Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про збільшення розміру аліментів шляхом встановлення їх розміру на рівні ј частини усіх видів заробітку (доходу) [PERSON] щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 % прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили та до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги обґрунтовує тим, що заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 25.08.2016 задоволено частковопозов [PERSON] до [PERSON] про визнання батьківства та стягнення аліментів. Визнано [PERSON] , [INFO] , батьком [PERSON] , [INFO] . Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 614 (шістсот чотирнадцять) грн. 00 коп., починаючи з 09.12.2015 року, і до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З часу ухвалення рішення про стягнення аліментів розмір витрат на утримання дитини значно зріс. Збільшення розміру аліментів на сьогоднішній день для позивача є вкрай необхідним, оскільки з 2016 року в країні відбулися безповоротні інфляційні процеси, в наслідок яких значно зросли ціни на продукти харчування, дитячий одяг, профілактичні ліки. Як наслідок збільшився розмір витрат на виховання та утримання дитини. Вказані обставини ставлять позивача у вкрай важкі умови проживання. Зважаючи на викладене, позивач просить суд позов задовольнити у повному обсязі. Ухвалою судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 08.02.2021 року відкрито провадження в даній цивільній справі та прийнято рішення про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач [PERSON] , належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася. Від позивача надійшла до суду заява, в якій зазначено, що позивач позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити проти заочного розгляду справи не заперечує та просить справу розглянути без її участі. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судові засідання не з`явився, про наявність поважних причин своєї неявки в суд не повідомив, заяви про відкладення судового засідання відповідач не надав, відзиву на позов не направив. З урахуванням наведеного, а також відповідно до положень частини 1 статі 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Ухвалою суду від 20.04.2021 на підставі статті 281 ЦПК України прийнято рішення про здійснення заочного розгляду справи. На підставі частини 2 статті 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою всіх учасників справи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, дійшов висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] народилась [INFO] в м. Харкові, про що 23 липня 2015 року Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції складено відповідний актовий запис № 776. Матір`ю дитини зазначено [PERSON] , батьком [PERSON] . Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження [PERSON] відомості про батька [PERSON] внесені на підставі ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. Заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 25.08.2016 задоволено частковопозов [PERSON] до [PERSON] про визнання батьківства та стягнення аліментів. Визнано [PERSON] , [INFO] , батьком [PERSON] , [INFO] . Стягнуто з [PERSON] , [INFO] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] , на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 614 (шістсот чотирнадцять) грн. 00 коп., починаючи з 09.12.2015 року і до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В довідці, виданій 15.01.2021 головним державним виконавцем міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Харків) Лисаковим Є.С. зазначено, що відповідно до матеріалів виконавчого провадження [PERSON] за період з 01.06.2020 по 31.12.2020 не отримувала аліменти на утримання доньки [PERSON] . Частиною першою та другою статті 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 180 Сімейного кодексу України передбачений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Отже, за змістом ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Разом з тим, стаття 192 Сімейного кодексу України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів лише за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів. Позивач зазначила, що розмір витрат на утримання дитини значно зріс, збільшився прожитковий мінімум, встановлений для дитини відповідного віку. Допомоги у вихованні дитини, догляді за нею, допомоги при лікуванні відповідач не надає. Враховуючи, що відповідач є працездатною особою, просила стягнути з нього аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 % прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили та до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до положень ст.ст.12,81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може гуртуватися на припущеннях. Згідно до вимог ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд зазначає, що аліменти у розмірі 614 грн. на місяць на теперішній час не можуть у повній мірі забезпечити основні потреби неповнолітньої дитини. Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] необхідно задовольнити в повному обсязі. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає таке. Згідно зі статтею 33 ЦПК України судовий збір включено до складу судових витрат. Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільняються від сплати судового збору позивачі у справах про стягнення аліментів. Якщо позивача, на користь якого ухвалене рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в доход держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини позовних вимог (стаття 141 ЦПК України). Отже, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що в грошовому вираженні складає 908 грн. Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Outcome: approved