Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із вищезазначеним позовом до [PERSON] сільської ради Гусятинського району про визнання права власності на спадкове майно, а саме на земельну ділянку (пай) площею 2,68 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Гусятинського району Тернопільсокї області, посилаючись на те, що 11 серпня 1997 року померла її мати [PERSON]. Після смерті останьої відкрилася спадщина на спадкове майно, в тому числі на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,68 га, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Гусятинського району Тернопільскої області. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом майна померлої [PERSON]. Спадкоємці першої черги за законом чоловік [PERSON] та син [PERSON] нотаріально відмовилися від права спадкування на спірну земельну ділянку. Однак, оформити свої спадкові права в нотаріальній конторі вона немає можливості, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на спірне майно, а тому просить визнати за ним право власності на вищевказану земельну ділянку в порядку спадкування за законом. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали, зіславшись на доводи викладені в заяві. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Гусятинського району в судове засідання не зявився, однак надіслали до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнають, просять задовольнити. Суд вислухавши пояснення позивача його представника, дослідивши письмові докази наявні в справі, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є дочкою померлої [PERSON], як вбачається із свідоцтва про народження серії І-ИД № 218972, виданого повторно відділом ДРАЦС реєстраційної служби Гусятинського РУЮ у Тернопільської області 04 червня 2015 року. Згідно копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії І-ТР № 038882 виданого 07 грудня 1999 року на підставі рішення ІІ сесії ХХІІІ скликання [PERSON] сільської ради народних депутатів від 29 грудня 1998 року № 655, земельна ділянка площею 2,68 га, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Гусятинського району Тернопільської області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва належить на праві приватної власності [PERSON]. 11 серпня 1997 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ИД № 026442, виданим повторно [PERSON] сільською радою Гусятинського району Тернопільської області 23 березня 2006 року, актовий запис № 10. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно, в тому числі на земельну ділянку, площею 2,68 га, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Гусятинського району Тернопільської області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Відповідно до п.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. [PERSON] звернулася в Гусятинську державну нотаріальну контору із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказану земельну ділянку, проте державним нотаріусом, згідно довідки № 695/01-16 від 04 червня 2015 року, їй було відмовлено у видачі зазначеного свідоцтва у звязку відсутністю правовстановлюючих документів за життя спадкодавця. Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує право власності. Згідно із ч.1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Відповідно до вимог ч.1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Згідно вимог ч.2 ст.1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Як вбачається із заяви [PERSON] та [PERSON] Михайловчиа, які є спадкоємцями за законом після померлої [PERSON] 11 серпня 1997 року, перші відмовляються від спадкування майна, а саме земельної ділянки, площею 2,68 га, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Гусятинського району Тернопільсокї області, виданої 03 червня 2015 року секретарем селищної ради, зареєстрованої в реєстрі за № 29,52. Спадкоємців за заповітом та інших спадкоємців за законом на спірне майно не встановлено. Отже, перешкодою в одержанні свідоцтва про право на спадщину за законом стало те, що на вищевказане спадкове майно відсутній правовстановлюючий документ, виданий за життя спадкодавця. Встановлені судом обставини повністю підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що неналежне оформлення права власності на зазначене майно за життя спадкодавця, що увійшло до складу спадщини не позбавляє позивача права на його успадкування, тому слід визнати за позивачем у порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку площею 2,68 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Гусятинського району Тернопільської області. На підставі наведеного, ст.ст. 398,1261, 1268,1273,1274 ЦК України та

Outcome: approved