Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], в якій просить продовжити їй - [PERSON], [INFO], строк для прийняття спадщини після смерті батька [PERSON], який помер 23 вересня 1996 року в сел. Котельва Полтавської області, терміном два місяці з дня набрання рішенням законної сили. Обгрунтовуючи позов тим, що своєчасно звернутися їй до нотаріуса перешкоджала юридична необізнаність, стан здоровя її та чоловіка, скрутне матеріальне становище. У відкритому судовому засіданні позивач [PERSON]позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить продовжити\~ їй строк для прийняття спадщини, пояснивши суду, що своєчасно звернутися до нотаріуса не змогла через юридичну необізнаність, стан здоровя та скрутне матеріальне становище. Також зазначила, що її обманули її близькі родичі мама та брати, щодо надання їй спадкового майна після смерті батька. При цьому, висловлювала суду свої субєктивні міркування та припущення з приводу позову, а також розповідала про обставини, які ніякого правового значення по даній цивільній справі взагалі не мають. Представник позивача [PERSON], яка діє на підставі ордеру та доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги (а.с. 101,102) у відкритому судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримала повністю, просить суд задовольнити позов з підстав викладених в позовній заяві та продовжити\~ строк для прийняття спадщини. Відповідач [PERSON]у відкритому судовому засіданні позовні вимоги позивача не визнав взагалі зазначивши суду, що позов безпідставний і не підлягає до задоволенню. Просить суд відмовити в задоволенні позову про продовження\~ строку для прийняття спадщини. Відповідач [PERSON]у відкрите судове засідання \~не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася в установленому законом \~порядку. [PERSON]надала до суду заяву від 05.02.2017 року з проханням розглядати справу без її участі, з позовом не згідна (а.с. 86). Третя особа державний нотаріус Котелевської державної нотаріальної контори [PERSON], у відкрите судове засідання \~не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася в установленому законом \~порядку. Державний нотаріус надав до суду заяву № 116/01-16 від 25.01.2017 року, з проханням розглядати справу без участі державного \~нотаріуса, у вирішенні даного питання покладається на розсуд суду (а.с 81). Третя особа [PERSON] у відкрите судове засідання \~не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом \~порядку. [PERSON] надіслав до суду заяву від 23.11.2016 року 04.03.2016 року з проханням розглядати справу без його участі, з позовом не згідний (а.с. 67, 68). Суд, системно дослідивши матеріали цивільної справи в їх сукупності, вивчивши правові норми, які регулюють дані правовідносини, заслухавши пояснення сторін та свідків, приходить до переконання, що у задоволенні позову слід відмовити повністю з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Виходячи із вимог ст. 5 ЦК України, до правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство, зокрема Цивільний кодекс Української РСР (в редакції 1963 року). Позивач [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON]) [PERSON]\~являється рідною дочкою [PERSON] та [PERSON], що підтверджується світлокопією свідоцтва про народження позивача (а.с. 10). [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON]) [PERSON], змінила прізвище після укладення шлюбу, що підтверджується світлокопією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 11). [PERSON] помер 23 вересня 1996 року, що підтверджується світлокопією свідоцтва про смерть серії 1-КЕ № 323228, виданим 05 серпня 2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Котелевського районного управління юстиції Полтавської області, про що зроблений відповідний запис в книзі реєстрації актів про смерть за № 172 (а.с.12). За загальним правилом, передбаченим статтею 549 Цивільний кодекс Української РСР (в редакції 1963 року), для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з змістом повідомленням державного нотаріуса \~Котелевської державної нотаріальної контори № 858/01-16 від 14.09.2016 року, позивачка пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті свого батька [PERSON], який помер 23 вересня 1996 року (а.с. 15). У даний час позивач не може прийняти спадщину, оскільки пропустив встановлений ст. 549 Цивільний кодекс Української РСР (в редакції 1963 року) шестимісячний строк для звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Згідно із змістом вимог ст. 550 Цивільний кодекс Української РСР (в редакції 1963 року) строк для прийняття спадщини, встановлений статтею 549 цього Кодексу, може бути продовжений судом, якщо він визнає причини пропуску строку поважними. Відповідно до змісту абз. 1 п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 червня 1983 року № 4 «Про практику розгляду судами України справ про спадкування», передбачений ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР (в редакції 1963 року) шестимісячний строк для прийняття спадщини може бути продовжений судом за заявою заінтересованої особи при доведеності поважної причини його пропуску. \~\~\~\~ Згідно розділу другого Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову\~\~практику розгляду цивільних справ про спадкування» судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична\~\~необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, що має юридичне значення для прийняття спадщини /наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Вирішуючи дану цивільну справу по суті, суд враховує всі обставини і оцінює всі отримані докази з точки зору законності та індивідуалізації. До посилання позивача на слабке здоровя, яке перешкоджало їй звернутися до нотаріуса в шестимісячний термін в 1996 році, не може бути взято судом до уваги, оскільки відповідно до наданих позивачкою медичних довідок (а.с. 17) в цей період вона відвідувала лікарів, і нічого їй не перешкоджало в цей період відвідати і нотаріуса подавши відповідну заяву про прийняття спадщини після смерті батька. До пояснень свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], суд відноситься критично, оскільки свідки не повідомляли про факти поважності причин пропуску шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини, а фактично прохали суд надати позивачці частину спадкового майна. Крім цього, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частину житлового будинку після смерті [PERSON] спадкоємцем стала його дружина [PERSON] в 1998 році. За таких обставин суд, вважає, що в даному випадку відсутні будь які поважні причини пропуску встановленого законом строку для подачі заяви про прийняття спадщини, а вимоги позивача містять в собі лише намагання в любий спосіб отримати право власності на нерухоме майно. Такий позов позивача на думку суду, заявлений лише формально не для продовження\~ строку для прийняття спадщини, а для набуття права власності в порядку спадкування, в обхід установленого нормами цивільного права порядку, і такий позов не може бути задоволений взагалі. З огляду на наведене вище суд вважає, що позивач повинен був використовуючи принцип диспозитивності надавати докази та обґрунтовувати свої позовні вимоги. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З огляду на наведене вище суд вважає, що позивач при розгляді справи у судовому засіданні не надав жодного обґрунтованого доказу наявності обставин повязаних з непереборними чи істотними труднощами, що перешкоджали\~ йому\~ в реалізації права на подання відповідної заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті батька, позивач не довів своїх позовних вимог, доказів не надав, як і не заявив про неможливість їх подання з незалежних від нього причин, що є його основним обовязком відповідно до засад змагальності процесу за ст. 10 ЦПК України. При цьому, суд створив усі умови для змагальності процесу, розяснював сторонам їх права і обовязки. Відповідно до змісту вимог ст. 75 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року)України позовна давність застосовується судом, арбітражем або третейським судом незалежно від заяви сторін, проте суд виходячи із вимог цивільно-процесуальних норм, правових норм цивільного права, рішень Верховного Суду України, вважає, що захисту підлягають порушені права, а оскільки права позивача не порушені, то і підстави застосовувати строк позовної давності відсутні. Враховуючи вище викладене, у суду є всі законні підстави, щоб відмовити у задоволенні позову [PERSON]\~ повністю, оскільки жодної поважної причини, пов'язаної з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій по прийняттю спадщини, зокрема по поданню заяви до нотаріуса про прийняття спадщини в строк передбачений ст. 549 Цивільний кодекс Української РСР (в редакції 1963 року), позивач не навів. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог позивача [PERSON]\~ до [PERSON],\~ [PERSON],\~ про продовження\~ строку для прийняття спадщини, треті\~ особи, які не заявляють\~ самостійних вимог на предмет спору Котелевська державна нотаріальна контора Полтавської області, [PERSON], суд виходить із засад справедливості, добросовісності, виваженості, розумності, відповідно до вимог норм цивільного права України. Відповідно до змісту вимог ст. 88 ЦПК України судові витрати позивачу не присуджуються. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed