Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом, вказавши в позові, що вона є матір'ю [PERSON], [INFO], в якої народився син - [PERSON], який проживає з позивачкою на даний час та перебуває на повному її утримані. Відомості про батька в свідоцтві про народження дитини [PERSON] записаний відповідно до вимог ч.1 ст. 135 СК України, тобто відповідачка вказала видуману особу, хто є батьком дитини невідомо. Матір дитини, починаючи з 2006 року взагалі не відвідувала дитину та з моменту народження дитини [PERSON], переклала на неї обов'язки матері дитини. [PERSON] залишила на свою матір - [PERSON], виховання її сина, з того часу вона з сином не спілкується, не займається його вихованням і не проявляє щодо нього материнської турботи. Відповідачка не надає синові матеріальної допомоги і дитина знаходиться на утриманні позивачки. Тому просить суд, позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO] відносно її сина - [PERSON], [INFO] та призначити [PERSON] опікуном над малолітнім онуком: [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю і в своїх поясненнях підтвердила обставини, які викладені в позовній заяві. Просила суд позов задовольнити. Вiдповiдач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, хоча належним чином повідомлялася про час і місце розгляду справи, причину неявки в судове засідання не повідомила і не просила суд відкласти розгляд справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Представник третьої особи органу опіки та піклування Глибоцької РДА Чернівецької області - Аміхалакіоає Міхаєла Штефанівна в судовому засіданні вимоги позовної заяви підтримала повністю та не заперечувала проти задоволення позову. Вислухавши пояснення позивача та, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до роз'яснень, які містяться у п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Як вбачається з характеристики виданої [PERSON] ЗОШ І-ІІ ступенів, [PERSON] навчається в [PERSON] ЗОШ І-ІІ ступенів у 8 класі. Дитина виховується в не повній сім'ї. Вихованням дитини займається бабуся. Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов від 15 грудня 2015 року сім'я позивача проживає в хороших умовах. Згідно висновку органу опіки та піклування від 19 лютого 2016 року № 01.12-118 орган опіки та піклування, орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити в судовому порядку батьківських прав [PERSON] відносно сина [PERSON], [INFO]. Свідки [PERSON] і [PERSON] в судовому засіданні підтвердили факт ухилення відповідачки від виконання батьківських обов'язків. За таких обставин, судом в судовому засіданні встановлено, що відповідачка не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для нормального самоусвідомлення, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню дитиною загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до внутрішнього світу, не надає майнову допомогу на утримання дитини, хоча працює за кордоном і має таку можливість. Аналізуючи всі обставини справи, суд вважає, що наявні у справі докази свідчать про ухилення відповідача від обов'язків по вихованню дитини, та з урахуванням наведених конкретних обставин справи, вважає що є достатньо підстав для застосування до відповідача вказаного крайнього заходу впливу у виді позбавлення батьківських прав. Згідно ч.4 ст. 167 СК України якщо дитина не може бути передана другому із батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою баба та дід дитини, повнолітні брати та сестри, інші родичі. В позовній заяві і в судовому засіданні позивачка, яка є бабою неповнолітньої дитини просила суд передати їй дитину на виховання і призначити її опікуном. Згідно ч.2 ст. 243 СК України опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Оскільки дитині [PERSON] вже виповнилось чотирнадцять років, над ним може бути встановлено не опіку, а тільки піклування. Тому позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню. За таких обставин, суд дійшов висновку передати неповнолітнього [PERSON], [INFO] його бабі - позивачці для здійснення піклування над нею. Відповідно до ч.3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов'язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч.1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів, суд враховує всі обставини справи, вимоги розумності, виваженості, співмірності і справедливості, майновий стан сторін, розмір їх доходів, стан здоров'я дитини, те що відповідачка фізично здорова. Тому, за таких обставин, суд дійшов висновку визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі, в розмірі 600 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. На підставі викладеного, ст.ст. 164, 166, 167, 180, 181, 184 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved