Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 03 травня 2008 року вона перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстрований виконкомом Добрівської сільської ради Сімферопольського району АРК України, актовий запис № 15. За час перебування у шлюбі вони мають спільних дітей: Єлизавету, [INFO], та Катерину, [INFO], які проживають разом з нею. Одруження з відповідачем виявилося невдалим. Протягом сумісного життя дедалі частіше між ними виникали непорозуміння, що спричиняло повсякденні сварки, навіть через незначні дрібниці, створюючи психологічно нездорову атмосферу в сім'ї, внаслідок чого їх подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити його інтересам. В зв'язку з цим, з жовтня 2014 року вона припинила з відповідачем вести спільне господарство та спільне проживання. Позивач вважає, що примирення з відповідачем неможливе. Спроби збереження сім'ї вона вважає недоцільними, оскільки факт її існування лише формальний. Тривалий час вони проживають кожен своїм особистим життям. Спору щодо поділу спільного сумісного майна відсутні. Шлюб вона розриває вперше. Сторони у судове засідання не з'явилися, але подали письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, при цьому позивач наполягає на позовних вимогах, авідповідач проти позову не заперечує. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони у даній справі перебувають у шлюбі з03 травня 2008 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим виконкомом Добрівської сільської ради Сімферопольського району АРК України, актовий запис № 15. Сторони мають неповнолітніх дітей: Єлизавету, [INFO], та Катерину, [INFO]. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 СК України. Окрім того, частиною 8 ст. 235 ЦПК України передбачено, що у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Тому суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню, позивач наполягає на розірванні шлюбу та відповідач не надав суду заперечення проти позову. При цьому позивач просить залишити прізвище «Клочко». Статтею 115 СК України передбачено, що документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі викладеного та

Outcome: approved