Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, який зареєстрований між нею та відповідачем 05.07.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Новопсковського районного управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 28. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалося, вони втратили почуття поваги та любові один до одного, на цьому ґрунті постійно виникають сварки. Спільне господарство не ведеться, спір про майно подружжя відсутній, спільних дітей не має. Зазначає, що збереження шлюбу суперечить її інтересам, тому вона звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. Сторони в судове засідання не з'явилися. Позивач надала заяву, в якій просила справу розглянути без її участі, на задоволенні позову наполягає, прізвище після розірвання шлюбу просить залишити «[PERSON]». Відповідач у судове засідання також не з'явився, надав заяву в якій просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнає. Дослідивши наявні у справі письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 05.07.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Новопсковського районного управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 28 (а.с. 8) Від шлюбу дітей не має. Спір про майно подружжя відсутній. Відповідно до ст. ст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз чоловіка і жінки, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 105 СК України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 СК України. Вивчивши матеріали справи, приймаючи до уваги, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, шлюб існує формально, суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати. У чинність ч. 2 ст. 115 Сімейного Кодексу України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. У чинність п. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного Кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач [PERSON] після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище, отримане після реєстрації шлюбу - «[PERSON]». Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 551,20 грн.

Outcome: approved