Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом посилаючись на те, що на підставі рішення Борщівського районного суду від 16 червня 2010 року з відповідача в її користь стягуються аліменти на утримання дочки - [PERSON], [INFO], в сумі 300 грн. щомісячно, починаючи з 17 травня 2010 року і до досягнення нею повноліття. Проте кошти, які стягуються, є недостатніми для належного утримання дитини, оскільки ціни на продукти харчування, одяг, а також інші речі, які вона купляє, щомісяця зростають. Самостійно забезпечити належне матеріальне утримання дитини невзмозі. На даний час перебуває у шлюбі з [PERSON], в якому у них народилася дитина - дочка [PERSON] [PERSON], [INFO] та за якою вона здійснює догляд та не має змоги працювати. Також зазначила, що відповідач більше двох років не провідує дочку, її утриманням не цікавиться. Крім того, є фізично здоровим, впродовж 5 років працює в Польщі, має непогані заробітки та має можливість надавати більше коштів на утримання дочки, а тому, оскільки відповідач отримує нерегулярний дохід, просила суд збільшити розмір аліментів та стягувати з відповідача аліменти на утримання дочки у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. щомісячно і до досягнення нею повноліття. Ухвалою Борщівського районного суду Тернопільської області від 08 лютого 2018 року відкрито провадження у даній справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та запропоновано відповідачу протягом п'ятнадцяти днів з дня одержання копії ухвали надіслати відзив на позовну заяву. Відповідач [PERSON] подав до суду відзив на позов, у якому просив заявлені вимоги задоволити частково, та стягувати з нього аліменти на утримання дочки у розмірі 930 грн. щомісячно, посилаючись на те, що 19.02.2011 року він зареєстрував шлюб з [PERSON], у якому у них 31 серпня 2011 року народилася дочка [PERSON]. Крім того зазначив, що дійсно періодично виїжджав за кордон, але на сезонні роботи, а другу частину року був без роботи. Поїздки були цільові для того, щоб проплатити дороговартісне лікування очей, яким він хворіє з 2012 року. Хвороба набула хронічної форми і щоб не втратити зір, повинен постійно проходити курс лікування. Поряд з тим зазначив, що позивачу добре відомо про те, що він здійснює догляд за [PERSON], яка є інвалідом 1 групи і для догляду іншої родини не має, а його мати [PERSON] є інвалідом ІІІ групи, і догляд за ними, є його обов»язком. На даний час з сім»єю проживає у двохкімнатній квартирі, дружина не працює, земельними ділянками не володіє, паїв не має, підсобного господарства не утримує, а дохід його сім»ї складається тільки з тимчасових та періодичних його підробітків, крім того, у зв»язку з хворобою очей, йому протипоказана важка фізична праця. Позивачем подано відповідь на відзив відповідача, у якому зазначила, що відзив є надуманим, не правдивим та безпідставним, наданий відповідачем з метою ухиляння від свого батьківського обов»язку. Вважає, що доказом цього є довідка видана УСЗН Борщівської РДА від 21.02.2018 року, у якій зазначено, що [PERSON] починаючи від 15.02.2018 року перебуває на обліку, як одержувач компенсаційної виплати по догляду за перестарілою особою [PERSON], допомога призначена з 15.02.2018 року по 01.05.2038 року, яка видана через 15 днів після того, як йому стало відомо, що вона звернулася з даним позовом про зміну розміну розміру аліментів. Дану довідку вважає фіктивною, як і довідку від окуліста про хворобу очей, оскільки їй відомо, що відповідач керує транспортним засобом - власною дорогою іномаркою без окулярів. В свою чергу відповідачем було подано заперечення на відповідь на відзив, у якому такий зазначив, що оформлення документів по догляду і подача заяви про збільшення розміру аліментів, є звичайний збігом обставин. Крім того, догляд за перестарілою особою, не є підставою для звільнення його від сплати аліментів. Що ж стосується його стану здоров»я, яке позивач розцінює як надумане, зазначив, що з 2012 року він знаходиться під наглядом лікувального закладу з діагнозом «Центральний хоріоретиніт обох очей», яке є хронічним захворюванням та потребує постійного лікування (два рази в рік) в умовах стаціонару очного відділу Тернопільської обласної клінічної лікарні. Дослідивши обставини, на які сторони посилаються як на обґрунтування своїх позицій, оцінивши докази надані ними, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.192 цього ж Кодексу розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як встановлено судом, сторони по справі [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія 1-ИД № 159764, виданого Іванківською сільською радою Борщівського району Тернопільської області 14 жовтня 2004 року. Також встановлено, що сторони розірвали шлюб 16 червня 2010 року, що вбачається з копії рішення Борщівського районного суду від 16 червня 2010 року, та на підставі якого Відділом реєстрації актів цивільного стану Борщівського районного управління юстиції Тернопільської області позивачу 27.07.2010 року було видано свідоцтво про розірвання шлюбу серія\\ї 1-ИД №035031. Після реєстрації розірвання шлюбу позивачу було присвоєно прізвище [PERSON]. Відповідно до рішення Борщівського районного суду від 16 червня 2010 року звідповідача [PERSON], [INFO] в користь позивача, стягуються аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], в сумі 300 грн. щомісячно, починаючи з 17 травня 2010 року і до досягнення дитиною повноліття. Поряд з тим, встановлено, що позивач 10 листопада 2011 року зареєструвала шлюб із [PERSON] і після реєстрації шлюбу їй було присвоєно прізвище [PERSON]. Наведене підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія 1-ИД №080996, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Борщівського районного управління юстиції Тернопільської області 10 листопада 2011 року. Згідно довідки №415 виданої Скала Подільською селищною радою 26.12.2017 року, вбачається, що позивач [PERSON] проживає в [INFO], особовий рахунок 289 та виховує неповнолітню дитину, дочку [PERSON] [PERSON], [INFO], яка є ученицею 7 класу. З батьком дитини спільно не проживають та не ведуть спільного господарства. Дитина перебуває на повному утриманні матері. Згідно довідки Скала Подільської селищної ради № 414 та акту обстеження житлових умов заявника, складеного Скала Подільською селищною радою 26.12.2017 року, слідує, що до складу сім»ї [PERSON] входить також і її дочка від другого шлюбу [PERSON] [PERSON]. Сім»я користується земельною ділянкою площею 0, 32 га та утримується невелике підсобне господарство. Транспортні засоби відсутні. З розрахунку про нарахування заборгованості по аліментах від 29.01.2018 року виданого Борщівським районним відділом ДВС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, вбачається, що позивач отримувала аліменти з [PERSON] з 17.05.2010 року по грудень 2017 року щомісячно в розмірі по 300 грн. Заборгованість по аліментних виплатах відсутня. Поряд з тим, судом встановлено, що відповідач [PERSON] на даний час перебуває у шлюбі з [PERSON], який було зареєстровано 19 лютого 2011 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Борщівського районного управління юстиції Тернопільської області. У шлюбі у них 31 серпня 2011 року народилася дочка [PERSON], яка перебуває на його утриманні. Наведене підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ИД №071892, виданим 19.02.2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Борщівського районного управління юстиції Тернопільської області та свідоцтвом про народження серії 1-ИД №143307, виданим Скала Подільською селищною радою Борщівського району Тернопільської області 01.09.2011 року. До складу сім»ї [PERSON] входять дружина [PERSON] та дочка [PERSON] Відповідач та його дружина, здійснюють догляд за перестарілими особами, а дочка [PERSON] є ученицею 1 класу Скала Подільської ЗОШ. Сім»я відповідача проживає у двохкімнатній квартирі в смт.Скала Подільска [ADDRESS], земельними ділянками не користується. Наведене вбачається з довідки Скала Подільської селищної ради №323 від 16.02.2018 року, акту обстеження житлово-побутових умов №22 від 16.02.2018 року, складеного комісією Скала Подільської селищної ради. Крім того, з акту обстеження житлового побутових умов Скала Подільської селищної ради №23 від 16.02.2018 року вбачається, що [PERSON], яка проживає в смт.Скала Подільська [ADDRESS], є інвалідом І групи і догляд за нею здійснює [PERSON] Також згідно довідки №05-0611318 від 21.02.2018 року виданої УСЗН Борщівської РДА, слідує, що [PERSON] перебуває на обліку в управлінні, як одержувач компенсаційної виплати по догляду за перестарілою особою [PERSON] і така допомога йому призначена на період з 15.02.2018 року по 01.05.2038 року. Згідно довідки №4 виданої Поліклінічним відділенням Борщівської ЦРКЛ, вбачається, що [PERSON] з 2012 року знаходиться під наглядом лікувального закладу з діагнозом «Центральний хоріоретиніт обох очей», потребує постійного дороговартісного лікування для збереження зору. Доказів, які б стверджували, ті обставини, що відповідач є непрацездатним, отримує регулярний, стабільний дохід суду відповідачем не надано, не здобуто таких і в ході судового розгляду. Не здобуто судом доказів і того, що з моменту постановлення рішення суду про стягнення аліментів матеріальний стан та стан здоров»я відповідача значно погіршився. Аналізуючи всі досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що, оскільки, з моменту постановлення рішення щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дочки в розмірі 300 грн., матеріальний стан дитини змінився, зросли витрати пов»язані з її утриманням, зокрема, в зв»язку з підвищенням в державі цін на продукти харчування та промислові товари, вимоги позивача щодо збільшення розміру стягуваних аліментів суд знаходить справедливими, обґрунтованими та підставними. При визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача в подальшому, суд враховує стан здоров»я та матеріальне становище дитини, стан здоров»я та матеріальне становище відповідача, наявність у відповідача інших утриманців, умови проживання та матеріального забезпечення сторін. Крім того, суд враховує ті обставини, що в державі постійно відбувається ріст цін як на продукти харчування, так і на побутові речі, одяг, взуття, що суд визнає загальновідомим фактом, а тому таким, що додаткового доказування не потребує. В зв»язку з чим, даний факт також розцінює як обставину щодо збільшення витрат, які несе позивач на утримання дочки. Також суд враховує те, що неповноліня [PERSON]-Д.І. проживає з матір»ю, яка в зв»язку з цим несе додаткові витрати щодо належного утримання місця проживання. Також суд враховує, що з моменту постановлення судом рішення про стягнення аліментів з відповідача розмір прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років суттєво збільшився, і дохід отримуваний позивачем не дає їй змоги належним чином забезпечити утримання дитини. Так, відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» встановлено, що розмір прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років складає: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. Відповідно до ст. 52 Закону України «Про Державний бюджет України на 2010 рік» встановлено, що прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років складав дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 901 гривні, з 1 квітня - 917 гривень, з 1 липня - 921 гривні, з 1 жовтня - 941 гривні, з 1 грудня - 957 гривень. Виходячи з встановленого законодавцем розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, який постійно змінюється в сторону збільшення, суд приходить до висновку, що в даному випадку розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача має бути визначений як 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому, суд також виходить з того, що оскільки сторони, які є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO], то в рівній мірі несуть обовязки щодо її виховання та утримання, і такі у виді матеріального утримання не можуть бути повністю покладені виключно на відповідача чи позивача. Поряд з тим, з відповідача в користь позивача підлягає стягненню сума судових витрат у розмірі 1000 грн. за надання правової допомоги адвоката згідно квитанції №33 від 30.01.2018 року, які нею було сплачено. Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача і судові витрати по справі у вигляді судового збору. На підставі наведеного, ст.ст. 180, 182, 184, 192 СК України, Закону України «Про Державний бюджет України на 2010 рік» Закону України «Про Державний бюджет на 2018 рік»,

Outcome: approved