Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-22 00:00:00

Позивач [PERSON] \~звернулася\~до суду з даним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що від шлюбу з відповідачем має дочку [PERSON] [INFO] . Дитина в цей час проживає з нею. Просить стягнути аліменти у розмірі ј частини від доходу батька. Крім цього зазначає, що нею понесені додаткові витрати на утриманні дитини, у тому числі оренди квартири для проживання, витрати щодо догляду за дитиною у приватному закладі, тому посилаючись на ст.185 СК України просила стягнути з відповідача ще 37787,50 грн. Провадження у справі відкрито 19.10.2020р. Сторона відповідача подала відзив у якому проти позову заперечувала, зазначивши, що доказів оренди житла не надано, а інші витрати не відносяться до таких у розумінні ст.185ч.1 СК України. Крім того, зазначила, що мати дитини самостійно вирішила відправити дитин7у до приватного закладу, не порадившись з відповідачем, забравши дитину з іншого комунального закладу. Представник позивача позов підтримала просила його задовольнити. Представник відповідача проти задоволення позову заперечувала. Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 27.09.2014р. (а.с.6). та є батьками [PERSON] [INFO] (а.с.7), яка проживає з матір`ю, батько мешкає від них окремо. Обидві сторони працюють (а.с.16, 39). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Такий обов`язок є рівним між батьками. При визначенні розміру аліментів, відповідно до\~ст.182 СК України, суд враховує - стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно ч.2\~ст. 182 СК України\~- мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 191 СК України\~передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд зазначає, що відповідач в змозі сплачувати аліменти, а тому виходячи з принципу справедливості та розумності, вважає за необхідне стягнути аліменти на утримання дочки [PERSON] у розмірі ј частини від його доходів, щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Щодо інших позовних вимог. Суд встановив, що з 1.09.2019р. [PERSON] була зарахована та відвідувала Одеський дошкільний навчальний заклад «Ясла-садок №147» (а.с.58), однак за заявою позивача була відрахована з нього з 27.11.2020р. (а.с.74). Між позивачем та Приватним закладом дошкільної освіти ПО «Дивомалюки» 1.06.2020р. укладено договір про надання тимчасових послуг з організації догляду за дитиною і плата за 1 місяць таких послуг складає 6500 грн. (а.с.8), а також 1.09.2020р. укладено Договір №11 з ФОП [PERSON] щодо догляду за дитиною (а.с.11об.). \~Згідно ст.185ч.1 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Статтею 151\~СК України\~визначено,\~що Батьки\~мають переважне\~право перед\~іншими особами\~на особисте\~виховання дитини.\~ Батьки\~мають право\~залучати до\~виховання дитини\~інших осіб,\~передавати її\~на виховання\~фізичним та\~юридичним особам.\~ Батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства. Відповідно до ст.157 ч.1 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Суд зазначає, що надані відповідачем квитанції (а.с.15) щодо сплати коштів за зазначеними Договорами від 1.06.2020р. та 1.09.2020р., суд вважає їх неналежними і не приймає їх, оскільки вони не відповідають вимогам п.33 Положення про ведення касових операцій у національній валюті України, не мають номерів за якими вони зареєстровані у журналі реєстрації прибуткових і видаткових касових операцій. Крім того, суд зазначає, що дитина відвідувала з 1.09.2019р. Ясла-садок №147, у який вона зарахована за згодою обох батьків, а в подальшому сторона позивача самостійно, у порушення вимог ст.157ч.1 СК України, вирішила питання щодо перебування дитини в приватному дошкільному навчальному закладі, без згоди батька, а оскільки він заперечує проти стягнення з нього витрат на такий заклад, то них повинна нести позивач і такі витрати не відносяться до додаткових витрат у розумінні ст.185ч.1 СК України. Отже у задоволенні позову в частині стягнення додаткових витрат слід відмовити. На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір у дохід держави.

Outcome: partial