Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить визнати відповідача [PERSON] батьком дитини [PERSON] , [INFO] у м. Києві. У обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що позивач перебувала у фактичних шлюбних відносинах із відповідачем з червня до вересня 2017 року. Внаслідок спільних шлюбних відносин у сторін [INFO] народився син [PERSON] , батьківство якого відповідач не визнає. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 25 листопада 2019 року відкрито загальне позовне провадження по справі. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні з урахування позитивних результатів тесту на батьківство позовні вимоги визнавав. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Між сторонами 15.07.2009 було укладено шлюб, який рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 23.11.2015 було розірвано. [INFO] народився [PERSON] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження, актовий запис № 1702. У графі «батько» записаний [PERSON] (а.с.3). Відповідно до ч. 2 ст. 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Згідно з ч. 1, 2 ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні, у таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері. Відповідно до роз`яснень п. 9 Постанови, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved