Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про зміну розміру аліментів. Згідно позовної заяви позивач [PERSON] зазначає про те, що на підставі рішення Демидівського районного суду Рівненської області від 19 листопада 2010 року у справі № 2-214/2010 з [PERSON] на її користь належать до стягнення аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 300,00 гривень щомісячно, до досягненння дитиною повноліття. З часу ухвалення рішення суду змінився рівень життя, збільшилися витрати на утримання дитини. Вважає, що вказані обставини свідчать про погіршення майнового стану дитини. Крім того, 8 липня 2017 року набрали законної сили зміни до Сімейного кодексу України, відповідно до яких розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У позовній заяві позивач [PERSON] просить змінити розмір аліментів, що визначений рішенням Демидівського районного суду Рівненської області від 19 листопада 2010 року про стягнення з [PERSON] на її користь аліментів на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 300,00 гривень щомісячно на 2000,00 гривень щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили та до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася. В судовому засіданні представник позивача [PERSON]- адвокат [PERSON] позовні вимоги позивача підтримала, з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судові засідання 21 грудня 2018 року та 10 січня 2019 року не з'явився, хоч про час та місце їх проведення був повідомленим у встановленому порядку, шляхом надіслання судових повісток на адресу зареєстрованого місця його проживання та розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України, що відповідає вимогам ч. 1 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України). Причини неявки в судові засідання відповідач [PERSON] не повідомив, клопотань про проведення судового розгляду справи без його участі, відкладення судового засідання, чи відзиву на позов, до суду не подавав. За таких обставин та за наявної згоди представника позивача, суд приходить до висновку про вирішення справи у заочному розгляді, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази по справі та оцінивши їх, як кожен окремо, так і в їх сукупності, за внутрішнім переконанням, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом по даній цивільній справі призначалися судові засідання 21 грудня 2018 року та 10 січня 2019 року. У вказані судові засіданні відповідач та/чи його представник не з'являлися. Відповідач до суду відзиву на позовну заяву не подавав. В ході розгляду справи сторони (їх представники) заяв та/чи клопотань до суду не подавали. Судом не вирішувалося питання про забезпечення доказів, не вживалися заходи забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо. Під час розгляду справи судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України (далі по тексту - СК України) розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. В силу вимог ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно рішення Демидівського районного суду Рівненської області від 19 листопада 2010 року належать до стягнення з [PERSON] на користь [PERSON], аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 300,00 гривень щомісячно (а.с. 9). Згідно Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 11) встановлено, що [PERSON] змінила прізвище на [PERSON]. При вирішенні позовних вимог позивача щодо збільшення розміру аліментів, суд враховує те, що на час розгляду справи в суді мінімальний гарантований розмір аліментів на дітей віком від шести до вісімнадцяти років становить 1013,50 гривень. Під час розгляду справи встановлено, що позивач постійного місця роботи на має, середньомісячний розмір витрат на дитину складає більше 3000,00 гривень. За таких обставин, суд приходить до висновку про обгрунтованість позовних вимог позивача та збільшення розміру аліментів, що стягуються з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дочки з 300,00 гривень щомісячно на 2000,00 гривень щомісячно. При цьому, суд вважає, що вказаний розмір аліментів не буде завищеним в нинішніх умовах проживання, а також з урахуванням віку дитини сторін по справі, її потреб, та не буде таким, що створить відповідачеві додаткові труднощі матеріального характеру. Доказів, що спростовували б доводи позивача, відповідачем до суду не подано. Враховуючи вказані обставини справи та правові норми, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. У позовній заяві позивач просила стягнути з відповідача на її користь витрати на правничу допомогу. Однак, будь-яких відомостей про понесені витрати на правничу допомогу та їх розмір, позивачем до суду не надано. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у зв?язку з розглядом цієї справи в розмірі 704,80 гривень, з урахуванням положень Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року щодо встановленого мінімального розміру судового збору за подання до суду позовів майнового характеру та того, що на час подання до суду позовної заяви про стягнення аліментів позивач [PERSON] була звільнена від сплати судового збору. Підстав для звільнення відповідача [PERSON] від сплати судового збору не встановлено. У позовній заяві, обгрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилалась на положення ст.ст. 180, 192 СК України. Застосування вказаних правових норм при вирішенні справи, суд вважає обгрунтованим. Відповідно до ст.ст. 180-184, 192 Сімейного кодексу України, ст.ст. 258, 259, 265, 268, 280 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

Outcome: approved