Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного 15 лютого 2014 року, зареєстрованого міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис №186. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що подружні стосунки між ними не склались через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на життя, сім'ю, подружні обов'язки, ведення спільного господарства та виховання дітей, втрату почуття любові та поваги, внаслідок чого між ними часто виникали непорозуміння та конфлікти, що й остаточно призвело до розпаду сім'ї. Від шлюбу у них народився син, [PERSON], [INFO]. Відповідач не приймає участі у вихованні сина та його матеріальному забезпечені. Вони не проживають разом, не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства. Переконана, що сім'я розпалась остаточно, примирення між ними неможливе. При розірванні шлюбу просила змінити прізвище на дошлюбне - «[PERSON]». В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, надала пояснення, аналогічні змісту позовної заяви, просила таку задовольнити, не заперечила проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Згідно з ч. 4 ст. 169, ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 15 лютого 2014 року у міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис №186, проте, міцної сім'ї не створили. шлюбу у них народився син, [PERSON], [INFO]. Сторони не проживають разом, не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства. Позивач наполягає на розірванні шлюбу. У відповідності зі ст. 113 СК України, особа, що змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За наведених обставин, суд дійшов висновку, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе і такі обставини суперечать інтересам сторін, відтак, шлюб необхідно розірвати, змінивши прізвище позивача на дошлюбне - «[PERSON]». Крім цього, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати, понесені у зв'язку зі сплатою судового збору, у розмірі 551 грн. 20 коп. На підставі статей 110, 112, 113 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved