Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, який було зареєстровано 26 червня 2004 р. у відділі реєстрації актів цивільного стану м. Харкова Фрунзенського районного управління юстиції, актовий запис № 194. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову позивач зазначила, що сімейне життя з відповідачем погіршилося протягом останніх років, в силу різного роду причин, а саме: несумісність характерів, різні погляди на життя, що в кінцевому результату призвело до фактичного припинення між нами шлюбних відносин. Кожен із них має протилежні погляди на шлюб та сім'ю. В результаті сталася втрата почуття та поваги, виникають постійні сварки. На даний момент ведення між ними спільного господарства припинено. Наміру зберегти сім'ю в подальшому не має. Стосунки, які склалися між нею та відповідачем перешкоджають їх подальшому спільному проживанню, тому примирення неможливо. Подальша наявність юридичного факту реєстрації шлюбу суперечить її інтересам, тому просить суд розірвати шлюб. У судове засідання позивач надала заяву про слухання справи за її відсутністю, свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] також надав заяву про слухання справи за його відсутністю, проти позовних вимог не заперечує. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Вивчивши представлені докази, оцінивши і проаналізувавши вищезазначене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 26 червня 2004р. у відділі реєстрації актів цивільного стану м. Харкова Фрунзенського районного управління юстиції, актовий запис №194. ( свідоцтво [NUMBER]. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Як встановлено у судовому засіданні, згідно з викладеним у позові, причиною розірвання шлюбу сталі різні погляди на життя. Позивач втратив до відповідача почуття поваги та кохання та не має наміру в подальшому проживати з ним однією сім'єю. На сьогоднішній час сторони мешкають окремо, не ведуть спільне господарство, відсутній сімейний бюджет, не підтримують шлюбно-сімейні відносини. В визначений судом строк примирення між сторонами досягнуто не було. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. З ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємостосунки подружжя, дослідивши матеріали справи, вважає подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї за неможливе і тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право залишити його після розірвання шлюбу. Післяшлюбне прізвище позивача визначити як - «[PERSON]». Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved