Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про визнання таким, що втратив право користування жилим приміщенням, зняття з реєстраційного обліку посилаючись на те, що їй та її сину [PERSON] на праві спільної часткової власності належить квартира № 17 в будинку № 106 по пр.. Аношкіна у м. Дніпродзержинську Дніпропетровської області. В зазначеній квартирі окрім неї її сина [PERSON] також зареєстрований її син [PERSON] Відповідач у жовтні 2014 року зібрав свої особисті речі і виїхав проживати із співмешканкою до Російської Федерації. З цього часу відповідач в квартирі не мешкає, його речей в квартирі не має. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав викладених у позові, наполягала на їх задоволенні. Відповідач [PERSON], який в порядку ч.3 ст. 76 ЦПК України, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявився, причини своєї неявки не повідомив, тому суд на підставі ч.1 ст. 224 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній доказів (постановляє заочне рішення). Ухвалою Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12 лютого 2016 року постановлено проводити заочний розгляд справи. Представник третьої особи [PERSON] в судове засідання не зявився, подавши заяву про розгляд справи без його участі. Представник третьої особи Баглійського районного відділу у місті Дніпродзержинську в Дніпропетровській області державна міграційна служба України в судове засідання не зявився, подавши заяву про розгляд справи без участі представника. Суд, вислухавши пояснення позивача, допитавши свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, вважає, що пред'явлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: У судовому засідання встановлено, що квартира [ADDRESS] належить [PERSON], [PERSON] на праві спільної часткової власності, що підтверджується Витягом про державну реєстрацію прав (а.с.7) Отже спірне житлове приміщення належить до приватного житлового фонду, тому правовідносини сторін регулюються Главою 6 Житлового кодексу Української РСР та ст.. 405 ЦК України. Відповідно до ст.. 150 Житлового кодексу Української РСР, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частку будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ч. 1 ст. 156 Житлового кодексу Української РСР\~з урахуванням положень ч.1 ст. 405 Цивільного кодексу України\~члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. За згодою власника будинку (квартири) член його сім'ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім'ї. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей згоди власника не потрібно. Частиною 2 ст. 405 Цивільного кодексу України\~передбачено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Як вбачається з довідки про склад сімї, виданої ТОВ «Інфо-Ком» в спірному житловому приміщенні як член сім'ї позивача зареєстрований [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Відповідно до акту, складеного комісією у складі техніків дільниці № 1 КЖЕП «Оріон» від 03.12.2015 року (а.с.8), [PERSON] з жовтня 2014 року за місцем реєстрації не проживає. Свідки [PERSON], [PERSON] допитані кожен окремо, в судовому засіданні, підтвердили той факт, що [PERSON] у спірному житловому приміщенні\~\~не проживає з жовтня 2014 року. З огляду на викладене, оцінюючи докази у їх сукупності, оскільки відповідач відсутній за місцем реєстрації понад один рік без поважних причин, іншої домовленості між ним та власником житла не встановлено, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити.

Outcome: approved