Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 02.07.2016 року зареєструвала шлюб з відповідачем, про що зроблено актовий запис у свідоцтві про шлюб Жашківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області № 39. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину: сина [PERSON] , [INFO] . Причиною їхнього розлучення являється те, що відсутнє взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з веденням спільного господарства, в зв`язку з чим між ними постійно виникали сварки та бійки. Сторони спільного господарства не ведуть, шлюб носить формальний характер, примиренням між ними неможливе. Сім`я фактично розпалася, у зв`язку з чим виникла необхідність у розірванні даного шлюбу. Тому, [PERSON] звернулася із вказаною позовною заявою до суду та просила розірвати шлюб між нею та [PERSON] . У підготовче судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, при цьому подала заяву про слухання справи без її участі. Заявлений позов підтримує повністю та просить його задовольнити, а також залишити прізвище після розірвання шлюбу « [PERSON] » та стягнути судові витрати з відповідача на її користь. У підготовче судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, при цьому подав заяву про слухання справи без його участі. Позовні вимоги визнає повністю. У відповідності до положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності; якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Оскільки учасники справи в судове засідання не з`явилися, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Провівши підготовче судове засідання в порядку ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити за його результатами рішення, зважаючи на визнання відповідачем позовних вимог в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом установлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 02.07.2016 року Жашківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 39, відповідно до свідоцтва про шлюбу серії [NUMBER] від 05.10.2019 року. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 15.03.2017 року, виданого Жашківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, вбачається, що позивачка та відповідач мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до довідки від 07.10.2019 року № 6682 про склад сім`ї, виданої [PERSON] , 1987 року народження, яка проживає в [ADDRESS] , має наступний склад сім`ї, а саме: чоловіка [PERSON] , 1987 року народження, сина [PERSON] , 2017 року народження, який зареєстрований по [ADDRESS] , сина - [PERSON] , 2009 року народження. За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписами ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зі змісту позовних вимог вбачається, що позивач не бажає спільно проживати з відповідачем, оскільки наявна подружня зрада з боку чоловіка. Позивач зазначила, що збереження сім`ї неможливе і дане суперечить її інтересам, примирення не можливе. Спільного господарства не ведуть. Положеннями ч. ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом ураховано, що відповідачем визнано позов, а відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі викладеного, враховуючи категоричну позицію сторін щодо розірвання шлюбу, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження їхнього шлюбу є недоцільним, і це суперечить їх інтересам. Враховуючи те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, при наявності бажання обох сторін, суд вважає за можливе шлюб між сторонами розірвати, оскільки підстави для його збереження відсутні. Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача 50 відсотків судового збору, сплаченого при подані позову У відповідно до положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у зв`язку із визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, позивачу слід повернути 50 відсотків судового збору з державного бюджету, сплаченого при поданні позовної заяви.. На підставі ст. ст. 24, 56, 104, 105, 110, 112 - 115 СК України та

Outcome: approved