Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись при цьому те, що з відповідачем не перебували у шлюбі, мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], родина припинила своє існування після народження дитини. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина, вона не працює, навчається та отримує стипендію, ніяких інших джерел доходу не має і тому вимушена звертатися до суду з цим позовом і просить стягнути аліменти щомісяця по 1500,00 грн. В судовому засіданні позивач позов підтримала в повному обсязі і дала пояснення про обставини викладені вище. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про день і час слухання справи сповіщався за останнім відомим місцем проживання, заперечень не надав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вислухавши позивача та дослідивши матеріали справи, вважає необхідним позовні вимоги задовольнити частково з наступних підстав. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у фактично шлюбних відносинах без державної реєстрації шлюбу. Сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] ( свідоцтво серія 1- ВЛ № 189080). Стаття 141 Сімейного кодексу України визначає, що: мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Частина 2 і 3 статті 150 Сімейного кодексу України визначає, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток та забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до положень ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення повноліття. Статтею 181 ч.1, 2 СК України визначено, що способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) в натуральній формі. Згідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 « Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляду справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них з ким вона проживає вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Сторони проживають окремо, дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно правилам ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник, має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. В матеріалах справи відсутні дані, що відповідач працює, тому суд вважає необхідним визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що [PERSON] працездатній, інших неповнолітніх дітей немає і тому зобовязаний надавати відповідну матеріальну допомогу на утримання неповнолітнього сина. Між тим, доказів, які б свідчили, що дохід відповідача дає йому можливість надавати матеріальну допомогу дитині у розмірі 1500 грн. матеріали справи не містять. З урахування викладеного, суд вважає необхідним стягнути аліменти в розмірі 850 грн. При цьому, при зміні майнового стану позивача та відповідача вони обидва не позбавлені можливості звернутися до суду з позовом стосовно зміни розміру аліментів. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судові витрати за судовий збір 243,60 грн.

Outcome: partial