Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що відповідач почав вживати спиртні напої, приходить додому в нетверезому стані, вживає нецензурну лексику в присутності дітей, які його бояться, оформив кредити на свої потреби. У зв`язку з цим між подружжям практично припинилися стосунки, вони перестали вести спільне господарство і вирішили розірвати шлюб. Подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, а тому позивач просить розірвати шлюб. Проти примирення категорично заперечує. Ухвалою судді від 09 серпня 2019 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження. Відповідно до ухвали суду від 30 вересня 2019 року закрито підготовче провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, справу призначено до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Проти винесення судом заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився з невідомої на те суду причини, хоча про день та час судового засідання повідомлявся належним чином, відзиву не подав. Суд вважає, що відповідач про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, а тому відповідно до ст. 280 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних доказів та постановити заочне рішення. За вказаних обставин, з підстав передбачених ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Ознайомившись із письмовою заявою позивача, дослідивши та оцінивши докази, суд встановив наступні обставини справи. 23 квітня 2009 року сторони зареєстрували шлюб, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 23 квітня 2009 року, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, актовий запис № 332. Від цього шлюбу в подружжя є двоє спільних дітей: дочка [PERSON] , [INFO] , як вбачається із свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 13 жовтня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, та дочка [PERSON] , [INFO] , згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 09 березня 2017 року Тернопільським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області. В судовому засіданні встановлено, що між подружжям погіршилися відносини, вони тривалий час не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних стосунків. Сумісне життя подружжя є неможливим, шлюб існує лише формально, і тому його доцільно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. За змістом ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Враховуючи викладенні обставини в їх сукупності, зважаючи на те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, з огляду на засади добровільності шлюбу, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved