо їх дитини, але у її присутності, оскільки не має довіри щодо його порядності, немає. Разом з тим, враховуючи ту обставину, що відповідач протягом їх подружнього життя не надавав зароблені кошти на потреби сімї, в тому числі дитини, у неї є підстави вважати, що відповідач і в подальшому буде ухилятися від матеріального утримання дитини, тобто платити аліменти. Просить суд розірвати шлюб між нею, [PERSON], і відповідачем [PERSON], зареєстрований 17 грудня 2012 року виконкомом Побузької селищної ради Голованівського району Кіровоградської області, актовий запис № 34. Стягнути з відповідача [PERSON], [INFO], аліменти на її користь на утримання доньки [PERSON], [INFO], починаючи з дня предявлення позову до суду і до досягнення донькою повноліття. Визначити місце проживання доньки [PERSON], [INFO], біля неї, її матері [PERSON]. Судові витрати просить стягнути з відповідача. Позивач [PERSON] в судовому засіданні уточнила позовні вимоги в частині розміру стягуваних аліментів, а саме просить суд стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів відповідача, не стягувати судовий збір, а в іншій частині позовні вимоги підтримала. Пояснила, що перебуває з відповідачем по справі у зареєстрованому шлюбі, у якому 31 січня 2013 року народилася донька. Протягом останніх двох років стосунки між ними погіршилися і на цей час шлюб носить лише формальний характер, оскільки проживають вони окремо і спільного господарства не ведуть. Вважає збереження шлюбу недоцільним, тому наполягає на його розірванні. Дочка залишилася проживати з нею, і після розірвання шлюбу місце її проживання не має бути зміненим. Також, на її думку, відповідач, як батько дитини, зобовязаний надавати кошти на утримання дочки, тому просить суд позов задоволити, з урахуванням зазначених змін до позовних вимог. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечує проти задоволення позову. Представник третьої особи [PERSON] в судовому засіданні вважає, оскільки між батьками досягнуто згоди щодо місця проживання дитини, батько не заперечує проти сплати аліментів на утримання дитини та розірвання шлюбу, задоволення позову не суперечитиме інтересам дитини. Згідно свідоцтва про шлюб серії І-СР № 124274, виданого повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Умані Уманського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області, шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстровано 17 грудня 2012 року, актовий запис № 34. Прізвища після реєстрації шлюбу: чоловіка [PERSON], дружини [PERSON]. Згідно свідоцтва про народження серії І-ОЛ № 143670, виданого виконкомом Побузької селищної ради Голованівського району Кіровоградської області, батьками [PERSON], [INFO] є: батьком [PERSON], матірю [PERSON]. Актовий запис № 8. Суд, вислухавши осіб, які беруть участь у розгляді справи та вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом достовірно встановлено про те, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17 грудня 2012 року. В судовому засіданні сторони підтвердили, що на час звернення до суду проживають окремо і не ведуть спільного господарства, а також той факт, що шлюб носить лише формальний характер. За вказаних обставин суд не вбачає підстав для збереження сімї та примирення сторін. Також судом було встановлено, що сторони по справі є батьками [PERSON], 31 січня 2013 року, яка на цей час проживає зі своєю матірю, позивачем по справі, і знаходиться на її утриманні. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти проживання дитини з матірю, а також проти сплати на її утримання аліментів. У відповідності до ч. 1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення повноліття. Згідно ч. 2 ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і «або) натуральній формі. У відповідності до ч. 3 цієї статті за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: approved