Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в якому просить змінити спосіб стягнення аліментів, присуджених рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 25.06.2014 року в цивільній справі №127/8196/14-ц, а саме стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позов мотивований тим, що позивач з відповідачем перебували у фактичних шлюбних відносинах, від яких [INFO] у них народився син [PERSON] . Відповідно до заочного рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 25.06.2014 року в цивільній справі №127/8196/14-ц з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина в твердій грошовій сумі в розмірі 700 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 23.04.2014 року і до досягнення дитиною повноліття. Виконавчий лист позивач не отримувала, оскільки відповідач інколи добровільно сплачував незначні суми на утримання сина. Наразі відповідач будь-якої матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, участі у вихованні дитини не приймає. Позивач зазначає, що син велику увагу приділяє своєму фізичному розвитку, постійно займається та розвивається в сфері футболу та має наміри досягти результатів, для чого необхідне відповідне фінансування. Відповідач збільшення розміру аліментів не ініціює, позивач самостійно не в змозі забезпечити дитині належний рівень життя, що і стало підставою звернення позивача до суду з цим позовом. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 22.03.2021 року було відкрите спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) осіб. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, щодо заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином, зокрема, шляхом розміщення відповідного оголошення на веб-порталі Судової влади, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не надав, а тому суд ухвалив (без винесення окремого процесуального документа) провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. На підставі п.п.1-2 ч.3 ст.223 ЦПК України суд ухвалив провести розгляд справи за відсутності позивача та відповідача. Оскільки сторони в судове засідання не з`явилися фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося (ч.2 с.247 ЦПК України). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] народження, що підтверджується Свідоцтвом про\~народження серії [NUMBER] від 26.03.2008 року, копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 26.11.2013 року (а.с.6,8). Заочним рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 25.06.2014 року у справі №127/8196/14-ц позов [PERSON] задоволено частково; стягнуто з [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~громадянина України,\~уродженця с.\~Струтинка,\~Липовецького району,\~Вінницької області,\~зареєстрованого в\~ [ADDRESS] ,\~працюючого без\~оформлення,\~ідентифікаційний номер\~ [NUMBER] ,\~ на\~користь [PERSON] \~аліменти на\~утримання \~неповнолітньої\~дитини -\~сина [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~в твердій\~грошовій сумі\~розміром 700\~\~грн.\~щомісяця,\~починаючи стягнення\~з \~23.04.2014р.\~і до\~досягнення дитиною\~повноліття (а.с.14-15). Вказане рішення набрало законної сили 07.07.2014 року. Позивач зареєстрована та фактично проживає разом з сином за адресою: [ADDRESS] (а.с.7,24). Відповідно до довідки КЗ «Вінницький міський палац дітей та юнацтва імені Лялі Ратушної», виданої 23.02.2021 року за №18, [PERSON] , [INFO] , навчається в спортивній секції з футболу з вересня 2016 року (а.с.11). Статтею 51 Конституції України та статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які\~їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року № 789 ХІІ (78912) та набула чинності для України 27.09.1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом\~з яким проживає дитина.\~ Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч.3 ст.181 СК України). За змістом цієї норми зміна способу стягнення аліментів не передбачає жодних умов, лише подання позову одержувачем аліментів. Судом установлено, що позивач, з якою проживає дитина, звертаючись до суду, просить змінити спосіб стягнення аліментів та стягувати з відповідача аліменти саме в частці від доходу батька дитини. З огляду на викладене, суд вважає, що наявні підстави для зміни способу аліментів на утримання дитини, оскільки це є правом позивача відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України. Положеннями ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров`я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, інші обставини, що мають істотне значення; розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку\~(доходу) платника аліментів. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік», прожитковий мінімум для дітей віком від 6 років до 18 років: з 1 січня становить - 2395 грн., з 1 липня -2 510 грн., з 1 грудня -2 618 грн.\~ Дитині виповнилося 14 років. Суд, виходячи із засад справедливості, розумності та пропорційності, зважаючи на обов`язок обох батьків утримувати дитину до її повноліття, розмір гарантованого законодавством України прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, суд вважає за необхідне змінити спосіб стягнення аліментів, визначених рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 25.06.2014 року в цивільній справі №127/8196/16-ц та стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання законної сили даним рішенням і до досягнення дитиною повноліття. Сплата аліментів при визначеному новому розмірі проводиться з дня набрання рішення законної сили (п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм сімейного кодексу при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»). Суд також зауважує, що визначений розмір аліментів не є незмінним і в разі\~ зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів та в інших випадках, передбачених СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути зменшено або збільшено за\~рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів (частина перша статті 192 СК України). Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до ст.185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).\~В разі невиконання цього обов`язку в добровільному порядку особа має на\~право звернення із позовом про стягнення\~додаткових витрат на дитину (дітей). Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави 908 грн. судового збору. Щодо компенсації витрат позивача на професійну правничу допомогу, то суд зазначає, що оскільки позивачем не надано суду доказів понесення таких витрат вказане питання суд не вирішує. На підставі викладеного,

Outcome: approved