Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом [PERSON] , в якому просила розірвати шлюб, зареєстрований Орджонікідзевським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 308 та визначити місце проживання малолітнього - [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю - [PERSON] , за місцем її реєстрації, а саме: [ADDRESS] . Позивач в обґрунтування своїх вимог за позовом зазначає, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який зареєстровано Орджонікідзевським районним у місті Харкові ВДРАЦС ГТУЮ у Харківській області, актовий запис за № 308. Від даного шлюбу сторони мають сина - [PERSON] , [INFO] . Згідно відомостей з Єдиного порталу органів системи МВС України [PERSON] , [INFO] , є особою, яка переховується від органів досудового розслідування (Київський відділ поліції ГУНП в Харківській області) починаючи з 24.07.2018 року. За таких обставин, починаючи з липня 2018 року спільне сімейне життя між сторонами припинилося, шлюбних відносин сторони не підтримують, вже майже два роки кожен живе окремим життям та своїми інтересами. Фактично сім`я припинила своє існування, вказала, що їй взагалі не відомо місце перебування відповідача у справі. Зазначає також, що за вказаних вище обставин, примирення та збереження шлюбу між нами неможливе. Крім того, перебування у шлюбі суперечить її інтересам та інтересам дитини розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та у соціальному відношенні здоровим і нормальним шляхом в умовах свободи та гідності. Малолітній син - [PERSON] від народження мешкає разом з нею та знаходиться на повному її утримання. Дитина відвідує дитячий садок, який територіально розташований поруч з домом, де і вони мекають. За час його перебування у закладі, батько дитини [PERSON] жодного разу не приходив у заклад, не відвідував батьківських зборів, свят та розваг, не надавав сплачені квитанції з харчування дитини. Посилається на те, що дитину приводить та забирає з дитячого садочка вона та бере активну участь у вихованні сина, спілкується с педагогами, відгукується на запрошення до участі у батьківських зборах, святах та розвагах, сплачує за його харчування та надає добровільну благодійну допомогу. Позивач зазначила, що спір щодо місця проживання дитини між сторонами у справі відсутній, у зв`язку з чим, після розірвання шлюбу місце проживання дитини необхідно визначити разом з нею за місцем її реєстрації, а саме за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 05.02.2020 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання по справі. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 30.04.2020 року закрито підготовче засідання по справі, справу призначено до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 08.07.2020 року залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмету спору - Службу у справах дітей по Немишлянському району м. Харкова Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 17.12.2020 року замінено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - Службу у справах дітей по Немишлянському району м. Харкова Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, на Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради. У судове засідання позивач не з`явилась, надала суду заяву, у якій позовну заяву підтримала, просила її задовольнити, також просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] », не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав. Представник третьої особи Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради у судове засідання не з`явився, повідомлявся про дату та час слухання справи своєчасно та належним чином. Заступник директора Департаменту Матвіїв В.В. надав суду заяву про розгляд справи за відсутності представника Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, при ухваленні рішення просив врахувати інтереси малолітнього [PERSON] , [INFO] . Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до наступного. Враховуючи умови ст. 280 ЦПК України, судом, за згодою позивача, розглянуто справу в заочному порядку. Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 30 вересня 2016 року Орджонікідзевським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 308 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 30 вересня 2016 року). Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 14 лютого 2017 року). Батьками дітей відповідно до свідоцтва про народження записані сторони по справі, а саме: [PERSON] та [PERSON] . Згідно витягу з розшукових обліків МВС від 24.01.2020 року відповідач [PERSON] , [INFO] , з 24.07.2018 року значиться особою, яка переховується від органів досудового розслідування у зв`язку із вчиненням ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 205, ч. 1 ст. 212 КК України. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і зберігання шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. У ході судового розгляду встановлено, що шлюбно-сімейні відносини припинені, сторони не ведуть спільне господарство та мешкають окремо. Позивач вважає, що збереження родини не є можливим, бо це суперечить її інтересам, відповідач клопотань про надання строку на примирення не надавав. Суд, з`ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємостосунки подружжя, а саме, що сторони не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбно-сімейні відносини та проживають окремо, вважає необхідним шлюб розірвати, так як подальше сумісне життя подружжя і збереження сім`ї за неможливе. При таких обставинах, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка заявила клопотання, що після розірвання шлюбу прізвище залишити без змін - « [PERSON] ». В судовому засіданні з`ясовано, що після припинення шлюбних відносин подружжя, дитина залишилась проживати разом з позивачкою. За таких обставин позивачка бажає вирішення в судовому порядку питання визначення місця проживання дитини. Відповідно до ч.1 ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Згідно ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Відповідно до акту обстеження умов проживання Служби у справах дітей по Немишлянському району м. Харкова Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради від 29.12.2020 року, за адресою: [ADDRESS] , зареєстрована та постійно проживає [PERSON] , разом із нею проживає та не зареєстрований малолітній [PERSON] . Крім того, у вказаній квартирі зареєстровані та проживають: [PERSON] (зареєстрована, не проживає), [PERSON] (зареєстрований, проживає), [PERSON] (не зареєстрована, проживає), [PERSON] та [PERSON] (не зареєстрована, проживає), [PERSON] (зареєстрований, проживає). Санітарний стан житла задовільний, всі комунікації працюють, квартира обладнана необхідною побутовою та відео технікою. Дитина [PERSON] мешкає разом з матір`ю в одній кімнаті, має окреме спальне місце шафу для одягу та іграшок, має місце для проведення дозвілля. Для виховання та повного розвитку дитини в помешканні матір`ю створені всі належні умови. З довідки КЗ «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) № 265 Харківської міської ради» № 18 від 27.01.2021 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] , відвідує КЗ «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) № 265 Харківської міської ради» групу № 8 з 19.11.2018 року. Дитина мешкає за місцем реєстрації матері ( [ADDRESS] ). За час перебування у закладі [PERSON] , батько дитини [PERSON] жодного разу не приходив у заклад, не відвідував батьківських зборів, свят та розваг, не приносив сплачені квитанції за харчування дитини. Дитину приводить та забирає мати [PERSON] , яка бере активну участь у вихованні сина, спілкується з педагогами, відгукується на запрошення до участі у батьківських зборах, святах та розвагах, також сплачує за харчування [PERSON] та надає добровільну благодійну допомогу. Дитина завжди охайно одягнута, чиста, взаємовідносини з матір`ю у приміщенні закладу доброзичливі, лагідні. Згідно довідки про доходи від 22.01.2021 року та характеристики від 28.01.2021 року, [PERSON] працює у ФОП [PERSON] на посаді диспетчера виробництва. За час роботи проявила себе як працелюбний і відповідальний співробітник, претензій і зауважень з боку керівництва до її роботи ніколи не було. Крім того, [PERSON] не перебуває на обліку у КНП «Міський психоневрологічний диспансер № 3» (довідка № 1471 від 19.02.2021 року) та КНП ХОР «Обласний наркологічний диспансер» (довідка № 307 від 10.02.2021 року). Відповідно ч.2 ст.155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Статтею 157 СК України передбачено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, який проживає окремо від дитини має право на спілкування з дитиною, а батько з яким проживає дитина не має право перешкоджати такому спілкуванню. Питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватись не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все, з урахуванням прав та законних інтересів дитини. Відповідно до ст. ст. 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року (далі - Конвенція), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. У п. 1 ст. 9 Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини (ч. 1 ст. 3 Конвенції). Місце проживання малолітньої дитини з одним із батьків визначається або за місцем проживання матері чи батька, або за конкретною адресою. Відповідно до ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Згідно висновку Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради № 262 від 26.04.2021 року, [PERSON] працює, має самостійний дохід, за місцем роботи характеризується позитивно, на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває, виконує батьківські обов`язки по вихованню та догляду за сином. [PERSON] до Департаменту служб з будь-яких питань не звертався, жодних пояснень та документів не надавав.В інтересах дитини, діючи як представник органу опіки та піклування, Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради вважає за доцільне визначити місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю, [PERSON] . Згідно зі ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Пунктом 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» роз`яснено, що при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати увагу на її вік та з`ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати. Враховуючи викладене, суд згідно поданих документів, беручи до уваги інтереси малолітньої дитини, а також те, що батько дитини - [PERSON] з 24.07.2018 року перебуває у розшуку за вчинення кримінальних правопорушень, приходить до висновку про задоволення позовних вимог, оскільки це відповідає інтересам дитини та вважає за доцільне визначити його місце проживання разом з позивачем - матір`ю. Крім того, суд зауважує, що батько дитини, не обмежений у своєму праві на спілкування з дитиною, турботу відносно дитини та участь у вихованні дитини і може реалізувати свої права шляхом домовленості з матір`ю дитини щодо встановлення часу спілкування або за рішенням органу опіки та піклування, або за судовим рішенням. За ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. Згідно квитанції № 1 від 04.02.2020 року, позивачем під час звернення до суду з вказаним позовом сплачено судовий збір в розмірі 1681,60 грн., який підлягає стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: approved