Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-19 00:00:00

Позивач [PERSON], звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON], в обґрунтування якого зазначила, що з 14 липня 2007 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який зареєстрований виконкомом Смолянинівської сільської ради Новоайдарського району Луганської області, актовий запис № 1. Позивач в своїй заяві зазначила те, що їхнє сімейне життя з відповідачем не склалося у звязку з відсутністю спільних дітей. Спільне господарство не ведеться, подружні стосунки не підтримують, з 01 лютого 2017 року проживають окремо. Подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам. Просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. Позивач в судове засідання не зявилася, надала заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі (а.с. 24). Відповідач у судове засідання не зявився, надав заяву в якій прохає суд розглянути справу без його участі, строк для примирення просив не надавати, позовні вимоги визнав у повному обсязі (а.с. 30). Матеріалами справи встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб, серії І-ЕД № 047624 від 14 липня 2007 року, між позивачем та відповідачем, виконкомом Смолянинівської сільської ради Новоайдарського району Луганської області, зареєстровано шлюб, актовий запис № 1 (а.с. 4). Як вбачається із позовної заяви, сімейне життя між позивачем і відповідачем не склалося у звязку з відсутністю спільних дітей. Спільне господарство не ведеться, подружні стосунки не підтримують, з 01 лютого 2017 року проживають окремо. Подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам. Відповідно до ст. ст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз чоловіка і жінки, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 105 СК України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 СК України. Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, шлюб існує формально, суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати. У чинність ч. 2 ст. 115 Сімейного Кодексу України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Клопотань про зміну прізвища до суду не надходило. У чинність п. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного Кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved