Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, який неодноразово доповнювала та уточнювала, в якому зазначає, що вона є рідною племінницею [PERSON], після смерті якої залишилось спадкове майно, а саме будинок, який знаходиться за адресою: вулиця Пушкіна, 31 м.Докучаєвськ Донецької області, який тітка отримала в спадок після бабусі [PERSON] [PERSON] заповіла по ? частини будинку своїй доньці [PERSON] та онукі [PERSON] ( післяшлюбне прізвище [PERSON]В.). [PERSON] померла коли ще була жива тітка [PERSON], не прийнявши спадщину, потім померла тітка [PERSON], а потім померла племінниця [PERSON] Позивач вказує, що ні при житті [PERSON], ні після смерті ніхто із її рідних не оформлював право власності на вказане майно в установленому законом порядку і лише вона є єдиною спадкоємицею вказаного майна. Після смерті [PERSON] позивач подала заяву до Докучаєвської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини, але нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] як не належному спадкодавцю, оскільки спадщину за законом прийняв [PERSON], який являється рідним братом [PERSON] і є спадкоємцем другої черги, а [PERSON] є її рідною тіткою і відноситься до третьої черги спадкоємців. Позивач вважає, що відповідач: Докучаєвська державна нотаріальна контора Донецької області, а саме нотаріус [PERSON] незаконно, на підставі недостовірних фактів про родинні звязки, розпорядилася спадковим майном та передала його у власність [PERSON], який не має ніякого відношення до нього, здійснила ряд корупційних правопорушень у відношенні майна [PERSON] та спричинила їй матеріальні збитки в сумі 20\~000 доларів США. Після цього вона зверталася до Докучаєвського міського суду Донецької області з позовом про усунення [PERSON] від права на спадкування за законом після смерті [PERSON], рішенням якого їй було відмовлено в задоволенні позовних вимог. Також позивач вважає, що були порушені її законні права при звернені до Докучаєвського міського суду Донецької області, так як при зверненні до цього суду за захистом права як спадкоємиці, суддею Чертковою Л.О. була винесена незаконна ухвала про залишення без руху позовної заяви та надано строк для усунення недоліків, а потім визнано неподаним та повернуто їй позов, яка була скасована апеляційною інстанцією Донецької області, а також вказує на те, що їй була спричинена матеріальна та моральна шкода. Після надходження справи до Пологівського районного суду Запорізької області, справу було передано на розгляд судді Іванченко М.В., який на думку позивачки, виносив незаконні ухвали з ціллю позбавити захисту її конституційних прав. Внаслідок незаконних дій судової системи України, в тому числі Пологівського районного суду Запорізької області, її позбавили спадкового майна, яке для неї має матеріальну цінність, спричинили матеріальну шкоду, яку вона оцінила, виходячи з ринкової ціни аналогічного будинку, який розташований на території м.Докучаєвська Донецької області.. Позивач прохає визнати юридичним фактом право на прийняття спадщини, а саме будинку, який знаходиться за адресою: вулиця Пушкіна,21 м.Докучаєвськ Донецької області, визнати юридичним фактом припинення правовідносин [PERSON] у відношенні майна, яке належало [PERSON], визнати недійсним документальне підтвердження, видане на імя [PERSON] про право на спадщину на вказаний будинок, визнати факт відсутності реєстрації права власності на других осіб на цей будинок, стягнути з Докучаєвської державної нотаріальної контори Донецької області спричинену матеріальну шкоду в розмірі 20000 доларів США, з Докучаєвського міського суду Донецької області стягнути спричинену шкоду в розмірі місячної винагороди за пять місяців судді Чертокової Л.О., а також стягнути з Пологівського районного суду Запорізької області суму заподіяної їй шкоди в розмірі риночної ціни аналогічного спірного будинку, розташованого на території м.Докучаєвська, а судовий збір віднести на рахунок відповідачів. В судове засідання позивач [PERSON], її представник [PERSON] не зявилися, про день та час слухання справи повідомлялися за електронною адресою, вказаною представником позивача [PERSON] Представник державної казначейської служби України в судове засідання не зявився, про день та час слухання справи були повідомлені належним чином, судовою повісткою з повідомлення, заяви про розгляд справи за їхньої відсутності до суду не надавали. Представник Докучаєвської державної нотаріальної контори Донецької області в судове засідання не зявився, оскільки Указом Президента України від 14.11.2014 року та розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року припинено приймання поштових відправлень на/з території Донецької області до/з населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, в тому числі і до м.Докучаєвськ. Представник Пологівського районного суду Запорізької області в судове засідання не зявився, до суду надали заперечення на позовні вимоги позивача та прохали справу розглянути без їхньої присутності. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного. Як було встановлено в судовому засіданні, відповідно до копії постанови державного нотаріуса Докучаєвської державної нотаріальної контори [PERSON] про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 14.08.2014 року № 622/02-31 та копій матеріалів цивільної справи № 228/618/14-ц (2-о/228/11/2014) за заявою [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення, яка перебувала в провадженні Докучаєвського міського суду Донецької області вбачається, що спадкодавець [PERSON] померла 05.07.2012 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-НО № 617788, виданим відділом ДРАЦС Докучаєвського МУЮ в Донецькій області 05.07.2012 року ( а.с.137). Після її смерті відкрилася спадщина, на яку за заповітом, складеним [PERSON] та посвідченим державним нотаріусом другої Волноваської державної нотаріальної контори, зареєстрованим в реєстрі № 385, яка складається з житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого за адресою: м.Докучаєвськ Волноваського району вулиця Пушкіна, 31, мають право донька [PERSON] та онука [PERSON] в рівних долях ( а.с.140). Після смерті [PERSON] спадщину прийняла [PERSON], яка 17.12.2012 року звернулася із заявою до Докучаєвської державної нотаріальної контори ( а.с.139). [PERSON] до нотаріальної контори із заявою не зверталася. На підставі ст.1223 ЦК України, яка зазначає, що право на спадкування мають особи, визначені в заповіті, спадкоємець за заповітом [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON], до складу якої входив житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: м.Докучаєвськ Волноваського району вулиця Пушкіна, 31, а тому особи, які визначені у статтях 1261-1265 ЦК України, а саме третьої, четвертої та пятої черги спадкоємців за законом не отримують. Доказів щодо визнання недійсним вказаного заповіту спадкодавця [PERSON], або докази, які б свідчили про те, що позивач [PERSON] в порядку, визначеному ст.ст.1268,1269 ЦК України, прийняла спадщину суду не надані. Відповідно до ч.1 ст.1297 ЦК України, в редакції закону, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, спадкоємець, який прийняв спадщину, в складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса до видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Спадкоємець [PERSON] за життя не отримала свідоцтво про право на спадщину після сестрі [PERSON] і померла 05.07.2013 року. Після смерті [PERSON] спадщину за законом прийняв [PERSON], який 16.07.2013 року звернувся з заявою до Докучаєвської державної нотаріальної контори. Факт не отримання спадкоємицею [PERSON] свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] не позбавляє її права на спадщину та не позбавляє права спадкоємців права на спадкування після її смерті спадщини, до складу якої входить і зазначений будинок. Відповідно до розяснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», при розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було одержано право на спадщину (ст.1297 ЦК) або не здійснено державну реєстрацію (ст.1299 ЦК), слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття «виникнення права на спадщину» та «виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини» і повязує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину, а ст.1297 ЦК України встановлено обовязок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обовязку у виді втрати права на спадщину. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке повязується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкодавця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину ( ст.ст.1296, 1297 ЦК України). Позивач [PERSON] також 18.09.2013 року звернулася із заявою про прийняття спадищини до Докучаєвської державної нотаріальної контори ( а.с.142) і постановою державного нотаріуса [PERSON] від 14.08.2014 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті 05.07.2013 року [PERSON] як неналежному спадкодавцю, оскільки [PERSON] є рідною тіткою померлої і відноситься до третьої черги спадкоємців за законом, а [PERSON] є рідним братом [PERSON] і відноситься до другої черги спадкоємців за законом, а тому право на спадкування має бути здійснено [PERSON] Позивач [PERSON] зверталася до суду з позовними вимогами про усунення спадкоємця [PERSON] від права на спадкування за законом після смерті [PERSON], але рішенням Докучаєвського міського суду Донецької області від 12.03.2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Донецької області ( а.с 143-146, 164) в задоволенні позову було відмовлено. Також суд звертає увагу, що постановою державного нотаріуса Докучаєвської державної нотаріальної контори [PERSON] від 14.08.2014 року позивачу [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом саме після смерті [PERSON], яка померла 05.07.2013 року, а не після смерті [PERSON], як зазначено в позовних вимогах позивача. Твердження позивача [PERSON] про те, що державний нотаріус [PERSON] на підставі недостовірних фактів про родинні звязки незаконно розпорядилася та передала спадкове майно [PERSON] [PERSON] і чим спричинила їй збитки в розмірі 20\~000 доларів США не обґрунтовані і не підтверджені ніякими доказами, адже в матеріалах справи маються інформаційні довідки зі спадкового реєстру про заведення спадкової справи і видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті 05.07.2012 року [PERSON] та після смерті [PERSON], яка померла 05.07.2013 року ( а.с. 118-119, 121-122). В них наявні відомості лише щодо заведення спадкових справ після смерті вказаних осіб, ніяких відомостей щодо видачі свідоцтв про право на спадщину у вказаному реєстрі не має. Позивачем не доведено про спричинення їй матеріальних та моральних збитків Докучаєвською державною нотаріальною конторою Донецької області, на підставі яких їх було визначено саме в такому розмірі. Стосовно позовних вимог [PERSON] про стягнення на її користь матеріальної та моральної шкоди з державної казначейської служби України, Докучаєвського міського суду Донецької області, Пологівського районного суду Запорізької області суд приходить до наступних висновків. Одними з основних принципів цивільного процесу є принципи змагальності сторін і диспозитивності цивільного судочинства, що викладені у ст..ст.10,\~11 ЦПК України, відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 1\~ст. 1166 ЦК України\~- майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно до\~ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до\~ст. 23 ЦК України, моральна шкода серед іншого може полягати у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї та у звязку з пошкодженням її майна. Згідно\~ст. 58 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд виходить при вирішенні спору по суті з доказів, що є в матеріалах цивільної справи та наданих сторонами. Зважаючи на те, що позивач в своєму позові обмежився лише твердженням про завдання йому матеріальної шкоди та в порушення вимогст. 60 ЦПК України\~не надав суду належних та допустимих доказів цим обставинам, не обґрунтував розрахунку заявленої до стягнення суми відшкодування, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідачів заявленої суми відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Оскільки ухвалою Пологівського районного суду Запорізької області від 26.02.2016 року позивачу [PERSON] було відстрочено сплату судового збору в загальній сумі 1102, 40 гривень, але не більше як до ухвалення рішення у справі, судовий збір підлягає стягненню на користь держави.

Outcome: approved