Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , третя особа: державний реєстратор прав на нерухоме майно - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Делікатна Любов Миколаївна, про визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомості та витребування майна з чужого незаконного володіння, мотивуючи свої вимоги тим, що 14.06.1995 позивач на підставі договору купівлі - продажу нерухомості укладеного з [PERSON] , зареєстрованого на Київській універсальній біржі, реєстраційний номер А0937/3974 придбала квартиру [ADDRESS] . Але на даний час виявилось, що вказана квартира була відчужена, згідно договору купівлі-продажу від 16.07.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Сташковою А.Г. за реєстровим № 1571, на підставі якого [PERSON] нібито продала квартиру [PERSON] 02.08.2016 Оболонським УП ГУ НП у м. Києві було відкрито кримінальне провадження та відомості про вчинення кримінального правопорушення були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 2016100050007770 за ознаками ч.4 ст.190 ч.4 ст.358 КК України. При проведені досудового слідства встановлено, що [PERSON] 04.03.2016р. подала до державного реєстратора прав на нерухоме майно- приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Делікатної Любові Миколаївні заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 15940395 для проведення державної реєстрації права власності на квартиру та документи, що необхідні для проведення даної реєстрації. Документом на підставі якого була проведена державна реєстрація права власності на квартиру, слугував договір купівлі- продажу нерухомості, укладений 05.12.1995 між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований на Київській універсальній біржі, реєстровий номер А0937/3974. В подальшому був вчинений інший правочин, а саме укладений договір дарування, згідно якого спірна квартира була подарована [PERSON] . Вказаний договір був посвідчений приватним нотаріусом КМНО Делікатною Л.М.., за реєстровим № 51. Натомість, реєстрація права власності на спірну квартиру відбулась 28.09.2020 року, про що внесено номер запису про право власності №225784160 державним реєстратором приватним нотаріусом КМНО Сташковою А.Г. Відповідно до відповіді товарної біржі « Київська Універсальна Біржа» вих..№2/10 від 31.10.2019, документів щодо здійснення Київською універсальною біржою посвідчення договору купівлі- продажу майна, згідно якого 05.12.1995 року [PERSON] було продано [PERSON] квартиру [ADDRESS] в архівах біржі не має. Такий договір на Київській універсальній біржі не реєструвався. Окрім того при укладені договору дарування квартири [PERSON] приватному нотаріусу КМНО Делікатній Л.М. було надано підроблену довідку КП « Житлосервіс Оболонь» у Оболонському районів м. Києва ЖЕК № 510 вих. № 235 від 09.03.2016 за формою №3, відповідно до якої відповідач проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] , особистий рахунок також значиться на [PERSON] . Зважаючи на протиправні дії відповідача, позивач вважає, що правочини, є недійсним. На підставі викладеного позивач звернулися до суду з даним позовом, в якому просить визнати недійсним договір купівлі- продажу нерухомості. укладений на Київській універсальній біржі 05 грудня 1995 року між [PERSON] та [PERSON] , Реєстраційний номер А0937/3974, витребувати від [PERSON] на користь [PERSON] квартиру [ADDRESS] та визнати за позивачем право власності на дану квартиру. Стягнути з відповідачів на користь позивача судові витрати. Представник позивача та позивач у судовому засіданні позов підтримали. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином шляхом направлення поштової кореспонденції, явку представників не забезпечили. Третя особа в судовому засіданні проти наданого позову не заперечила. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 14 червня 1995 року на Київській Універсальній біржі був укладений договір купівлі- продажу нерухомості, щодо продажу громадянином [PERSON] громадянці [PERSON] квартири під номером [ADDRESS] , укладений договір був зареєстрований за № А0937/3974( а.с. 14). Згідно довідки №062/14-14860 від 04.11.2019виданої КП « Київське міське бюро технічної інвентаризації» вбачається, за даними реєстрових книг КП « Київської міської ради « Київське міське бюро технічної інвентаризації» об`єкт нерухомого майна за адресою [ADDRESS] на праві приватної власності зареєстровано за [PERSON] на підставі договору купівлі- продажу, зареєстрованого на Київській Універсальній біржі 14.06.1995р, №5937/3974 по якому [PERSON] продав [PERSON] кв.474( а.с.15). Згідно договору 05 грудня 1995року на Київській Універсальній біржі був укладений договір купівлі- продажу нерухомості, щодо продажу громадянином [PERSON] громадянці [PERSON] квартири під номером [ADDRESS] ( а.с. 18-19). Відповідно до відповіді товарної біржі « Київська Універсальна Біржа» вих..№2/10 від 31.10.2019, документів щодо здійснення Київською універсальною біржою посвідчення договору купівлі- продажу майна, згідно якого 05.12.1995 року [PERSON] було продано [PERSON] квартиру [ADDRESS] в архівах біржі не має. Такий договір на Київській універсальній біржі не реєструвався( а.с.24). Відповідно до відповіді товарної біржі « Київська Універсальна Біржа» вих..№2/10 від 31.10.2019, згідно заявці № 3974 від 14.06.1995року на Київській Універсальній біржі був укладений договір купівлі- продажу нерухомості, щодо продажу гр.. [PERSON] гр.. [PERSON] квартиру [ADDRESS] . Укладений договір був зареєстрований за № А0937/3974, про що зроблений відповідний запис у реєстрову книгу Київської Універсальної біржі ( а.с.24). 12.03.2016року між [PERSON] на [PERSON] був укладений договір дарування квартири [ADDRESS] , посвідчений приватним нотаріусом КМНО Делікатною Л.М. та зареєстрований у реєстрі за № 51( а.с. 20-23). 02.08.2016 Оболонським УП ГУ НП у м. Києві було відкрито кримінальне провадження та відомості про вчинення кримінального правопорушення були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 2016100050007770 за ознаками ч.4 ст.190 ч.4 ст.358 КК України. При проведені досудового слідства встановлено, що [PERSON] 04.03.2016р. подала до державного реєстратора прав на нерухоме майно- приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Делікатної Любові Миколаївні заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 15940395 для проведення державної реєстрації права власності на квартиру та документи, що необхідні для проведення даної реєстрації. Документом на підставі якого була проведена державна реєстрація права власності на квартиру, слугував договір купівлі- продажу нерухомості, укладений 05.12.1995 між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований на Київській універсальній біржі, реєстровий номер А0937/3974. Окрім того при укладені договору дарування квартири [PERSON] приватному нотаріусу КМНО Делікатній Л.М. було надано підроблену довідку КП « Житлосервіс Оболонь» у Оболонському районів м. Києва ЖЕК № 510 вих. № 235 від 09.03.2016 за формою №3, відповідно до якої відповідач проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] , особистий рахунок також значиться на [PERSON] ( а.с.25). Згідно висновку експерта №8-4/980 від 15.05.2017року Київського науково- дослідного експертно- криміналістичного центру, вбачається « підпис від імені [PERSON] в графі « начальник ЖЕК № 510» в довідці форми №3 від 09.03.2016 виконаний не [PERSON] а іншою особою; підпис від імені [PERSON] в графі « Бухгалтер». В довідці форми №3 від 09.03.2016 виконаний не [PERSON] , а іншою особою; підпис від імені [PERSON] в графі « Паспортист» в довідці форма №3 від 09.03.2016 виконаний не [PERSON] , а іншою особою( а. с. 28-40). 16.07.2016року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі - продажу квартири [ADDRESS] , посвідчений приватним нотаріусом КМНО Сташковою А. Г. та зареєстрований у реєстрі за № 1571. Натомість, реєстрація права власності на спірну квартиру відбулась 28.09.2020 року, про що внесено номер запису про право власності №225784160 державним реєстратором приватним нотаріусом КМНО Сташковою А.Г.( а.с.16-17). Згідно постанови Київської міської прокуратури №5 від 15 вересня 2020 [PERSON] за № 12016100050007770 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190, ч.4 ст.358 КК України, де [PERSON] визнані потерпілою( а.с.42-43). Згідно з частиною першою, третьою статті 215 Цивільного кодексу України (далі ЦК) підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою третьою, пятою, шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). У відповідності з частинами другою, третьою статті 203 ЦК особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Воля це суб`єктивний елемент правочину, бажання його вчинити. Вона формується під впливом різних обставин, найважливіші з який визначаються матеріальними і духовними потребами. Люди усвідомлюють виниклі в них потреби і прагнуть їх задовольнити, прибігаючи до засобів, у тому числі і до правочинів. Судом встановлено, що позивач в жодний спосіб не виявляла волю, спрямовану на відчуження квартири, про що свідчать численні докази, зібрані судом у справі. Ураховуючи викладене, суд доходить висновку про наявність підстав для визнання договору купівлі- продажу від 05.12.1995року укладений між [PERSON] та [PERSON] недійсним. За правилами, встановленими абзацом першим частини першої статті 216 ЦК, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. Приписами ч.4 ст.216 ЦК України передбачено, що суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи. Так як дійсність чи недійсність нікчемного правочину визначається безпосередньо законом і не залежить від волі сторін, наслідки його недійсності визначаються безпосередньо законом. При цьому правові наслідки недійсності нікчемного правочину, встановлені законом, не можуть змінюватися за домовленістю сторін. Проте суд з власної ініціативи,

Outcome: approved