Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, у якій зазначила про те, що 12.06.2012 року між нею та відповідачем по справі було укладено шлюб. Від цього шлюбу мають двох спільних малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Вона разом із синами проживають окремо від відповідача. Підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що у них відсутні спільні інтереси з чоловіком, наявні різні погляди на життя та виховання дітей, відсутнє взаєморозуміння. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного. З відповідачем спільного господарства не ведуть. Подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. Між нею та відповідачем, на момент пред`явлення цього позову, не досягнуто згоди з приводу матеріального утримання та виховання дітей. Вважає, що дітям повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, належний рівень у будь-якому разі не повинен бути меншим, ніж прожитковий мінімум. Такий рівень вона одна не зможе забезпечити дітям, тому батько, який є здоровим та працездатним, в змозі сплачувати аліменти. Оскільки відповідач, як їй відомо, отримує нерегулярний і мінливий дохід, вважає, що встановлення аліментів у твердій грошовій сумі є найбільш доцільним, зважаючи на мінливий характер його доходів. Звертає увагу на те, що відповідач не має іншої родини та інших неповнолітніх чи малолітніх дітей, не має на утриманні інших осіб, зокрема, батьків чи осіб, які потребують обов`язкового утримання з його боку, його стан здоров`я дозволяє працювати, а тому вважає, що він може сплачувати такий розмір аліментів. Спору про поділ майна подружжя між нею та відповідачем, немає. Просить суд шлюб між нею, [PERSON] та відповідачем [PERSON] , який було зареєстровано 12 червня 2012 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Колодистенської сільської ради Уманського району Черкаської області від 12 червня 2012 року, актовий запис № 3 розірвати. Стягнути зі [PERSON] на її користь аліменти на утримання двох малолітніх дітей, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 2000,00 гривень щомісячно, з розрахунку на одну дитину, загальна сума аліментів на двох малолітніх дітей складає 4000,00 гривень, з моменту звернення до суду з цим позовом, до досягнення [PERSON] та [PERSON] повноліття. Судові витрати покласти на відповідача [PERSON] . Ухвалою судді від 22 травня 2020 року у справі відкрите спрощене позовне провадження, а також роз`яснено відповідачу його право подати відзив на позовну заяву або пред`явити зустрічний позов до позивача у строк 15 днів з дня отримання копії ухвали судді про відкриття провадження у справі. Відповідачу було направлено копію ухвали судді та примірник позовної заяви рекомендованим листом, станом на день розгляду справи відзив на позовну заяву або зустрічну позовну заяву відповідач не подала. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення, виходячи з наступних підстав. Судом достовірно встановлено про те, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Колодистенської сільської ради Уманського району Черкаської області, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 12 червня 2012 року, актовий запис № 3. Прізвища після реєстрації шлюбу: чоловіка [PERSON] , дружини [PERSON] . У вказаному шлюбі у позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] народилися сини: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Колодистенської сільської ради Уманського району Черкаської області, та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Колодистенської сільської ради Уманського району Черкаської області. На цей час сторони у справі не проживають однією сім`єю та не ведуть спільного господарства. Діти проживають разом з позивачем по справі, що підтверджується довідкою, виданою Ладижинською сільською радою Уманського району Черкаської області 29 жовтня 2019 року вих. № 184/02-34. Статтею 56 Сімейного кодексу України\~визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Суд виходить з того, що вжиття заходів щодо збереження сім`ї у цьому випадку не може дати позитивного результату, оскільки подальше спільне життя подружжя неможливе та є таким, що суперечило б інтересам сторін у справі та їх дітям, враховуючи обставини, що склалися у вказаному випадку, у зв`язку із чим позовні вимоги в частині розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач, у своїй заяві не ставить питання зміну прізвища. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Статтею 180 Сімейного кодексу України\~передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст. 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч.2 статті 182 СК України\~розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно статті 183 СК України\~частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. На цей час мінімальний розмір аліментів у зв`язку зі змінами у законодавстві не може бути меншим за 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Відповідно до\~Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік»,\~50% від прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років становить\~з 01 липня 2020 року \~1159,00 грн. З урахуванням постійного зростання цін на продукти харчування, ліки та речі першої необхідності, прожитковий мінімум забезпечує лише мінімальні потреби дитини. З огляду на ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка згідно\~Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»\~є обов`язковою для застосування національними судами, рішення суду повинне бути не тільки законним та обґрунтованим, але й справедливим. Вирішуючи питання про спосіб стягнення та розмір аліментів, які мають бути стягнуті у цьому випадку з відповідача на користь позивача, суд враховує позицію позивача щодо способу стягнення аліментів, зокрема те, що позивач просить стягнути аліменти в твердій грошовій сумі. Виходячи з того, що позивач разом із відповідачем повинні забезпечити дітям рівень життя, необхідний і достатній для їх нормального фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку; виходячи з рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини (ч. 1 ст. 141 СК України), враховуючи, що значні кошти витрачаються на продукти харчування, одяг, взуття, у випадку захворювання на ліки, суд вважає доведеними та такими, що підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідача на утримання спільних дітей аліментів у розмірі 2000 грн., щомісячно на кожну дитину, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стягнення аліментів в такому розмірі, суд вважає розумним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей у цьому віці. Визначений судом розмір аліментів з урахуванням знецінення коштів внаслідок інфляції, постійного подорожчання усіх груп товарів для дітей не є надміру високим і відповідає інтересам та потребам дітей. При цьому на підставі частини першої\~статті 191 СК України, стягнення аліментів необхідно присудити від дня пред`явлення позову до суду, тобто з 13 листопада 2019 року. Враховуючи те, що позивач була звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду з позовною заявою в цій частині, судовий збір в сумі 768 гривень 40 копійок, у відповідності до вимог статті 141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь держави. Позивач також, при зверненні до суду сплатила судовий збір в частині позовної вимоги щодо розірвання шлюбу, тому вказані кошти мають бути стягнуті з відповідача на її користь.

Outcome: approved