Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-07 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO]. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що з відповідачем вони у 2006 році зареєстрували шлюб, від якого мають доньку [PERSON], [INFO]. На даний час шлюб між подружжям розірвано. Після розірвання шлюбу донька залишилася проживати разом із позивачем та перебуває на її повному утриманні, оскільки з моменту розірвання шлюбу відповідач зовсім не цікавився життям своєї дитини, не надавав матеріальної допомоги на ї утримання. Рішенням Ленінського районного суду м.Харкова від 04.04.2013 року на нього було покладено обов'язок сплачувати аліменти на утримання доньки, однак аліменти відповідач сплачує нерегулярно, в результаті чого утворилась заборгованість. Крім того, відповідач не виконує й інші батьківські обов'язки, зокрема: не піклується про духовний і фізичний розвиток дитини, нічого не знає про її стан здоров'я, інтереси, не піклується про неї. Він не забезпечує не тільки необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, а й не спілкується з дитиною взагалі, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для отримання нею освіти. Натомість відповідач перешкоджає розвитку своєї дитини, оскільки цього літа відмовився надати дозвіл на виїзд дитини за кордон, хоча дитина поглиблено вивчає іноземні мови та їй необхідна практика спілкування за кордоном. В судове засідання позивач не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив. Клопотання про розгляд справи у його відсутності або про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про розгляд справи був повідомлений своєчасно, надав суду заяву про розгляд справи за відсутності представника Управління, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO]. Батьками є [PERSON] та [PERSON]. Цей факт підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER], виданого повторно 15.09.2006 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану №3 Харківського обласного управління юстиції. Рішенням Ленінського районного суду м.Харкова від 19.06.2015 року в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про оспорювання батьківства відмовлено, та висновком експерта №140 від 30.04.2015 року доведено біологічне батьківство [PERSON] по відношенню до його доньки [PERSON]. Відповідно до положень ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі та обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Також, судом встановлено, що неповнолітня [PERSON] проживає разом із матір'ю [PERSON] у житловому приміщенні за адресою [ADDRESS], що підтверджується довідкою №2749 від 19.08.2014 року КП «Жилкомсервіс». Згідно розрахунку заборгованості по виплаті аліментів [PERSON] - боржника за виконавчим листом №2-1811/07 від 04.04.2013 року, виданого Ленінським районним судом м.Харкова про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дочки [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини всіх видів доходу щомісячно, станом на 01.07.2013 року боржнику було нараховано заборгованість у розмірі 14 916,24 грн. Згідно наданої квитанції №327987 від 10.07.2013 року вищезазначена заборгованість погашена у повному обсязі. Загальна заборгованість по виплаті аліментів станом на 01.08.2014 року складає 1135,25 грн.. Згідно довідки №1218, виданої 06.08.2014 року головним лікарем КЗОЗ «Харківська міська дитяча клінічна лікарня №19» [PERSON], [PERSON] не відвідував КЗОЗ «Харківська міська дитяча клінічна лікарня №19» з донькою [PERSON], [INFO], не цікавився станом здоров'я своєї доньки. З характеристики на ученицю 8-Б класу [PERSON], наданої 26.08.2014 року директором гімназії [PERSON], вбачається, що [PERSON] займається плаванням та англійською мовою. Вона багато подорожує з матір'ю. Мати [PERSON], [PERSON] приділяє велику увагу вихованню, розвитку та навчанню доньки. Мати бере активну участь в організації позакласних заходів, завжди відвідує батьківські збори та підтримує постійний зв'язок з класним керівником та вчителями. Батько [PERSON] [PERSON] із сім'єю не проживає, із школою, де його донька навчається зв'язок не підтримує, вихованням доньки не займається та успішністю доньки не цікавиться. Як вбачається з матеріалів позовної заяви та наданих документів [PERSON] донькою не цікавиться, свідомо не займається вихованням дитини, байдуже ставиться до неї, не піклується про стан здоров'я доньки, фізичний та духовний розвиток, не приймає участі у підготовці дитини до самостійного життя. Згідно висновку № 326 від 25.06.2015 року, наданого Управлінням служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, який діє від імені органу опіки та піклування в інтересах дитини, управління вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини. Згідно ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Статтею 150 СК України визначені обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, зокрема, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Пленум Верховного Суду України в пунктах 15 Постанови від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно ст. 164 СК України батько або матір дитини можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до п 16 ППВСУ від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання ними своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Таким чином, суд вважає що [PERSON] свідомо нехтує своїми обов'язками стосовно своєї дитини та ухиляється від виконання своїх обов'язків по її вихованню, що є підставою для позбавлення його батьківських прав відносно неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], а тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved