Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідачів, в якому просить визнати за нею право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] та на 39/144 частин житлового будинку № 46 по вул. Гоголя в м. Запоріжжі, у порядку спадкування за законом по смерті її матері [PERSON], яка померла 21 січня 2016 року. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що по смерті її матері відкрилася спадщина, яку вона прийняла за законом. Згідно зі спадковою справою заведеною приватним нотаріусом ЗМНО [PERSON], позивач є єдиним спадкоємцем першої черги. По смерті матері правовстановлюючі документи не збереглися, оскільки напередодні смерті матері у її будинку сталася пожежа. У звязку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно та неможливістю їх відновлення на імя померлої особи, постановою нотаріуса позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно. За наведеного, захистити свої права та інтереси на спадщину по смерті матері, позивач може лише в судовому порядку. Позивач у судове засідання не з'явилася, про дату, час і місце слухання справи була повідомлена судом своєчасно і належним чином. Свої інтереси у суді довірила представляти адвокату [PERSON], який подав заяву про розгляд справи без його участі та без участі позивача. У заяві зазначив, що позов підтримує повністю і просив суд його задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений судом своєчасно та належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечує. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], повідомлені судом належним чином про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання повторно не зявилися і не повідомили суд про причини неявки Третя особа в судове засідання не зявилася, про дату, час і місце слухання справи була повідомлена судом своєчасно і належним чином, надала заяву про розгляд справи без її участі. Відповідно до вимог ст. 169 Цивільного процесуального кодексу України неявка сторін в судове засідання не перешкоджає розгляду справи.\~За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності третьої особи. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази і проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, приходить до наступних висновків. За вимогами ч. 3 ст. 10 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.\~\~\~\~ Відповідно до ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. На підставі ст. 57 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 21 січня 2016 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖС № 348683, виданого 22.01.2016 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції. 20 травня 2016 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON], за заявою позивача [PERSON] заведена спадкова справа по смерті [PERSON] 08 серпня 2016 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя ухвалено рішення у цивільній справі за заявою [PERSON] про встановлення факту родинних відносин, заінтересована особа Вознесенівський районний у м. Запоріжжі відділ державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно з вказаним рішенням суду, яке набуло законно сили встановлено, що [PERSON], [INFO], є донькою [PERSON], яка померла 21 січня 2016 року. Будь-які інші особи заяви про прийняття спадщини по смерті [PERSON] не подавали. 26 липня 2016 року позивачу [PERSON] видане свідоцтво про право власності на спадщину за законом, яка складається з 1/16 частки житлового будинку № 46 по вул. Гоголя в м. Запоріжжі. (а.с.46 спадкової справи) Вказана частка належала матері позивача на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 21 серпня 2001 року, згідно з яким за нею визнано право власності на спадщину по смерті її брата [PERSON] (а.с. 33 спадкової справи). 28 липня 2016 року за договором дарування р. №2251, право власності на успадковану позивачем [PERSON] 1/16 частку будинку перейшло до відповідача [PERSON] (п. 14 додатків до уточненого позову від 30 січня 2017 року). 10 жовтня 2016 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою позивачу [PERSON] відмовлено в оформленні права власності на решту спадщини, у звязку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів. Згідно з відомостями наявними в матеріалах спадкової справи (ас. 63 зв. - 64 спадкової справи) вбачається, що [PERSON] (до шлюбу [PERSON]) [PERSON] належали також 1/16 та 5/72 часток спірного будинку. Її рідному брату [PERSON] (до шлюбу [PERSON]) [PERSON] окрім 1/16 частки, яка була переоформлена на матір позивача [PERSON] та в подальшому перейшла у власність відповідача [PERSON], також належали інші 5/72 часток спірного будинку. Окрім того, іншому брату матері позивача [PERSON] також належали 5/72 часток будинку. Отже, не оформленими залишаються 1/16 часток та 5/72 часток матері позивача, 5/72 часток брата матері позивача [PERSON] та 5/72 часток брата матері позивача [PERSON]. Разом, вказані частки при приведенні до спільного знаменника складають 39/144 частки (9/144+10/144 +10/144+10/144=39/144). Факт родинних відносин між матірю позивача та її братом [PERSON], підтверджується спадковою справою № 566 розпочатою 21 серпня 2001 року, у якій також було видане свідоцтво про право на спадщину за законом (а.с. 60 спадкової справи). Факт зміни у шлюбі братом матері позивача [PERSON], прізвища з «Лентяєв» на «Котляр» підтверджується його свідоцтвом про одруження (а. с. 57, 62 зв. спадкової справи). Факт зміни у шлюбі прізвища матері позивача з «Лентяєва» на «Вінник» підтверджується свідоцтвом про її одруження. (а.с. 12, 62 спадкової справи). Факт того, що мати позивача [PERSON] та [PERSON] і [PERSON], є рідними братами та сестрами підтверджується їх свідоцтвами про народження, у яких їх батьками вказані [PERSON] та [PERSON], які одружилися 10 жовтня 1925 року (п. 1 додатків до заяви від 16 березня 2017 року). [PERSON] помер 17 червня 1998 року (п. 8 додатків до уточненого позову від 30 січня 2017 року) По смерті [PERSON] спадкова справа не заводилася (п. 9 додатків до уточненого позову від 30 січня 2017 року). Виходячи з вище зазначеного суд доходить висновку, що матері позивача, окрім 1/16 частки будинку на яку вже видане свідоцтво про право власності на спадщину за законом, також належали інші 1/16 та 5/72 частки, а саме: - 1/16 (або 9/144) частка належна матері позивача згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за законом від 03 вересня 1984 року за № 1-4203 (а.с. 52 спадкової справи); - 5/72 (або 10/144) часток належних матері позивача згідно з дублікатом свідоцтва про право на спадщину за заповітом, від 01 березня 1961 року за № 3-1372, де вона вказана з дівочим прізвищем «Лентяєва» (а.с. 53 спадкової справи). Факт належності братам матері позивача [PERSON] та [PERSON] кожному по 5/72 часток спірного будинку підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 14 січня 1961 року № 2-345 (а.с. 58, 63 зв. - 64 спадкової справи). Оскільки спадкова справа по смерті [PERSON], який помер 17 червня 1998 року не заводилася, його частку будинку шляхом фактичного вступу у володіння та управління спадковим майном успадкувала мати позивача, що узгоджується з положенням ст. 549 ЦК УРСР 1963 року. Згідно з Довідкою про реєстрацію місця проживання від 25.07.2016 року, мати позивача зареєстрована у спірному будинку з 27 травня 1968 року по день смерті. (а.с. 24 спадкової справи) Отже мати позивача прийняла спадщину по смерті брата [PERSON], але не оформила, що не позбавляє її спадкоємців права на спадщину, яка не була належним чином оформлена за життя спадкодавця, але була ним успадкована шляхом прийняття спадщини. Таким чином, на час смерті матері позивача, останній належали 1/16 та 5/72 часток спірного будинку, які були оформлені безпосередньо на імя матері позивача. Також їй належать 5/72 часток по смерті її брата [PERSON], після якого їй було видане свідоцтво на іншу частину спадщини. А також їй належать 5/72 часток по смерті її брата [PERSON], після якого відсутня спадкова справа, але його спадщину фактично прийняла мати позивача шляхом фактичного вступу у володіння та управління спадковим майном. Разом, вказані частки при приведенні до спільного знаменника складають 39/144 частки (9/144+10/144+10/144+10/144). За наведеного суд доходить висновку, що в ході розгляду справи знайшов своє підтвердження факт належності матері позивача на час її смерті 39/144 часток житлового будинку № 46 по вул. Гоголя в м. Запоріжжі. У звязку з чим позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Факт належності матері позивача на час її смерті квартири за адресою: [ADDRESS], свого підтвердження не знайшов, що є підставою для відмови в задоволені позовних вимог в цій частині. Згідно із ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно із ст. 82 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення, підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість і правочинів щодо нерухомості є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку встановленому законом. Відповідно до ст. 1027 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з положеннями ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті. Статтею 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця. Статтею 1262 ЦК України визначено, що у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця. Як передбачає ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов'язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297\~ЦК України) та не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК України). Отже, само по собі не оформлення спадкоємцем права на спадщину не впливає на закріплене законом право спадкоємця на спадкування. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Таким чином, у звязку із викладеним, аналізуючи зібрані у справі докази та вимоги чинного законодавства, приймаючи до уваги положення ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України щодо розгляду справ в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги в частині вимог щодо житлового будинку ґрунтуються на законі, підтверджуються зібраними у справі доказами та не порушують прав та інтересів третіх осіб, тому позов в цій частині є обґрунтованим і підлягає задоволенню. В іншій частині позовних вимог, щодо квартири слід відмовити, за недоведеністю. Згідно з уточненою позовною заявою вимога про стягнення судового збору не заявлялася, тому суд вважає за необхідне не стягувати з відповідачів на користь позивача судові витрати.

Outcome: partial