Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про зміну розміру аліментів, посилаючись на те, що з відповідачем мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя у сторін не склалось, а тому дитина залишилася проживати з відповідачем та перебувала на її утриманні. За рішенням суду позивача було позбавлено батьківських прав відносно доньки та стягнуто з нього аліменти у розмірі ј частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07.06.2016 і до досягнення дитиною повноліття. На даний час він вдруге одружився та має на утриманні ще двох дітей ? [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , дружину, яка не може працювати, оскільки доглядає малолітню доньку, яка є інвалідом з дитинства, малолітній син та матір пенсіонер. У зв`язку з цим, у позивача змінилось матеріальне становище та сплачувати аліменти у розмірі 1/4 частини на дитину він не має можливості. Оскільки відбулись істотні зміни, тому на підставі ст. 192 СК України просив суд зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на підставі рішення суду з ј частини від усіх видів заробітку (доходу) до 1/8 частини усіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до досягнення дитиною повноліття щомісячно, судові витрати покласти на відповідача. Відповідачем подано до суду заперечення (відзив) на позовну заяву, в якому зазначено, що вимога про зменшення розміру аліментів необґрунтована, недоведена жодними належними та допустимими доказами та позивач не навів ніяких доказів того, що розмір аліментів необхідно зменшити з ј до 1/8 частини від усіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, надав пояснення по суті справи, представник відповідачки проти позову заперечував. Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у розгляді справи, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Відповідно до ч.1-4. ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. При розгляді справи судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] . Заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 вересня 2016 року [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно [PERSON] та стягнуто з нього аліменти у розмірі ј частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07.06.2016 і до досягнення дитиною повноліття. Дитина сторін зареєстрована та проживає разом з відповідачкою, що підтверджується довідкою Виконавчого комітету Крюківщинської сільської ради про склад сім`ї від 05.11.2018 № 2534 та довідкою Виконавчого комітету Крюківщинської сільської ради від 05.11.2018 № 2535. Вищевказане судове рішення було пред`явлено до примусового виконання та постановою державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області від 20 жовтня 2016 року відкрито виконавче провадження. Згідно з довідкою - розрахунком заборгованості зі сплати аліментів від 10 вересня 2018 року № 19758 заборгованість по сплаті аліментів складає 53268,90 грн. Також судом встановлено, що 13 лютого 2009 року між [PERSON] та, на той час, [PERSON] був зареєстрований шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції м. Києві . У шлюбі у них народилося двоє дітей ? [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] . [PERSON] являється інвалідом з дитинства до досягнення 18 років, що підтверджується посвідченням серії [NUMBER] . Обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття визначено у ст. 180 СК України. За рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батьків або у твердій грошовій сумі (ст. 181 СК України). Відповідно до вимог ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до положень Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Разом з тим, суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання. За ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Враховуючи доводи позивача про те, що на його утриманні знаходяться двоє дітей, а також беручи до уваги зміни в сімейному та матеріальному стані платника аліментів (позивача), в порівнянні з його матеріальним становищем, яке було до ухвалення рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 вересня 2016 року, що відповідно до положень ст. 192 СК України є підставою для зменшення розміру аліментів, суд дійшов висновку про задоволення позову частково. У зв`язку з цим суд дійшов висновку про зменшення розміру аліментів, що стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , присуджений згідно заочного рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 вересня 2016 року, встановивши розмір аліментів на користь [PERSON] на утримання дочки у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з дня набранням даним рішення суду законної сили та до досягнення дитиною повноліття. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що відповідно до вимог ч. 1-2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial