Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що 14.11.2013 року вона зареєструвала шлюб із відповідачем. У вказаному шлюбі у них народився син - [PERSON], [INFO] Позивач посилається на те, що їх спільне проживання та шлюбні відносини стали неможливими внаслідок різних поглядів на життя та частих сварок між ними. Відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникали у їх сім'ї, він не здатний підтримувати нормальну атмосферу в сім'ї, піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях поваги, любові та взаєморозуміння. В червні 2016 року сторони припинили підтримувати подружні відносини та ведення спільного господарства. З вказаних підстав вважає, що їх шлюб розпався та просить його розірвати, після розірвання шлюбу її прізвище залишити без змін. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, обґрунтувала вищенаведеним та просила задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином судовою повісткою, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про розгляд справи у його відсутності від нього також не надходило, а тому справу, зі згоди представника позивача розглянуто в порядку заочного розгляду на підставі наявних у ній доказів, що відповідає положенням ст.ст. 224, 225 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 14.11.2013, що стверджується повторним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 15.06.2017 року (а.с. 5). Перебуваючи у шлюбі, у сторін народився син - [PERSON], [INFO], що видно із копії свідоцтва про його народження (а.с.6). Причиною розпаду сім'ї є те, що спільне проживання та шлюбні відносини стали неможливими внаслідок різних поглядів на життя та частих сварок між ними. Відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникали у їх сім'ї, він не здатний підтримувати нормальну атмосферу в сім'ї , піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях поваги, любові та взаєморозуміння. Через такі відносини між ними позивач втратила до відповідача почуття поваги та любові і не бажає з ним більше перебувати у шлюбі. З червня 2016 року сторони проживають окремо, подружні відносини не підтримують та спільне господарство не ведуть. Враховуючи відсутність між сторонами будь-яких відносин, відсутність у позивача бажання зберегти сім'ю, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, збереження сім'ї суперечить інтересам позивача, а тому шлюб слід розірвати. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На виконання вимог ст. 113 СК України та зважаючи на вибір позивача, прізвище останньої слід залишити без змін. На підставі викладеного та

Outcome: approved