Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-16 00:00:00

Позивач [PERSON], звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON], в обґрунтування якого зазначила, що з 03 вересня 2004 року, перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Жовтневого районного управління юстиції м. Луганська, актовий запис №439. Спільних дітей від шлюбу не мають. Позивач в своїй заяві зазначила те, що їхнє сімейне життя з відповідачем не склалося в звязку з відсутністю взаємопорозуміння. З 01 травня 2014 року фактичні шлюбні відносини між ними остаточно припинені, проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Вважає, що примирення між ними не можливе. Просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. Позивач в судове засідання не зявилася, надала заяву у якій просить суд розглянути справу у її відсутність, строк для примирення просить не надавати, а також зазначила про те, що проти винесення заочного рішення по справі не заперечує (а.с.31). Відповідач у судове засідання не зявився, не повідомивши суд про причини своєї неявки, повідомлений про дату, час та місце розгляду справи належним чином шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі Сватівського районного суду Луганської області (а.с.35, 38). Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Матеріалами справи встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб, серії 1-НО № 252966 від 03 вересня 2004 року, між позивачем та відповідачем, Відділом реєстрації актів цивільного стану Жовтневого районного управління юстиції м. Луганська, зареєстровано шлюб, актовий запис № 439 (а.с.5). Спільних дітей від шлюбу не мають. В своєму позові позивач зазначила, що їх сімейне життя з відповідачем не склалося в звязку з відсутністю взаємопорозуміння. З 01 травня 2014 року фактичні шлюбні відносини між ними остаточно припинені, проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Вважає, що примирення між ними не можливе. Відповідно до ст. ст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз чоловіка і жінки, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 105 СК України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 СК України. Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, шлюб існує формально, суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного Кодексу України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Клопотань про зміну прізвища до суду не надходило. У чинність п. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного Кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі ст.ст. 24, 56, 105, 110, 112, 115 Сімейного Кодексу України, та

Outcome: approved