Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-26 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб та визначити місце проживання дітей. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що з відповідачем знаходиться у шлюбі з 09.03.2012 р., який зареєстрований Царинським відділом ЗАГС Управління ЗАГС міста Москви Російської Федерації, про що 09 березня 2012 року було зроблено відповідний актовий запис за № 527. [INFO] у них народилася донька [PERSON] , а [INFO] - син [PERSON] . Починаючи з 2016 року у них з чоловіком стосунки зіпсувалися, зникло взаєморозуміння і повага один до одного, стали виникати сварки та виникло бажання повернутися із міста Москви на постійне місце проживання до України. На сьогодняшній день фактично сім`я припинила своє існування, тривалий час кожен з подружжя живе окремим життям у різних країнах, своїми інтересами, шлюбних стосунків вони не підтримують, сумісного господарства не ведуть, до того ж вона разом із дітьми повернулася на батьківщину, де разом з іншим (цивільним) чоловіком виховує та опікується дітьми. Відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов`язків та взагалі не приймає будь-якої участі у вихованні їхніх спільних дітей. Також, як батько, він з дітьми взагалі не спілкується, не цікавиться їхнім здоров`ям, фізичним, моральним і духовним розвитком, матеріально не допомагає та грошей на їх утримання не перераховує. Ухвалою суду від 17 листопада 2020 року суд відкрив провадження у справі за вищезазначеним позовом і призначив розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження та до компетентного суду Російської Федерації направлено судове доручення про вручення документів та вчинення окремих процесуальних дій, оскільки відповідач мешкає на території Російської Федерації. 26.08.2021 року до Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від компетентного суду Російської Федерації судове доручення повернулось без виконання у зв`язку з повторною неявкою відповідача. У судове засідання позивач не з`явилася. В заяві позивач просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного. Сторони з 09 березня 2012 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, тобто з вказаного часу мають права та обов`язки подружжя, про що Царинським відділом ЗАГС Управління ЗАГС міста Москви Російської Федерації, зроблений актовий запис № 527 (а.с.7). У сторін народилися діти - 05 вересня 2012 р. [PERSON] , а [INFO] - син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого Царинським відділом ЗАГС Управління ЗАГС міста Москви Російської Федерації від 11 вересня 2012 р., та свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] від 29 червня 2014 р., виданого Царинським відділом ЗАГС Управління ЗАГС міста Москви Російської Федерації (а.с.11,15). Згідно довідок від 21.09.2018, виданого Осинівською сільською радою Харківської області малолітні діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] зареєстровані за адресою : [ADDRESS] (а.с.13,17). При таких обставинах подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, і на підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб між позивачем і відповідачем підлягає розірванню. На підставі ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Стаття 19 СК України передбачає, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Відповідно до статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. За частинами першою, другою статті 161 цього Кодексу якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. За змістом статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, враховуючи, що позивач не бажає поновити стосунки та зберегти сім`ю, причини, яка б дала суду підставу вважати, що сторони мають можливість примиритися, немає, а також на даний час визначення місця проживання дитини разом з матір`ю не суперечитиме інтересам дітей, суд приходить до висновку про задоволення заявлених вимог про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей разом з матір`ю. Також, визначення судом місця проживання дітей з матір`ю, жодним чином не позбавляє відповідача брати активну участь у їх вихованні, спілкуванні з ними.

Outcome: approved