Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON], в якому просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням квартирою № 33 у буд. № 80/1 по вул. В.Великого у м. Дрогобичі Львівської області. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що вона, [PERSON], є основним квартиронаймачем квартири [ADDRESS], загальною площею 25,2кв.м, житловою 19,70кв.м. У квартирі зареєстровані та проживають: позивач, її дочка [PERSON] і син [PERSON]. Крім вказаних осіб, у квартирі зареєстрований, але не проживає колишній чоловік - [PERSON], [INFO]. Реєстрація відповідача спричиняє позивачу матеріальні збитки, які полягають у сплаті комунальних послуг у більшому розмірі, неможливості оформити більшу державну субсидію на оплату комунальних послуг. Добровільно знятися з реєстрації за вказаною адресою відповідач відмовляється. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, однак, її представник [PERSON]В позовні вимоги підтримала повністю з підстав, зазначених у позовній заяві, та вказала, що її довірителька є основним квартиронаймачем спірної квартири, однак відповідач у ній не проживає, і тому вона несе додаткові витрати щодо її утримання. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечив щодо задоволення позову, вказав, що він на квартиру не претендує, так як розійшовся з дружиною і там не проживає протягом двох років. Заслухавши пояснення осіб які беруть участь у справі, зясувавши обставини справи, перевіривши та дослідивши надані сторонами докази, суд вважає, що позов слід задоволити, виходячи з наступного. Матеріалами справи підтверджено та встановлено судом, що згідно ордера на житлове приміщення № 112 від 25 жовтня 2004 року, виданого на підставі рішення міськвиконкому Дрогобицької міської ради № 283 від 21.10.2004 року, основним квартиронаймачем є [PERSON]. Ордер видано позивачу з сімєю із 4-х осіб на право зайняття житлового приміщення загальною площею 25,2 кв.м, житловою площею 19,70кв.м, за адресою: квартира [ADDRESS]. Членами сімї позивача вказано: чоловіка - [PERSON], 29.03.1968р.н., сина [PERSON], 13.04.1993р.н. та дочку [PERSON], 07.07.2002р.н. Довідкою КП «Житлово-експлуатаційне обєднання» Дрогобицької міської ради № 1228 від 01.03.2017 року підтверджується, що вказане житлове приміщення перебуває у користуванні позивача, яка є основним квартиронаймачем. Склад її сімї складають син, дочка та відповідач. Згідно рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 04.11.2014 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. Відповідно до актів про відсутність (не проживання) особи за місцем реєстрації, складених представниками КП «Житлово-експлуатаційне обєднання» Дрогобицької міської ради від 27.05.2016 року, 26.08.2016 року, 25.11.2016 року, в результаті обстеження встановлено, що в квартирі [ADDRESS] [PERSON] не проживає з 09.11.2014 року по час обстеження. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, зазначений законами України. Згідно ст. ст. 15, 16 ЦК України, ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних прав, свобод чи інтересів у спосіб, передбачений законом або договором. Статтями 10, 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона покликається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів (ст. 57 ЦПК України). Встановлено, що відповідач [PERSON] вселився до квартири [ADDRESS]як член сімї основного квартиронаймача і набув прав та обовязків, передбачених статтею 64 ЖК України. Відповідач підтвердив, що більше двох років не проживає у вказаній квартирі без поважних причин, однак добровільно знятися з реєстрації не бажає. Участі в утримані житла не приймає, комунальні послуги не сплачує, фактично проживає за іншою адресою. Права й обов'язки сторін за договором найму жилого приміщення регулюються нормами житлового законодавства. Згідно ст. 72 ЖК України, особа визнається такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, встановлені ст.71 ЖК України. У відповідності до ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сімї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бут продовжено наймодавцем, а вразі спору судом. Поважні причини відсутності визначені ч.3 ст.71 ЖК УРСР, перелік таких є вичерпним. Згідно п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 квітня 1985 року, зі змінами, внесеними Постановою Пленуму Верховного Суду України № 15 від 25 травня1998 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», - суд може визнати особу такою, що втратила право користування жилим приміщенням, лише з однією вказаною позивачем підстави, ст..71 або ст.107 ЖК України, а саме: якщо особа була відсутня понад встановлені строки без поважних причин, то суд вправі визнати її такою, що втратила право на жилу площу. Аналогічне положення відображене в п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 03 квітня 1987 року «Про практику застосування житлового законодавства», згідно якого за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сімї житлове приміщення зберігається протягом шести місяців. Якщо людина відсутня в житловому приміщенні понад шість місяців без поважних причин, вона вважається такою, що втратила право на житлове приміщення. Судом не встановлено поважності причини відсутності відповідача у спірній квартирі, позивачем та її представником надано суду достатньо доказів, які підтверджують факт відсутності відповідача у квартирі [ADDRESS]понад шість місяців без поважних причин, та дають підстави для задоволення позову.

Outcome: approved