Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , починаючи з дня подачі позову до часу закінчення навчання до 30 червня 2022 року. В підтвердження позовних вимог посилається на те, що перебувала в шлюбі з відповідачем, на даний час син навчається на другому курсі денної форми навчання Державного університету телекомунікацій за спеціальністю «комп`ютерні науки». Вартість навчання становить 16350 гривень на рік. А тому син потребує матеріальної допомоги на час навчання. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав викладені позовні вимоги, просить їх задовольнити . Відповідач позовні вимоги визнав частково, згоден сплачувати аліменти в сумі 1458 гривень. Вислухавши пояснення, дослідивши докази по справі, суд приходить до наступного. Відповідно до положень ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Згідно ст. 199 СК України , якщо повнолітні дочка,син, продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги , батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови , що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка,син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено , що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дитиною віку, який перевищує 18 , але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим в матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. За змістом ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком, повнолітніми дочкою,сином. При визначенні розміру аліментів суд враховує : стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки,сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. (ст.182 СК України). При визначенні розміру аліментів суд повинен враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми глави 16 СК України не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань , обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Аналогічний висновок щодо застосування норм права викладений у постанові Верховного Суду від 29 січня 2018 року у справі № 622/373/16-ц. Виявлення бажання на отримання матеріальної допомоги у зв`язку з продовженням навчання є правом повнолітньої дочки ( сина ) або одного з батьків, з якими вона (він) проживають, яке нерозривно пов`язано з обов`язковою умовою можливості відповідача надавати таку допомогу і така умова оцінюється судом у сукупності з іншими обставинами , що мають істотне значення для вирішення спору. Судом встановлено, що повнолітній син [PERSON] потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням на денній формі в Державному університеті телекомунікацій на першому курсі за спеціальністю «Комп`ютерні науки» за рахунок фізичних осіб (а.с.21). Оплата за навчання за рік становить 16350 гривень. Потребує витрат на забезпечення продуктами харчування, одягом, засобами гігієни, проїзду як по місту так і до місця проживання матері. Окрім того,сам процес навчання потребує певних витрат, зокрема , на придбання канцелярських приладів, підручників і т.д. Мати повнолітнього сина отримує незначну заробітну плату. Батько є працезданим, займає посаду заступника начальника служби АТ «Житомиробленерго», має стабільний заробіток. Крім того,як встановлено судом за усною домовленістю батько щотижня перераховує на картковий рахунок повнолітнього сина 200 гривень, тобто батько спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання сина. Разом з тим, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення дитини . Згідно ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум становить з 01 грудня 2019 року 2027 гривень. Доказів щодо отримання відповідачем інших доходів суду не надано. За таких обставин суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: partial