Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-29 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Аурум Фінанс» про стягнення коштів та просила суд стягнути Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Аурум Фінанс» на її користь кошти у розмірі 190 186,96 грн. Позивач обґрунтовуючи подану заяву зазначає, що між Публічним акціонерним товариством «Український Професійний Банк» та Позивачем 20.08.2012 було укладено кредитний договір №945, за умовами якого Банк зобов`язався надати Позичальнику кредит у розмірі 479 000,00 грн. до 10.08.2022 включно, а Позичальник зобов`язався отримати і повернути грошові кошти, одержані в рахунок кредиту, сплатити проценти за користування кредитом та виконати свої зобов`язання у повному обсязі і строки, передбачені цим Договором. З метою забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором, 20.08.2012 між Публічним акціонерним товариством «Український Професійний Банк» та Позивачем було укладено Іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сингаївською С.О. та зареєстрованим в реєстрі за № 6550. Згідно п. 6 Іпотечного договору Позивач надав в іпотеку власне нерухоме майно, а саме: двокімнатну квартиру [ADDRESS] та має загальну площу, 68,8 кв.м. Договором про відступлення прав вимоги №б/н від 26 травня 2015 року, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським ВЛ. та зареєстрованого у реєстрі за №6266, укладений між Публічним акціонернім товариством «Український Професійний Банк» та ТОВ «ФК Аурум Фінанс», Банк відступив шляхом продажу новому кредитору права вимоги за кредитним договором №945 від 20.08.2012 та іпотечним договором від 20.08.2012, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сингаївською С.О. та зареєстрованим в реєстрі за № 6550. 27.05.2015 Позивач отримала від Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Аурум Фінанс» (Відповідача) повідомлення № 2705/1517, в якому вказувалось про укладення Відповідачем та Публічним акціонерним товариством «Український Професійний Банк» вказаного вище договору, та пропонувалось сплатити заборгованість по кредиту розмірі 350 947, 66 гри. на рахунок Відповідача. Позивачем, протягом 2015-2017 років було сплачено па рахунок Відповідача кошти в розмірі 190 186,96 грн. Постановою Київського апеляційного господарського суду від 28.11.2016 справі №910/10369/16, залишеною в силі Постановою Вищого Господарського суду України від 05.04.2017 застосовано наслідки недійсності нікчемного правочину - договору про відступлення прав вимоги від 26.05.2015, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. та зареєстрованого за №6256, що був укладений між ПАТ «УПБ» та ТОВ «ФК АУРУМ ФІНАНС»; зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК АУРУМ ФІНАНС» повернути Публічному акціонерному товариству «Український професійний банк» оригінали документів, які останній отримав згідно актів приймання-передачі від 27.05.2015, а саме документи щодо позичальника банку - [PERSON] : кредитний договір № 945 від 20.08.2012; іпотечний договір, посвідчений 20.08.2012 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сингаївською С.О. за реєстровим № 6550; договір поруки № 945-1 від 20.08.2012; договір застави майнових прав на грошові кошти № 945-2 від 20.08.2012; договір купівлі-продажу квартири від 20.08.2012, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сингаївською С.О. за реєстровим № 6546; витяг з реєстру правочинів № 11725444 від 20.08.2012; технічний паспортна квартиру [ADDRESS] . Між Публічним акціонерним товариством «Український Професійний Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестхолліс Веста» укладено Договір №81/2 про відступлення прав вимоги за кредитними договорами фізичних осіб, за яким Банк відступив шляхом продажу новому кредитору права вимоги до Позивача за кредитним договором №945 від 20.08.2012 р., та іпотечним договором від 20.08.2012 посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сингаївською С.О. та зареєстрованим в реєстрі за № 6550. Відповідно до довідки, вих. № б/н від 22.04.2021, виданої Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестхолліс Веста» Позивачу, розмір зобов`язань [PERSON] перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестхолліс Веста» за кредитним договором №945 від 20.08.2012 становить 00 гривень 00 копійок. Позивач зазначає, що Відповідач, знаючи про факт визнання Київським апеляційним господарським судом договору про відступлення прав вимоги №б/н від 26 травня 2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. та зареєстрованого v реєстрі за №6266, укладеним між Публічним акціонерним товариством «Український Професійний Банк» та TОB «ФК Аурум фінанс» нікчемним, завідомо не довів до відома Позивача про вказаний ФАКТ, та продовжував і надалі приймати грошові кошти від Позивача. Тим самим умисно порушував її законні права та інтереси та наніс їй матеріальну шкоду. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 03.12.2021 було відкрито провадження у даній справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін. Роз`яснено відповідачу право протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали надіслати до суду відзив на позовну заяву, письмові докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення проти позову. У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили. Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило. Відповідач у строк встановлений в ухвалі суду відзив не надав. До суду повернувся конверт, направлений судом на зареєстровану адресу проживання відповідача з відмітками поштового відділення: «адресат відсутній». Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Суд встановив, що між Публічним акціонерним товариством «Український Професійний Банк» та Позивачем 20.08.2012 було укладено кредитний договір №945, за умовами якого Банк зобов`язався надати Позичальнику кредит у розмірі 479 000,00 грн. до 10.08.2022 включно, а Позичальник зобов`язався отримати і повернути грошові кошти, одержані в рахунок кредиту, сплатити проценти за користування кредитом та виконати свої зобов`язання у повному обсязі і строки, передбачені цим Договором. З метою забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором, 20.08.2012 між Публічним акціонерним товариством «Український Професійний Банк» та Позивачем було укладено Іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сингаївською С.О. та зареєстрованим в реєстрі за № 6550. Згідно п. 6 Іпотечного договору Позивач надав в іпотеку власне нерухоме майно, а саме: двокімнатну квартиру [ADDRESS] та має загальну площу, 68,8 кв.м. Договором про відступлення прав вимоги №б/н від 26 травня 2015 року, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським ВЛ. та зареєстрованого у реєстрі за №6266, укладений між Публічним акціонернім товариством «Український Професійний Банк» та ТОВ «ФК Аурум Фінанс», Банк відступив шляхом продажу новому кредитору права вимоги до Позивача за кредитним договором №945 від 20.08.2012 та іпотечним договором від 20.08.2012 посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сингаївською С.О. та зареєстрованим в реєстрі за № 6550. 27.05.2015 Позивач отримала від Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Аурум Фінанс» (Відповідача) повідомлення № 2705/1517, в якому вказувалось про укладення Відповідачем та Публічним акціонерним товариством «Український Професійний Банк» вказаного вище договору, пропонувалось сплатити заборгованість по кредиту розмірі 350 947, 66 гри. на рахунок Відповідача. Позивачем, протягом 2015-2017 років було сплачено на рахунок Відповідача кошти в розмірі 190 186,96 грн. Постановою Київського апеляційного господарського суду від 28.11.2016 справі №910/10369/16, залишеною в силі Постановою Вищого Господарського суду України від 05.04.2017 встановлено факт нікчемності правочину, зокрема Договору про відступлення права майнової вимоги від 26.05.2015, що був укладений між ПАТ «УПБ» та ТОВ «ФК АУРУМ ФІНАНС», застосовано наслідки недійсності нікчемного правочину - договору про відступлення прав вимоги від 26.05.2015, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. та зареєстрованого за №6256, що був укладений між ПАТ «УПБ» та ТОВ «ФК АУРУМ ФІНАНС»; зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК АУРУМ ФІНАНС» повернути Публічному акціонерному товариству «Український професійний банк» оригінали документів, які останній отримав згідно актів приймання-передачі від 27.05.2015, а саме документи щодо позичальника банку - [PERSON] : кредитний договір № 945 від 20.08.2012; іпотечний договір, посвідчений 20.08.2012 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сингаївською С.О. за реєстровим № 6550; договір поруки № 945-1 від 20.08.2012; договір застави майнових прав на грошові кошти № 945-2 від 20.08.2012; договір купівлі-продажу квартири від 20.08.2012, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сингаївською С.О. за реєстровим № 6546; витяг з реєстру правочинів № 11725444 від 20.08.2012; технічний паспортна квартиру [ADDRESS] . ПАТ «УПБ» в листі № 01-10/887 від 02.08.2017 зазначає, що кошти, перераховані Позивачем на користь ТОВ «ФК АУРУМ ФІНАНС» не зараховується в рахунок оплати кредитної заборгованості перед ПАТ «УПБ». Між Публічним акціонерним товариством «Український Професійний Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестхолліс Веста» укладено Договір №81/2 про відступлення прав вимоги за кредитними договорами фізичних осіб, за яким Банк відступив шляхом продажу новому кредитору права вимоги до Позивача за кредитним договором №945 від 20.08.2012 та іпотечним договором від 20.08.2012, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сингаївською С.О. та зареєстрованим в реєстрі за № 6550. Відповідно до довідки, вих. № б/н від 22.04.2021, виданої Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестхолліс Веста» Позивачу, розмір зобов`язань [PERSON] перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестхолліс Веста» за кредитним договором №945 від 20.08.2012 становить оо гривень 00 копійок. Відповідно до ст. 236 ЦПК України Нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Правові наслідки недійсності правочину встановлені статтею 216 ЦК України. Так, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. З огляду на те, що відповідач ще з серпня 2015 року був повідомлений про нікчемність договору відступлення права вимоги, проте без достатньої на те підстави продовжував отримувати грошові кошти від позивача, сплачені кошти підлягають поверненню позивачу, як безпідставно набуте майно відповідачем. Загальні підстави для виникнення зобов`язань у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України. Згідно із частиною першою статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. За змістом цієї статті безпідставно набутим є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави. Частиною третьою статті 1212 Цивільного кодексу України встановлено, що положення цієї глави застосовуються також до вимог про: - повернення виконаного за недійсним правочином; - витребування майна власником із чужого незаконного володіння; - повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; - відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Аналіз статті 1212 ЦК України дає підстави для висновку, що передбачений нею вид позадоговірних зобов`язань виникає за таких умов: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали. (аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 910/1238/17). Відсутність правової підстави - це такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення i його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Крім того згідно з пунктом 3 частини третьої статті 1212 ЦК України положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні. Однак необхідною умовою для цього є відсутність або відпадіння достатньої правової підстави (висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2018 у справі № 910/9072/17). Отже для виникнення зобов`язання, передбаченого статтею 1212 ЦК України, важливим є сам факт безпідставного набуття або збереження, а не конкретна підстава, за якої це відбулося. Тобто у разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, якщо така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена, або була відсутня взагалі (аналогічний висновок викладений у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 30.08.2018 у справі № 334/2517/16-ц та від 13.01.2021 у справі № 539/3403/17). Подібний висновок також сформульовано у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.01.2021 у справі № 910/16334/19. У спорі, що вирішується за вимогами про повернення грошових коштів, як виконаного за недійсним (нікчемним) правочином на підставі пункту 1 частини третьої статті 1212 ЦК України, сторонами цього спору: позивачем та належним відповідачем; як правило є сторони недійсного (нікчемного правочину), що здійснили односторонню або двосторонню (взаємну) передачу відповідного майна/грошових коштів. При цьому позивач та належний відповідач у такому спорі визначається предметом вимоги, тобто предметом, повернення якого як виконаного за недійсним (нікчемним) правочином вимагається як безпідставно набуте майно/грошові кошти. З урахуванням положень частини 5 статті 216 ЦК України позивачем також може бути будь-яка заінтересована особа. Згідно копій квитанцій про перерахування коштів платниками є позивач та її чоловік, а отримувачем відповідач. Вирішуючи справу суд приймає до уваги той факт, що перерахування коштів відповідачу здійснювалося на виконання зобов`язань за кредитним договором. Згідно з частиною третьою статті 61 СК України, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Норма частини третьої статті 61 СК України кореспондує частині четвертій статті 65 цього Кодексу, яка передбачає, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового (частина друга статті 65 СК України). За таких обставин за нормами сімейного законодавства умовою належності того майна, яке одержане за договором, укладеним одним із подружжя, до об`єктів спільної сумісної власності подружжя є визначена законом мета укладення договору - інтереси сім`ї, а не власні, не пов`язані із сім`єю інтереси одного з подружжя. Таким чином, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то цивільні права та обов`язки за цим договором виникають в обох із подружжя. Такі висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 червня 2020 року у справі № 638/18231/15-ц (провадження № 14-712цс19). Відтак, оскільки кошти вносились на рахунок позивача подружжям, суд вважає встановленим факт порушення прав позивача, тому позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 190 186,96 грн., є законними і обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Оскільки рішення ухвалюється на користь позивача, а позивач як громадянка, віднесена до і категорії постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи звільнена від сплати судового збору на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України стягує з відповідача судовий збір в дохід держави в розмірі 1901,90 грн. На підставі ст.ст.216,236,1212,

Outcome: approved