Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті своєї батька [PERSON], який помер 25.07.2004 року, а також матері [PERSON], яка померла 17.07.2008 року. Після смерті батьків позивача відкрилась спадщина, у позивача виникло право на спадкування як спадкоємиці за заповітом, тому вона звернувся до приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу [PERSON] для оформлення свого права на спадщину, проте позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій у звязку з пропуском строку для прийняття спадщини. Встановлений законодавством строк для прийняття спадщини після померлого [PERSON] та [PERSON] був пропущений з поважних причин; тому просить суд поновити строк для прийняття спадщини. Позивач у судове засідання не зявилася, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить надати додатковий строк на прийняття спадщини (а.с. 47). Представник відповідача [PERSON] сільської ради Житомирського району Житомирської області у судове засідання не з`явився; до суду відповідачем подано заяву про розгляд справи у відсутність представника сільської ради, позовні вимоги визнає (а.с. 23). Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України, суд вважає, що рішення по справі можливо постановити за відсутності сторін. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та давши оцінку доказам у справі, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що батько позивача [PERSON] помер 25.07.2004 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ТП № 249563, виданим Виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Житомирського району Житомирській області, актовий запис №17 (а.с. 5). [PERSON] померла 17.07.2008 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ТП №102324, виданим Виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Житомирського району Житомирській області, актовий запис №25 (а.с. 7). Позивач [PERSON] є донькою померлого [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження та копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 8, 20). Як вбачається з копій заповітів, померлий [PERSON] та померла [PERSON] все своє майно заповіли позивачу - дочці [PERSON] (а.с. 6, 9). Із довідок № 222 та № 223, виданих 25.02.2016 року Виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Житомирського району Житомирської області, що на день смерті [PERSON] 17.07.2008 року, ніхто не проживав і не був зареєстрований (а.с. 10); на день смерті [PERSON] 25.07.2004 року з ним проживала дружина [PERSON]; до складу спадкового майна померлих увійшла земельна частка (пай), житловий будинок, приватизована земельна ділянка (а.с. 11) Після смерті батьків позивач звернулася до приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу [PERSON] із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за завітом, однак позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлих батьків та розяснено, що вона пропустила встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини після їх смерті (а.с. 18, 55). Із довідок № 8/01-16 від 09.03.2016 року та №225/01-16 від 30.08.2016 року, які видані приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу [PERSON] вбачається, що спадкові справи до майна померлої 17.07.2008 року [PERSON] та померлого 25.07.2004 року [PERSON] не заводилися (а.с. 19, 26); також це підтверджено Витягами із Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) (а.с. 14, 27). Із довідок №1025 та № 1026, виданих 14.11.2016 року Виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Житомирського району Житомирської області вбачається, що після смерті [PERSON] та [PERSON], які проживали за адресою: [INFO], догляд за житловим будинком та земельною ділянкою, що належали померлим здійснювала їх дочка [PERSON] (а.с. 53, 54). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 1 ст. 1220 Цивільного кодексу України, далі ЦК України). Часом відкриття спадщини, зокрема, є день смерті особи (ч. 2 ст. 1220 ЦК України). Відповідно до ч. 1\~ст. 1269 ЦК України\~спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час її відкриття не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкодавця на вчинення цих дій. Відповідно до ст. 3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. До матеріалів справи позивачем надано медичні довідки Комунальної установи «Центральна міська лікарня №1» та епікриз, з яких вбачається, що лікування позивача співпавло зі строком, у який необхідно було звертатися до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини (а.с. 48, 49, 50). Таким чином суд визнає, що позивач пропустила строк з поважної причини, а тому позов слід задовольнити. Враховуючи те, що в законі не міститься визначення поняття поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини і їх поважність повинна визначатися судом у кожному випадку та виходячи з конкретних обставин справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених вимог, у зв'язку з чим причини пропуску позивачем строку для прийняття спадщини слід визнати поважними та надати додатковий строк. На підставі вказаного вище, суд вважає причини пропуску позивачем строку для прийняття спадщини після смерті батьків [PERSON] та [PERSON] поважними.

Outcome: approved