Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої залиттям квартири, та відповідно до заяви про зміну розміру позовних вимог просила стягнути з [PERSON] 1673,90 грн. матеріальної шкоди (відшкодувального ремонту), 3000 грн. моральної шкоди та судові витрати, мотивуючи свої вимоги тим, що внаслідок недбалого ставлення відповідача до свого майна (а саме, квартири №? [NUMBER] по [ADDRESS] та сантехнічного обладнання у ній) позивачу було завдано матеріальну та моральну шкоду, яку відповідач у добровільному порядку відмовляється відшкодувати, що і стало причиною для звернення до суду з даним позовом. У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позов підтримали повністю (відповідно до заяви про зміну розміру позовних вимог) з підстав, викладених у позовній заяві, та просили його задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з'явилася, будучи належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи (поштові конверти із судовою повісткою поверталися на адресу суду із поштовою відміткою «за закінченням терміну зберігання»), а тому суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, оскільки позивач та її представник не заперечували проти такого порядку розгляду справи. Дослідивши матеріали цивільної справи № 127/4098/14-ц, матеріали справи про забезпечення доказів № 127/1354/14-ц, вислухавши пояснення позивача та її представника, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов частково обґрунтований та підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником квартири №? [NUMBER] у будинку [ADDRESS] згідно Договору дарування від 29.07.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №1368. Право власності [PERSON] на зазначену квартиру зареєстровано КП «ВООБТІ» 18.08.2004 року, записано в реєстрову книгу №125, за реєстровим №1343/4045 (а.с.6). Відповідачу [PERSON] на праві власності належить квартира за адресою: [ADDRESS]/[NUMBER] на підставі Договору купівлі-продажу від 26.09.2000 року, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Вінницької області [PERSON] за реєстровим № 7204, зареєстрованого Реєстраційною службою Вінницького міського управління юстиції Вінницької області 08.05.2014 року за № 5587661, що вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо об'єкта нерухомого майна від 21.05.2014 року, та довідки «Житлово-експлуатаційного об'єднання» від 27.05.2014 року №1979. 15.01.2014 року комісією «Житлово-експлуатаційного об'єднання» у складі начальника ВЕІМ Самойленка П.Г., інженера Майданова О.В. було складено Акт про те, що 15.01.2014 року було проведено обстеження квартири №?[NUMBER] по [ADDRESS]; в результаті обстеження встановлено: у ванній на стінах плями замокання до 1,5 м2, на стелі до 0,1 м2; затоплення виникло з квартири № [NUMBER], що розташована на поверх вище; причиною затоплення став несправний змішувач у ванній кімнаті; затоплення виникають систематично (а.с.19). Систематичність затоплення квартири №?[NUMBER] по [ADDRESS] з квартири № [NUMBER], що розташована на поверх вище, також підтверджується Актами МКП «ЖЕК №14» від 24.10.2007 року та від 10.01.2008 року (а.с.16-17), повідомленням Вінницької міської санітарно - епідеміологічної станції від 04.12.2007 року № 10895 (а.с.18). Таким чином, між сторонами у справі мають місце позадоговірні (деліктні) правовідносини (зобов'язання), що виникають із завдання шкоди позивачеві [PERSON] відповідачем [PERSON] Згідно Висновку за результатами проведення чудової будівельно-технічної експертизи від 28.03.2014 року № 58, проведеного Подільським центром судових експертиз відповідно до ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 19.02.2014 року по справі №127/1354/14-ц за заявою [PERSON] про забезпечення доказів, вартість ремонтно-будівельних робіт, будівельних матеріалів, машин та механізмів, які не обхідно здійснити, використати та застосувати при ремонтно-будівельних роботах у приміщенні кухні 4 площею 7,3 кв.м та вбиральні (поєднаної) квартири № [NUMBER] житлового будинку [ADDRESS] станом на березень 2014 року становить 1622,42 грн. Окрім того, в описовій частині даного висновку експертизи експертом зазначено, що, проаналізувавши характер ушкоджень опорядження стін та стелі квартири №[NUMBER] житлового будинку [ADDRESS] та їх місцезнаходження, встановлено, що дані пошкодження могли виникнути внаслідок дії рідини (замокання), яка надійшла зверху. Згідно ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування; збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За таких обставин, суд приходить до переконання, що саме відповідач [PERSON] як власник квартири №? [NUMBER] у будинку [ADDRESS] повинна відшкодувати позивачу шкоду, що була завдана залиттям квартири №? [NUMBER] у будинку [ADDRESS] у розмірі 1622,42 грн., тобто позовні вимоги у частині відшкодування матеріальної шкоди підлягають частковому задоволенню, тобто за виключенням витрат за надання акту розпломбування у розмірі 51,48 грн. згідно квитанції ТОВ «ЖЕО» № 1791 (а.с.34), оскільки такі витрати до матеріальної шкоди, завданої залиттям квартири, жодного відношення не мають, а тому такий доказ не є належним доказом в силу вимог ст. 58 ЦПК України. Позовна вимога про відшкодування моральної шкоди у розмірі 3000 грн. також підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав; моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи; моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб; розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення; при визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості; моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування; моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. У постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» зазначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. У даному випадку моральна шкода, завдана позивачеві [PERSON], полягала у душевних стражданнях, яких вона зазнала у зв'язку із пошкодженням її майна (п. 3 ст. 23 ЦК України). Таким чином, виходячи із засад розумності та справедливості, враховуючи передбачений Законом України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, суд вважає за необхідне та можливе відшкодувати позивачеві моральну шкоду у розмірі 949 гривень, що є обґрунтованою компенсацією (справедливою сатисфакцією) за її вимушене проживання у квартирі, яка перебуває у неналежному санітарному стані та умови проживання у якій у зв'язку з перезволоженням є неприйнятними, за зміну нею звичайного способу життя, погіршення стану її здоров'я, що підтверджується медичною документацією (а.с.7-10, 32-33), що, безсумнівно, є негативними явищами. Питання розподілу судових витрат суд вирішує у відповідності до положень ст. 88 ЦПК України. Так, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 243,60 грн. судового збору. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial