Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, де просила ухвалити рішення, яким розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем та зареєстрований 31.08.2018 у Кременчуцькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Полтавській області за актовим записом № 1024; після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище « [PERSON] » та стягнути з відповідача на її користь судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 908 грн. На обґрунтування позову зазначила, що 31.08.2018 між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. В шлюбі мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з нею. Вказала, що шлюбно-сімейні відносини з відповідачем припинені у вересні 2021 року, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя, внаслідок чого виникають безпідставні непорозуміння. На даний час шлюбні стосунки між ними припинені, спільне господарство не ведеться. За таких обставин подальше сумісне життя та збереження сім`ї з відповідачем вважає неможливим, на примирення не згодна. З урахуванням викладеного, просила позов задовольнити. Позивач у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримує в повному обсязі та просить розгляд справи проводити у її відсутність. Вказала, що за спільною згодою місце проживання сина визначено з нею. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав в суду заяву, де позовні вимоги визнає та просить розгляд справи проводити у його відсутність. Вказав, що місце проживання сина за спільною згодою визначено з позивачкою. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши і оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 31.08.2018 у Кременчуцькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області за актовим записом № 1024, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . В шлюбі подружжя має неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . В судовому\~засіданні встановлено,\~що з\~вересня 2021\~року сторони\~припинили шлюбно-сімейні\~відносини.\~Причиною припинення\~шлюбно-сімейних\~відносин є\~непорозуміння через\~протилежні погляди\~на сім`ю,\~ведення домашнього\~господарства. Бажання та наміру відновити нормальні сімейні стосунки у сторін відсутні. Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі статтею 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Відповідно до частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із положеннями пункту 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ст.111 Сімейного кодексу України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. В ході розгляду справи сторонами клопотання про надання їм часу для примирення не заявлялися. За згодою сторін неповнолітня дитина проживатиме з матір`ю. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу позивач [PERSON] бажає залишити прізвище, набуте у шлюбі, « [PERSON] ». За викладених обставин, приймаючи до уваги ту обставину, що сторони не підтримують шлюбно-сімейних стосунків, наміру поновлювати сімейні стосунки не мають; відповідач позовні вимоги про розірвання шлюбу визнає, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог. Позивачем при подачі позову до суду були понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 908 грн., які слід стягнути з відповідача на користь позивача відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved