Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання останнього таким, що втратив право на користування житловим приміщенням. В обґрунтування заявлених вимог вказує на те, що їй на праві спільної часткової власності належить домоволодіння по [ADDRESS]. Окрім неї за даною адресою зареєстрований відповідач, як член сім'ї (син невістки), однак він в зазначеному будинку більше шести років не проживає та в добровільному порядку не з'являється для того, щоб знятися з реєстрації, тому просить визнати його таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме будинком [ADDRESS]. Позивач в судове засідання не з'явився, однак подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся судом належним чином, відзиву на позов не подав, про поважність причин неможливості прибуття його в судове засідання суд не повідомив. Тому суд вважає за можливе розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів та постановлення заочного рішення, оскільки, щодо заочного вирішення справи не заперечує позивач. Треті особи в судове засідання не з'явилися, з невідомих на те суду причин, хоча про день та час слухання справи повідомлялися судом належним чином. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: [PERSON] на праві спільної часткової власності належить 2/9 частки житлового будинку [ADDRESS], що підтверджується Свідоцтвом про право власності від 21.05.1986 року та Реєстраційним посвідченням від 04.02.1991 року. Згідно технічного паспорта виданого 29.07.2002 року на житловий будинок [ADDRESS]: 1/9 частка вказаного вище будинку належить [PERSON], 2/3 частка - [PERSON], та 2/9 частки [PERSON]. Відповідач - [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS], однак за даною адресою фактично не проживає, що підтверджується Актом комісії від 12.07.2018 року та довідкою №5699 від 17.07.2018 року виданих ДП «Наш дім3». Згідно письмових пояснень наданих гр. [PERSON], [PERSON] останні мешкають по [ADDRESS] та підтверджують, що відповідач [PERSON] в будинку, що належить позивачу не проживає більше одного року. Згідно ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Суб'єктами права приватної власності, згідно ст.325 ЦК України, є фізичні та юридичні особи. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 Цивільного кодексу України, яка передбачає право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. У разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права. У відповідності до вимог ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] не проживає в спірному житловому приміщенні більше року без поважних причин. За таких обставин суд приходить до висновку, що в даному випадку, мають місце порушення прав позивача відповідачем, які підлягають захисту, шляхом визнання відповідача [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме будинком [ADDRESS]. В силу ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved