Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить: визнати недійсним договір дарування 2/4 частини квартири [ADDRESS], укладений між [PERSON] та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу [PERSON] 16 жовтня 2004 року та зареєстрованому в електронному Реєстрі прав власності на нерухомого майна 21 жовтня 2004 року. В обґрунтування позову навела наступне. Вона, позивач, зареєстрована та проживає за адресою: [INFO]. Дану квартиру отримала на підставі ордеру №1739 від 08 червня 1997 року, де проживала разом зі своєю сім'єю. У 1997 році вирішили приватизувати дану квартиру та подали відповідні заяви до органу приватизації. Згідно свідоцтва про право власності на житло № у-109 від 3 лютого 1998 року квартира [ADDRESS], належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. 13 серпня 1998 року її син [PERSON] помер. На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 29 липня 2004 року вона, позивач, отримала у власність 1/4 частину вищевказаної квартири та стала власником 2/4 частини вказаної квартири. Є інвалідом 2 групи за станом здоров'я, після смерті сина стан її здоров'я значно погіршився. Тому вирішила заповісти свою частку квартири онуці [PERSON], [INFO], для оформлення заповіту звернулася до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу [PERSON] У нотаріуса підписувала деякі документи відносно квартири. Так як є юридично необізнаною людиною, то вважала, що оформлює заповіт на внучку, тобто договір дарування нею укладений під впливом помилки. Оскільки на той час відповідач була неповнолітньою, то підпис на документах робила її мати [PERSON] Як пізніше вона, позивач, з'ясувала, 16 жовтня 2004 року фактично оформила договір дарування належної їй частини квартири своєї онуці - [PERSON] Право власності на 2/4 частини квартири було зареєстровано на [PERSON] в Комунальному підприємстві «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» 21 жовтня 2004 року. Останні декілька років стосунки з онукою погіршилися, часто виникали сварки, остання часто не ночувала дома, не займалася доглядом за квартирою та зовсім не сплачує комунальні платежі за свою частку квартири. Коли робила відповідачу зауваження, то остання починала ображати. Останнім часом онука почала погрожувати, що вона є власником всієї квартири та зовсім її вижене. Після чого вирішила скасувати заповіт на частку квартири, який раніше оформила на онуку. Для отримання консультації по даному питанню звернулась до Першого Криворізького місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги. В центрі роз'яснили, що у нотаріуса вона фактично уклала договір дарування і з того часу вже не є власником частини квартири, що для відновлення своїх порушених прав повинна у судовому порядку скасувати договір дарування визнавши його недійсним. Згідно зі ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється у три роки. Перебіг позовної давності щодо вимог про визнання правочинів недійсними обчислюється не з моменту вчинення правочину, а відповідно до частини першої статті 261 ЦК України - від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. Тому вважає, що строк позовної давності ще не сплинув. Частиною 1 статті 229 ЦК України передбачено, що якщо особа вчинила правочин, помилялася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Статтею 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Частиною 2 п.2 статті 16 ЦК України передбачено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання правочину недійсним. У судовому засіданні позивач підтримала свій позов та підтвердила його зміст. Крім того, пояснила, що при укладенні договору відповідач обіцяла надавати їй, позивачу, догляд. Про обставини укладання договору розповідала [PERSON] Представник позивача у судовому засіданні підтримав позов повністю. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки в судове засідання заяви не надала, від якої не надійшло заяви про розгляд справи за її відсутності, у зв'язку з чим, на підставі ст. 224 ЦПК України, за згодою позивачки, судом проведено заочний розгляд справи. Третя особа [PERSON] у судове засідання не прибула, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки в судове засідання заяви не надала. Третя особа приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу у судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Також, подав заперечення, в яких зазначив, що на його думку позов є необґрунтованим. Свідок [PERSON] у судовому засіданні показала, що знає позивача та відповідача з 2001 року, стосунки з ними нормальні. Якось дізналася, що позивач зробила довіреність, під час розмови про цю подію позивач вказала, що зробила такий вчинок, щоб [PERSON] здійснювала піклування, що остання обіцяла піклуватися. Знає, що [PERSON] про [PERSON] не піклується, не відвідує останню. Вказана розмова була на вулиці, під час розповіді [PERSON] плакала. Вважає, що [PERSON] про подію розповідала правдиво, так як є віруючою людиною. У судовому засіданні також безпосередньо досліджені наступні письмові докази: посвідчення, паспорт (а.с.5, 6), ордер (а.с.7), свідоцтво про право власності (а.с.8), свідоцтво про право на спадщину (а.с.9), договір дарування (а.с.10, 27), витяг про реєстрацію права власності (а.с.11), витяг про реєстрацію правочину (а.с.12), технічний паспорт та план (а.с.13-15), витяг (а.с.68-70), заява (а.с.95). Суд,

Outcome: approved