Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-17 00:00:00

Позивач [PERSON]\~звернулася до\~суду з\~позовом до\~відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 11.08.2011 між нею та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по Соснівському району міста Черкаси реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції, актовий запис №201. Від шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Зазначає, що протягом останніх чотирьох років сімейне життя між ними погіршувалося, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. У звязку з різними поглядами на шлюб та сімю в них часто виникали сварки. Переконана, що подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, а тому строк для примирення не потрібен. На даний час проживають окремо. Згоду про місце проживання та виховання дитини досягнуто. Після розірвання шлюбу син буде проживати з позивачкою. Питання про поділ спільного майна буде вирішуватись в окремому судовому порядку. На утримання сина бажає стягувати з відповідача аліменти, оскільки відповідач офіційно працевлаштований та отримує пенсію. На підставі викладеного просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 11.08.2011 у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по Соснівському району міста Черкаси реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції, актовий запис №201. Стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини усіх видів заробітків та доходів відповідача щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття. Після розірвання шлюбу залишити прізвище «Роботько». Судові витрати покласти на відповідача. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги про розірвання шлюбу та стягнення аліментів визнав та не заперечував проти їх задоволення. Пояснив суду, що між сторонами не досягнуто згоди лише в питанні виховання дитини та розподілі спільного майна. Враховуючи, що відповідач визнав позов, суд вважає можливим ухвалити рішення у підготовчому засіданні на підставі ч. 3\~ст. 200 ЦПК України. Враховуючи думку позивача та відповідача, дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, обєктивного та всебічного дослідження, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. 11 серпня 2011 року між сторонами укладений та зареєстрований шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по Соснівському району міста Черкаси реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-СР № 104697. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-СР №189483. На теперішній час сім'я фактично розпалася, оскільки подружнє життя між сторонами не склалося через різні погляди на життя. Шлюб між ними носить формальний характер. Розірвання шлюбу відповідатиме дійсній волі та особистим інтересам сторін. На момент розгляду справи перешкоди для розірвання шлюбу, визначені ст.110 СК України, судом не встановлені. Майновий спір з приводу розподілу спільного майна між сторонами буде вирішуватись в іншому процесі. Відповідно до ст.111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Разом з тим, суд вважає недоцільним надавати сторонам строк для примирення. Статтею 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, оскільки перебування її у шлюбі з відповідачем не ґрунтується на принципі вільного волевиявлення, а за таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи клопотання позивача, прізвище після розірвання шлюбу позивачу залишити [PERSON]. На теперішній час сторони проживають окремо, фактично не ведуть спільного господарства. Дитина проживає з позивачкою та потребує матеріального забезпечення. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Згідно статті 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до\~ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачем не надано суду жодних підтверджень щодо неможливості ним утримувати неповнолітніх дітей. При визначенні розміру аліментів, суд враховує те, що обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком матері і батька. Відповідно до\~Закону України «Про державний бюджет на 2018 рік» встановлений прожитковий мінімум для дітей віком до 06 років з 01.07.2018 по 30.11.2018 в розмірі 1\~559 грн., тому суд прийшов до висновку, що з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітнього сина необхідно стягнути аліменти в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Відповідно до ч.1\~ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] слід стягнути понесені нею судові витрати у вигляді судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду з позовом у розмірі 704,80 грн., що підтверджується квитанцією №16977887 від 20.07.2018 року. Також з відповідача [PERSON] на користь держави підлягає стягненню 704,80 грн. судового збору за вимогу про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, оскільки позивач при зверненні до суду з даною вимогою звільнена від сплати судового збору. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved