Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Харківської міської ради, в якому просить визнати за нею право власності на самочинно добудовану квартиру [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що у 1995 році вона на підставі рішення виконавчого комітету Орджонікідзевської райради народних депутатів від 12.06.1990р. № 175/1 прибудувала балкон до квартирі, яка розташована за адресою: [ADDRESS] і належить їй на праві приватної власності. Проте, в технічному паспорті на квартиру, який їй було виготовлено у 2013 році, даний балкон зазначений як самочинно збудований. 15.05.2013р. вона звернулась до Харківської міської ради з заявою про збереження та узаконення прибудованого балкону і рішенням міськради від 20.11.2013р. № 1314/13 їй було надано дозвіл на збереження самочинно побудованої прибудови. Однак, Реєстраційна служба Харківського міського управління юстиції відмовила у реєстрації вищезазначеної квартири, оскільки позивачем не надано документ, що засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об»єкта. Отже, позивач змушена була звернутись до суду з відповідним позовом. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, пояснивши, що позивачем не було зроблено розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок для експлуатації, а також не було виконано інші необхідні дії для введення самочинного будівництва в експлуатацію. Крім того, позивач не зверталась до Харківської міської ради з даним питанням, їй не було відмовлено, отже міська рада не є належним відповідачем по даній справі. Представник 3-ї особи - Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Харківській області в судове засідання не з»явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином та своєчасно, причини неявки суд не повідомив. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши та перевіривши докази, приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав: Стаття 331 ч.2 ЦК України передбачає, що право власності на новостворене майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ст.376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотним порушенням будівельних норм та правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. На вимогу власника /користувача/ земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] (раніше - п/в учгосп «Комуніст» Роганський радгосп «Декоративне садівництво», буд.1 ,кв.47). Як вбачається з матеріалів справи та пояснень позивача, до вищезазначеної квартири позивач у 1995 році самочинно прибудувала приміщення літ. «І» площею 8,7 кв.м., яка розташована на земельній ділянці, що належить територіальній громаді м.Харкова без дозволу власника цієї земельної ділянки. Самовільне будівництво позивачем проведено з порушенням встановленого законом порядку, а саме відсутній дозвіл на виконання будівельних робіт з нового будівництва, реконструкції, реставрації та капітального ремонту будинків, споруд та інших будівель, розширення та технічного переоснащення, який видається інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю (ДАБК). Також, земельна ділянка, на якій розташована самочинна прибудова не відведена для будівництва балкону. Отже, суд відмовляє позивачу в задоволенні позовних вимог, так як ним не надано доказів про згоду власника земельної ділянки на самочинне будівництво та відповідність самочинного приміщення всім вимогам архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил. Крім того, позивачем не надано доказів на підтвердження того, що він звертався до відповідача з відповідними заявами і йому було відмовлено у їх задоволенні.

Outcome: dismissed