Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого вказала, що 17.04.2015 вона зареєструвала з відповідачем шлюб, в якому народилися діти: донька Софія, [INFO], та донька Мілана, [INFO], які проживають разом з нею та перебувають на її утриманні. Відповідачем також добровільно надаються кошти на утримання дітей. Подружні відносини з відповідачем не склалися у зв'язку з тим, що вони мали різні погляди на життя, наслідками чого були постійні сварки з чоловіком, свідком яких були їх діти. У зв'язку з чим вона з 01.01.2019 припинила з відповідачем шлюбні стосунки те перестала вести з ним спільне господарство. Вважаючи збереження сімї та примирення неможливим та таким, що суперечить її інтересам та інтересам їх дітей, позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Ухвалою судді від 11.04.2019 у справі відкрито загальне позовне провадження та призначене підготовче засідання. Сторони до суду не зявилися, про час і місце розгляду справи сповіщені належним чином, письмово повідомили суд про розгляд справи у підготовчому засіданні у їх відсутність. При цьому позивач [PERSON] вказала, що вона наполягає на позові, а відповідач [PERSON] вказав про визнання ним позовних вимог. З огляду на ч.3 ст.200 ЦПК України, беручи до уваги визнання позову позивачем, суд вважає за необхідне ухвалити рішення у підготовчому засіданні. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що 17.04.2015 сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Димитровського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 104. У даному шлюбі сторони мають доньку Софію, [INFO], та доньку Мілану, 01.12.2016 народження, які проживають разом з матір'ю. Шлюбно-сімейні стосунки сторони припинили з 01.01.2019. Вказані обставини встановлені на підставі заяв сторін, свідоцтв про їх шлюб, про народження дітей (а.с.7, 8, 9). Згідно з положеннями частин 3 і 4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, а примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Частиною четвертою ст.4 СК України закріплено та ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано право на повагу до приватного та сімейного життя, що включає в себе захист права на розірвання шлюбу у спосіб та в порядку, передбачені законодавством. Зокрема, згідно з ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно за ст.112 СК України суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Беручи до уваги вищенаведене та те, що шлюб сторін фактично розпався, примирення та збереження сімї сторони вважають неможливим, наполягають на розірванні шлюбу, місце проживання дітей узгоджено, спір про майно відсутній, суд вважає, що подальше сумісне життя сторін і збереження сімї не відповідало б їх інтересам, тому їх шлюб підлягає розірванню. За приписами ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище.\~ Позивач не заявила про відновлення її дошлюбного прізвища. Згідно за ч.1 ст.142 ЦПК України з огляду на визнання позову відповідачем, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків від суми судового збору у 768,40 грн, сплаченого нею при поданні позову до суду, а інші 50 відсотків судового збору, тобто 384,20 грн, на підставі ч.1 ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі ст.ст.110, 112, 113 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved