Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, обґрунтовуючи його тим, що 11 липня 2018 року, вона уклала шлюбу з [PERSON] , який зареєстровано Бобринецьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис №25. Від шлюбу в них народилася донька [PERSON] , [INFO] . Вказала, що на даний час шлюб не розірваний, але фактично разом не проживаютьа дочка проживає разом з нею та перебуває повністю на її утриманні, відповідач матеріальну допомогу на утримання дочки та на утримання позивачки в добровільному порядку не надає. Зазначила, що на даний час вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку і жодного доходу, окрім того, що їй виплачується на дитину при народженні до досягненню нею трирічного віку, вона не отримує. В зв`язку з цим перебуває в скрутному матеріальному становищі та змушена звернутися до суду за захистом. Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 26.06.2020 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, від неї до суду надійшла заява в якій просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, від нього до суду надійшла телефонограма, в якій просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі та не заперечив проти їх задоволення. Відзиву на позовну заяву від відповідача не надходило. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи та враховуючи визнання позову відповідачем, яке прийняте судом за наявності для того законних підстав, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи із наступного. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши письмові докази в їх сукупності приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 11.07.2018 між сторонами було зареєстровано шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого Бобринецьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, відповідний актовий запис № 25 (а.с.6). Від шлюбу сторони мають дочку [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження серії [NUMBER] видане Кропивницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, відповідний актовий запис № 1348 від 04.09.2018 року (а.с.5). З довідки виданої виконкомом Веселівської сільської ради Бобринецього району Кіровоградської області № 180 від 09.06.2020 року, встановлено, що позивач [PERSON] , зареєстрована та проживає в с. Веселівка Бобринецького району Кіровоградської області та має наступний склад сім`ї: чоловік [PERSON] , 1984 року народження, дочка [PERSON] , 2004 року народження, дочка [PERSON] , 2007 року народження, [PERSON] , 2013 року народження та дочка [PERSON] , 2018 року народження (а.с.7). Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Конвенція ООН про права дитини (прийнята й відкрита для підписання, ратифікації та приєднання резолюцією 44/25 Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 року, набула чинності для України з 27 вересня 1991 року), визначає пріоритет у суспільстві інтересів дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей та фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стаття 6 Конвенції містить принцип щодо необхідності забезпечення у максимально можливій мірі виживання та здорового розвитку дитини. Так, згідно ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч.2, 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. При визначенні розміру аліментів суд враховує - стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення (ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України). Відповідно до ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 ст.183 Сімейного кодексу України встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частинами 1, 2 статті 75 Сімейного кодексу України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Статтею 80 СК України визначено, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності та враховуючи те, що позивачка позов підтримує, а відповідач визнав позов та його визнання прийняте судом за наявності для того законних підстав, та те що відсутні дані стосовно незадовільного стану здоров`я відповідача чи знаходження на його утриманні інших дітей або непрацездатних членів сім`ї, яких він зобов`язаний утримувати, а також ненадання ним матеріальної допомоги на утримання малолітньої дочки, яка знаходиться на утриманні позивача, матеріальне становище сторін, суд вважає за необхідне позов задовольнити, стягнувши з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дочки [PERSON] , у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, до досягнення нею повноліття та на утримання позивача [PERSON] у розмірі ј частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, до досягнення дочкою [PERSON] трьох років, тобто до [INFO] . Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць, в силу ст.430 ЦПК України, підлягає негайному виконанню. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджується за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч.2 ст. 141 ЦПК України судові витрати у разі задоволення позову, покладаються на відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved