Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-19 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Блідчанської сільської ради Іванківського району Київської області про визнання права власності на спадкове майно (будинок) обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що [INFO] помер її батько [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого виконкомом Блідчанської сільської ради Іванківського району Київської області 05 січня 2017 року. Після батька залишилась спадщина у вигляді нерухомого майна, а саме: житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Її мати, [PERSON] після смерті батька не встигла прийняти спадщину, так як померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого виконкомом Блідчанської сільської ради Іванківського району Київської області 19 січня 2018 року. Звернувшись до Іванківської районної державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, отримати свідоцтво вона не змогла. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №1135-02-31 від 12.10.2019 року у видачі свідоцтва позивачу було відмовлено, в зв`язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності на житловий будинок. Єдиним документом, що підтверджує право власності спадкодавця на цей будинок є довідка Блідчанської сільської ради (виписка з погосподарської книги) про те, що будинок за адресою: [ADDRESS] числився за [PERSON] Заповіт спадкодавцем складений не був. У відповідності до ст.1261 ЦК України позивач є спадкоємицею після батьків першої черги при спадкуванні за законом. Інших спадкоємців не має.. Позивач просить визнати за нею право власності на спадкове майно, що залишилось після смерті [PERSON] , а саме: на домоволодіння, розташоване за адресою: [ADDRESS] . У судове засідання сторони не з`явилися. Позивач у позовних вимогах просила розгляд справи проводити без її участі; судові витрати залишити за нею. Відповідач, Блідчанська сільська рада Іванківського району Київської області, надали до суду листа, в якому не заперечують розгляду справи за відсутності свого представника та повідомили про те, що інформація про інших спадкоємців у сільській раді відсутня. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом України. Позивач надала суду належні докази спадкоємиці: копію свідоцтва про смерть спадкодавця [PERSON] , який помер [INFO] ; копію свідоцтва про смерть спадкодавиці [PERSON] , яка померла [INFO] копію свідоцтва про своє народження; копію свідоцтва про укладення шлюбу, з якого слідує, що [PERSON] одружилася з [PERSON] та після укладення шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] ». Відповідно до ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом або законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Для набуття спадщини необхідна наявність ряду умов. Першою необхідною умовою є відкриття спадщини, під якою розуміють настання таких юридичних фактів, які обумовлюють виникнення у спадкоємця права на набуття спадщини права на спадкування. До таких юридичних фактів, передусім, відноситься смерть спадкодавця. Але в момент відкриття спадщини спадкоємець набуває лише право на спадкування, але не право власності на саму спадщину. Для виникнення права власності на спадщину спадкоємець повинен належним чином здійснити (реалізувати) право на прийняття спадщини. Здійснення права на спадкування, передусім, полягає в тому, що спадкоємець має право прийняти спадщину або не прийняти її. Як вбачається з постанови [PERSON] Т.П., державного нотаріуса Іванківської районної державної нотаріальної контори від 12.10.2019р. Вих. № 1135-02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії, після [PERSON] , 1937 р.н., який помер [INFO] спадкова справа не заводилася. За даними нотаріальної контори після [PERSON] , 1930 р.н., яка померла [INFO] спадщину прийняла : [PERSON] . Інших спадкоємців не має. (с/с 205/2018). Згідно ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до п.23.Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику в справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Аналогічна думка викладена в роз`ясненні наданому Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику з розгляду цивільних справ про спадкування» № 24-753/0-13 від 16 травня 2013 року, відповідно до якого, визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватись , якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Крім того, відповідно до постанови Воробей Т.П., державного нотаріуса Іванківської районної державної нотаріальної контори від 12.10.2019р. Вих. № 1135-02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] (двісті [ADDRESS] ), що належав [PERSON] , померлого [INFO] , в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на вказаний житловий будинок. Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» - у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою (ст.392 ЦК України). Згідно з листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім.»я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. Такі випадки характерні для сільської місцевості, де право власності на житловий будинок за спадкодавцем підтверджується лише записом в погосподарській книзі сільської ради та тривалим фактом володіння цим майном особою, яка померла. Перші власники не оформляли документи на належне їм нерухоме майно та не реєстрували його в органах БТІ, а тому спадкоємець не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину і його право має бути визнано в судовому порядку. Враховуючи, що визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, який має застосовуватися якщо існують перешкоди для оформлення спадкових справ у нотаріальному порядку, суд вважає, що вимога позивача підлягає задоволенню, оскільки відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на спадкове майно унеможливлює оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Отже, маються підстави для задоволення позову. Судовий збір сплачений позивачем при подачі позову до суду. На підставі наведеного,

Outcome: approved