Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що з відповідачем по справі зареєстрували шлюб 11 листопада 2006 року. За час подружнього життя у них народилося двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. Відповідач з 13 лютого 2015 року проживає окремо, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, не цікавиться їх станом здоров'я. Оскільки відповідач інших дітей не має, отримує мінливий дохід, стягнень по виконавчих документах у нього не проводилось, а тому просить стягнути з [PERSON] в її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 грн щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до досягнення дитиною повноліття. В судове засіданні позивач не з'явилася, подала заяву згідно якої викладені у позовній заяві вимоги підтримує в повному обсязі, справу просить розглянути у її відсутності. Відповідач [PERSON], будучи повідомленим належним чином про дату та час розгляду справи, повторно до суду не з'явився, не повідомивши про причину повторної неявки, заяви про розгляд справи у його відсутності не подавав. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно ч.4 ст. 169, ч.1 ст. 224 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив такі факти: Сторони - [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, зареєстрованому 11 листопада 2006 року, який розірвано 17 червня 2015 року, що стверджується рішенням Арцизького районного суду Одеської області № 2/492/295/15. За час перебування у шлюбі в сторін народилися діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], про що свідчать свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 09 березня 2007 року, та [NUMBER] від 26 серпня 2010 року видані Дорофіївською сільською радою Підволочиського району. У відповідності до довідки про склад сім'ї, виданої Підволочиською селищною радою 25 листопада 2016 року № 200 та акту обстеження житлово-побутових умов проживання від 25 листопада 2016 року [PERSON] зареєстрована та проживає в с.Дорофіївка Підволочиського району разом із батьками та дітьми: [PERSON], 2007 р.н., [PERSON], 2010 р.н. Чоловік [PERSON] за вказаною адресою проживає без реєстрації. В сім'ї створені належні умови для всебічного, психологічного розвитку та виховання дітей. Маються належні побутово-матеріальні умови для їх проживання. Санітарний стан житла задовільний. Відповідач добровільно коштів на утримання неповнолітніх дітей не надає, судом не встановлено ніяких доказів про те, що він за своїм станом здоров'я чи матеріальним становищем не може виконувати своїх обов'язків по утриманню дітей, хоч і не має постійного місця роботи. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька (ст.183 цього Кодексу) і (або) у твердій грошовій сумі (ст.184 цього Кодексу). Відповідно до вимог ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно п. 17 Постанови Пленуму «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року № 3 розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 року «Про виконавче провадження», він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Беручи до уваги необхідність врегулювання аліментних правовідносин, що виникли між сторонами на принципах справедливості, сумлінності і розумності, суд вважає, що заявлений позов [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей з урахуванням матеріального положення обох сторін, стану здоров'я дітей, слід задовольнити частково, шляхом стягнення із відповідача в її користь аліментів на утримання неповнолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі по 750 гривень щомісячно на кожну дитину, починаючи стягувати з 28 листопада 2016 року, до досягнення дитиною повноліття відповідно до ст. ст. 180, 184 Сімейного кодексу України.

Outcome: partial