Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про позбавлення батьківських прав [PERSON], мотивуючи свою заяву тим, що відповідач є батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO], однак при цьому не виконує належним чином своїх батьківських обов'язків, передбачених Сімейним Кодексом України по вихованню своєї дитини. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що після розірвання шлюбу, з 21.09.2005 року, батько дитини проживає окремо, участі у вихованні та утриманні дитини не бере, не цікавиться життям свого сина, його здоров'ям. На сьогоднішній день сину вже дванадцять років, він не пам'ятає батька та немає до нього ніяких почуттів, оскільки всі ці роки жодного разу його не бачив. Просить суд позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно його неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не з'явилися, подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують, просять суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, позов визнає, не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав відносно його малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Представники третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Виконавчого комітету Канівської міської ради Гусарова А.В. та Служби у справах дітей Канівської міської ради Костенко Н.Г. в судове засідання не з'явилися, до суду надійшли заяви про розгляд справи без їх участі, позов підтримують та не заперечують проти позбавлення батьківських прав [PERSON] відносного його неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Прокурор Канівського відділу Золотоніської місцевої прокуратури в судове засідання не з'явився, до суду надійшла заява про розгляд справи без їх участі ( а.с. 32-33). Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Канівського міського управління юстиції Черкаської області від 11.12.2003, [PERSON] народився [INFO], його батьки є: батько - [PERSON], мати - [PERSON] ( а.с. 9). Згідно довідки про склад сім'ї від 23.09.2016 № 1779 ( а.с. 10) вбачається, що [PERSON] та [PERSON] проживають та зареєстровані разом за адресою: [ADDRESS]. Згідно характеристики з місця навчання [PERSON] (а.с.11), вбачається, що мама приділяє достатньо часу вихованню сина, підтримує постійний зв'язок з класним керівником, за період навчання [PERSON] в 5-7 класах батько в школу не приходив, батьківські збори не відвідував. Судом встановлено, що батько в розвитку та формуванні особистості дитини в різноманітних сферах життя не приймав та не приймає. Згідно довідки розрахунку заборгованості по аліментах складеного державним виконавцем Канівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби вбачається, що згідно виконавчого листа Канівського міськрайонного суду № 2-1549 від 10.12.2007 [PERSON] повинен сплачувати аліменти на утримання сина в розміру 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно; заборгованість по аліментах станом на 01.10.2016 становить 21029,43 грн.. ( а.с. 13-14). З огляду на викладене, відповідач про справі ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, навіть не цікавився її життям, не відвідував і не відвідує її вдома, що підтверджується відповідними письмовими доказами. Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей. Постановою ПВСУ № 3 від 30 березня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» п.16 роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Згідно з ст. ст. 150, 157 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той із батьків, хто проживає окремо від дитини зобов'язаний брати участь у її вихованні та утриманні. За частиною 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Підстав для неприйняття визнання позову не встановлено. Отже, виходячи із вищевикладеного суд, вважає за доцільне позбавити батьківських прав відповідача відносно неповнолітнього [PERSON], [INFO], оскільки, батько дитини не займається вихованням та утриманням свого сина, тобто не виконує передбачених законодавством батьківських обов'язків.

Outcome: approved