Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, який було зареєстрований 12.06.2010р. Фрунзенським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 134. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який на цей час мешкає з позивачем. В обґрунтування позову позивач зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалося і причиною розірвання шлюбу є те, що вони мають різні погляди на життя, добробут в родині та виховання дитини. Крім того, має відомості, що відповідач сумісно проживає з іншою жінкою. На даний момент вони не ведуть спільного господарства, шлюбно сімейні стосунки не підтримують і подальше спільне проживання з відповідачем вважає неможливим, збереження шлюбу недоречним. Стосунки, які склалися між нею та відповідачем перешкоджають їх подальшому спільному проживанню, тому примирення неможливо. Подальша наявність юридичного факту реєстрації шлюбу суперечить її інтересам та інтересам дитини тому просить суд розірвати шлюб. Дитина залишається мешкати з нею. У судове засідання позивач надала письмову заяву про слухання справи за її відсутністю та просила задовольнити позовні вимоги повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання також надав заяву про слухання справи за його відсутністю, не заперечував проти розірвання шлюбу. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає необхідним позовні вимоги задовольнити з наступних підстав. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 12.06.2010р. у Фрунзенському відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 134 ( свідоцтво серія 1-ВЛ № 138473). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON],06 жовтня 2010 народження. Як встановлено у судовому засіданні причиною розірвання шлюбу сталі різні погляди на життя. Позивач втратила до відповідача почуття поваги та кохання та не має наміру в подальшому проживати з ним однією сімєю. На сьогоднішній час сторони мешкають окремо з 15.01.2014 р., не ведуть спільне господарство, відсутній сімейний бюджет, не підтримують шлюбно-сімейні відносини. Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємостосунки подружжя, дослідивши матеріали справи, вважає подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї за неможливе і тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач при реєстрації шлюбу змінила прізвище і наполягає щоб була залишена шлюбне прізвище після розірвання шлюбу, тому післяшлюбне прізвище позивача визначити як - «Літвін». Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved