Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON], в якому просить виділити їй в натурі із спільної часткової власності 7/25 часток спільного майна (літ. Аа на плані) за адресою: будинок № 6 по провулку Давидовському в м. Кіровограді, а саме: коридор 1 площею 2,4 кв.м., санвузол 2 площею 3,7 кв.м., коридор 3 площею 3,7 кв.м., кімната 4 площею 8,2 кв.м., кімната 5 площею 13,0 кв.м., кухня 6 площею 6,7 кв.м., згідно з технічним паспортом, виданим ОКП «Кіровоградське обласне обєднане бюро технічної інвентаризації» 04 жовтня 2013 року № 6259, загальна площа 37,7 кв.м.\~\~ На обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що згідно з договором купівлі-продажу від 27 листопада 2013 року вона (позивач) придбала у власність частину житлового будинку з господарство-побутовими будівлями та спорудами №6 по провулку Давидовському у м. Кіровограді, що становить 7/25 ідеальних часток будинку. Крім того, вона (позивач) є фактичним користувачем коридору -1 площею 2,4 кв.м., санвузла 2 площею 3,7 кв.м., коридору 3 площею 3,7 кв.м., кімнати - 4 площею 8,2 кв.м., кімнати 5 площею 13,0 кв.м., кухні 6 площею 6,7 кв.м. Право власності на вказану нерухомість зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, номер запису про право власності №3571208, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна № 224245235101 від 27.11.2013 року. Згідно з технічним паспортом, виданим ОКП «Кіровоградське обласне обєднане бюро технічної інвентаризації» 04 жовтня 2013 року № 6259, загальна площа 7/25 частки, яка належить їй (позивачу) становить 37,7 кв.м. При цьому, співвласником іншої частини будинку є [PERSON], якому належить 11/50 частки вказаного будинку. Крім того, вказала, що між ними (позивачем та відповідачем) як співвласниками зазначеного нерухомого майна виник спір з приводу користування, утримання та збереження вказаного майна, при цьому, угоди про спосіб виділення в натурі частки із спільної сумісної власності не досягнуто. Зазначила, що частку, яку вона (позивач) просить виділити їй в натурі є відокремленою, тому її виділ в натурі можливий. Позивач [PERSON] та в її інтересах представник [PERSON] під час судового розгляду справи позовні вимоги підтримали в повному обсязі, з підстав, зазначених в позові, просили позов задовольнити, виділивши позивачу [PERSON] в натурі\~ 7/25 частки житлового будинку №6 по провулку Давидовському у м.Кропивницькому (колишня назва міста Кіровоград), який знаходиться у спільній частковій власності [PERSON] та [PERSON], а саме: коридор - 1 площею 2, 4 кв.м, санвузол - 2 площею 3,7 кв.м, коридор 3 площею 3,7 кв.м, кімната - 4 площею 8,2 кв.м, кімната - 5 площею 13,0 кв.м, кухня 6 площею 6, 7 кв.м, загальна площа 37, 7 кв.м, \~на підставі технічного паспорту, виданого ОКП «Кіровоградське обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації» від 04 жовтня 2013 року (інвентаризаційна справа №6259) та договору купівлі-продажу\~ з відстрочкою платежу від 27 листопада 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстровано в реєстрі за №908. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги позивача не визнала в повному обсязі, заперечувала проти їх задоволення, зазначивши на обґрунтування заперечень, що позивачем неправильно визначений предмет та підстави позову, оскільки, виділ частки нерухомого майна здійснюється тільки за згодою співвласників шляхом укладання письмового договору, який підлягає обовязковому нотаріальному посвідченню, та, по-друге, вимоги ст. 364 ЦК України не передбачають можливість виділення частки нерухомого майна в натурі в судовому порядку, у випадку недосягнення згоди між співвласниками. Крім того, зазначила, що відповідач [PERSON] проживає в домоволодінні № 6 по пров. Давидовському в м. Кіровограді, в якому відповідачу належить 18/25 часток згідно свідоцтва про право на спадщину. В технічному паспорті домоволодіння, складеного 04.10.2013 року, на момент придбання позивачем частки домоволодіння, на плані будинку позначені приміщення, які займає відповідач за встановленим порядком використання, так як в спірному будинку протягом багатьох років проживав лише відповідач зі своєю сімєю, та всі інші співвласники не проживали у вказаному домоволодінні, при цьому, зазначення технічному паспорті поділу будинку на дві квартири є умовним, будинок ніколи не ділився між співвласниками. Крім того, відповідач займав та користувався приміщенням: 2-1, пл. 4,2 кв.м., 2-6 пл. 1,9 кв.м., 2-2 16,5 кв.м., 2-3 10,6 кв.м., 2-4 пл. 10,9 кв.м., 2-5 пл. 8,7 кв.м., 1-4 пл. 8,2 кв.м. Відповідно до часток у спірному домоволодінні, відповідачу належить 18/25 частки домоволодіння, що становить 66,8 кв.м. загальної площі та 41,04 кв.м. житлової площі, та позивачу належить 7/25 частки домоволодіння, що становить 26 кв.м. загальної площі та 16 кв.м. житлової площі, при цьому, загальна площа всього домоволодіння складає 92,8 кв.м., житлова площа 57 кв. м. Зазначила, що позивачу згідно договору купівлі-продажу від 27.11.2013 року в зазначеному будинку належить 7/25 частким домоволодіння, відповідно до зазначеної частки загальна площа становить 26 кв.м, жила площа становить 16 кв.м. В дійсності, за тим порядком користування який склався на підставі домовленості між всіма співвласниками, на частку позивача становить загальна площа 29, 5 кв.м, житлова площа 13 кв.м. Вказала, що спірною кімнатою № 4, площею 8,2 кв.м. користувався відповідач за домовленістю з батьками та рідною тіткою, які на той час проживали в м.Норильськ, ніяких перегородок в будинку не було. Із договору купівлі-продажу спірного домоволодіння вбачається, що позивач придбала у власність лише 7/25 часток домоволодіння, без вказівки на те, які саме приміщення належать їй відповідно до договору купівлі-продажу, при цьому, домоволодіння знаходиться у спільній частковій власності та розділено лише на ідеальні частки, реального виділу часток із спільної часткової власності або визначення порядку користування домоволодінням, як зазначає позивач в позові, ніколи не відбувалося. Крім того, посилання позивача на п. 1.2 Договору купівлі-продажу від 27.11.2013 року, в якому зазначено, що загальна площа відчужуваної частки житлового будинку складає 37,7 кв.м., та житлова площа 21,2 кв.м. не відповідає дійсності, оскільки при складанні вказаного договору нотаріусом допущена помилка, так як у вказаних пунктах Договору мала бути зазначена загальна площа всього домоволодіння, яка складає 92,8 кв.м. та житлова площа 57 кв.м. Вказала, що зазначений в технічному паспорті в розділі експлікації приміщень розділ жилого будинку на дві квартири з позначенням їх площі є умовним, як пояснюють працівники ООБТІ, умовний розподіл будинку на квартири проводиться ними за кількістю входів в будинок, а так як в будинок було два входи, то відповідно і були зазначені дві квартири, в той час як ніякого добровільного чи нотаріального судового розподілу не було, і вони відсутні в інвентаризаційній справі на будинок. Заслухавши пояснення позивача та в її інтересах представника, представника відповідача, зваживши доводи, викладені в позові на обґрунтування позовних вимог, дослідивши матеріали справи, зясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернулася позивач, виходячи з положень ст.10 та ст.11 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд вважає, що в задоволенні позову позивачу слід відмовити, виходячи з наступного. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, зокрема, правовстановлюючими документами, що на час судового розгляду справи житловий будинок № 6 по провулку Давидовському у м.Кропивницькому належить на праві приватної спільної часткової власності [PERSON] 7/25 частин житлового будинку на підставі договору купівлі-продажу з відстрочкою платежу від 27 листопада 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстровано в реєстрі за №908, та [PERSON] 36/50 частин на підставі свідоцтва про право на спадщину від 09.08.2011 року, посвідченого Першою Кіровоградською державною нотаріальною конторою, зареєстровано в реєстрі за №2-766 (11/50 частки), на підставі свідоцтва про право на спадщину від 09.08.2011 року, посвідченого Першою Кіровоградською державною нотаріальною конторою, зареєстровано в реєстрі за №2-763 (11/50 частки), та на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.07.2016 року, посвідченого державним нотаріусом Кіровоградської міської державної нотаріальної контори№ 1 [PERSON], зареєстровано в реєстрі за № 1-507 (7/25 частки) (11/50 + 11/50+7/25 = 36/50). Судом також встановлено, що відповідно до п.1.1 договору купівлі-продажу з відстрочкою платежу від 27 листопада 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстровано в реєстрі за №908, Продавець (Представник Продавця) передав 7/25 часток житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та спорудами у власність покупцю [PERSON], а Покупець прийняв майно і сплатив за нього обговорену грошову суму Продавцю. Відповідно до п.1.2 Договору житловий будинок, частка якого відчужується за цим Договором, розташований за адресою м.Кіровоград, провулок Давидовський, будинок №6. Загальною площею 37, 7 кв.м, житловою площею 21, 2 кв.м. Крім того, на підставі ст.182 ЦК України право власності на частку житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, а саме: 7/25 частки, форма власності приватна, спільна часткова, зареєстровано [PERSON] в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, номер запису про право власності: 3571208. Окрім того, судом також встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 09.08.2011 року, посвідченого державним нотаріусом Першої кіровоградської державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстровано в реєстрі за № 2-763, спадкова справа № 304/2011, спадкоємцем майна [PERSON], яка померла 09 квітня 1991 року, а саме: 11/25 часток житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, розташованого в місті Кіровограді по провулку Давидовському, будинок 6, є її син [PERSON], [INFO], на 1/2 частку в спадщині, та чоловік [PERSON], [INFO], на 1/2 частку в спадщині. Свідоцтво про право на спадщину за законом на ? частку спадкового майна видано на імя [PERSON] та зареєстровано в ОКП «Кіровоградське ООБТІ» в книзі: 28, номер запису 8512, частка 11/50. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 09.08.2011 року, посвідченого державним нотаріусом Першої кіровоградської державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстровано в реєстрі за № 2-766, спадкова справа № 305/2011, спадкоємцем майна [PERSON], який помер 04 листопада 2003 року, а саме: 11/50 частки житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, розташованого в місті Кіровограді по провулку Давидовському, будинок 6, є його син [PERSON], [INFO], зареєстровано ОКП «Кіровоградське ООБТІ в книзі№28, номер запису 8512, частка 11/50. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.07.2016 року, посвідченого державним нотаріусом Кіровоградської міської державної нотаріальної контори№ 1 [PERSON], зареєстровано в реєстрі за № 1-507, спадкова справа № 304/2011, спадкоємцем майна [PERSON], яка померла 09 квітня 1991 року, а саме: 7/25 часток житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, що знаходиться в місті Кропивницький по провулку Давидовський, будинок 6, є її син [PERSON], [INFO], на 1/2 частку в спадщині, та чоловік [PERSON], помер 04 листопада 2003 року, на 1/2 частку в спадщині. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.07.2016 року, посвідченого державним нотаріусом Кіровоградської міської державної нотаріальної контори№ 1 [PERSON], зареєстровано в реєстрі за № 1-508, спадкова справа № 305/2011, спадкоємцем майна [PERSON], який помер 04 листопада 2003 року, а саме: 7/50 частки житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, що знаходиться в місті Кропивницький по провулку Давидовський, будинок 6, є його син [PERSON], [INFO]. Судом також встановлено, що відповідно до технічного паспорта від 04 жовтня 2013 року на садибний (індивідуальний) житловий будинок № 6 по провулку Давидовському у місті Кіровограді до складу вказаного домоволодіння входять наступні приміщення: квартира № 1, до складу якої входять: коридор 2,4 кв.м., санвузол - 3,7 кв.м., коридор 3,7 кв.м., кімната 8,2 кв.м., кімната 13,0 кв.м., кухня - 6,7 кв. м., разом по квартирі №1 37, 7 кв.м. загальної площі, 21, 2 кв.м. житлової площі; квартира №2, до складу якої входять: тамбур 2,3 кв.м. (самочинно побудований), санвузол 4,2 кв. м., кімната 16,5 кв.м., кімната 10,6 кв.м., кухня -10,9 кв. м., кімната 8,7 кв.м., коридор 1,9 кв.м., разом по квартирі №2 55,1 кв.м. загальної площі, 35,8 кв.м. житлової площі. Загальна площа будинку складає 92,8 кв.м.,без врахування самочинно побудованого тамбуру 90, 5 кв.м загальна площа житлових квартир, житлова площа 57,0 кв.м. Відповідно до ст.356 ЦК України власність двох або більше осіб з визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Статтею 358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування і розпорядження частковою власністю здійснюються за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права. Відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Виходячи з аналізу змісту норм ст. ст.183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України слід дійти висновку, що виділ часток (поділ) жилого будинку, що знаходиться у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Крім того, у п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04 жовтня 1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок»роз'яснено, що у спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з урахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною у зв'язку з цим ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась. При поділі жилого будинку суд зобов'язаний зазначити в рішенні, яка відокремлена (ізольована після переобладнання) частина будинку конкретно виділяється і яку частку в будинку вона складає, а також, які підсобні будівлі передаються власнику. Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права стосовно спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), повинен передати співвласнику частки жилого будинку та нежилих будівель, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі. За клопотанням позивача у справі [PERSON] судом за ухвалою суду від 16.12.2016 року була призначена судова будівельно-технічна експертиза, проведення якої було доручено Кропивницькому відділенню ОНДІСЕ. З висновку старшого судового експерта [PERSON] №17-123, 124 судової будівельно-технічної експертизи від 24.03.2017 року, який розяснено в судовому засіданні судовим експертом [PERSON], вбачається, що житловий будинок літ. «А, а» згідно візуального обстеження та технічним паспортом, являє собою одноповерхову будівлю, з інженерного забезпечення: кожна житлова квартира, що відповідно належить [PERSON] та [PERSON] обладнана: електропостачання від зовнішніх мереж; водопостачання централізоване; каналізація вигрібна яма; опалення автономне від газового котла; газопостачання від центральних газових мереж. Житловий будинок на час проведення експертизи, розподілено на два власника. До складу житлового будинку літ. «А» з прибудовою літ. «а», яка є самозабудовою, згідно з технічним паспортом від 04.10.2013 року входять: перша квартира, що належить [PERSON]: 1-1 коридор пл.2, 4 кв.м.; 1-2 санвузол пл.3, 7 кв.м.; 1-3 коридор пл.3,7 кв.м.; 1-4 кімната пл.8,2 кв.м.; 1-5 кімната пл.13,0 кв.м.; 1-6 кухня пл.6,7 кв.м.; загальна площа 37, 7 кв.м. Друга квартира, що належить [PERSON]: 2-1 тамбур «а» самобуд пл.2, 3 кв.м.; 2-2 кімната пл.16,5 кв.м.; 2-3 кімната пл.10, 6 кв.м.; 2-4 кухня пл.10, 9 кв.м.; 2-5 кімната пл.8,7 кв.м.; 2-6 коридор пл.1,9 кв.м.; загальна площа 55,1 кв.м. Загальна площа будинку дорівнює 92, 8 кв.м. Враховуючи, що прибудова «а» (тамбур) не враховується, оскільки це є само забудова, то до розрахунку приймається лише площа 90, 5 кв.м. [PERSON] перший власник житлової квартири, яка належить на підставі договору купівлі-продажу від 27 листопада 2013 року за реєстровим №908, - 7/25 частки житлового будинку, загальною площею 37, 7 кв.м., разом з тим, відповідно до загальної площі будинку 7/25 частці дорівнює: 90, 5 кв.м х7/25 = 25, 34 кв.м. [PERSON] другий власник житлової квартири, яка належить на підставі: 11/50 частки на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 09.08.2011 року, реєстровим номер 2-763; 11/50 частки на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 09.08.2011 року, реєстровим номером 2-766; 7/25 частки на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.07.2016 року, зареєстрованих в реєстрі за №1-507, №1-508, виданих відповідно на 7/50 та 7/50 частки, тобто загальна частка [PERSON] дорівнює 36/50 частки житлового будинку, 36/50 частки дорівнює: 90, 5 кв.м х 36/50 = 65, 16 кв.м. На час проведення експертизи у власності [PERSON] знаходиться 29, 5 м.кв. 1-1 коридор пл.2, 4 кв.м.; 1-2 санвузол пл.3, 7 кв.м.; 1-3 коридор пл.3,7 кв.м.; 1-4 кімната пл.13,0 кв.м.; 1-5 кухня пл.6,7 кв.м., загальна площа 29, 5 кв.м. У власності [PERSON] знаходиться 61 м.кв. 2-1, 2-2 кімната пл.16,5 кв.м.; 2-3 кімната пл.10, 6 кв.м.; 2-4 кухня пл.10, 9 кв.м.; 2-5 кімната пл.8,7 кв.м.; 2-6 коридор пл.1,9 кв.м.; 1-4 кімната пл.8, 2 кв.м., загальна площа 61 кв.м. У висновку експерта також зазначено, що у першого власника [PERSON] знаходиться 29, 5 м.кв., у другого власника [PERSON] знаходиться 61 м.кв., тобто розділ житлового будинку по провулку Давидовському , 6 у м.Кропивницький відповідно часток, - можливий, при цьому [PERSON] відходить житлова квартира на 29, 5 25, 34 = 4, 16 кв.м більше відповідної частки 7/25, що вказана у договорі купівлі-продажу. У [PERSON] при цьому житлова квартира на 4, 16 кв.м менша відповідної його частки 36/50 відповідно до свідоцтва про право на спадщину. Варіант розподілу надано в додатку №2. Судовий експерт у висновку також зазначив, що виділення в натурі позивачу [PERSON] у домоволодінні №6 по провулку Давидовському м.Кропивницький відповідно до варіанту, запропонованого в позовній заяві, а саме: 1-1 коридор пл.2, 4 кв.м.; 1-2 санвузол пл.3, 7 кв.м.; 1-3 коридор пл.3,7 кв.м.; 1-4 кімната пл.8,2 кв.м.; 1-5 кімната пл.13,0 кв.м.; 1-6 кухня пл.6,7 кв.м.; загальна площа 37, 7 кв.м., можливий, але при цьому необхідно виконати перебудову житлового будинку; виконати дверний отвір між житловою кімнатою 1-5 та 1-4, а між житловими кімнатами 2-5 та 1-4, що належать [PERSON] замурувати дверний отвір, та сплатити за площу, що вище за її частку 7/25, або змінити її частку у житловому будинку, яка повинна становити 37, 7/90, 5 = 0,42 або 21/50 частка. Відповідно частки 7/25, що належить [PERSON] площа житлової квартири повинна бути 25, 34 м.кв. , при пропонованому варіанті площа житлової квартири дорівнює 37, 7 кв.м, різниця дорівнює 37, 7 25, 34 = 12, 36 м.кв., тобто загальна площа житлової квартири [PERSON] буде більше на 12, 3 м.кв. згідно її 7/25 частки. При цьому, судом відзначається, що після проведення по справі судової будівельно-технічної експертизи, позивач [PERSON] та в її інтересах представник не погодилися з запропонованим експертом варіантом поділу будинку, позовні вимоги не уточнювали та не змінювали, підтримавши заявлені позовні вимоги в первісному варіанті. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу позовних вимог та надати суду докази, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. При цьому, враховуючи норми ст.ст.27, 31 ЦПК України, позивач, який вважає, що його субєктивне право порушене, самостійно визначає предмет та підстави позову та на власний розсуд розпоряджається своїми правами щодо предмета позову. Підставу позову складають зазначення фактичних обставин, якими позивач обгрунтовує свої вимоги, та докази, на підтвердження зазначених позивачем обставин. Так, звертаючись до суду з позовом позивач [PERSON] просила виділити їй в натурі із спільної часткової власності 7/25 часток спільного майна (літ. Аа на плані) за адресою: будинок № 6 по провулку Давидовському в м. Кіровограді, а саме: коридор 1 площею 2,4 кв.м., санвузол 2 площею 3,7 кв.м., коридор 3 площею 3,7 кв.м., кімната 4 площею 8,2 кв.м., кімната 5 площею 13,0 кв.м., кухня 6 площею 6,7 кв.м., згідно з технічним паспортом, виданим ОКП «Кіровоградське обласне обєднане бюро технічної інвентаризації» 04 жовтня 2013 року № 6259, загальна площа 37,7 кв.м., посилаючись при цьому як на підставу позову на те, що на підставі договору купівлі-продажу від 27 листопада 2013 року вона купила частину житлового будинку, що становить 7/25 ідеальних часток та згідно з технічним паспортом, виданим ОКП «Кіровоградське ООБТІ», загальна площа 7/25 частки становить 37,7 кв.м. В свою чергу, відповідно до висновку №17-123, 124 судової будівельно-технічної експертизи від 24.03.2017 року, відповідно частки 7/25, що належить [PERSON], - площа житлової квартири повинна бути 25, 34 м.кв., в той час як при запропонованому позивачем варіанті площа житлової квартири дорівнює 37, 7 кв.м, різниця дорівнює 37, 7 25, 34 = 12, 36 м.кв., тобто загальна площа житлової квартири [PERSON] буде більше на 12, 3 м.кв. згідно її 7/25 частки. Крім того, під час судового розгляду справи позивач [PERSON] зазначала про те, що за договором купівлі-продажу вона купувала конкретно визначені кімнати в будинку №6 по пров.Давидовському у м.Кіровограді, що підтверджується також технічним паспортом на будинок, однак зазначені твердження позивача спростовуються договором купівлі продажу від 27.11.2013 року, за умовами якого позивач придбала 7/25 частки житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та спорудами №6 по пров.Давидовському у м.Кіровограді без визначення при цьому, які саме приміщення, кімнати в будинку їй відходять, більш того, реального поділу, а так само порядок користування домоволодінням між співвласниками не встановлювався. Також судом зазначається, що технічний паспорт БТІ не є правовстановлюючим документом, зазначеними документами БТІ реєструється поточний (фактичний) стан домоволодіння. Крім того, згідно з інформацією ОКП «Кіровоградське ООБТІ» від 10.11.2017 року №1097-5/2 до ОКП «Кіровоградське ООБТІ» з заявою про виготовлення технічної документації стосовно поділу, а саме висновку про можливість виділу/поділу, на обєкти нерухомого майна за адресою м.Кропивницький, пров.Давидовський, 6 ніхто із власників не звертався і відповідної документації підприємством не виготовлялося. Остання технічна інвентаризація житлового будинку за адресою м.Кропивницький, пров.Давидовський, 6, ОКП «Кіровоградське ООБТІ» проводилась 04.10.2013 року за заявою [PERSON] і за результатами проведеної роботи заявнику надано технічний паспорт, у відповідності до п.1.4 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України №127 від 24.05.2001 р. У технічному паспорті зазначено склад обєкта нерухомого майна та площі за внутрішнім обміром житлового будинку. На плані житлового будинку та в експлікації зазначені номери квартир, як передбачено п.8 Інструкції, за фактичним їх розташуванням та внутрішнім плануванням. Наявність таких квартир в технічному паспорті, та визначення їх площ не є поділом чи виділом майна і порядок користування цими квартирами в житловому будинку, які є спільним майном співвласників житлового будинку не входить до компетенції спеціаліста з технічної документації, а здійснюється за домовленістю співвласників нерухомого майна. Частиною 1 ст.316 ЦК України встановлено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч.5 ст.319 ЦК України власник не може використовувати право власності на шкоду правам та свободам громадян. Статтею 317 ЦК України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власність зобовязує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам громадян, а також зобовязаний, здійснюючи свої права, не порушувати права та охоронювані законом інтереси громадян, юридичних осіб і держави (ч.ч.4, 5 ст.319 ЦК України). Із аналізу змісту положень ст.ст. 1, 3 ЦПК України, ст.ст. 15, 16 ЦК України випливає, що право на судовий захист повязане виключно з порушенням субєктивного права позивача, при цьому суд захищає лише порушені права позивача, обставини дійсного (реального) порушення відповідачем прав, свобод чи інтересів позивача (або наслідки у вигляді збитків чи інших обмежень) має довести належними, допустимими і достовірними доказами саме позивач, та відсутність хоча б однієї з умов надання судового захисту субєктивного права виключає можливість задоволення матеріально-правових вимог позивача. З огляду на викладене вище, оцінюючи в порядку ст.212 ЦПК України докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, судом також відзначається, що за принципом змагальності, визначеним в ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, при цьому, розглядаючи справу в межах заявлених позивачем позовних вимог та підстав позову, приймаючи до уваги, що позивачем не доведено обставин, на які позивач посилалася як на підставу своїх позовних вимог, суд приходить до висновку про відсутність законних підстав для задоволення позову. При вирішенні питання про розподіл судових витрат по справі, виходячи з положень ст.88 ЦПК України, за якими, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. У разі залишення позову без задоволення, закриття провадження по справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати компенсуються за рахунок держави. Відповідно до ст.79 ЦПК України, судові витрати по справі складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. До витрат, повязаних з розглядом справи, належать, серед інших витрат, і витрати на проведення судових експертиз та витрати на правову допомогу. Судом встановлено, що позивачем по справі при предявленні позову до суду сплачено судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп. та 344 грн. 90 коп. відповідно та за проведення по справі судової будівельно-технічної експертизи, яка була призначена судом за клопотанням позивача, позивачем було сплачено за проведення зазначеної експертизи 3\~805 грн. 92 коп., відповідачем, в свою чергу, понесені витрати на правову допомогу в розмірі 4\~650 грн. 00 коп., при цьому, враховуючи, що позов позивача [PERSON] судом залишено без задоволення, підстави для стягнення судових витрат з відповідача на користь позивача, - відсутні, виходячи також з вимог розумності та справедливості, понесені як позивачем [PERSON], так і відповідачем [PERSON] судові витрати по справі слід залишити по фактично понесеним сторонами. \~ \~ \~ \~На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed