Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання права власності на земельну ділянку за набувальною давністю. В своїй заяві позивач зазначила, що з 1993 року вона добросовісно, відкрито та безперервно користується земельною ділянкою, розміром 0,30 га, яка розташована в с. Новодорожнє Глобинського району Полтавської області з цільовим призначенням: для ведення особистого господарства. 13.09.2016 року вона виготовила проект землеустрою та звернулася до Глобинської міської ради для його затвердження, але на її неодноразові заяви надійшли відповіді № Г-02-18/2504 від 16.09.2016 року та № Г-0218/3235 від 24.11.2016 року, якими її повідомили про те, що рішення про передачу або про відмову у цьому не прийнято, у зв'язку з відсутністю необхідної кількості голосів. Посилаючись на викладене, позивач просила суд, визнати за нею право власності за набувальною давністю на земельну ділянку, розміром 0,30 га, кадастровий номер: [NUMBER], яка знаходиться в с. Новодорожнє Глобинського району Полтавської області, з цільовим призначенням: для ведення особистого господарства. У судове засідання позивач не з'явилася, надала до суду заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності та вказала, що позовні вимоги підтримує повністю. Представник відповідача судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги визнав повністю. Представник третьої особи - всудове засідання не з'явився, не повідомивши суд про причину своєї неявки, належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового розгляду. Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об'єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. Згідно довідки виконавчого комітету Глобинської міської ради Полтавської області № 02-25/1280 від 10.05.2017 року, відповідно до рішення виконавчого комітету Глобинської міської ради №759а від 17.05.1993 року у земельно-кадастровій книзі за [PERSON] числиться земельна ділянка, розміром 0,30 га для ведення особистого підсобного господарства (а.с. 19). 18 травня 2016 року [PERSON] звернулася до Глобинської міської ради із заявою про надання їй дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,30 га для ведення особистого селянського господарства в с. Новодорожнє на території Глобинської міської ради Глобинського району Полтавської області. ( а.с. 9). 15 липня 2016 року [PERSON] письмово повідомила Глобинську міську раду про замовлення розробки проекту землеустрою щодо відведення зазначеної земельної ділянки (а.с. 10). 13 вересня 2016 року Відділом Держгеокадастру у Глобинському районі висновком погоджено проект землеустрою №4683-п, виготовлений на замовлення [PERSON], щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства із земель не наданих у власність або постійне користування в с. Новодорожнє Глобинського району Полтавської області на території Глобинської міської ради. Вказаній земельній ділянці присвоєно кадастровий номер [NUMBER], що підтверджується Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку.( а.с. 11,12, 14). Як вбачається із Акту приймання-передачі межових знаків на зберігання від 15.07.2016 року, межі земельної ділянки за кадастровим номером [NUMBER], яка розташована в с. Новодорожнє Глобинського району Полтавської області, площею 0,3000 га, наданої [PERSON] для ведення особистого селянського господарства, в натурі (на місцевості) закріплені межовими знаками. Землекористувач та суміжні землекористувачі претензій щодо меж та конфігурації земельної ділянки не мають, межові знаки пред'явлені та передані на зберігання [PERSON] ( а.с. 13). Як зазначено в листі № Г-02-18/3235 від 24.11.2016 року, зверення [PERSON] розглянуте на черговій сесії Глобинської міської ради, але рішення не прийняте, у зв'язку з тим, що проект рішення не набрав відповідної кількості голосів. Рекомендовано повторно звернутися до сесії для вирішення даного питання (а.с.17). 11 травня 2017 року [PERSON] (позивач) звернулася до Глобинської міської ради Полтавської області із заявою в якій просила розглянути на черговій сесії Глобинської міської ради питання про передачу їй у власність земельної ділянки розміром 0,30 га, кадастровий номер [NUMBER], яка розташована на території Глобинської міської ради Полтавської області за давністю користування (набувальною давністю) ( а.с. 20). Відповідно до витягу з Протоколу 21 (позачергової) сесії Глобинської міської ради від 07.06.2017 року рішення про задоволення чи відмову у задоволенні заяви гр. [PERSON] не прийнято у зв'язку з тим, що не набрано відповідної кількості голосів (а.с. 21). Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. ст. 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно ч.2 ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.1 ст.344 Цивільного кодексу України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Як зазначено в ст. 152 Земельного кодексу України, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється зокрема шляхом визнання прав. Статтею 119 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни, які добросовісно, відкрито і безперервно користуються земельною ділянкою протягом 15 років, але не мають документів, які б свідчили про наявність у них прав на цю земельну ділянку, можуть звернутись до органу державної влади або органу місцевого самоврядування з клопотанням про передачу її у власність або надання у користування. Розмір цієї земельної ділянки встановлюється у межах норм, визначених цим Кодексом. Приймаючи до уваги, що Земельний кодекс України набрав чинності з 1 січня 2002 року, положення статті 119 Земельного кодексу України поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2002 року. Отже, визнання судом права власності на нерухоме майно за набувальною давністю може мати місце не раніше 1 січня 2017 року. При цьому у разі коли строк давнісного володіння почався раніше 1 січня 2002 року, то до строку, який дає право на набуття права власності за набувальною давністю, зараховується лише строк з 1 січня 2002 року. Згідно з п.9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» при вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати,зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. Судом встановлено та доведено позивачем, її добросовісне, відкрите, безперервне володіння земельною ділянкою, розміром 0,30 га, кадастровий номер: [NUMBER], яка розташована в с. Новодорожнє Глобинського району Полтавської області на території Глобинської міської ради з 1 січня 2002 року, отже більше 15 років. Розмір земельної ділянки не перевищує розмір встановлений п. б ч. 1 ст. 121 Земельного кодексу України. На виконання вимог ст. 119 Земельного кодексу України позивач зверталася до органу місцевого самоврядування з клопотанням про передачу їй у власність земельної ділянки, разом з тим, останній не прийняв будь-якого рішення з приводу її звернення. Згідно п. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Приймаючи до уваги викладене, суд дійшов висновку, що позов є законним та обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню. Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Outcome: approved