Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-01 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі у розмірі 2000,00грн. щомісячно на період навчання та додаткових витрат в сумі 7050,00грн. один раз на рік на оплату навчання. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що з 01.01.1999 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого у сторін народився син [PERSON] , який на даний час є повнолітнім і продовжує навчання, та дочка [PERSON] , [INFO] . На даний час в провадженні Сокальського районного суду перебуває цивільна справа про розірвання шлюбу між сторонами. Також позивач звернулася із заявою про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дочки [PERSON] . Оскільки син [PERSON] є повнолітнім та навчається у Володимир -Волинському аграрному коледжі на контрактній основі, тому вона змушена звернутися до суду із даним позовом. Розрахунок витрат на утримання дитини в середньому щомісячно становить 4000.00грн. (проживання, харчування, проїзд, канцелярські приладдя, одяг та взуття) а вартість на оплату навчання становить 14100,00грн. Враховуючи, що обов`язок по утриманню сина несе виключно позивачка а відповідач коштів на навчання сина не надає, ухиляється від виконання своїх обов`язків. Посилаючись на норми Сімейного кодексу України позивач просить стягувати з відповідача аліменти в судовому порядку. 02.10.2019 року представник позивача - адвокат Матвійчук Г.М. подала заяву про зменшення позовних вимог та просила залишити без розгляду позовну вимогу про стягнення з [PERSON] додаткових витрат один раз на рік в розмірі 7050,00грн. на оплату навчання та стягувати з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 2000.00грн. В судове засідання позивач та її представник не прибули, однак суду подана заяво про розгляд справи у їхній відсутності, зменшені позовні вимоги підтримують. Відповідач в судове засідання не прибув, однак його представник - [PERSON] подала заяву про розгляд справи у їхній відсутності, позовні вимоги визнає. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи суд приходить до висновку, що зменшені позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Як встановлено із матеріалів справи та не оспорюється її учасниками те, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Із оглянутої копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] народився [INFO] , його батьками є: [PERSON] та [PERSON] . В ході розгляду даної встановлено, що [PERSON] є студентом [PERSON]-Волинського аграрного коледжу на контрактній основі. У відповідності з вимогами ст. 199 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, що батьки можуть надавати таку допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Право повнолітньої дитини на утримання діє протягом її навчання до 23 років. В разі припинення навчання раніше досягнення цього віку, дитина втрачає право на утримання. Також відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Зміст ст. 200 Сімейного Кодексу вказує про те, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2)доведені стягувачем аліменти витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька, причому обов`язком особистим, індивідуальним, який не залежить від віку батьків. Враховуючи, що [PERSON] на даний час виповнилось 18 років, він продовжує навчання, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, та беручи до уваги, що позивач зменшила позовні вимоги, то суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти на користь позивачки. Враховуючи матеріальне становище сторін та те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, інтереси дитини при визначенні розміру аліментів, розмір витрат на утримання дитини, виходячи з принципів розумності та справедливості, потреби дитини у розвитку, враховуючи надану згоду відповідача сплачувати аліменти у розмірі 2000,00грн., суд дійшов висновку, що зменшені позовні вимоги слід задовольнити. З ч. 6 ст. 141 ЦПК України вбачається, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. З п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» вбачається, що від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів. Враховуючи те, що позивач звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви, в якій містяться вимоги щодо стягнення аліментів, тому суд констатує про необхідність стягнення судового збору з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved