Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом до відповідача [PERSON], в якому, з посиланням на ст. ст. 180, 182-184 СК України, просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання двох малолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO], та доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 33% від всіх видів доходів (заробітку), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі позову до суду та до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування позову позивач зазначила, що 18 вересня 2001 року вона уклала шлюб із відповідачем [PERSON], який зареєстровано у Сугокліївській сільській раді Бобринецького району Кіровоградської області, про що в Книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 01, та 18 вересня 2001 року видано свідоцтво про одруження серії І-ОЛ № 008443. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO], які проживають разом з нею (позивачем) на утримання яких відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, не маючи, при цьому, на утриманні інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини, батьків, що свідчить про те, що останній ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по утриманню дітей. Позивач [PERSON] в судове засідання надала заяву за вх. № 5516 від 13.03.2017 року про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, позов просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлявся про дату час та місце розгляду справи за адресою місця проживання, зареєстрованому у встановленому Законом порядку, причини неявки суду невідомі, заяв, клопотань не надходило. Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязані повідомити суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Відповідно до ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд визнав за можливе розглянути справу у відсутності відповідача за наявними у справі доказами та в порядку ч.1 ст.225 ЦПК України ухвалив розглядати справу заочно. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, не суперечать законодавству, яке регулює сімейні правовідносини, а тому підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що від шлюбу, який було зареєстровано 18 вересня 2001 року у Сугокліївській сільській раді Бобринецького району Кіровоградської області та видано свідоцтво про шлюб серії І-ОЛ № 008443 від 18 вересня 2001 року, про що в Книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 01, сторони мають двох малолітніх дітей сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ОЛ № 114999, виданого Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського обласного управління юстиції 02 серпня 2004 року, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження зроблено відповідний запис за № 1557, та доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ОЛ № 047384, виданого Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській області 01 жовтня 2007 року, про що в Книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис за № 1998. Батьками [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в свідоцтвах про народження зазначені: батько «Джиган Микола Миколайович» та мати «Джиган Валентина Миколаївна». Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). За змістом статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, причому відповідно до ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Згідно із ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Більш того, відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Крім того, відповідно до ч. ч. 2, 3 ст.183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття та якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. На підставі вищевикладеного, оцінивши в сукупності наявні у справі докази, виходячи з положень ч.1 ст.11 ЦПК України та розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог, враховуючи, що обовязок утримувати дітей є рівною мірою обовязком як матері, так і батька, при цьому, припинення фактичних шлюбних відносин між батьками, а так само проживання їх окремо від дітей, - не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від виконання обовязків щодо останніх, приймаючи до уваги, що діти проживають з позивачем та знаходиться на її утриманні, при цьому, судом враховується також матеріальний та сімейний стан відповідача, те, що відповідач є молодою та працездатною особою, а також інші обставини, визначені ст.182 СК України, які мають враховуватися судом при вирішенні питання про стягнення аліментів, крім того, судом під час розгляду справи не встановлено наявності у платника аліментів інших дітей, непрацездатних осіб, виконавчих листів, за якими б проводилися стягнення, аліментних зобовязань, на підставі чого та виходячи з правової норми ст.183 СК України, з урахуванням викладеного вище, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення аліментів на утримання дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], підлягають задоволенню та стягненню з відповідача на користь позивача на утримання дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], аліментів, що складають єдину частку від доходів відповідача, у розмірі 1/3 частини всіх видів доходів (заробітку) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи з 29 грудня 2016 року і до досягнення старшою дитиною [PERSON], [INFO], повноліття, тобто до 23.07.2022 року. При цьому, якщо після досягнення повноліття старшою дитиною [PERSON] ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, стягувати аліменти на утримання [PERSON], [INFO], у розмірі 1/6 частини всіх видів доходів (заробітку) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24.07.2022 року і до досягнення [PERSON] повноліття, тобто до 10.09.2025 року. При цьому, судом відзначається, що відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, тим самим, сторони не позбавлені можливості звертатися до суду з позовною заявою про збільшення/зменшення розміру аліментів за наявності вказаних обставин. Згідно з п.1 ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в частині суми платежу за один місяць. В порядку ч.3 ст.88 ЦПК України судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави, приймаючи до уваги, що позивач відповідно до положень Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору при поданні до суду позову про стягнення аліментів. Відповідно до ст.ст.180, 182, 183, 191 СК України,

Outcome: approved