Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб 21 липня 2011 року. Від шлюбу в них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивачка зазначила в позові, що через постійні конфлікти, суперечки їхнє спільне життя стало неможливим та нестерпним із-за різних характерів та поглядів на сімейне життя. Спільне господарство та спільне проживання між ними остаточно припинене, на даний час вони вже тривалий час проживають окремо. Тому вважає, що їх шлюб існує лише формально й подальше збереження сімї є неможливим і суперечить її інтересам та намірам. Просить шлюб з відповідачем розірвати. Крім того, позивачка зазначала, що вони досягли згоди про те, що діти будуть проживати разом з нею, однак з приводу матеріального утримання та виховання дітей згоди не досягнуто. Позивач вказує, що відповідач являється працездатним, офіційно працевлаштованим, не має другої родини чи утриманців. А тому позивачка просить стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 50 % всіх видів його доходів щомісячно і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала повністю та просила його задовольнити з підстав, наведених в ньому. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, однак подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що між позивачкою та відповідачем був зареєстрований шлюб 21 липня 2011 року, який на даний час існує лише формально, оскільки між подружжям виникла неприязнь один до одного, шлюбні відносини припинені та проживають окремо. Від шлюбу у сторін народилося двоє доньок: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. За таких обставин подальше спільне проживання подружжя є неможливим. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За змістом\~ст. 180 Сімейного кодексу України\~(далі -\~СК України) батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3\~ст. 181 СК України\~кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень\~ст. 183 СК України\~розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. За таких обставин, суд дійшов до висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частини з усіх видів його доходів щомісяця і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. На підставі викладеного та

Outcome: partial