Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визначення місця проживання сина [PERSON], [INFO], та стягнення на його утримання аліментів. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що 07 грудня 2007 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. В шлюбі народився син [PERSON], [INFO]. 19 липня 2013 року рішенням Луцького міськрайонного суду шлюб між сторонами розірвано. Позивач вказує, що на час припинення спільного проживання з відповідачем дитині було пять років . Питання про місце проживання сина пр розірванні шлюбу відповідач не порушував, а на той час сторони проживали окремо. Позивач вказує, що намагалась досягнути згоди з колишнім чоловіком щодо проживання сина і не заперечувала проти того, щоб син деякий час проживав з батьком. Коли син пішов в перший клас, він проживав із матірю. В подальшому позивач змушена була виїжджати на заробітки в Польщу, хоча це тривало не більше двох місяців на рік, син в цей час проживав із батьком. Причиною проживання сина із відиповідачем, також була та обставина, що позивач будучи опікуном, догладала за своєю бабусею, яка страждала на психічне захворювання і потребувала стороннього догляду. Після смерті бабусі, позивач хотіла забрати сина для спільного проживання, проте відповідач категорично відмовив навіть у спілкуванні з дитиною. В той час [PERSON]почав негативно впливати на сина та настроювати дитину проти позивача. Вважає, що вона, як мати неповнолітньої дитини, зможк створити дитині належні умови для вихованнч та розвитку, враховуючи вік дитини та стан здоровя батька дитини, який є інвалідом ІІ групи та непрацездатним. Крім того, разом із позивачем проживає її старший син від першого шлюбу [PERSON], [INFO], та син відповідача від іншого шлюбу [PERSON], [INFO]. Той факт, що рідний син відповідача від іншого шлюбу проживає разом із колишньою друєиною його батька, а не з рідним батьком, свідчить про характеристку відповідача і одночасено про відношення до дітей позивача. Також, вважає, що є недоцільним проживання рідних братввів оекремо один від одного з врахуванням їх віку, інтересів дитини і для забезпечення повноцінного виховання та розвитку. Посилаючись на вищевикладене, позивач просить суд визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], за місцем проживання матері [PERSON] за адресою: м. Луцьк, вул. Рильського, 17; стягувати з відповідача на користь позивача аліменти в розмірі ? частини всіх видів доходів, але не менше встанвленого законом мінімуму, на утримання сина [PERSON] до досягнення ним повноліття. Ухвалою суду від 25.05.2017 року закрито провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів в частині стягнення алміентів на утримання малолітнього сина. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали в частині визначення місця проживання малолітнього сина та просили позов задовольнити. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги не визнав, просив відмовити в задоволенні позову. Представник служби у справах дітей Луцької міської ради [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував, зазначив що в обох батьків створені умови для проживання сина. Оскільки малолітній [PERSON] прихильно ставиться до обох батьків, прийнято рішення про винесення даного питання на комісію з питань захисту прав дитини. 13.05.2017 року на засіданні комісії, заслухавши позицію обох батьків, більшістю голосів рекомендовано визначити місце проживання дитини разом з матірю, про що в матеріалах справи є відповідний висновок. Заслухавши сторін, представників сторін, покази свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав: Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 07 грудня 2007 року по 19 липня 2013 року. Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19.07.2013 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано (а.с. 5). Від спільного подружнього життя сторони мають сина: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЕГ № 076041. Батько дитини [PERSON], мати [PERSON] (а.с. 6). Статтею 141 СК України\~передбачено, що мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. Згідно з ч. 1\~ст. 157 СК України\~питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Згідно з ч. 2\~ст.157 СК України, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобовязаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. З матеріалів справи, а саме: довідки до акта огляду МСЕК від 225.10.2016 року (а.с. 40) та згідно висновку Служби у справах дітей Луцької міської ради (а.с. 71), вбачається, що батько дитини [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO]. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є інвалідом ІІ групи, пенсіонером та непрацездатним. Після розірвання шлюбу, коли матір змушена була виїжджати за кордон на заробітки малолітній [PERSON] залишився проживати разом з батьком, де зроблений косметичний ремонт, наявні необхідні для проживання та відпочинку меблі та техніка. Батько бере активну участь у вихованні та утриманні сина, відвозить сина та забирає його з навчального закладу. З матеріалів справи, а саме: копії паспорта (а.с. 4), будинкової книги (а.с. 8-11) та згідно висновку Служби у справах дітей Луцької міської ради (а.с. 71), вбачається, що матір дитини [PERSON] змушена була періодично виїжджати на заробітки в Польщу, проте з сином спілкувалася, періодично відвідувала його, забирала на вихідні та канікули. Причиною проживання сина з батьком була та обставина, що матір була опікуном своєї бабусі, яка страждала на психічні розлади та потребувала догляду. Зараз [PERSON] завершує ремонтні роботи в приватному будинку, влаштувалась на роботу. Під час обстеження житлово-побутових умов проживання працівниками служби було встановлено, що [PERSON] облаштована окрема кімната. Крім того, разом із позивачем проживає її старший син від першого шлюбу [PERSON], [INFO], та син відповідача від іншого шлюбу [PERSON], [INFO]. Мама дитини та брат наполягають на визначенні місця проживання [PERSON] разом з ними. В судовому засіданні встановлено, що дитина [PERSON] проживає на даний час разом із батьком та між батьками дитини склалися неприязні відносини після розірвання шлюбу. Із висновку Служби у справах дітей Луцької міської ради вбачається, що в обох батьків створені умови для проживання сина. Оскільки малолітній [PERSON] прихильно ставиться до обох батьків, прийнято рішення про винесення даного питання на комісію з питань захисту прав дитини. 13.05.2017 року на засіданні комісії, заслухавши позицію обох батьків, більшістю голосів рекомендовано визначити місце проживання дитини разом з матірю, про що в матеріалах справи є відповідний висновок. Відповідно до ч. 2, 3, 4 ст.150 СК України батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобовязані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобовязані поважати дитину. Відповідно до ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Згідно ст. 161 Сімейного кодексу України якщо батьки, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватись судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обовязків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоровя та інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, згідно вимог закону вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо, про те, з ким із них і хто саме з дітей залишається, суд, виходячи з рівності прав та обов'язків батька й матері щодо своїх дітей, повинен ухвалити рішення, яке відповідало б насамперед інтересам неповнолітніх дітей. При цьому суд враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання Відповідно до ч. 2 ст. 161 СК України орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. З наявних матеріалів справи вбачається, що позивач працевлаштована та отримує заробітну плату і пенсію, а тому може забезпечити сина усім необхідним. Пунктом 1 ст. 9 Конвенції про права дитини установлено можливість розлучення дитини з одним із батьків, коли таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи найкращі інтереси дитини, суд приходить до висновку, що слід визначити місце проживання дитини разом із матірю. Таким чином, по справі встановлено, що заявлені позивачем вимоги ґрунтуються на доведених фактичних обставинах і відповідають закону, а тому підлягають задоволенню. Згідно ч.1 ст. 158 СК України, за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкування з нею \~того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це \~орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення \~умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Згідно висновку № 111 від 13.05.2017 року «Про визначення місця проживання малолітнього [PERSON]М.» служба у справах дітей вважає за доцільне визначити місце проживання малолітнього [PERSON] із матірю [PERSON] (а.с. 71). Враховуючи вищевикладене, проживання [PERSON] разом з матірю, на думку суду, буде відповідати найкращим інтересам дитини, оскільки, дитина на даний час знаходиться в такому віці, коли їй потрібна материнська турбота. За таких обставин, суд вважає за доцільне визначити місце проживання малолітнього [PERSON] за місцем проживання матері [PERSON]. На стягненні судових витрат позивач не наполягала.

Outcome: approved