Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивує тим, що 27.06.2013 року вона з відповідачем зареєстрували шлюб. Шлюб був зареєстрований відділом ДРАЦС реєстраційної служби Горохівського районного управління юстиції Волинської області, актовий запис №48. В шлюбі у них народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що спільне подружнє життя з відповідачем не склалося тому, що у них різні погляди на сімейне життя та обов`язки в наслідок чого у них постійно відбувалися сварки. Стверджує, що подружні стосунки між ними припинилися ще на початку 2020 року, спільного господарства не ведуть, спору про спільне майно не мають. Щодо надання строку на примирення не згодна. На підставі викладеного, просить шлюб, укладений між нею та [PERSON] розірвати, сплачений судовий збір стягнути з відповідача в її користь. 17 грудня 2020 року від позивача надійшла письмова заява про уточнення позовних вимог, в якій вона просить у разі розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Позивач в судове засідання не з`явилася, проте подала до суду письмову заяву, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, про в матеріалах справи наявні відповідні докази (рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення з відміткою «вручено особисто» а.с.17, 22), в судове засідання не з`явився, відзив на позов чи будь яких інших клопотань, заяв чи заперечень від нього на адресу суду не надходило. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку. Статтею 280 ЦПК України закріплена можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, у разі належним чином повідомленого відповідача про дату, час та місце судового засідання. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 27 червня 2013 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстровано 27 червня 2013 року відділом ДРАЦС реєстраційної служби Горохівського районного управління юстиції Волинської області, актовий запис №48. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на « [PERSON] » (а.с.8). Відповідно до ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч.3 та ч.4 ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст.105 ч.3 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Із матеріалів справи встановлено, що позивач та відповідач подружніх стосунків не підтримують з початку 2020 року, шлюб існує лише формально, спільного господарства не ведуть, претензій матеріального характеру не мають, питання визначення місця проживання малолітньої дочки [PERSON] не порушують. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи вище наведене, характер сімейних відносин, які склалися в даній сім`ї, з врахуванням вимог ст.ст. 24, 55, 56 СК України, приходжу до висновку про задоволення позову. Пунктом 2 ч.3 ст.115 СК України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно з п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, у разі задоволення позову з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір. З огляду на те, що позивачем при подачі позову до суду було сплачено судовий збір в розмірі 840,80 грн. вважаю за необхідне стягнути з відповідача в користь позивача вказану суму сплаченого судового збору.

Outcome: approved