Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Шептаківської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області про визнання права власності на земельну ділянку за кадастровими номерами [NUMBER] площею 6,5626 га. із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва яка знаходяться на території Шептаківської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області власником якої була [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог зазначила, що [INFO] померла її мати [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина яку позивач прийняла належним чином. До спадкової маси входить земельна ділянка за кадастровими номерами [NUMBER] площею 6,5626га. Право власності посвідчувалося державним актом на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 27.03.2003 року, але на даний час втрачений, з цього приводу вона зверталася до ЗМІ. При зверненні до нотаріуса про видачу свідоцтва про право на спадщину щодо державного акту про право на земельну ділянку їй було відмовлено за відсутності правовстановлюючих документів. Іншим не судовим шляхом визнати право на земельну ділянку не можливо, тому вона змушена звернутися до суду. В судове засідання позивач не з`явилася, хоча судом про час та місце розгляду справи була повідомленою в установленому законом порядку, причин неявки суду не повідомила, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи від неї не надходило. Представник відповідача Шептаківської сільської ради у судове засідання не з`явилася, хоча судом про час та місце розгляду справи була повідомленою в установленому законом порядку, але надав суду заяву в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить розглянути справу без участі представника. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини четвертої статті 200 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі, зокрема, визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 ЦПК України. Згідно з частинами першою, четвертою статті 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві; у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову; якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За роз`ясненнями Верховного Суду України, викладеними у пункті 24 Постанови Пленуму від 12.06.2009 р. № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», пункті 11 Постанови Пленуму від 18.12.2009 р. № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», у разі визнання відповідачем позову, що не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом; визнання відповідачем позову має бути безумовним, не суперечити закону й не порушувати права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), у такому разі суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Вирішуючи питання щодо наявності підстав для прийняття визнання Відповідачем позову, суд виходить з такого. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права; право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів (пункт 1 частини другої статті 16, частина перша статті 328 Цивільного кодексу України, далі - ЦК України). На земельні ділянки громадяни набувають право власності, зокрема, на підставі прийняття спадщини (пункт «г» частини першої статті 81 Земельного кодексу України); право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення (частина перша статті 1225 ЦК України). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (статті 1217, 1220 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Перехід прав та обов`язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців) є спадкуванням (ст. 1216 ЦК України), яке здійснюється за заповітом або за законом ( 1258 ЦК України). Згідно ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ ( майно ), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Матеріалами справи встановлено і не заперечується сторонами, що за життя [PERSON] отримала державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 27.03.2003 року (а.с. 8) Згідно повідомлення нотаріуса щодо майна померлої [PERSON] за заявою [PERSON] заведена спадкова справа та роз`яснено щодо неможливості видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку у вз`язку з відсутностю правовстановлюючого документу. (а.с.8) Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 17.07.2019 року [PERSON] померла [INFO] актовий запис №06. (а.с.5). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 06.07.1988 р. ( [PERSON] ) [INFO] є донькою ( [PERSON] ). (а.с.7) Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 24.09.1993року [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] (а.с.6) З приводу втрати оригіналу державного акту позивач зверталася до ЗМІ «Сіверський Край» (а.с.11) Таким чином, дослідивши та оцінивши докази надані сторонами по справі, враховуючи положення ч.3 ст. 200, ч.4 ст.206 ЦПК України, ст. ст. 368, 370, 372 ЦК України, суд приймає визнання відповідачем позову і вважає, що є всі законні підстави для задоволення вимог позивача ухваливши рішення у підготовчому судовому засіданні. Щодо питання судових витрат то відповідно до п.9 ч.2 ст. 141 ЦПК України, суд повністю покладає судові витрати на позивача, що ним і зазначено при поданні позову.

Outcome: approved