Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому в остаточних вимогах просила визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням квартирою № 2 в будинку 19 по вулиці Миру, с. Липці Харківського району Харківської області. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що вона є власником вищевказаної трьох кімнатної квартири, в якій зареєстрований, проте не проживає її колишній чоловік відповідач [PERSON] В грудні 2013 року відповідач виселився з даної квартири та до теперішнього часу за місцем реєстрації не проживає, не проводить оплату за комунальні послуги, не приймає участі в утриманні квартири. У спірній квартирі його речей немає. Позивач [PERSON], належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечувала. Відповідач [PERSON] до суду не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином через оголошення у газеті Слобідський край, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності та письмових заперечень проти позову не надав. Представник Харківського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Враховуючи умови ст.224 ЦПК України, судом розглянуто справу в заочному порядку. У звязку з тим, що розгляд справи відбувся у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що [PERSON] на праві власності на підставі договору дарування від 26 березня 2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області [PERSON], належить квартира [ADDRESS] (а.с.10). В зазначеній квартирі зареєстрований колишній чоловік - відповідач [PERSON]О, що підтверджується відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України в Харківській області від 17 квітня 2015 року (а.с. 14). Шлюб, зареєстрований між [PERSON] та [PERSON], розірвано рішенням Харківського районного суду Харківської області від 16 вересня 2014 року /а.с. 9/. Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Частиною 1 ст. 319 ЦК України закріплено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Згідно ст. 405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником жила або законом. Судом встановлено, що відповідач з грудня 2013 року не проживає за місцем реєстрації, спірною квартирою не користується, що підтверджується актом депутата Липецької сільської ради Харківського району Харківської області [PERSON] від 06 квітня 2015 року /а.с. 11/. Поважність причин відсутності відповідача за місцем реєстрації понад рік судом не встановлено. З огляду на вищезазначене, вимоги позивача про визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. За положеннями ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved