Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] селищної ради Котелевського району Полтавської області, в якому просить визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку площею 3,58 га, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території [PERSON] селищної ради Полтавської області, й до дня смерті належала [PERSON], яка померла 25.02.2001 року, на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 508775, виданого [PERSON] селищною радою Полтавської області 29.05.2001 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1652. Обґрунтовуючи свій позов тим, що вона стала спадкоємицею за законом на майно померлої матері [PERSON]. В теперішній час вона бажає оформити спадкове майно, яке складається із земельної ділянки площею 3,58 га, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території [PERSON] селищної ради Полтавської області і й до дня смерті належала на праві приватної власності [PERSON], яка померла 25.02.2001 року року. Але нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначене майно, оскільки спадкоємцем не було надано оригінал правовстановлюючого документа, який підтверджує право власності спадкодавця на вищевказане спадкове майно та рекомендовано звернутися до суду (а.с. 13). У попереднє судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася в установленому законом порядку. [PERSON] надала до суду заяву 27.07.2017 року в якій просить розгляд справи провести без її участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує повністю (а.с. 33). Представник відповідача [PERSON] селищної ради Котелевського району Полтавської області у попереднє судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку. [PERSON] селищна рада Котелевського району Полтавської області надала до суду листа від 28.07.2017 року, в якому просить розгляд справи провести без участі їх представника, зазначивши що позовні вимоги [PERSON] визнають в повному обсязі (а.с. 34). Третя особа - [PERSON] державна нотаріальна контора Полтавської області у попереднє судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася в установленому законом порядку, але надала до суду заяву від 26.07.2017 року, в якій просить розгляд справи провести без її участі, зазначивши що у прийнятті рішення покладається на розсуд суду (а.с. 29). Третя особа - відділ у [PERSON] районі Головного управління Держгеокадастру Полтавської області у попереднє судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися в установленому законом порядку, але надали до суду заяву від 27.07.2017 року, в якій просить розгляд справи провести без їхньої участі, зазначивши що у прийнятті рішення покладаються на розсуд суду (а.с. 30-32). У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Ч. 4 ст. 130 ЦПК України передбачає ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, системно дослідивши матеріали даної цивільної справи (а.с.1-34), вивчивши правові норми, що регулюють дані правовідносини приходить до переконання, що позовну заяву слід задовольнити повністю з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини [PERSON] є дочкою [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії I-КЕ № 252508, повторно виданим Відділом ДРАЦС [PERSON] РУЮ Полтавської області 03.03.2017 року (а.с. 9). 25 лютого 2001 року [PERSON] померла, про що свідчить свідоцтво про смерть серії 1-КЕ № 180530, видане виконкомом [PERSON] селищної ради 26.02.2001 року (а.с. 11). Відповідно до довідки № 657, виданої виконавчим комітетом [PERSON] селищної ради Полтавської області 03.02.2017 року вбачається, що гр. [PERSON], яка померла 25 лютого 2001 року, була зареєстрована за адресою: [INFO] (стара адреса: вул. Леніна, 224), смт Котельва Котелевського району Полтавської області. При цьому на час відкриття спадщини (25.02.2001 року) з [PERSON] за вищевказаною адресою були зареєстровані: дочка [PERSON] (я), онук [PERSON], онук [PERSON], онука - [PERSON] (а.с.12). Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу УРСР (1963 року) спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, повинен подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини або фактично вступити в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. [PERSON] державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу № 60/2017 щодо майна [PERSON] і донька [PERSON] являється єдиною спадкоємицею за законом після її смерті(а.с. 13). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкове майно складається із земельної ділянки площею 3,58 га, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території [PERSON] селищної ради Полтавської області, й до дня смерті належала [PERSON], яка померла 25.02.2001 року, на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 508775, виданого [PERSON] селищною радою Полтавської області 29.05.2001 року (а.с. 15). Як вбачається з листа про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 654/02-14 від 21.06.2017 року, до [PERSON] державної нотаріальної контори звернулася [PERSON] з метою оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом, на земельну ділянку. Але нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначене майно, оскільки спадкоємцем не було надано оригінал правовстановлюючого документа, який підтверджує право власності спадкодавця на вищевказане спадкове майно та рекомендовано звернутися до суду (а.с. 13). Як роз'яснено в п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування зі збереженням її цільового призначення, при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємців права на спадщину. Відповідно до змісту повідомлення завідувача [PERSON] державної нотаріальної контори Полтавської області № 762/01-16 від 26.07.2017 року, в провадженні знаходиться спадкова справа № 60/2017 на майно [PERSON], померлої 25.02.2001 року. Згідно матеріалів спадкової справи спадкоємцем є донька спадкодавця [PERSON], на підставі закону. Інформація про інших спадкоємців відсутня. Заповіти не посвідчувалися. Свідоцтва про право на спадщину не видавались (а.с. 29). Згідно з п. г ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. 08.02.2017 року відділом Держгеокадастру у [PERSON] районі Полтавської області було надано копію державного акта на право приватної власності на землю серії Р1 № 508775, виданого на імя [PERSON] [PERSON] селищною радою Полтавської області 29.05.2001 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1652 (а.с. 14). Згідно з ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Задовольняючи позовну заяву [PERSON] до [PERSON] селищної ради Котелевського району Полтавської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача [PERSON] державна нотаріальна контора Полтавської області, відділ у [PERSON] районі Головного управління Держгеокадастру Полтавської області, суд виходить із засад справедливості, добросовісності, виваженості, розумності відповідно до вимог ст. 3 ч. 1 п. п. 5, 6 Цивільного кодексу України. Підсумовуючи все вище викладене суд, вважає, що [PERSON] , як спадкоємець першої черги за законом на майно померлої матері [PERSON], дійсно має законне право на земельну ділянку 3,58 га, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території [PERSON] селищної ради Полтавської області. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові витрати позивачу присуджуються пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved