Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про зміну розміру аліментів. У позовній заяві позивач [PERSON] просила змінити розмір аліментів, що визначений рішенням Демидівського районного суду Рівненської області від 20 жовтня 2011 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], з 300,00 гривень щомісячно на кожну дитину на 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили та до досягнення дітьми повноліття, а судові витрати в розмірі 700,00 гривень на надання правничої допомоги, покласти на відповідача. В підготовчому засіданні позивач [PERSON] та її представник адвокат [PERSON] позовні вимоги позивача підтримали та просили позовні вимоги задовільнити. Відповідач [PERSON] визнав позовні вимоги позивача [PERSON] в повному обсязі. Рішенням Демидівського районного суду Рівненської області від 17 січня 2018 року позовні вимоги позивача [PERSON] задоволено, змінено розмір аліментів, що визначений рішенням Демидівського районного суду Рівненської області від 20 жовтня 2011 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], з 300,00 (Триста) гривень щомісячно на кожну дитину на 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили та до досягнення дітьми повноліття. Рішенням Демидівського районного суду Рівненської області від 17 січня 2018 року стягнуто з відповідача [PERSON] на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 гривень. Однак, при ухваленні вказаного рішення не вирішено питання щодо розподілу судових витрат витрат позивача, понесених на надання правничої допомоги. Згідно позовної заяви позивач [PERSON] просила стягнути з відповідача [PERSON] понесені нею витрати на надання правничої допомоги в розмірі 700,00 гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених\~статтею 430 цього Кодексу. Ч.ч. 3, 4 ст. 270 ЦПК України визначає, що суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. За таких обставин, суд, з власної ініціативи, приходить до висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення, яким вирішити питання про розподіл судових витрат. У підготовчому засіданні 17 січня 2018 року відповідач [PERSON] визнав позовні вимоги позивача [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Ч. 3 ст. 133 ЦПК України визначає, що до витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) повязані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) повязані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) повязані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. До позовної заяви позивачем [PERSON] додано договір на представництво інтересів та надання правової допомоги від 27 листопада 2017 року (а.с. 12), довідку № 123 та квитанцію до прибуткового касового ордера № 29 від 27 листопада 2017 року (а.с. 14, 15), згідно яких встановлено, що за надання правничої допомоги (складання позовної заяви, надання консультацій з питань стягнення аліментів та збільшення розміру аліментів) позивачем [PERSON] було сплачено 700,00 гривень. Під час ухвалення рішення по справі, судом не було вирішене питання щодо розподілу судових витрат, а саме: витрат на надання правничої допомоги. Враховуючи вказані обставини справи та правові норми, суд приходить до висновку про ухвалення додаткового рішення у справі та про стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON], понесених позивачем витрат на надання правничої допомоги в розмірі 700,00 гривень, оскільки позовні вимоги, у звязку з їх визнанням відповідачем, були задоволені судом. Відповідно до ст.ст. 133, 137, 141, 200, 258, 259, 265, 268, 270 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

Outcome: approved