Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Рожищенської міської ради Луцького району Волинської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Свій позов мотивує тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] . Після смерті матері відкрилася спадщина на майно, а саме, на земельні ділянки, що знаходяться на території Навізької сільської ради Рожищенського району Волинської області. Позивач маючи намір оформити спадщину з заявою звернулася до Рожищенської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини, однак їй було роз`яснено, що оскільки вона пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини, а тому їй необхідно звернутись в суд з позовом про визначення такого строку. Зазначає, що в передбачений законом строк не звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, оскільки вважала, що спадкоємці за законом не обмежені строками у прийнятті спадщини. А також на час смерті матері вона не мала коштів для оформлення спадщини. На підставі наведеного, просить суд визначити додатковий строк тривалістю один місяць для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Судові витрати просить залишити за нею. Ухвалою судді Рожищенського районного суду Волинської області від 18 червня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання 08 липня 2021 року о 11 год. 00 хв. В підготовче засідання позивач [PERSON] не з`явилась. 08 липня 2021 року подала до суду заяву в якій позов підтримує повністю та просить розгляд справи проводити за її відсутності. Відповідач Рожищенська міська рада Луцького району Волинської області в підготовче засідання не з`явилася. 05 липня 2021 року подали заяву про розгляд справи у відсутності їх представника. Проти заявлених вимог не заперечують. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі- ЦПК України), суд ухвалив розглядати справу за відсутності учасників справи. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності учасників справи, які беруть участь у справі не здійснюється. Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. З урахуванням положень ч. 1 ст. 198, ч. 3 ст. 211 ЦПК України суд ухвалив про проведення підготовчого засідання на підставі наявних у суду матеріалів. З огляду на те, що відповідач визнає позовні вимоги, і таке визнання позовних вимог відповідає закону, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси інших осіб, суд вважає за можливе на підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення у цій справі. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд доходить такого висновку. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 11 серпня 2008 року Навізькою сільською радою Рожищенського району Волинської області. З копії Державного акта на право приватної власності на землю серії І-ВЛ № 062417 та копії Витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-0711287052021, № НВ-0711287062021, № НВ-0711287032021 встановлено, що спадкодавцю [PERSON] на праві власності належать земельні ділянки, кадастровий номер 0724584401:02:000:0273, площею 0,7203 га, кадастровий номер 0724584401:05:000:0688, площею 0,7793 га, кадастровий номер 0724584401:05:000:0296, площею 0,7054 га, що знаходяться на території Навізької сільської ради Рожищенського району Волинської області. З копії довідки, виданої Рожищенською міською радою Луцького району Волинської області від 06 травня 2021 року № 345 встановлено, що [PERSON] до дня смерті постійно проживала і була зареєстрована в [ADDRESS] одна. Заповіт від [PERSON] виконкомом Навізької сільської ради не посвідчувався. Спадкоємцем згідно з законом є дочка [PERSON] . Суд встановив, що позивач є дочкою спадкодавця [PERSON] . Факт родинних відносин між спадкодавцем та позивачем підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим 28 березня 1961 року сільською радою с. Навіз Рожищенського району Волинської області та копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим 10 січня 1981 року Навізькою сільською радою Рожищенського району Волинської області. Відповідно до копії довідки державного нотаріуса Рожищенської державної нотаріальної контори Волчук Т. М. від 07 травня 2021 року за №204/01-16, позивач [PERSON] заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] в установлений законом шестимісячний строк в нотаріальні органи не подала, а одержати свідоцтво про право на спадщину може спадкоємець, який прийняв спадщину, тому позивачу роз`яснено її право на звернення до суду із заявою про продовження такого строку. У відповідності до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 07 липня 2021 року, відомості щодо спадкодавця [PERSON] , яка померла [INFO] у спадковому реєстрі відсутні. Позивач, вказуючи на те, що пропустила строк для прийняття спадщини з поважної причини, звернулася до суду з даним позовом, в якому просить захистити порушене право шляхом визначення їй додаткового строку для подання нею заяви про прийняття спадщини. Таким чином між сторонами виникли правовідносини із спадкування, зокрема щодо визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, які регулюються нормами права, що містяться в книзі 6 Цивільного кодексу України. За встановленими законом правилами здійснення права на спадкування право на спадщину виникає у день її відкриття, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1223, ч. 1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ч. 3 ст. 1272 ЦК України). За змістом наведених норм матеріального права право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття і для реалізації цього права закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, а правила ч. 3 ст.1272 ЦК України можуть бути застосовані лише у випадку, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви та ці обставини визнані судом поважними. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому, необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Звертаючись до суду із цим позовом, позивач покликалася на те, що строк для прийняття спадщини пропустила, оскільки вважала, що спадкоємці за законом не обмежені строками у прийнятті спадщини. А також на час смерті матері вона не мала коштів для оформлення спадщини. Аналіз наведених причин пропуску строку для прийняття спадщини та обставин справи в їх сукупності дає підстави для визнання таких причин в контексті положень ч. 3 ст. 1272 ЦК України поважними, оскільки вони унеможливили реалізацію нею передбаченого і гарантованого законом права на спадкування в межах встановленого шестимісячного строку для прийняття спадщини. Із урахуванням досліджених доказів, приймаючи до уваги відсутність заперечень щодо задоволення позову зі сторони відповідача, відповідно до зазначених норм матеріального права, виходячи із характеру спірних правовідносин та обставин справи, суд доходить висновку, що пропущення позивачем строку для прийняття спадщини не має стати причиною усунення її від права спадкування, а відтак, про наявність передбачених законом правових підстав для задоволення позову і визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] - один місяць після набрання рішенням законної сили. На думку суду, визначений строк є достатнім для подання позивачем нотаріусу заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Однак, згідно клопотання [PERSON] судовий збір необхідно залишити за позивачем. На підставі викладеного та

Outcome: approved