Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДК АГРО», що в селі Недра Баришівського району Київської області про стягнення боргу за договором. Позовні вимоги мотивує тим, що 09 серпня 2011 року між нею та ТОВ «ДК-АГРО» був укладений договір про надання поворотної фінансової допомоги, відповідно до якого вона надала ТОВ «ДК-АГРО» на поворотній основі фінансову допомогу в сумі 70000,00 гривень, а відповідач зобов'язувався повернути фінансову допомогу у визначений договором строк. Відповідно до п. 2.2 договору фінансова допомога надавалась на строк 60 днів з моменту підписання договору. Гранична дата повернення фінансової допомоги за договором - 08 жовтня 2011 року. Однак, на час розгляду справи в суді ТОВ «ДК-АГРО» кошти позивачці не повернуло, не виходить з нею на зв'язок, не повідомляє про можливість повернення фінансової допомоги. 26 лютого 2014 року позивачка направила відповідачу рекомендованим листом вимогу про повернення боргу за Договором, яка була отримана відповідачем 28.02.2014 р. Однак, відповідач відповіді на дану вимогу не надав, кошти не повернув. За своїм змістом, укладений між позивачкою та відповідачем договір є договором позики в розумінні глави 71 Цивільного кодексу України. Так, як відповідач ухиляється від виконання своїх грошових зобов'язань, позивачка просить стягнути з відповідача суму наданої нею фінансової допомоги в розмірі 70000,00 гривень. Відповідно до п. 3.3 договору у випадку прострочення повернення поворотної фінансової допомоги позичальник сплачує пеню в розмірі 0,1% від суми поворотної фінансової допомоги за кожен день такого прострочення (але не більше облікової ставки НБУ, що діяла у відповідний період. З відповідача підлягає до стягнення пеня за час прострочення повернення поворотної фінансової допомоги, що, з урахуванням строку позовної давності в один рік, на момент подання позову становить 9483,92 гривень та 980,00 гривень інфляційних збитків, 5212,60 гривень - три проценти річних від простроченої суми за весь час прострочення платежу, що загалом становить 85 676,52 (вісімдесят п'ять тисяч шістсот сімдесят шість грн. 52 коп.) та суму сплаченого судового збору в розмірі 856,77 гривень. В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала позовні вимоги про стягнення грошових коштів на її користь з ТОВ «ДК Агро», що в селі Недра Баришівського району Київської області та пояснила суду, що в смт. Баришівка по вул. Пархоменка, 34, корпус 101 у неї було своє підприємство ТОВ «ВЗТФ Євро», яке займалося переробкою молока, де вироблявся сир «мацарелла». З ДК «АГРО» у неї були партнерські відносини. В серпні 2011 року, як приватна особа вона передала товариству ДК «АГРО» по квитанціях до прибуткового касового ордеру в кількості семи квитанцій по 10 тисяч грн. кожна, де 09.08.2011 року був укладений договір про надання поворотної фінансової допомоги з терміном дії до 07.10.2011 року. Договір був підписаний нею та директором ТОВ ДК «АГРО» [PERSON]. До цього часу грошові кошти їй не повернуті. Представник позивачки [PERSON] підтримав заявлені позовні вимоги. Представник відповідача по справі ТОВ «ДК АГРО» - Демченко Євген Васильович заперечував проти заявленого позову та пояснив суду, що позивач не виконав свої зобов,язання і не передав кошти відповідачу. Гроші в сумі 70 тис. грн. до каси не надходили. Хто надав квитанції на цю суму не знає. Підписи на квитанціях схожі на підпис директора «ДК АГРО» Дудь В.В. Свідок по справі [PERSON] пояснив суду, що підтверджує факт укладення угоди між [PERSON] та ТОВ «ДК АГРО» в серпні місяці 2011 року, де [PERSON] дійсно надавала грошові кошти на придбання товариством у Львівській області комбайна бувшого в користування і він, як директор ТОВ «Агро» на той час підписував з нею договір. Також ставив свій підпис на семи квитанціях до приходного касового ордеру товариства з зазначенням грошових коштів на кожній квитанції по 10000 грн. про надходження коштів, а всього на суму 70000 тис. грн. І для нього це було шоком, що по нині товариство не розрахувалося з [PERSON] 12.11.2011 року він звільнився з даної організації. Суд, заслухавши позивачку, представника позивачки, представника відповідача, свідка по справі, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлений позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення. Судом встановлено, що позивачкою [PERSON] 09 серпня 2011 року та ТОВ «ДК-АГРО» був укладений договір про надання поворотної фінансової допомоги, відповідно до якого вона надала ТОВ «ДК-АГРО» на поворотній основі фінансову допомогу в сумі 70 000,00 гривень, а відповідач зобов'язувався повернути кошти у визначений договором строк. Суд критично ставиться до пояснень представника відповідача, який в судовому засіданні заперечував факт укладення договору та передачі грошей згідно договору, в той час як свідок [PERSON]., котрий працював в 2011 році директором ТОВ «ДК-АГРО»,запевнив суд, що підписував договір від 09.08.2011 року, квитанції до прибуткового касового ордеру від 09, 10, 11, 12, 15, 16, 17 серпня 2011 року на загальну суму 70000 грн. та їздив купувати за ці гроші комбайн. Таким чином, зважаючи на невиконання відповідачем ТОВ «ДК-АГРО» зобов'язання повернення грошових коштів, своїми діями товариство порушує законні права позивача та норми чинного законодавства. А тому позивач вправі вимагати у відповідача передані по договору грошові кошти в сумі 70000 грн., пеню в сумі 9483 грн. 92 коп., 980 грн. інфляційних збитків, три проценти річних від простроченої суми за користування позикою в сумі 5212 грн. 60 коп. У відповідності із ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати, хоча б ця сторона і була звільнена від оплати судових витрат на користь держави. Суд вважає за необхідне задовольнити позов в частині стягнення витрат по сплаті судового збору у сумі 856 грн. 77 коп. на користь позивача. Встановлене судом підтверджується письмовими матеріалами справи: - ксерокопією договору про надання поворотної фінансової допомоги від 09.08.2011 року; - розрахунком ціни заборгованості по договору; - ксерокопіями семи квитанцій до прибуткового касового ордеру від 09, 10, 11, 12, 15, 16, 17 серпня 2011 року на загальну суму 70000 грн.; - квітанцією №к82/4/14 від 04.04.2014 року про сплату судового збору на суму 856 грн. 77 коп.; - іншими матеріалами справи. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановлені договором. Відповідно до ч. 4 ст. 631 ЦК України закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов,язання на вимогу кредитора зобов,язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Outcome: approved