Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання права на земельну частку (пай) у порядку спадкування. В обґрунтування своїх вимог вказала, що 18 грудня 1998 року в с. Виноградівка Веселинівського району Миколаївської області помер її рідний дядько [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФП №113372, виданого Кудрявцівською селищною радою Веселинівського району Миколаївської області 09.11.2001 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з грошових внесків в Ощадбанку, житлового будинку, розташованого в с. Виноградівка Веселинівського району Миколаївської області, права на земельну частку (пай) розміром 8,90 в умовних кадастрових гектарах в землях, переданих у колективну власність КСП «Вітчизна» с. Бондарівка Веселинівського району Миколаївської області, посвідченого Сертифікатом на право на земельну частку (пай) серія МК №0155744, виданим 25 вересня 1997 року Веселинівською райдержадміністрацією та зареєстрованим 25 вересня 1997 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №5998. За життя доглядала за дядьком, надавала йому допомогу, утримувала його, після смерті провела його поховання, розпорядилася домашнім майном, прийняла на зберігання ощадні книжки, та сертифікат на право на земельну частку (пай), тобто чинила передбачені ст. 549 ЦК Української РСР дії, які свідчать про прийняття спадщини. Вказує, що в позасудовому порядку не може оформити право на земельну ділянку частку (пай) у порядку спадкування. Ухвалою суду від 17.01.2017 року по справі було залучено до участі у справі Веселинівську селищну раду Веселинівського району Миколаївської області, як правонаступника відповідача [PERSON] селищної ради Веселинівського району Миколаївської області у звязку з тим, що [PERSON] селищна рада Веселинівського району Миколаївської області увійшла до складу Веселинівської селищної ради Веселинівського району Миколаївської області та припинено її юридичну особу. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позов підтримали повністю в тому ж обсязі і з тих же підстав, просить задовольнити вимоги, оскільки спадкодавець [PERSON] за життя на законних підставах набув право на земельну частку (пай), але за життя не отримав земельного акта на землю. Представник відповідача [PERSON] селищної рада Веселинівського району Миколаївської області в судове засідання не зявився, подав клопотання про розгляд справи в її відсутність, з позовними вимогами згоден та проти задоволення позову не заперечує. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог, та зазначених і доведених обставин, суд приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 18.12.1998 року в с. Виноградівка Веселинівського району Миколаївської області помер [PERSON], смерть якого було зареєстровано Кудрявцівською селищною радою Веселинівського району Миколаївської області, про що в Книзі реєстрації актів про смерть 22.12.1998 року зроблено відповідний актовий запис за №61, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФП №113372 виданого 09.11.2001 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої увійшли усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії МК №0155744, виданим 25 вересня 1997 року Веселинівською райдержадміністрацією та зареєстрованим 25 вересня 1997 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №5998, [PERSON] належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Вітчизна» розміром 8,90 в умовних кадастрових гектарах. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №46886406 від 24.02.2017 року, наданої Веселинівською державною нотаріальною конторою Миколаївської області на запит суду, відсутня заведена спадкова справа після смерті 18.12.1998 року [PERSON]. Згідно із свідоцтвом про народження серії І-АМ №447479, [PERSON] народився 08.03.1917 року, батько [PERSON], мати [PERSON], місце народження с. Скрицьке Немирівського району Вінницької області. Відповідно до довідки Веселинівського РС УДМС України в Миколаївській області від 05.11.2016 року, [PERSON], [INFO], який народився Вінницька область Немирівський район с. Скрицьке було документовано паспортом ІІ-ФП №537361, в звязку з загальним обміном. В архівних документах районного сектору вказані відомості щодо батьків, а саме: батько [PERSON], мати [PERSON]. Згідно свідоцтва про народження серії УЖ №670751, [PERSON] народилася 07.07.1946 року, батько [PERSON], мати [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про одруження серії VІІ-УР №328093 [PERSON], 22.11.1965 року вийшла заміж за [PERSON] та після реєстрації одруження змінила прізвище на «Назаренко». Таким чим, виходячи з наведеного [PERSON] та [PERSON] були між собою рідними братами, а також померлий [PERSON] був дядьком [PERSON], а вона йому племінницею. Відповідно до ст. 549 ЦК Української РСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] прийняла на зберігання ощадні книжки та сертифікат на право на земельну частку (пай), тобто вчинила передбачені ст. 549 ЦК Української РСР дії, які свідчать про прийняття спадщини. Відповідно до свідоцтва про смерть серії ІІ-ФП №357763 виданого 09.02.1994 року, [PERSON] помер 06.02.1994 року в с. Виноградівка Веселинівського району Миколаївської області, про що Кудрявцівською селищною радою Веселинівського району Миколаївської області зроблено відповідний актовий запис за №10. Згідно ст. 1266 ЦК України, племінники спадкодавця спадкують ту частину спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Відповідно до «Прикінцевих та перехідних положень» Цивільного кодексу України, Цивільний Кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обовязків, що виникли або подовжують існувати після набрання ним чинності (п.4). Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом (п.5). Згідно довідки Кудрявцівської ([PERSON]) селищної ради Веселинівського району Миколаївської області №761 від 01.04.2016 року, що видана [PERSON], земельна частка (пай) загальною площею 8,90 га, яка належала її дядькові [PERSON] на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) на теперішній час відноситься до не витребуваних паїв. Відповідно до ст. 25 Закону України «Про сільськогосподарську кооперацію» (в редакції чинної на момент виникнення правовідносин), ст. 3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» від 10.11.1994 року право на земельну частку (пай) можуть бути обєктом спадкування. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року №7 «Про Практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних спорів» визначено, член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта про право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельну частку (пай) здійснюється за нормами ЦК України. Відповідно до ст.16 ЦК України одним із способів захисту порушеного права чи інтересу може бути визнання права. Згідно з ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України та ст. 524 ЦК Української РСР, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ст. 1220 ЦК України, ст. 525 ЦК Української РСР). Крім того, ст.ст.1218, 1268 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, і що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ст. ст. 81, 131 ЗК України, громадяни набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини/успадкування. Оскільки вищезазначені обставини перешкоджають позивачу оформити право на спадщину в позасудовому порядку, а визнання позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд прийшов до переконання про задоволення позову. На підставі викладено,

Outcome: approved