Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-27 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, [PERSON] та стягнення з останнього аліментів на утримання малолітньої дитини [PERSON] [INFO]., посилаючись на те, що спільне життя не склалось через різні погляди на життя, шлюбні відносини припинені. Позивач зазначає, що відповідач в добровільному порядку не надає кошти на утримання дитини у зв»язку з чим просить стягнути з нього аліменти на утримання сина в розмірі ? частини усіх видів доходів. Позивач надала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує, справу просить слухати без її участі, строк для примирення не потрібен, після розірвання шлюбу просить повернути дівоче прізвище « Шевченко». Відповідач надав заяву, в якій просив справу слухати без його участі, позовні вимоги вимоги визнав частково, проти розірвання шлюбу не заперечував, зазначив, що строк для примирення не потрібен, аліменти визнав 1/4 частини доходу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково з наступних підстав: Сторони зареєстрували шлюб 22 вересня 2007 року. Від шлюбу мають сина [PERSON] [INFO] На даний час позивач і відповідач не підтримують шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть. За змістом положень ч. 1\~ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4\~ст. 56 СК України\~передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно до ч. 2 ст.\~104, ч. 3 ст.\~105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т. ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Таким чином, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, встановивши, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, суд задовольняє позов та розриває шлюб. Що стосується заяви позивача [PERSON] про повернення їй дівочого прізвища «Шевченко», суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно наданого свідоцтва про одруження дошлюбне прізвище позивача є «Дегтярьова», а відтак вимога щодо повернення дівочого прізвища «Шевченко» не ґрунтується на законі. Оскільки позивачка не виявила бажання на повернення їй дошлюбного прізвища, суд на власний розсуд вважає за доцільне залишити їй прізвище «Рильцева». При цьому суд розяснює позивачу право на зміну прізвища в порядку передбаченому «Порядком державної реєстрації зміни прізвища, власного імені та податкові громадянина України». Відповідно до свідоцтва про народження серії 1-ВЛ № 232371 від 01.03.2011р., [PERSON] народився 02.02.2011 року, його батьками є сторони у справі. Згідно довідки про склад сімї син проживає з позивачем, що відповідачем не спростовано. У звязку з чим, суд приходить до висновку, що дитина перебуває на утриманні у позивача по справі. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Факт звернення позивача до суду, підтверджує відсутність домовленості між сторонами по за судовим порядком питання щодо виплати відповідачу аліментів на утримання доньки. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька. При цьому мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що передбачено ч.2 ст. 182 СК України Згідно наданої відповідачем довідки, останній працює командиром відділення ГУ ДСНС України у Харківській області та його заробітна платня за останні шість місяців складає 41384,33 грн. Таким чином, суд у відповідності зі ст. 182 та ст.183 СК України, з урахуванням доходів відповідача, вважає за необхідне стягнути з нього на користь позивача аліменти, на утримання сина\~ у розмірі\~ 1/4 частина усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, починаючи з 29.09.2017р. до досягнення дитиною\~\~\~ повноліття. У відповідності до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, через що суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений останнім за подачу позовної заяви судовий збір в сумі 640 гривень. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню витрати у вигляді судового збору в розмірі 640 грн., оскільки позивач при зверненні у суд із позовом про стягнення аліментів був звільнений від сплати судових витрат. Враховуючи наведене, на підставі ст. ст. 110, 112, 114, 180-182, 183, 198, 199 СК України,

Outcome: partial