Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання позивача у розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з позовом і до досягнення [PERSON] , [INFO] , трирічного віку. В обґрунтування позовних вимог зазначила наступне. З 23.09.2005 року позивач перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають 2 неповнолітніх дітей: сина - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Одруження з відповідачем виявилося невдалим, що стало підставою для звернення позивача до суду з позовом про розірвання шлюбу та про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Діти мешкають разом з позивачем, перебувають на її утриманні. Позивач не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х річного віку. Позивач також зазначає, що [PERSON] працює старшим оперуповноваженим СКП Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області, отримує офіційну заробітну плату, розмір якої їй невідомий. Стан здоров`я відповідача є задовільним. Стягнень за виконавчими провадженнями з відповідача немає. Ухвалою від 19.01.2019 року суддя прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, а також відповідно до ст. 274 ЦПК України вирішив розглядати дану справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідач у встановлений законом строк відзив на позовну заяву не подав. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце слухання справи була повідомлена своєчасно та належним чином, у встановленому законом порядку, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, зазначаючи у поясненнях, що відповідно до діючого законодавства позивач має право на утримання, що не є його прямим обов`язком утримувати її. Пояснив, що на теперішній час шлюб між ним та [PERSON] офіційно розірваний, діти проживають разом із матір`ю. Згідно із судовим наказом він щомісяця сплачує позивачу аліменти на утримання дітей. Відповідач також зазначив, що окрім заробітної плати він інших доходів не має, у нього на утриманні перебувають батьки, які є пенсіонерами. Його батько хворіє, тому відповідач надає йому кошти на лікування та на проведення операції. Також пояснив, що він проживає разом з батьками, хоча зареєстрований за однією адресою з позивачем. Вважає, що позивач повинна працювати та сама себе забезпечувати, він такої змоги та бажання немає. Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 23.09.2005 року зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER] , виданим Хортицьким відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 549 (а.с. 11). Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] , виданим Шевченківським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції 14.02.2006 року, актовий запис № 153 (а.с. 13); [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] , виданим Комунарським районним у м. Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 107 (а.с. 13). Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 28.09.2019 року, шлюб між сторонами по справі розірвано. Рішення набуло законної сили 30.09.2019 року (а.с. 25). 21.08.2019 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 13.08.2019 року. Судовий наказ набув законної сили 21.08.2019 року (а.с. 27-28). Діти проживають з матір`ю - [PERSON] , що підтверджується відповідними довідками Департаменту реєстраційних послуг ЗМР від 07.08.2019 року за № 04-26/3-14183 та № 04/26/3-14184 (а.с. 14-15). Факт проживання дітей разом з матір`ю окремо від відповідача за іншою адресою у судовому засіданні відповідач підтвердив та не заперечував, пояснивши при цьому, що він проживає окремо від позивача у квартирі своїх батьків. Тобто, позивач має право на стягнення з відповідача аліментів на своє утримання до досягнення найменшою дитиною трьох років. Як вбачається з матеріалів цивільної справи позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, перебуває на обліку у Комунарському РУСЗН, отримує державну допомогу (а.с. 16-17), не працює, матеріально не забезпечена, потребує допомоги. Відповідач матеріальну допомогу на її утримання не надає. У зв`язку з доглядом за дитиною, якій менше трьох років, позивач немає змоги працювати і утримувати себе. В добровільному порядку питання щодо утримання позивача сторони не вирішили. Статтею 75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Відповідно до ч. ч. 2, 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що її чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному із подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя або у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач має працездатний вік, працює, і враховуючи відсутність в неї самостійного доходу, чоловік має їй компенсувати втрату можливості повноцінно себе реалізувати у громадському житті та надавати визначену законодавством допомогу дружині. Згідно з ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Суд вважає, що так-як позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною віком до трьох років, відповідач сплачує аліменти на 2 неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини за судовим наказом Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 21.08.2019 року, враховуючи матеріальне становище відповідача, те, що інших аліментних зобов`язань відповідач немає, здоровий, працює, при цьому враховуючи, що у відповідача на утриманні перебувають його батьки пенсійного віку, батько якого хворіє та потребує додаткових коштів на ліки, переніс операцію, що підтверджується наданими позивачем документами (а.с. 30-36), виходячи з вимог ст. 84 СК України, необхідно стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання в розмірі 1/8 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дати звернення до суду і до досягнення донькою 3-х річного віку. Таким чином, у зв`язку із викладеним, аналізуючи зібрані у справі докази та вимоги чинного законодавства, враховуючи обставини справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню. Згідно з ст. 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Датою подачі позову є 13.08.2019 року. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів, тому в порядку ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути судовий збір на користь держави. Відповідно до ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі по стягненню аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: partial