Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів та повідомила, що вона з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого у них народилася дочка - [PERSON] , [INFO] . Відповідач добровільно належної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча має можливість її надавати. Позивач просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення повноліття. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 08.04.2019 року було витребувано від Головного управління ДФС у Вінницькій області відомості щодо доходів [PERSON] як фізичної особи за весь період, за який вони відомі. У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали повністю з підстав, викладених у позовній заяві, та просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши обставини справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 18.06.2011 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] був зареєстрований шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області за актовим записом № 1116, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 18.06.2011 року (а.с.7). Від шлюбу сторони мають дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується повторним Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 04.11.2016 року (а.с.8). Між сторонами виникли правовідносини, врегульовані нормами Сімейного кодексу України, зокрема, в частині обов`язку батьків утримувати дитину і його виконання. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з положеннями ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Ч. 1 ст. 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 5 ст. 183 СК України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину (згідно ч. 9 ст. 10 ЦПК України суд застосовує аналогію закону). З огляду на викладене суд, визначаючись щодо розміру аліментів, враховує те, що відповідач є здоровою, працездатного віку особою та може надавати матеріальну допомогу, відомості щодо доходів відповідача (а.с. 38-40), визнання відповідачем [PERSON] позову, вважає розумним та справедливим стягнення аліментів на утримання дочки у розмірі 1/4 частки від доходу (заробітку) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Згідно зі ст.191 СК України аліменти підлягають стягненню з дня звернення до суду, проте, відповідачем [PERSON] надано до суду докази (квитанції) щодо сплати ним аліментів у березні та квітні 2019 року по 2300 грн., тому суд доходить до висновку, що стягувати аліменти необхідно, починаючи з 01.05.2019 року, тобто позов підлягає частковому задоволенню. На підставі п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь держави 768,40 грн. судового збору. При цьому, у судовому засіданні стороною позивача було заявлено, що питання стягнення витрат на правничу допомогу не ставиться. На підставі викладеного,

Outcome: partial