Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Селидівської територіальної громади про визнання права на спадщину. Позовні вимоги мотивовані тим, що 01 червня 2013 року помер батько позивача [PERSON]. Після його смерті залишилось спадкове майно, яке складається з житлового будинку № 10 по вул. Нова в м. Гірник Донецької області. Позивачем своєчасно було подано заяву про прийняття спадщини після смерті батька, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено, оскільки не надано оригінал правовстановлюючого документу на будинок. В отриманні дубліката договору дарування будинку позивачу було відмовлено. На підставі вищевикладеного позивач просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на будинок № 10 по вул. Новій в м. Гірник на земельній ділянці Гірницького міськвиконкому розміром 725 кв. м., після смерті [PERSON], який помер 01 червня 2013 року. Позивач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву з проханням розглядати справу без його участі. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про дату. час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав ідо суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, в якій зазначив, що просить ухвалити рішення на розсуд суду. Суд, дослідивши матеріали справи , приходить до наступних висновків. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця, до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до копії свідоцтва про народження І-АГ № 537390, виданого 06 січня 1969 року Орджонікідзевським райбюро ЗАГС м. Харкова, [PERSON] є донькою [PERSON]. 25 квітня 1991 року [PERSON] та [PERSON] уклади шлюб, після чого дружині присвоєно прізвище [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу ІІІ-ВЛ № 482704, виданого 25 квітня 1991 року Червонозаводським райбюро ЗАГС м. Харкова. Згідно із свідоцтвом про одруження І-НО № 145740, виданого 05 березня 2002 року Виконкомом Світлівської сільради Добропільського району Донецької області, 05 березня 2002 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], після чого дружині присвоєно прізвище Кулик. [PERSON] помер 01 червня 2013 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-НО № 726131, виданого 13 вересня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Добропільському району реєстраційної служби Добропільського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області. 29 листопада 2013 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Селидівського міського нотаріального округу [PERSON] із заявою про прийняття спадщини. 29 листопада 2013 року приватним нотаріусом Селидівського міського нотаріального округу [PERSON] заведено спадкову справу № 42/2013. Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.. 68 Закону України « Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа відповідного органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, та склад спадкового майна. Згідно підп.. 4.12. п. 4 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595, свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. Постановою приватного нотаріуса Селидівського міського нотаріального округу [PERSON] від 06.05.2017 року, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], оскільки документ про право власності на будинок № 10 по вул. Нова в м. Гірник наданий не був. Відповідно до ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до довідки КП « Селидівське БТІ» № 47 від 07 березня 2018 року , згідно реєстраційних даних станом на 01 січня 2013 року, будинок з усіма надвірними будівлями та спорудами за адресою: м. Гірник, вул.. Нова, 10, числиться за [PERSON], згідно договору дарування, посвідченого державним нотаріусом Другої Селидівської державної нотаріальної контори 04.05.1993 року за реєстровим № 814, зареєстрований у Селидівському БТІ 14.05.1993 року за р. № 308. На земельній ділянці розташовано ( згідно технічного паспорту 22 квітня 1993) : житловий будинок А-1 ( за зовнішнім заміром 58,6 кв. м.), сіни (19,7 кв. м.) а-1, погріб (6,0 кв. м.) а, л. кухня Б-1 ( 25,5 кв. м), тамбур б-1 ( 3,4 кв. м.), сарай В-1 ( 12,4 кв. м.), сарай Д-1 ( 23,4 кв. м.), убиральня У-1 ( 1,4 кв. м.), паркан N`, водопровід N. Загальна площа за внутрішнім заміром 61,4 кв. м., в т.ч. житлова 39,2 кв. м. Згідно з відповіддю Донецького обласного державного нотаріального архіву № 130/01-12 від 11 березня 2017 року, видати дублікат договору дарування житлового будинку, посвідченого 04 травня 1993 року за р. № 814 Другою селидівською державною нотаріальною конторою , не виявляється можливим, оскільки всі документи, прийняті на зберігання в Донецький обласний державний нотаріальний архів, залишилися в архівосховищах нотаріального архіву в м. Донецьку, доступ до яких відсутній. Як вбачається з копії довідки Відділу держгеокадастру у м. Селидовому Донецької області № 140 від 17.02.2017 року, станом на 01.01.2016 року земельна ділянка , розташована за адресою: м. Гірник, вул. Нова, 10, відповідно до державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями обліковується як землі запасу та землі, не надані у власність та постійне користування в межах населених пунктів ( які не надані у тимчасове користування). Згідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право власності на спадок видається за письмовою заявою спадкоємцями, які прийняли спадок в порядку встановленим цивільним законодавством; у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадок особа може звернутись в суд за правилами позовного провадження. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] належав житловий будинок з надвірними прибудовами, розташований за адресою: м. Гірник, вул. Нова, 10, Спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] є [PERSON], яка не має можливості підтвердити право власності крім як шляхом звернення до суду. З огляду на вищезазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок з надвірними прибудовами підлягають задоволенню. Разом з тим, позивачем до суду не надані документи, які підтверджують розмір земельної ділянки, на який розташований вищезазначений будинок з прибудинковими спорудами, тому в задоволенні даної вимоги позивача слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: partial