Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення з останнього аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходу щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 23.04.2010 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований Московським відділом РАЦС Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 287. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею і перебуває на її утриманні. У червні 2012 року відповідач припинив з нею шлюбні стосунки і переїхав проживати до іншого помешкання. Після припинення стосунків відповідач припинив надавати належну матеріальну допомогу на утримання їх дитини і не надає по теперішній час, хоча зобов?язаний надавати. Місце роботи відповідача їй не відоме. Позивач у судове засідання не з'явилася, але подала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, при цьому позивач наполягає на позовних вимогах. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомив. За таких обставин, зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, так як знайшов своє підтвердження: копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого Московським відділом РАЦС Харківського міського управління юстиції, з якого вбачається, що сторони перебувають у шлюбі з з 23.04.2010 року; копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого виконкомом Преображенської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області, з якого вбачається, що [PERSON] [INFO], з якого суд вбачає, що сторони дійсно є батьками вищевказаної дитини. Крім того, з довідки Преображенської сільської ради від 18.04.2014 року. вих. № 256 суд вбачає, що дитина дійсно проживає разом з позивачем у даній справі. Відповідач зобов?язаний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, але добровільно цього не робить. Відповідно до ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дітей (аліменти) присуджуються у частці від доходу їх батька, або у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтуєтъся на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослiдженнi наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Згідно з п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Статтею 191 СК України передбачено стягнення аліментів від дня пред'явлення позову, а тому аліменти підлягають стягненню з 23.04.2014 року. Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України судовий збір на користь держави слід стягнути з відповідача у справі, у розмірі передбаченому ст. 4 Закону України «Про судовий збір». На підставі викладеного та

Outcome: approved