Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому прохала стягнути заборгованість по заробітній платі із відповідача в сумі 2 786,00 грн., а також стягнути моральну шкоду в розмірі 1 000,00 грн., оскільки відповідач у встановлені законом терміни не виплатив їй заробітну плату. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала та пояснила, що вона працює на підприємстві, відповідач вчасно заробітну плату не виплачує і відмовляється добровільно виплатити заборгованість. Моральну шкоду обґрунтовувала тим, що не отримуючи вчасно заробітну плату вона прикладала зусилля для організації свого життя. Вона є інвалідом 3 групи. Позичала грошові кошти на лікування. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про причину неявки в судове засідання суд не повідомив. За усною згодою позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивача та дослідивши письмові докази по справі, встановив наступне. У відповідності до ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 11 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що позивач [PERSON] відповідно до наказу про прийняття на роботу № 45-к від 18.05.1989 року, та відповідно до наказу № 174-П від 18.11.2013 року працює розподілювачем робіт зварювально-складальної дільниці основного цеху на підприємстві ПАТ «Галещинський машинобудівний завод сільськогосподарських машин та обладнання», що підтверджується записами в трудовій книжці та довідкою ( а.с. 2-3, 5). Відповідно до ст. 115 КЗпП України та ст. 24 ЗУ «Про оплату праці», заробітна плата виплачується працівникові не рідше 2 разів на місяць, через проміжок часу, що не перевищує 16 календарних днів. Згідно до довідки про заборгованість по заробітній платі вбачається, що станом на 12.02.2014 року підприємство ПАТ «Галещинський машинобудівний завод сільськогосподарських машин та обладнання» заборгувало позивачу за період з 01.10.2013 року по 01.02.2014 року заробітну плату в розмірі 2 786,00 грн., середньомісячна заробітна плата позивача становить 956 грн. 67 коп. Отже, суд вважає, що позовна вимога позивача про стягнення заборгованості по заробітній платі в розмірі 2 786,00 грн. підлягає до задоволенню, оскільки відповідач в порушення норм трудового законодавства своєчасно не сплачував нараховану заробітну плату позивачу, що є грубим порушенням прав позивача на отримання заробітної плати за виконану роботу. Згідно ст. 237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику проводиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно до посвідчення, яке було надано позивачем в судовому засіданні для огляду серія [NUMBER] від 16.10.2013 року вбачається, що остання є інвалідом 3 групи. Також, суд бере до уваги твердження позивача, що вона не отримуючи вчасно заробітну плату докладала зусилля для організації свого життя. Отже, на підставі вищевикладеного, суд вважає, що вимога позивача про стягнення моральної шкоди в розмірі 1 000,00 грн. підлягає до часткового задоволенню в розмірі 300 грн., оскільки зазначена сума буде достатньою для сатисфакції. Відповідно до ст. 88 ЦПК України та ЗУ «Про судовий збір» стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 487 грн. 20 коп.(за розгляд позовної вимоги майнового характеру та вимоги про стягнення моральної шкоди). На підставі викладеного та

Outcome: partial