Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, який обґрунтовує тим, що [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народився син, [PERSON] . Дитина відповідачів є її онуком. [PERSON] та [PERSON] проживали та проживають окремо від неї, хоча [PERSON] і зареєстрована за її місцем реєстрації. Одразу після народження дитини, відповідачі фактично покинули дитину, наразі взагалі не відомо де вони проживають, до дитини не з`являються, позивач стала доглядати та піклуватись онуком. Крім цього, батьківство стосовно сина, [PERSON] , взагалі не визнається [PERSON] , що підтверджується нотаріально складеною заявою від 02.03.2020 року. [PERSON] повністю перебуває на її матеріальному утриманні, проживає разом з нею. Всі питання щодо виховання онука вирішуються нею самостійно, без участі та підтримки з боку відповідачів. З часу народження дитини, відповідачів взагалі не цікавить доля сина, де, як та за які кошти він живе, чим харчується, у що вдягнений. Відповідачі, як покинули дитину навіть не намагались приїхати, зателефонувати та привітати зі святами, поспілкуватись з сином, жодного разу будь-яких перешкод щодо виховання дитини, вона не чинила відповідачам. Відповідачів не цікавить ані поведінка дитини, ані розвиток дитини, як особистості. Вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню сина, навіть жодного разу морально не підтримували дитину, не відвідували сина за весь час, не турбувалися станом його здоров`я. Позивач забезпечила онуку гідні умови проживання та гармонійну атмосферу оточення. Між позивачем та онуком склалися усталені доброзичливі стосунки, які сприяють належному вихованню, її повноцінному світосприйманню життя та оточуючих людей. Спорів стосовно місця проживання дитини від відповідачів до неї не висувалося. Відповідачі без будь-яких перешкод свідомо ухиляються від виконання своїх обов`язків, що виражається, зокрема, у тому, що вони не піклуються про інтелектуальний, фізичний, духовний та психічний розвиток сина, підготовку до самостійного життя (хоча вони знають та розуміють, що у них росте син) а саме: не намагалися забезпечити необхідної фінансової підтримки, необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини; не спілкуються з дитиною як того характерно для батьків, а саме в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення; не виявляють інтересу до дитини тобто нехтують своїми батьківськими обов`язками з дати народження дитини. Отже вищезазначене ставлення відповідачів до сина свідчить про небажання батька та матері займатися належним вихованням дитини, а саме відсутні будь-які дії, які б свідчили про намір батька та матері змінити обставини свого життя та вчинити дії, спрямовані на нормальне виховання сина. Позивач просить суд ухвалити рішення, яким позбавити [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , батьківства стосовно сина, [PERSON] , [INFO] . Позивач [PERSON] та її представник - адвокат Школьний В.А. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з зазначених в позові підстав та просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в підготовчому засіданні позовні вимоги визнав повністю, надав до суду заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] про позбавлення батьківських прав її та її чоловіка відносно їх малолітнього сина визнала повністю, зазначила, що її син [PERSON] з самого народження проживає з її мамою, яка повністю забезпечує його, турбується про нього. В неї інші життєві плани і вона не має наміру проживати з сином та піклуватися про нього. Представник третьої особи Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог про позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] , пояснивши, що потреби дитини повністю забезпечує [PERSON] . Мати дитини [PERSON] подала до Управління письмову заяву про те, що вона відмовляється від своєї дитини, не бажає займатись вихованням та утриманням сина. Управління надало суду висновок про можливість позбавлення [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно їх малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 12.11.2020 року закрито підготовче провадження та призначена справа до судового розгляду по суті. Суд, заслухавши пояснення позивача [PERSON] , представника позивача [PERSON] , відповідача [PERSON] , представника третьої особи Максименко О.А., показання свідка, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав: Як встановлено у судовому засіданні та підтверджується відповідними документами [INFO] у відповідачів [PERSON] та [PERSON] народився син, [PERSON] (а.а.10). Відразу після народження дитини донька позивачки [PERSON] , зі своїм чоловіком [PERSON] почали проживати окремо, тобто відповідачі фактично відразу після народження покинули свого сина [PERSON] , його бабуся (позивач) стала доглядати та піклуватись про онука В матеріалах справи міститься заява [PERSON] , з якої вбачається, що він не визнає себе батьком дитини, народженої [INFO] його дружиною [PERSON] , [INFO] (а.с.12). Згідно з актом оцінки потреб сім`ї мати вихованням [PERSON] не займається, біологічний батько взагалі виїхав закордон, в свідоцтві про народження дитини батьком записаний чоловік, який до дитини не має жодного відношення. Мати дитини ухиляється від виховання обов`язків з виховання та утримання дитини, [PERSON] не цікавиться власним сином, не піклується про нього, не забезпечує потреби дитини відповідно віку, не цікавиться питанням медичного огляду новонародженого (а.с.22-27). Викладені обставини підтвердила допитана судом свідок [PERSON] , яка зазначила в судовому засіданні, що за [PERSON] постійно доглядає та матеріально утримує бабуся [PERSON] , мати дитини [PERSON] ніякої турботи за дитиною не проявляє, з дитиною не проживає. Батько дитини допомоги не надає, до дитини не приходить. Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради надало висновок про можливість позбавити [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , оскільки батьки дитини ухиляються від виконання батьківських обов`язків. Таким чином у судовому засіданні встановлено, що вихованням, розвитком та утриманням [PERSON] , [INFO] , повністю займається позивачка. Відповідачі свої батьківські обов`язки по відношенню до сина не здійснюють, з сином не спілкуються, не беруть участі у вихованні та розвитку дитини , не беруть участі в його утриманні та участі в додаткових витратах. Статтею 150 Сімейного кодексу України, статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» встановлений обов`язки батьків виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Пунктом 16 Постанови пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №36 від 30.03.2007 року передбачено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Статтею 164 Сімейного кодексу України визначені підстави позбавлення батьківських прав. Зокрема, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини (п.2 ч.1). Відповідно до ст.165 Сімейного кодексу України Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина. Відповідачами не доведено факту належного виконання батьківських обов`язків відносно сина, доказів на спростування доказів позивача не надано. В судовому засіданні встановлено факт ухилення відповідачів від виконання батьківських обов`язків відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , а тому позбавлення відповідачів батьківських прав відносно сина, є доцільним та не матиме травматичного впливу на психічний розвиток дитини. Згідно ст.141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів в дольовому порядку на користь [PERSON] в відшкодування судового збору 840,80грн., тобто по 420,40грн., з кожного.

Outcome: approved