Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до ФОП [PERSON],про захист прав споживача, розірвання договору оплатного надання послуг, повернення сплачених коштів, сплату неустойки, відшкодування моральної шкоди. В позові зазначає, що 15.06.2013р. між нею та відповідачем був укладений договір надання послуг, а саме виготовлення та встановлення виробів - металопластикових віконних блоків на балкон та двері, згідно специфікації. Відповідно до пунктом 1.1.1 договору відповідач взяла на себе зобов'язання прийняти заказ на виготовлення виробів згідно специфікації, п.1.1.2 - забезпечити виготовлення виробів на протязі 21 робочого дня з моменту оформлення договору. Пунктом 1.1.3 даного договору передбачалось, що відповідач зобов'язалась доставити й передати виготовлені вироби протягом 21 робочого дня з моменту їх виготовлення. Пунктами 1.1.4, 1.1.5 відповідач зобов'язаний доставити вироби на поверх, демонтувати наявні двері та вінка, а відповідно до п. 1.1.6 договору встановити й укріпити вироби в підготовлених отворах. Відповідно до п.2.1 договору загальна вартість виробів склала 7100 грн. Нею було сплачено при укладені договору 5000 грн. У встановлений договором термін, вироби відповідач не виготовила. Просрочка поставки виробу становила 35 днів. При сплаті залишку вартості послуги була застосована неустойка в розмірі 0,3% за кожен день просрочення поставки виробів від суми договору, та склала 750 грн. З урахуванням вказаної неустойки нею було сплачено залишок суми у розмірі 1450 грн. Всього за договором сплачено 6450 грн. Відповідач поставив замовлені нею вироби, що не відповідали розмірам, визначених в специфікації. Відповідальність за невірно застосування розмірів виробів відповідач поклала на завод-виготовлювач. Вважає, що відповідальність за невиконання замовлення, відповідно до укладеного договору, несе відповідач. Замовлені нею балконні вікна та двері до теперішнього часу не встановленні. Невиконання відповідачем обов'язків спричинило їй моральну шкоду, яку вона оцінює в 5000 грн. Просить суд розірвати договір оплатного надання послуг бн від 15.06.2013р., стягнути з відповідача на її користь сплачені грошові кошти у розмірі 6450 грн. та пеню у розмірі 3% вартості роботи (послуги) за кожен день прострочки у розмірі 25134грн., моральну шкоду у розмірі 5000 грн. В ході судового розгляду справи позивач уточнив свої позовні вимоги, надавши заяви про збільшення позовних вимог (а.с.23,50). Відповідно до наданих заяв, просить суд розірвати договір оплатного надання послуг бн від 15.06.2013р., стягнути з відповідача на її користь сплачені грошові кошти у розмірі 6450 грн. та пеню у розмірі 3% вартості роботи (послуги) за кожен день просрочки у розмірі 46008 грн., моральну шкоду у розмірі 5000 грн. Представник відповідача позовні вимоги не визнав в повному обсязі, надав суду письмові заперечення ( а.с. 61-63), в яких зазначив, що між позивачем та відповідачем дійсно був укладений договір на виготовлення, доставку та встановлення виробів. Умови договору виконані не були не з вини відповідача. Під час здійснення відповідачем замірів на виконання замовлення позивача, та подальшої їх передачі до виробника, останнім (виробником) було допущено помилку під час виготовлення виробу, що було з'ясовано відповідачем під час спроби встановлення виробу в квартирі позивача. Відповідач запропонував позивачу здійснити заміну виробу на належний, однак позивач відмовилась, мотивуючи тим, що як тільки буде доставлено виріб належної якості то виріб неналежної якості відповідач зможе забрати. В зв'язку з тим, що відповідач не є виробником товару, а лише його продавцем та здійснює його встановлення, то замінити його негайно відповідач не має можливості. Вироби невідповідної якості й досі перебувають в квартирі позивача, не повертаються відповідачу для здійснення заміни на виріб належної якості. Не визнає вимоги щодо відшкодування моральної шкоди, в зв'язку з недоведеністю заподіяння моральної шкоди. Просить в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. У ході судового слухання справи, відповідач надав заяву про розгляд справи без його участі ( а.с.57), представник відповідача також надав заяву про розгляд справи без його участі ( а.с. 81). Суд розглядає справу за відсутності відповідача, за умови надання ним заяви про розгляд справи за його відсутністю, на підставі наданих до справи доказів. Суд зі своєї ініціативі, у відповідності до ст. 35 ЦПК України, залучив до участі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, службу у захисту прав споживачів Енергодарської міської ради Запорізької області, про що постановив Ухвалу. Представник третьої особи у судове засідання не з'явився. Надав суду заяву про розгляд справи без їх участі, позов визнав (а.с. 79). Справа розглядається без участі третьої особи. Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі,свідка, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Відповідно до матеріалів справи, наданих доказів, судом встановлено, що позивач і відповідач 15.06.2013р. уклали договір бн (а.с.4-6). Відповідно до умов даного договору (п.1.1.2) відповідач, виконавець за договором, зобов'язався забезпечити виготовлення виробів, узгоджених специфікацією (а.с. 8-9), протягом 21 робочого дня, з моменту оформлення договору. Пунктом 1.1.3 договору відповідач зобов'язаний був доставити та передати позивачу, Замовнику за договором, виготовлені вироби протягом 21 робочого дня з моменту їх виготовлення, а також відповідно до п.п. 1.1.5, 1.1.6 демонтувати наявні віконні блоки та встановити, укріпити виготовлені вироби. Позивач, Замовник за договором, зобов'язаний своєчасно оплатити послуги виконавця. Вартість виробів, згідно п. 2.1 договору складає 7100 грн. Строк та порядок оплати вартості виробу договором не передбачено. Як вбачається з матеріалів справи, пояснень сторін, позивачем було сплачено грошові кошти у розмірі 5000 грн. при оформлені зазначеного договору. При доставці виробів позивачем було сплачено 1450 грн. з урахуванням 750 грн. компенсації за несвоєчасну ( 35 днів) поставку виробів та повторну доставку - 100 грн. Суд встановив, що відповідачем умови договору виконані не були. Вироби позивачу були доставлені не того розміру, що передбачені специфікацією (а.с. 8-9) , а отже не могли бути встановлені. Ці обставини підтверджені показаннями свідка [PERSON] та не заперечуються і представником відповідача. У відповідності до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання. Статею 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Пунктом 3 частини 1 статті 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Ст. 549 ЦК України визначено, що неустойкою (пенею) є грошова сума, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання і пеня обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ст. 42 Конституції України, держава захищає права споживачів. Згідно з п.22 ч.1 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач - це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб. Правовідносини між позивачем та відповідачем, крім норм Цивільного Кодексу України, регулюються Законом України «Про захист прав споживачів». Права споживача у разі порушення умов договору про виконання робіт (надання послуг) регулюються ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів». У ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі 3% вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі 3% загальної вартості замовлення. Частиною 4 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що за наявності у роботі (послузі) істотних недоліків споживач має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків. Як вбачається з матеріалів справи, пояснень сторін, наданих доказів, відповідач, виконавець за договором, своїх зобов'язань не виконав. Поставлені, з порушенням строків, передбачених договором, вироби не відповідають визначеним в специфікації розмірам, а отже не можуть бути використані за цільовим призначенням. Відповідно до п. 12 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів» істотний недолік - недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення. Надана суду позивачем копія договору від 15.06.2013р., укладення якого не заперечується відповідачем, свідчить про те, що сторони в письмовій формі уклали договір про надання послуг. І саме відповідач взяв на себе зобов'язання забезпечити виготовлення виробів, відповідно до специфікації, доставити та встановити їх в строки передбачені умовами договору, а тому і відповідальність за несвоєчасне, не якісне виконання замовлення несе відповідач. Вказаним договором розмір неустойки за невиконання виконавцем, відповідачем по справі, своїх зобов'язань сторони не узгодили. Отже, суд вважає, що розмір пені за несвоєчасне виконання зобов'язань повинен застосовуватися у розмірі передбаченим ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів». Відповідно до положень статей 10 і 11 ЦПК суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин. Позовні вимоги щодо стягнення пені за несвоєчасне виконання відповідачем своїх зобов'язан позивачем визначено станом на 17.02.2014р. ( а.с.50). Розмір пені за невиконання прийнятих зобов'язань розраховується відповідно до розміру встановленного законодавством, а саме 3% за кожен день просрочки, і складає 39192 грн. (42 робочих дня з моменту підписання договору спливає 13.08.2013р. (відповідно до п. 1.1 та п. 1.2 договору (а.с. 4)). Таким чином з 13.08.2013р. по 17.02.2014р. просрочка складає 6міс.4дн. або 184дні.(7100грн.:100х3% х184 дн. =39192 грн.) За ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до положень п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 « Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» передбачено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров'я потерпілого, істотних вимушених змін у його життєвих та виробничих стосунках. Жодних доказів спричинення і наявності моральних страждань діями відповідача позивачем не надано, а тому в цій частині його вимоги задоволенню не підлягають. Згідно із ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 57-60 ЦПК України. При цьому, як передбачено в ч. 4 ст.60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Враховуючи з'ясовані у судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: partial