Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів у її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі 1000 грн. на дитину щомісячно, починаючи стягувати від дня пред»явлення позову до суду і до закінчення сином навчання, чи до досягнення ним двадцяти трьохрічного віку, в залежності, яка із зазначених обставин настане першою, стягнути з відповідача в її користь понесені додаткові витрати на утримання сина [PERSON], [INFO], в сумі 4400 грн., посилаючись на те, що перебуваючи в шлюбі з відповідачем [PERSON] у них народився син - [PERSON], [INFO], який проживає разом із нею і перебуває на її утриманні. 08.09.2011 році шлюб між ними розірвано згідно рішення Монастириського районного суду Тернопільської області. [PERSON], [INFO], навчається в Коледжі Приватного вищого навчального закладу Івано-Франківського університету права імені Короля Данила Галицького на денній формі навчання за спеціальністю «право». Згідно п.1 Договору про надання освітніх послуг від 01.09.2016 року, строк надання освітньої послуги становить два роки, у зв»язку із чим, необхідні кошти для харчів, одягу, квитків для проїзду на навчання, літератури та проживання. За період з 01.09.2016 року по [INFO] рік (дата настання повноліття сина) позивач сплатила 8800 грн., у зв»язку з чим просить стягнути з відповідача 4400 грн. додаткових витрат, які вона понесла за навчання сина. Позивач [PERSON] у судове засідання не з»явилась, звернувшись в суд із заявою про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала, просить задоволити, щодо заочного розгляду справи не заперечила. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоч належним чином повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи (шляхом розміщення оголошення в обласну редакцію газети «Свобода»), про причини своєї відсутності не повідомив. Згідно ч.4 ст.169, ст.224 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі доказів, що є в матеріалах справи. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить, що позов підлягає до задоволення виходячи із наступного. Згідно рішення Монастириського районного суду Тернопільської області від 08.09.2011 року [PERSON]. та [PERSON] розірвали шлюб, зареєстрований в Горішньослобідській сільській раді Монастириського району Тернопільської області 22.11.1998 року, актовий запис №04. За час перебування в шлюбі у сторін народився син [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] видане 18.06.1999 року Горішньослобідською сільською радою, актовий запис №6). Як убачається зі змісту довідки №648, виданої 14.07.2017 року Горішньослобідською сільською радою Монастириського району Тернопільської області, [PERSON], [INFO], проживає з позивачем [PERSON] Зі змісту довідки №12225 від 02.06.2017 року вбачається, що [PERSON], [INFO], дійсно навчається на ІІ курсі (з 01.09.2016 року до 30.06.2017 року включно) Коледжу денної форми навчання за спеціальністю 081 Право. Навчання здійснюється за рахунок коштів фізичних, юридичних осіб. Стипендії не отримує. Згідно п.1 Договору про надання освітніх послуг Коледжем Приватного вищого навчального закладу Івано-Франківського університету права імені Короля Данила Галицького від 01.09.2016 року строк надання освітніх послуг становить два роки. Загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 16000 грн. Вартість освітньої послуги за кожний один календарний рік окремо становить 8000 грн. Замовник вносить плату щосеместрово (оплата за один семестр становить 4000 грн.). Допускається передоплата за кожний навчальний рік. Оплата за кожний непарний семестр здійснюється не пізніше 01 жовтня відповідного року, оплата за кожний парний семестр здійснюється не пізніше 01 березня відповідного року (п.п. 9, 10 Договору). Відповідно до ст.ст. 199, 200 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв»язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов»язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частині від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин зазначених у ст. 182 цього Кодексу. У силу ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Законом України «Пpo Державний бюджет на 2017 рік» встановлено мінімальний прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2017 року - 1689 гривень, з 1 травня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1860 гривень. Пункт 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз»яснює, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Із матеріалів справи вбачається, що відповідач в добровільному порядку коштів на утримання сина не надає. В матеріалах справи відсутні дані про те, що відповідач [PERSON] офіційно працевлаштований. За встановлених обставин, суд прийшов до переконання, що відповідач в добровільному порядку не виконує свій батьківський обов»язок надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину, який продовжує навчання та потребує такої допомоги, тому слід задовольнити позов та стягувати з відповідача аліменти в користь позивача на утримання сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі 1000 грн. щомісячно, починаючи стягувати від дня пред»явлення позову і до закінчення сином навчання, але не більше ніж до досягнення ним двадцятитрьохрічного віку. За змістом ч.1 ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв'язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку. За частиною другою статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов'язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Ураховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Такого висновку дійшов ВСУ у постанові від 13.09.2017 року в справі №6-1489. Судом встановлено, що на час укладення договору про надання освітніх послуг Коледжем Приватного вищого навчального закладу Івано-Франківського університету права імені Короля Данила Галицького - [INFO] року [PERSON], [INFO], досяг 17 років, що в силу ст. 6 СК України вважається неповнолітнім. Як зазначила позивач [PERSON], за період навчання з 01.09.2016 року по [INFO] рік (дата настання повноліття сина) вона понесла витрати на навчання сина в сумі 8800 грн., що підтверджується квитанціями №24 від 22.07.2016 року, №12 від 07.03.2017 року (ксерокопії квитанцій додані до матеріалів справи). За змістом ч. 2 ст. 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. СК України виходить з принципу рівності прав та обов'язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов'язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача половини додаткових витрат понесених позивачем на навчання сина [PERSON], [INFO], як встановлено судом за період з 01.09.2016 року по [INFO] року (дати настання повноліття сина), є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. У силу ч.3 ст.88 ЦПК України, із відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 640,00 грн.

Outcome: approved