Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, у якій зазначила про те, що 03 червня 2006 року між нею та відповідачем по справі [PERSON] було укладено шлюб. Від цього шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , які проживають з нею і перебувають на її утриманні. Через постійні конфлікти, суперечки спільне життя з відповідачем стало неможливим та нестерпним. Кожний із них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. У зв`язку з цим шлюбні стосунки були фактично припинені. Переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливі. За наведених обставин їх з відповідачем шлюб носить лише формальний характер, примирення з відповідачем неможливе. Сім`я фактично розпалася, у зв`язку з чим виникла необхідність в юридичному оформленні їх розлучення. Просить суд постановити рішення, яким шлюб між нею [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Умані Уманського міськрайонного управління юстиції Черкаської області. актовий запис № 224 від 03.06.2006 року - розірвати. Стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, на адресу суду подала письмову заяву, у якій просить суд справу слухати у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить суд позов задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, на адресу суду подав письмову заяву, у якій просить суд справу слухати у його відсутність, позовні вимоги визнає та не заперечує проти задоволення позову. Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом було встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Умані Уманського міськрайонного управління юстиції Черкаської області, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 03.06.2006 року, актовий запис № 224. Прізвища після реєстрації шлюбу: чоловіка - [PERSON], дружини - [PERSON] . У позивача та відповідача у шлюбі народилося двоє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 6), та копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 7), відповідно. На цей час сторони у справі не проживають однією сім`єю та не ведуть спільного господарства. Статтею 56 Сімейного кодексу України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Суд виходить з того, що вжиття заходів щодо збереження сім`ї у цьому випадку не може дати позитивного результату, оскільки подальше спільне життя подружжя неможливе та є таким, що суперечило б інтересам сторін у справі та їх дітям. Враховуючи обставини, що склалися у вказаному випадку, на думку суду, позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач питання щодо зміни прізвища не ставила. Суд вирішує судові витрати в порядку ст. 141 ЦПК України, тому вважає, що з відповідача слід стягнути суму сплаченого позивачем судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved