Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] , Хоростківської міської ради Гусятинського району Тернопільської області, треті особи, які не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - відділ Держгеокадастру в Гусятинському районі, Головне управління Держгеокадастру у Тернопільської області про усунення перешкод у здійсненні нею приватизаці земельної ділянки площею 0,2500 га.,цільовим призначенням-для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована по [ADDRESS] та земельної ділянки площею 0,2687 га., цільове призначення-для ведення особистого селянського господарства, що розташована по [ADDRESS] шляхом надання права подальшого проведення приватизації без підпису суміжних користувачів [PERSON] та [PERSON] та зобов`язання Хоростківської міської ради Гусятинського району Тернопільської області затвердити технічну документацію [PERSON] із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок без погодження меж із суміжними землекористувачами [PERSON] та [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 13 листопада 2017 року рішенням Перемилівської сільської ради Гусятинського району її було надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) з метою передачі у власність земельних ділянок площею 0,9178 га. в [ADDRESS] , з яких: 0,2500 га. - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; 0,2687 га. - для ведення особистого селянського господарства. Під час виготовлення технічної документації на вищевказані земельні ділянки, суміжні землекористувачі [PERSON] , [PERSON] відмовилися підписувати акти прийомки-передачі межових знаків на зберігання. Причиною відмови погоджувати межові знаки зі сторони [PERSON] є те, що ніби то її земельна ділянка накладається на земельну ділянку останньої, а з сторони відповідачки [PERSON] - те, що не підпише акти погодження меж доти поки не підпише вказані акти [PERSON] .. Також вказала, що 21 серпня 2017 року вона звернулася до Перемилівської сільської ради із заявою про проведення перевірку меж її земельних ділянок та [PERSON] відповідно до меж, які діяли станом на 1965 рік, тобто, з того часу, коли була встановлена огорожа між ними. Проте, у листі-відповіді на вищезазначену заяву від 11 вересня 2017 року за №02-27/318 Перемилівська сільська рада не вказала на захоплення нею земельної ділянки [PERSON] 29 листопада 2017 року вона звернулася до тієї ж ради із заявою про встановлення факту не порушення нею меж суміжних землекористувачів та затвердження технічної документації без підписів суміжних землекористувачів. У відповідь на зазначену вище заяву отримала із Перемилівської сільської ради лист від 05 грудня 2017 року за № 02-27/461 із рекомендацією звернутися до суду щодо вирішення вказаного питання. Крім того зазначила, що 12 грудня 2017 року вона звернулася з аналогічною заявою до Хоростківської міської ради, яка своїм рішенням від 17 квітня 2018 року, на підставі проведеного обстеження її земельних ділянок та [PERSON] та в результаті якого було складено акт від 27 грудня 2017 року, відмовила її в погодженні актів прийомки-передачі межових знаків на зберігання та кадастрові плани земельних ділянок в [ADDRESS] без підпису суміжних землекористувачів [PERSON] , [PERSON] та рекомендувала звернутися до суду для вирішення вказаного питання. Вважає, що вказаним рішенням ради її фактично відмовлено в затвердженні технічної документації на земельні ділянки та праві на отримання у власність земельних ділянок. Посилаючись на норми ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст.ст.81,118,198, Земельного кодексу України, п.2.8, п.3.12 Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками», затвердженої наказом Держкомзему від 18 травня 2010 року №376, вважає, що вищевказана відмова Хоростківської міської ради суперечить закону та є безпідставною. Непогодження меж земельної ділянки із суміжними власниками та землекористувачами не може слугувати підставою для відмови відповідної ради в затвердженні технічної документації. Посилаючись на наведене, позивач просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, просили позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Також позивачка вказала, що проекти актів прийомки-передачі межових знаків на зберігання, підготовленні виконавцем ФОП [PERSON] її були вручені [PERSON] після рішення Перемилівської сільської ради від 13.11.2017 року, тобто приблизно в грудні 2017 року за місцем роботи останнього. Після того, наступного дня вона самостійно, будучи вдома запропонувала [PERSON] та [PERSON] підписати вищевказані акти, проте, вони відмовилися від їх підписання. Після того, вона звернулася до Перемилівської сільської ради із заявою з вищевказаного приводу. З метою вирішення її заяви 27.12.2017 року комісійно було проведено обстеження земельної ділянки та складено акт обстеження земельної ділянки та погодження актуприйомки-передачі межових знаків на зберігання. При складанні вказаного акта ФОП [PERSON] не було. Вона не може надати письмового доказу на підтвердження того, коли був ФОП [PERSON] на її земельній ділянці. Саме заява від 12.12.2017 року, акт обстеження земельної ділянки від 27.12.2017 року були предметом розгляду на четвертій сесії Хоростківської міської ради від 17 квітня 2018 року, згідно рішенням якої її відмовлено у погодженні актів прийомки-передачі межових знаків на зберігання та кадастрові плани на земельні ділянки. Позивач [PERSON] також вказала, що саме [PERSON] прершкоджає її праву на приватизацію земельних ділянок шляхом не підписання акту погодження меж земельних ділянок. ФОП [PERSON] повідомляв її та суміжних землекористувачів [PERSON] та [PERSON] про дату і час проведення робіт із закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Відповідачка [PERSON] та її представник у судовому засіданні 21.02.2020 року та 24.11.2020 року заперечили щодо задоволення позовних вимог, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позов. Вказали, що вважають позовні вимоги безпідставними, виходячи з наступного. Вказали, що [PERSON] та [PERSON] є сусідами, а належні їм на праві користування земельні ділянки мають спільну межу, яка встановлена ще у 1965 році. Посилаючись на норми ст.81, 118, 120 Земельного кодексу України, вважають, що позивачка [PERSON] як власник житлового будинку має право приватизувати земельні ділянки, які перебувають у її користуванні лише в тому обсязі, що були у попереднього землекористувача. Представник відповідачки вказав, що позивачка не долучила до позовної заяви доказу на підтвердження того, що вона є єдиним власником житлового будинку та єдиним користувачем вказаних у позовній заяві земельних ділянок. Також представник відповідача вказав, що виходячи зі змісту ст.ст. 106, 107, 198 Земельного кодексу України, ст.55 Закону України «Про землеустрій», п.3.12 Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками», затвердженої наказом Держкомзему від 18 травня 2010 року №376 погодження меж земельної ділянки із суміжними власниками та землекористувачами є складовою кадастрової зйомки. Виконавець (сертифікований інженер-землевпорядник) зобов`язаний належним чином та завчасно повідомити власників (користувачів) суміжних земельних ділянок про дату і час проведення робіт із закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Проте, виконавець не повідомляв відповідачку [PERSON] про дату та час проведення кадастрових зйомок земельних ділянок та робіт із закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі, а також і інших суміжних співкористувачів земельної ділянки про дату, час проведення кадастрових зйомок земельних ділянок та робіт із закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі, які є сусідами з позивачкою та відповідно співвласниками житлового будинку [ADDRESS] . Крім того, зазначили, що матеріали технічної документації із землеустрою, зокрема в частині встановлення меж земельної ділянки на місцевості, закріплення їх межовими знаками були проведені із порушенням вищенаведених вимог Земельного кодексу України та Інструкції, а саме: у відсутності відповідачки [PERSON] та інших суміжних землекористувачів із вищенаведених підстав; без урахування об`єктивних даних про дійсний розмір, межі та конфігурацію земельної ділянки, яка підлягала приватизації, оскільки з кадастрових планів земельних ділянок, доданих позивачем до позову, вбачається, що конфігурація спірної земельної ділянки, її конкретні розміри між поворотними точками та загальна площа не відповідає розмірам та межам земельних ділянок, які встановленні у 1965 році. Вважає, що [PERSON] частково захопила земельну ділянку, яка перебуває у користуванні відповідачки [PERSON] та її родичів. Також вказали, що оскільки законодавством України не передбачено обов`язку землекористувача надавати згоду на погодження меж суміжних земельних ділянок, тому вважають, що діями відповідачки [PERSON] права позивачки на приватизацію земельної ділянки не порушено. Крім того відповідач [PERSON] в судовому засіданні вказала, що позивач до неї не зверталася з приводу підписання актів прийомки-передачі межових знаків, які містяться на а.с.15, 16. ФОП [PERSON] її не запрошував на огляд земельних ділянок та не повідомляв її про дату і час проведення робіт із закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). При обстеженні земельної ділянки та складані акту 27.12.2017 року ФОП [PERSON] не було. Представник відповідача [PERSON] також вказав, що 31.08.2018 року [PERSON] звернулася із заявою, згідно якої просила внести зміни щодо розмірів земельних діляянок. Представник відповідача Хоростківської міської ради у судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомлений про час, місце розгляду справи. Проте, 18.02.2019 року до суду було надіслано клопотання про розгляд справи у відсутності їх представника. У підготовчому судовому засіданні 11.09.2018 року представником відповідача суду надано відзив на позов, згідно якого відповідач Хоростківська міська рада Гусятинського району просить відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на те, що погодження меж земельної ділянки здійснюється суміжними землекористувачами добровільно, а у випадку безпідставної відмови у погодженні цих меж та за наявності чітко встановленої та зафіксованої межі між земельними ділянками, такий спір може вирішити Хоростківська міська рада шляхом затвердження складеного землевпорядною організацією акту погодження меж земельної ділянки без погодження суміжного землекористувача. Однак, у випадку наявності між суміжними землекористувачами спору щодо межі належних їм земельних ділянок, відсутності чіткої межі цих ділянок чи неможливості її чіткого встановлення, місцева рада не може затверджувати акт погодження меж земельної ділянки без їх погодження суміжними землекористувачами. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, хоча була у встановленому законом порядку повідомлена про день, час, місце розгляду справи. Про причини неявки не повідомила. Проте, від отримання повістки про виклик до суду відмовилася, що підтверджується довідками укрпошти, наявними в матеріалах справи. Заяви про неможливість явки в судосе засідання суду не надала. Представник третьої особи головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про день, час, місце розгляду справи. Проте, до суду від третьої особи надіслані письмові пояснення, згідно яких, вони просять справу розглянути без участі їх представника. У письмових поясненнях з посиланням на норми ст.ст.118,198 Земельного кодексу України, Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками», затвердженої наказом Держкомзему від 18 травня 2010 року №376 третя особа зазначає, що встановлення меж земельної ділянки на місцевості, закріплення їх межових знаками необхідно проводити відповідно до вимог вищевказаної Інструкції, тобто в присутності суміжних землекористувачів, з метою врахування об`єктивних даних про дійсний розмір та конфігурацію земельної ділянки, яка підлягає приватизації. Вважає підставу відмови відповідача [PERSON] від погодження меж земельної ділянки накладення земельної ділянки позивача на її земельну ділянку сумнівною, оскільки лише Державний кадастровий реєстр може підтвердити факт накладок (перетину) земельних ділянок або їх частин, які перебувають у користуванні позивача та відповідача [PERSON] , а для цього останній необхідно розробити землевпорядну документацію та подати заяву про реєстрацію земельної ділянки у Державному земельному кадастрі. Судом встановлено, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотеки, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 141936391 від 19.10.2018 року (Т.1 а.с.168,169) співвласниками житлового будинку [ADDRESS] є позивач [PERSON] та [PERSON] . Співвласниками житлового будинку [ADDRESS] є відповідач [PERSON] , [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтв про право власності на частку житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, виданими Перемилівською сільською радою 11.01.2002 року за № 32, які зареєстровані в Гусятинському РК БТІ 29.01.2003 року за реєстровим №109 (Т.1 а.с.113 ,170). Як вбачається з архівного витягу із рішення восьмої сесії двадцять другого скликання Перемилівської сільської ради від 22.12.1996 року «Про передачу громадянам у приватну власність земельних ділянок для ведення особистого підсобного господарства, будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських будівель», виданого архівним відділом Гусятинської районної державної адміністрації 08.10.2018 року за № 03-04/162 відповідачці [PERSON] вказаним рішенням сесії Перемилівської сільської ради передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель та земельну ділянку площею 0,45га для ведення особистого підсобного господарства. (Т.1 а.с.217). Суміжними землекористувачами із земельними ділянками, які позивач [PERSON] має намір отримати у власність, є [PERSON] та [PERSON] .Вказаний факт підтверджується копією довідки, виданої Хоростківською міською радою від 05.02.2018 року за №12213-2-19-д (Т.1 а.с.123). 13 листопада 2017 року рішенням шістнадцятої сесії сьомого скликання Перемилівської сільської ради Гусятинського району Тернопільської області № 145 позивачу [PERSON] надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) з метою передачі у власність земельних ділянок загальною площею 0,9178 га. в тому числі: земельної ділянки площею 0,2500 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що в [ADDRESS] ; земельної ділянки площею 0, 2687 га для ведення особистого селянського господарства, що в [ADDRESS] ( Т.1 а.с.7). Рішенням Гусятинського районного суду Тернопільської області від 11 жовтня 2019 року (Т.2 а.с.176-179) відмовлено в задоволені позову [PERSON] до Хоростківської міської ради Гусятинського району Тернопільської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача [PERSON] про визнання незаконним та скасування рішення Перемилівської сільської ради від 13.11.2017 року №145 «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок [PERSON] » із змінами, внесеними рішенням Хоростківської міської ради Гусятинського району Тернопільської області від 17.04.2018 року № 245 «Про внесення змін до рішення 6 сесії 7 скликання № 145 від 13.11.2017 року Перемилівської сільської ради «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок [PERSON] ». Вказане рішення суду після перегляду в апеляційній та касаційній інстанціях (Т.2 а.с.181-186, 230-235) набрало законної сили. У 2017 році фізичною особою - підприємцем [PERSON] на замовлення позивача про виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) в [ADDRESS] площею 0,2500 га та площею 0,2687 га вказаним підприємцем було проведено комплекс робіт по виготовленню технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості), але виготовлення самої документації так і не відбулося. Вказана робота проводилася в жовтні 2017 року і станом на 27.10.2018 року не виконана. Зазначений факт підтверджується відповіддю ФОП [PERSON] від 27.10.2018 року № 227 на адвокатський запит адвоката Башуцького І.Я. від 23.10.2018 року.(Т.1 а.с.194,195). У даній відповіді також зазначено, що подальше виконання робіт по даних за жовтень 2017 року не можливе і суперечить вимогам п.«г» ст.28 Закону України «Про землеустрій». Замовнику [PERSON] видано підписані ним кадастрові плани та акти прийому-передачі межових знаків, як зразок документів, що могли би бути у технічній документації за умови погодження меж з суміжними землекористувачами без виникнення будь-яких заперечень щодо меж земельної ділянки. Кадастрові плани та акти є складовою документації із землеустрою, і будь-який розгляд чи аналіз їх, як окремих документів не в складі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) неможливий. Технічна документація із землеустрою щодо вказаних земельних ділянок не розроблена і станом на 27.10.2018 року не розробляється. Межові знаки не встановлювалися і встановлюватися не могли, оскільки технічна документація не виготовлена. Повідомлення власників чи користувачів суміжних земельних ділянок, зокрема, [PERSON] про дату і час проведення робіт із закріплення межовими знаками меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) не відбувалося, оскільки роботи по встановленню межових знаків не проводилося. Як вбачається з копії акту обстеження земельної ділянки та погодження акту прийомки-передачі межових знаків на зберігання гр. [PERSON] в [ADDRESS] від 27.12.2017 року, складеного в м. Хоростків комісією в складі трьох представників Хоростківської міської ради, депутата вказаної ради, в.о. старости с.Перемилів, інспектора по земельних питаннях с. Перемилів, в присутності землекористувача [PERSON] , суміжних землекористувачів гр. [PERSON] та [PERSON] (Т.1 а.с.22) було проведено обстеження присадибної земельної ділянки [PERSON] , що в [ADDRESS] . За результатами обстеження вказаної земельної ділянки виявлено, що гр. [PERSON] не погоджує кадастрові плани земельних ділянок гр. [PERSON] у зв`язку з тим, що наявні межові знаки розташовані неправильно та тим, що [PERSON] не була присутня при проведенні геодезичної зйомки земельних ділянок. Комісією рекомендовано розглянути вказаний акт на земельній погоджувальній комісії. Проте, площі земельної ділянки у зазначеному акті не вказано. Згідно копії витягу з протоколу засідання земельної погоджувальної комісії №2 Хоростківської міської ради від 24.01.2018 року (Т.1 а.с.23) комісією розглянуто вищевказаний акт, який складений з метою розгляду заяви [PERSON] про вирішення спору із вищевказаними суміжними землекористувачами, які не підписали акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання в [ADDRESS] та встановлено, що в результаті обмірів спірних земельних ділянок як [PERSON] так і [PERSON] користуються більшими площами земельних ділянок в [ADDRESS] , що згідно карти аерозйомки 1965 року. Комісією рекомендовано землекористувачам [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] дотримуватись добросусідства, а в разі недосягнення згоди між ними [PERSON] звернутися до суду для вирішення спору щодо погодження меж земельних ділянок, що в [ADDRESS] суміжними землекористувачами. Відповідно до рішенням четвертої сесії восьмого скликання Хоростківської міської ради Гусятинського району Тернопільської області від 17 квітня 2018 року №279 «Про розгляд заяви гр. [PERSON] » (Т.1 а.с.8) було розглянуто заяву [PERSON] від 12 12.2017 року, акт обстеження земельної ділянки від 27.12.2017 року, витяг з протоколу засідання земельної погоджувальної комісії №2 від 24.012018 року (Т.1 а.с.9) та за результатами розгляду вказаної заяви [PERSON] відмовлено у погодженні актів прийомки-передачі межових знаків на зберігання та кадастрових планів на земельні ділянки в [ADDRESS] без підпису суміжних землекористувачів [PERSON] та [PERSON] .. Рекомендовано [PERSON] звернутися до суду для вирішення спірного питання щодо погодження меж земельних ділянок в [ADDRESS] із суміжними землекористувачами. Також судом встановлено, що рішенням третьої сесії восьмого скликання Хоростківської міської ради Гусятинського району Тернопільської області від 14.03.2018 року № 211 відповідачу [PERSON] , надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) орієнтовною площею 0,2500 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в [ADDRESS] , з метою передачі її у власність. Як вбачається із копії заяви [PERSON] від 31.08.2018 року, адресованої до в.о старости с.Перемилів, остання просить з метою приведення земельно-облікової документації у відповідність до вимог чинного законодавства України на підставі рішення Перемилівської сільської ради №145 від 13.11.2017 року, рішення Хоростківської міської ради № 245 від 17.04.2018 року та інших документів внести зміни у земельно-кадастровій та по господарській книгах с.Перемилів, змінивши площу і земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства з 0, 21 га на 0,2687 га, що по [ADDRESS] . Суд, заслухавши позивача, її представника, відповідача [PERSON] та її представника, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити, виходячи із наступних підстав. Положеннями п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи судом. Згідно з вимогами ч.5 ст.55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Однією з засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. В силу вимог ст.ст.12, 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з вимогами ст. 76 ЦПК доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами;2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Докази мають відповідати вимогам належності, допустимості, достовірності та достатності. Відповідно до вимог ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Положеннями ч. 2 ст. 78 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.79 ЦПК України). Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях ( ч.6 ст.81 ЦПК). Відповідно до норм ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Підстави набуття права на землю шляхом передачі ділянок у власність встановлюються нормами Земельного кодексу України (далі - ЗК України). Згідно із частиною першою статті 3 ЗК України земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами. Відповідно до частини другої статті 4 ЗК України завданням земельного законодавства є регулювання земельних відносин з метою забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель. У відповідності до ч.1 ст.81 ЗК України громадяни набувають право власності на земельні ділянки на підставі приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування. Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності. Згідно із частиною першою статті 122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Статтею 116 ЗК України визначено підстави набуття права на землю, а саме те, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права власності громадянами та юридичними особами на земельні ділянки, які підлягають приватизації, відбувається в порядку, визначеному ст.118 цього Кодексу. Частинами 1, 2 ст.118 ЗК України визначено, що громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки. Відповідно до частин шостої та сьомої статті 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Статтею 158 ч.2 ЗК України передбачено, що виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. Згідно ч. 3 ст.158 ЗК України органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах. Відповідно до Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 4 травня 1999 року за № 43 (з відповідними змінами), технічна документація зі складання державного акта на право власності на земельну ділянку не містить вимог погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками землі і землекористувачами. Механізм встановлення меж земельних ділянок в натурі визначено Інструкцією про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженою наказом Держкомзему від 18 травня 2010 року № 376. Пунктом 2.1 Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженої наказом Держкомзему від 18.05.2010 року № 376 передбачено, що встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на підставі розробленої та затвердженої технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок або проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Пунктом 2.8 вищевказаної Інструкції передбачено, що після виконання робіт із встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та закріплення їх межовими знаками складається акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання, який містить підписи суміжних землевласників (землекористувачів) у разі, якщо вони не заявляють претензій до існуючих меж. Згідно з пунктом 3.12 Інструкції закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється виконавцем у присутності власника (користувача) земельної ділянки, власників (користувачів) суміжних земельних ділянок або уповноваженою ним (ними) особою. Повідомлення власників (користувачів) суміжних земельних ділянок про дату і час проведення робіт із закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється виконавцем завчасно, не пізніше ніж за п`ять робочих днів до початку робіт із закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Повідомлення надсилається рекомендованим листом, кур`єрською поштою, телеграмою чи за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення. Закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) може здійснюватися за відсутності власників (користувачів) суміжних земельних ділянок у випадку їх нез`явлення, якщо вони були належним чином повідомлені про час проведення вищезазначених робіт, про що зазначається у акті прийомки-передачі межових знаків на зберігання. Пунктом 1.3 вказаної Інструкції визначено, що виконавцем є - юридична особа, що володіє необхідним технічним і технологічним забезпеченням та у складі якої працює не менше двох сертифікованих інженерів-землевпорядників або фізична особа-підприємець, яка володіє необхідним технічним і технологічним забезпеченням та є сертифікованим інженером-землевпорядником; Відповідно до п.34 ч.1 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключною компетенцією міських рад є вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин. Згідно зі ст.55 Закону України «Про землеустрій» встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) проводиться відповідно до топографо-геодезичних та картографічних матеріалів. Межі земельної ділянки в натурі закріплюються межовими знаками встановленого зразка, крім того межові знаки здаються за актом під нагляд на збереження власникам землі та землекористувачам. Згідно 198 ЗК України кадастрові зйомки - це комплекс робіт, виконуваних для визначення та відновлення меж земельних ділянок. Кадастрова зйомка включає: геодезичне встановлення меж земельної ділянки; погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами; відновлення меж земельної ділянки на місцевості; встановлення меж частин земельної ділянки, які містять обтяження та обмеження щодо використання землі; виготовлення кадастрового плану. Враховуючи наведене, погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами є лише складовою кадастрової зйомки. Погодження полягає у тому, щоб суміжнику було запропоновано підписати відповідний акт. Якщо він відмовляється це робити, орган, уповноважений вирішувати питання про приватизацію ділянки, повинен виходити не з самого факту відмови від підписання акту, а з мотивів відмови, наприклад, провести додаткову перевірку, чи має місце «накладання» ділянок. Погодження меж є виключно допоміжною стадією у процедурі приватизації земельної ділянки, спрямованою на уникнення технічних помилок, а підписання акту погодження меж самостійного значення не має, воно не призводить до виникнення, зміни або припинення прав на земельну ділянку, як і будь-яких інших прав у процедурі приватизації. Погодження меж земельної ділянки є складовою частиною кадастрового плану, який, у свою чергу, є складовою частиною технічної документації, необхідної для передачі громадянам безоплатно земельних ділянок на праві приватної власності. Отже, непогодження меж земельної ділянки із суміжними власниками та землекористувачами не може слугувати підставою для відмови відповідної місцевої ради в затвердженні технічної документації. Крім того, чинне законодавство України не передбачає обов`язку землекористувача надавати згоду на погодження меж суміжних земельних ділянок. Судом встановлено, що 13 листопада 2017 року рішенням шістнадцятої сесії сьомого скликання Перемилівської сільської ради Гусятинського району Тернопільської області №145 позивачу [PERSON] надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) з метою передачі у власність земельних ділянок загальною площею 0,9178 га в тому числі: земельної ділянки площею 0,2500 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що в [ADDRESS] ; земельної ділянки площею 0, 2687 га для ведення особистого селянського господарства, що в [ADDRESS] . Також встановлено, що між суміжними землекористувачами [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] існує спір щодо меж спірних земельних ділянок. Як вбачається із досліджених у судовому засіданні доказів, питання про погодження меж вищевказаних земельних ділянок без підпису суміжних землекористувачів [PERSON] та [PERSON] позивачем не було винесено на розгляд сесії Хоростківської міської ради Густинського району Тернопільської області у встановленому законом порядку, а саме, із врахуванням вимог ст.ст.116,118 ЗК України, Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженої наказом Держкомзему від 18.05.2010 року № 376. Посилання сторони позивача на те, фактично рішенням Хоростківської міської ради Гусятинського району Тернопільської області від 17 квітня 2018 року [PERSON] відмовлено у затвердженні технічної документації на земельні ділянки та праві останньої на отримання у власність вказаних земельних ділянок, суд вважає безпідставними, оскільки вони спростовуються відповіддю ФОП [PERSON] від 27.10.2018 року № 227 на адвокатський запит адвоката Башуцького І.Я. від 23.10.2018 року, з якого вбачається, що підприємцем [PERSON] було проведено комплекс робіт по виготовленню технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості), але виготовлення самої документації так і не відбулося. Твердження сторони позивача про те, що під час виготовлення технічної документації на земельні ділянки, суміжні землекористувачі [PERSON] та [PERSON] відмовилися підписувати акти прийомки-передачі межових знаків на зберігання, суд не приймає до уваги, оскільки робіт із встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та закріплення їх межовими знаками не проводилося виконавцем ФОП [PERSON] у присутності користувача земельних ділянок [PERSON] , користувачів суміжних земельних ділянок [PERSON] , [PERSON] або уповноваженими ними особами, що підтверджено відповідачам [PERSON] та не заперечено позивачем [PERSON] у судовому засіданні, а також підтверджено відповіддю ФОП [PERSON] від 27.10.2018 року № 227 на адвокатський запит адвоката Башуцького І.Я. від 23.10.2018 року, в якій зазначено, що межові знаки не встановлювалися і встановлюватися не могли, оскільки технічна документація не виготовлена. Повідомлення користувачів суміжних земельних ділянок про дату і час проведення робіт із закріплення межових знаків меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) не відбувався, оскільки роботи щодо встановлення межових знаків не проводилося. Суд не приймає до уваги наданий стороною позивача акт обстеження земельної ділянки та погодження акту прийомки-передачі межових знаків на зберігання гр. [PERSON] в [ADDRESS] від 27.12.2017 року, оскільки він не має правового значення для вирішення спору так як складений він не у спосіб та в порядку, визначених Інструкцією про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженої наказом Держкомзему від 18.05.2010 року №376. Крім того, доказів того, що відповідач [PERSON] відмовилася підписати акти прийомки- передачі межових знаків на зберігання у встановленому законом порядку в процесі виготовлення технічної документації стороною позивача суду не надано та в судовому засіданні не здобуто. Надані суду стороною позивача проекти актів прийомки-передачі межових знаків на зберігання (Т.1 а.с. 15,16) суд вважає неналежними, оскільки вони не містять інформації щодо предмета доказування та не містять необхідних риквізитів як документа, а викладені в них обставини, із врахуванням даних пояснень сторонами у судовому засіданні та досліджених у судовому засіданні доказів, не відповідають дійсності. Посилання позивача на те, що ФОП [PERSON] повідомляв її та суміжних землекористувачів [PERSON] та [PERSON] про дату і час проведення робіт із закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) суд вважає безпідставними, які спростовуються поясненнями відповідача [PERSON] , яка вказала, що ФОП [PERSON] її не запрощував на огляд земельних ділянок та не повідомляв її про дату та час проведення робіт із закріплення межовими знаками меж земельних ділянок, та відповіддю ФОП [PERSON] від 27.10.2018 року № 227 на адвокатський запит адвоката Башуцького І.Я. від 23.10.2018 року, у якій вказано, що повідомлення користувачів суміжних земельних ділянок про дату і час проведення робіт із закріплення межових знаків меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) не відбувався, оскільки роботи щодо встановлення межових знаків не проводилося. Твердження позивача про те, що ФОП [PERSON] .З приблизно в грудні 2017 року її вручив проекти актів прийомки-передачі межових знаків на зберігання суд вважає безпідставним, які також спростовується матеріалами справи. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд прийшов до висновку, що зі сторнони відповідачів [PERSON] , [PERSON] та прийняте рішення четвертої сесії восьмого скликання Хоростківської міської ради Гусятинського району Тернопільської області від 17 квітня 2018 року №279 «Про розгляд заяви гр. [PERSON] » не порушує права та інтереси позивача у сфері земельних відносин, а саме, право на приватизацію вищезазначених земельних ділянок, які перебувають в її користуванні, а тому в задоволенні позовних вимог останньої слід відмовити. На підставі наведеного, ст. 55 Конституції України, ст ст. 116, 118, 121, 121, 158, 198 Земельного кодексу України, ст.26 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні, Інструкцією про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженої наказом Держкомзему від 18.05.2010 року №376,

Outcome: dismissed