Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про зняття арешту з нерухомого майна до відповідача [PERSON] . В позові посилається на те, що ухвалою Садгірського районного суду 23.02.2017 року по справі №726/292/17\~\~ про стягнення боргу за договором позики з боржника [PERSON] з метою забезпечення позову, було накладено арешт на житловий будинок [ADDRESS] , який належить відповідачу [PERSON] на праві власності, а також накладено арешт на квартиру [ADDRESS] , яка належить відповідачу [PERSON] на праві власності. 26.04.2017 року рішенням Садгірського районного суду м.Чернівці №726/292/17 було задоволено позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] щодо погашення заборгованості за договором позики. Станом на липень місяць 2020 року між сторонами були врегульовані усі питання щодо погашення заборгованості за договором позики, у зв`язку з чим відпала необхідність у дії ухвали №726/292/17 від 23.02.2017 року про накладення арешту на нерухоме майно\~ в частині забезпечення позовних вимог по справі №726/292/17. Просить суд скасувати арешт на житловий будинок [ADDRESS] , який належить відповідачу [PERSON] на праві власності. Скасувати арешт на квартиру [ADDRESS] , яка належить відповідачу [PERSON] на праві власності. Позивач до суду не з`явилася, однак спрямували до суду клопотання про розгляд справи у її відсутність та повідомила, що підтримує позовні вимоги та просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлялася про день, час та місце розгляду справи. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, суд встановив такі обставини: Згідно ухвали Садгірського районного суду м.Чернівці від 23.02.2017 року по цивільній справі №726/292/17\~ судом накладено арешт на житловий будинок [ADDRESS] та накладено арешт на квартиру [ADDRESS] , які належить відповідачу [PERSON] на праві власності (а.с.3-4). Згідно\~ рішення Садгірського районного суду м.Чернівці від 26.04.2017 року по цивільній справі №726/292/17\~ позовні вимоги [PERSON] про стягненння боргу за довогором позики з [PERSON] \~ задоволено (а.с.5-7). За змістом норм ст. ст. 15, 16 ЦК України, ст. 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є припинення дії, яка порушує право. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У ст. 41 Конституції України, ст. 321 ЦК України закріплено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. За змістом ч. 1 ст. 316, ч. ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 2 постанови №5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту» з майна розяснив, що позов про зняття арешту з майна може бути предявлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Отже, враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку,\~ що\~ станом на липень місяць 2020 року між сторонами були врегульовані усі питання щодо погашення заборгованості за договором позики, у зв`язку з чим відпала необхідність у дії ухвали від 23.02.2017 року.

Outcome: approved