Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що вона перебуває у шлюбі з відповідачем, від шлюбу мають неповнолітню дитину, яка мешкає з нею, відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає, просила стягнути аліменти на утримання дітей у розмірі 1/4 від усіх видів доходів відповідача, щомісячно, до повноліття дитини. Позивач в судовому засіданні уточнила позовні вимоги, просила стягнути аліменти в розмірі 1/4 часини з усіх видів заробітку. Відповідач уточнені позовні вимоги визнав в повному обсязі та пояснив, що у них виник спір щодо розміру аліментів, оскільки запропоновані ним 25 % заробітної платні не задовольняли позивача. Зазначив, що є здоровою дюдиною, нікому іншому аліменти не сплачує. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, за таких підстав. Сторони є батьками малолітнього [PERSON], [INFO] року народження, що підтверджено свідоцтвом про народження, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ясинувата реєстраційної служби Ясинуватського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області (арк. справи 6). У відповідності зі ст. 180 Сімейного кодексу України обидва батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач є людиною працездатною та здоровою за станом здоров'я, інших утриманців не має, працює у Ясинуватський дистанції сигналізації та зв'язку ДП «Донецька залізниця» - електромехаником дільниці. Відповідно до ч.1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, а за ч.2 вищезазначеної статті за домовленістю між батьками дитини той з них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Подання позивачем позову свідчить про відсутність домовленості між батьками щодо утримання дитині та наявність спору з цього питання. Згідно ст. 181 ч.3 Сімейного кодексу України аліменти на утримання дитини можуть присуджуватися в долі від доходу батька або у твердій грошовій сумі. За приписами ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) батька дитини, яка буде стягуватися, як аліменти на дитину, визначає суд. Стягнення аліментів у частці від заробітку (доходу) батька має ціль найбільш повно захищати інтереси дитини, забезпечити їй не тільки необхідні кошти для існування, але і зберегти за можливості той рівень життя, який дитина мала при сумісному проживанні з обома батьками. Чинним Сімейним Кодексом України встановлена загальноєвропейська традиція, за якою у кожному конкретному випадку розмір аліментів (частку) визначає саме суд. Суд, вважає можливим присудити до стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, що не виходить за межі заявлених позивачем вимог. У відповідності зі ст. 191 СК України аліменти підлягають присудженню з дня подачі позову, тобто з 07 лютого 2014 р. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved