Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача фізичної особи-підприємця [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Головне управління Держпродспоживслужби в Кіровоградській області про розірвання договору та стягнення грошових коштів. В обґрунтування позову вказала, що 12.04.2019 року вона зробила замовлення відповідачу фізичній особі-підприємцю [PERSON] на виготовлення та встановлення метало-пластикового балкону за її місцем проживання та уклала з ним договір № 320-12, предметом якого є виготовлення та встановлення вказаної метало-пластикової конструкції вартістю 26795,00 грн. На вказаному договорі міститься примітка «оформити в розстрочку 21000,00 грн.». Однак дану конструкцію позивачу не виготовили та не встановили. При цьому, позивач неодноразово зверталася до відповідача за адресою: [ADDRESS] , з повідомленням про відмову від замовлення та розірвання договору, однак він на її звернення не реагує. Крім того, позивач дізналася, що їй оформили замовлення як кредитний договір у АТ «Таскомбанк». У травні 2019 року вона почала звертатися до АТ «Таскомбанк» про розірвання кредитного договору у зв`язку з невиконанням відповідачем умов договору по виготовленню та встановленню метало-пластикового балкону. Зазначила, що позивачем були внесені відповідачу грошові кошти в загальній сумі 9900,00 грн. За таких обставин, просить розірвати договір № 310-12 від 12.04.2019 року та стягнути з відповідача на користь позивача внесені позивачем грошові кошти в сумі 9900 грн. Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 27.03.2020 року відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. 23.07.2020 року представник позивача подала у судове засідання заяву, зі змісту якої вбачається, що вона позовні вимоги підтримує в повному обсязі, виходячи з підстав викладених у позовній заяві, просить їх задовольнити та розглянути справу без її участі. Відповідач\~в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений відповідно до вимог ст.ст. 128-131 ЦПК України, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення судової повістки (а.с. 41). Причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи не надав. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений відповідно до вимог ст.ст. 128-131 ЦПК України, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення судової повістки (а.с. 39). Причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи та письмових пояснень не надав. Станом на\~23.07.2020\~року відзиву\~на позовну\~заяву від\~відповідача фізичної\~особи-підприємця\~ [PERSON] до суду не надійшло. З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 12.04.2019 року між сторонами було укладено договір (індивідуальний номер замовлення AS-310-12), згідно якого замовник [PERSON] доручає, а виконавець ФОП [PERSON] зобов`язується організувати роботи з виготовлення та передачі у власність ПВХ-конструкцій (виробів) за розцінками виконавця, а замовник зобов`язується оплатити та прийняти готові вироби та роботу відповідно до умов договору (а.с. 8-9). Як вбачається з умов цього договору, загальна площа виробу складає 13,582 м2, колір профіля білий, профіль ПВХ Rotta. Згідно п. 2.1 договору вартість виробів складає 26795,00 грн. Відповідно до п. 3.2 виконавець після оплати виробів зобов`язується передати у власність виготовлені вироби протягом 30 робочих днів з моменту укладення договору. Як вбачається з п. 3.12 договору, даний договір діє з дня підписання до повного виконання сторонами всіх зобов`язань. Також на договорі міститься примітка прописом «оформились в розстрочку 21000 грн.». Згідно товарного чеку, наданого позивачем, вона сплатила відповідачу 2000,00 грн. доплати за конструкцію ПВХ Rotta (а.с. 10). Крім того, в матеріалах позову міститься інформація АТ «Таскомбанк» про те, що 15.04.2019 року до АТ «Таскомбанк» перейшло право вимоги за кредитним договором № 6953775582 від 12.04.2019 року, боржником за яким вказана [PERSON] . Сума кредиту, що була передана до АТ «Таскомбанк» складає 22095,02 грн. (а.с. 47-48). На виконання умов цього договору, позивач 03.05.2019 року внесла на рахунок АТ «Таскомбанк» 5000,00 грн., призначення платежу: погашення кредитної заборгованості по кредитному договору № 6953775582 від 12.04.2019 року через термінал 627208, що підтверджується квитанцією № 2693838205526822 від 03.05.2019 року (а.с. 10). Також, на виконання умов цього договору, позивач 22.07.2019 року внесла на рахунок АТ «Таскомбанк» 2900,00 грн., призначення платежу: погашення кредитної заборгованості по кредитному договору № 6953775582 від 12.04.2019 року через термінал 627208, що підтверджується квитанцією № 2693838212433997 від 22.07.2019 року (а.с. 10). Як вбачається з листа ГУ Держпродспоживслужби в Кіровоградській області від 06.02.2020 року № Б-604/13-08/69 було здійснено позаплановий захід перевірку ФОП [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Під час перевірки з`ясовано, що суб`єкт господарювання не здійснює господарську діяльність за вказаною адресою (а.с. 12). Крім того, позивач зверталася до ГУНП в Кіровоградській області щодо шахрайських дій ФОП [PERSON] , на що їй листом від 28.10.2019 року № Б-343/01/19-19 була надана відповідь, що за результатами перевірки встановлено відсутність ознак кримінального правопорушення (а.с. 15). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Відповідно до статті 638\~ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. За договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу (стаття 865 ЦК України). Статтею 866\~ЦК України передбачено, що договір побутового підряду вважається укладеним у належній формі, якщо підрядник видав замовникові квитанцію або інший документ, що підтверджує укладення договору. Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1\~статті 530\~ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України). Згідно до ч. 1\~ст. 872 ЦК України\~якщо підрядником були допущені істотні відступи від умов договору побутового підряду або інші істотні недоліки в роботі, виконаній із матеріалу замовника, він має право вимагати за своїм вибором: 1) виготовлення іншої речі з однорідного матеріалу такої самої якості; 2) розірвання договору та відшкодування збитків. Частиною 3 ст.\~865\~ЦК України визначено, що до відносин за договором побутового підряду, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів. Частиною 3 ст.\~12\~Закону України\~«Про захист\~прав споживачів» передбачено, що у разі реалізації продукції поза торговельними або офісними приміщеннями споживач має право розірвати договір за умови повідомлення про це продавця (виконавця) протягом чотирнадцяти днів з дати одержання документа, який засвідчує факт здійснення правочину поза торговельними або офісними приміщеннями чи прийняття продукції або першої поставки такої продукції, за умови, що така продукція є річчю, а прийняття чи поставка продукції відбувається пізніше часу одержання споживачем документа на їх продаж. Відповідно до ч. 4 ст. 12 Закону України «Про захист прав споживачів», у разі реалізації продукції поза торговельними або офісними приміщеннями продавець (виконавець) повинен повернути сплачені гроші без затримки не пізніше тридцяти днів з моменту повідомлення споживачем про розірвання договору. У зв`язку з відсутністю з боку відповідача дій по виконанню умов договору побутового підряду або поверненні коштів, позивач неодноразово намагалася повідомити відповідача за адресою: [ADDRESS] про відмову від замовлення та розірвання договору, однак відповідач за вказаною адресою господарської діяльності не здійснює. При цьому, в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що відповідач виготовив та здійснив доставку позивачу ПВХ конструкції, визначеної договором, тобто виконав зі своєї сторони умови договору. Оскільки до моменту розгляду судом справи та ухвалення рішення роботи за договором не виконані, відповідач не приступив до їх виконання, тим самим допустивши істотне порушення умов договору, а позивач не бажає продовжувати договірні відносини та наполягає на розірванні договору та відшкодуванні збитків, суд приходить до висновку про доведеність порушення прав позивача як споживача, які підлягають захисту обраним нею способом шляхом розірвання договору № AS-310-12\~від 12.04.2019\~року та відшкодування збитків у розмірі 2000 грн., підтверджених відповідним товарним чеком, а тому позовні вимоги в цій частині слід задовольнити. Щодо вимоги позивача про відшкодування збитків у розмірі 7900 грн., суд вважає за необхідне зазначити наступне. Згідно ст. 12 Закону України «Про захист прав споживачів» цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України\~«Про споживче кредитування», п. 1 ч. 1 ст. 1 якого визначає споживчий кредит як грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. У своїй позовній заяві позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що їй оформили замовлення на поставку виробів як кредитний договір в АТ «Таскомбанк». Згідно ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст.\~77-80\~цього Кодексу. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Свідком може бути кожна особа, якій відомі будь-які обставини, що стосуються справи. (ч. 1 ст.\~69, ст.\~76 ЦПК України). Проте, всупереч наведеним нормам процесуального права, позивач не надала доказів, що підтверджували б той факт, що вказаний договір споживчого кредиту був укладений з метою здійснення оплати саме за договором № AS-310-12 від 12.04.2019 року. При цьому, суд не бере до уваги примітку прописом «оформились в розстрочку 21000 грн.», що міститься у договорі № AS-310-12 від 12.04.2019 року як достатній доказ, що підтверджує дану обставину, оскільки вказана у ній сума не відповідає сумі споживчого кредиту за договором № 6953775582 від 12.04.2019 року. Відтак, враховуючи принципи змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, встановлені ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд позбавлений можливості самостійно витребовувати від відповідних державних і громадських організацій всі необхідні документи та докази наявності обставин, з якими закон пов`язує визнання договору довічного утримання недійсним. При цьому, суд відзначає, що позивач правом на подання до суду клопотань про витребування доказів, виклик свідків, не скористалася. Таким чином, позивачем належним чином не доведено той факт, що грошові кошти у сумі 7900 грн., як сплачені нею згідно договору споживчого кредиту № 6953775582 від 12.04.2019 року, являються збитками, що були їй завдані внаслідок невиконання відповідачем договору № AS-310-12 від 12.04.2019 року, а тому у задоволенні позовних вимог у цій частині слід відмовити. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» позивач як споживач звільнений від сплати судового збору, а тому, згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню 1681,60 грн. судового збору. На підставі ст.ст. 865-872 ЦК України,

Outcome: partial