Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Вільшанської селищної ради Дергачівського району Харківської області, [PERSON], третя особа: відділ Держгеокадастру в Дергачівському районі Харківської області про встановлення факту спільного проживання та про визнання права власності на земельну ділянку, в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позову позивач [PERSON] посилається на те, що згідно державного акту на право приватної власності на землю серія Р2 № 763786, виданого 01.04.2003 року на підставі розпорядження Дергачівської районної державної адміністрації від 12 березня 2003 року № 70 земельна ділянка № 198 площею 6,2509 га (кадастровий номер 6322056200:00:000:0230) в межах згідно з планом, що розташована на території Вільшанської селищної ради, ТОВ « Вільне», належить [PERSON]. Землю передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 51. [PERSON] ([INFO]) помер 24.09.2003 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія 1-ВЛ № 412057, виданим Вільшанською селищною радою Дергачівського району Харківської області за актовим записом № 99. [PERSON] проживав разом з [PERSON] як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство, що підтверджується показаннями свідків та актом депутата від 21.02.2017 Вільшанської селищної ради Дергачівського району Харківської області. Спадщину після смерті [PERSON] прийняла [PERSON] (її бабуся), шляхом спільного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та шляхом вступу в фактичне управління спадковим майном. Згідно ст. 529 ЦК України 1963 року ( який діяв на той час), при спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги в рівних частинах є діти, подружжя та батьки померлого. Відповідно до ст. 548 ЦК України 1963 року, спадщина, яка була прийнята, визнається належною спадкоємцю з часу відкриття спадщини. Згідно з вимогами ст. 549 ЦК України 1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. [PERSON] померла 30 січня 2015 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія 1-ВЛ № 487060, виданим 02.02.2017, виконавчим комітетом Вільшанської селищної ради Дергачівського району Харківської області за актовим записом № 15. Її бабуся [PERSON] за життя подарувала відповідачу у справі [PERSON] житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований по пров. Карпівському № 15 смт. Вільшани Дергачівського району Харківської області. Стосовно земельної ділянки своєї волі не виявила, тому вона-позивач у справі, як особа, яка проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, претендує на вищевказану земельну ділянку. Позивач звернулася до нотаріуса з заявою про оформлення права на спадщину за законом, де їй було відмовлено у звязку з тим, що нею не підтверджено факт спільного проживання разом зі спадкодавцем. Відповідно до п.113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 07.07.1994 року, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину ( тим, які постійно проживали разом зі спадкодавцем, чи подавали заяву нотаріусу про прийняття спадщини). Згідно відповіді відділу Держгеокадастру у Дергачівському районі Харківської області 29-20.18-0.1-1511/2-17 від 02.03.2017 встановлено, що відповідно до запису № 51 Книги записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю громадян Харківської області Дергачівського району по Вільшанській селищній раді земельна ділянка площею 6,2509 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Вільшанської селищної ради, ТОВ « Вільне», земельна ділянка 198, перебуває у власності [PERSON], згідно державного акту на право приватної власності на землю серія Р2 № 763786 від 01.04.2003 року.. Згідно звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки площею 6,2509 га, кадастровий номер 6322056200:00:000:0230 за адресою: Харківська область Дергачівський район Вільшанська селищна рада ТОВ « Вільне», земельна ділянка № 198, наданого ТОВ « АГ «Ріелті» (ліцензія на проведення земле оціночних робіт серія АГ № 583136 від 24.03.2011) станом на 02.03.2017 становить 160870,00 грн. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, в поданій до суду заяві свій позов підтримала повністю, просила позов задовольнити. Розгляд справи просила проводити без фіксації технічними засобами, що суд вважає за можливе. Відповідачі у справі представник Вільшанської селищної ради Дергачівського району Харківської області, [PERSON] в судове засідання не зявилися, в поданих до суду заявах не заперечували проти заявленого позову, просили справу розглядати в їхню відсутність, без фіксації судового засідання технічними засобами, що суд вважає за можливе. Представник третьої особи у справі відділу Держгеокадастру в Дергачівському районі Харківської області в наданих до суду поясненнях вказав, що викладені у позові доводи підтверджені наявними у відділі матеріалами. Розгляд справи просили проводити у відсутність представника, що суд вважає за можливе. Суд, вивчивши надані суду докази, приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи, згідно державного акту на право приватної власності на землю серія Р2 № 763786, виданого 01.04.2003 року на підставі розпорядження Дергачівської районної державної адміністрації від 12 березня 2003 року № 70 земельна ділянка № 198 площею 6,2509 га (кадастровий номер 6322056200:00:000:0230) в межах згідно з планом, що розташована на території Вільшанської селищної ради, ТОВ « Вільне», належить [PERSON]. Землю передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 51. [PERSON] ([INFO]) помер 24.09.2003 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія 1-ВЛ № 412057, виданим Вільшанською селищною радою Дергачівського району Харківської області за актовим записом № 99. [PERSON] проживав разом з [PERSON] як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство, що підтверджується показаннями свідків та актом депутата від 21.02.2017 Вільшанської селищної ради Дергачівського району Харківської області. Спадщину після смерті [PERSON] прийняла [PERSON] ( бабуся позивачки ), шляхом спільного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та шляхом вступу в фактичне управління спадковим майном. Згідно ст. 529 ЦК України 1963 року ( який діяв на той час), при спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги в рівних частинах є діти, подружжя та батьки померлого. Відповідно до ст. 548 ЦК України 1963 року, спадщина, яка була прийнята, визнається належною спадкоємцю з часу відкриття спадщини. Згідно з вимогами ст. 549 ЦК України 1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. [PERSON] померла 30 січня 2015 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія 1-ВЛ № 487060, виданим 02.02.2017, виконавчим комітетом Вільшанської селищної ради Дергачівського району Харківської області за актовим записом № 15. Її бабус [PERSON] за життя подарувала відповідачу у справі [PERSON] житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований по пров. Карпівському № 15 смт. Вільшани Дергачівського району Харківської області. Стосовно земельної ділянки своєї волі не виявила, тому позивач у справі, як особа, яка проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, претендує на вищевказану земельну ділянку. Позивачка звернулася до нотаріуса з заявою про оформлення права на спадщину за законом, де їй було відмовлено у звязку з тим, що нею не підтверджено факт спільного проживання разом зі спадкодавцем. Відповідно до п.113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 07.07.1994 року, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину ( тим, які постійно проживали разом зі спадкодавцем, чи подавали заяву нотаріусу про прийняття спадщини). Згідно відповіді відділу Держгеокадастру у Дергачівському районі Харківської області 29-20.18-0.1-1511/2-17 від 02.03.2017 встановлено, що відповідно до запису № 51 Книги записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю громадян Харківської області Дергачівського району по Вільшанській селищній раді земельна ділянка площею 6,2509 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Вільшанської селищної ради, ТОВ « Вільне», земельна ділянка 198, перебуває у власності [PERSON], згідно державного акту на право приватної власності на землю серія Р2 № 763786 від 01.04.2003 року.. Згідно звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки площею 6,2509 га, кадастровий номер 6322056200:00:000:0230 за адресою: Харківська область Дергачівський район Вільшанська селищна рада ТОВ « Вільне», земельна ділянка № 198, наданого ТОВ « АГ «Ріелті» (ліцензія на проведення земле оціночних робіт серія АГ № 583136 від 24.03.2011) станом на 02.03.2017 становить 160870,00 грн. Згідно із ст.13 Конституції України Земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. У звязку з цим мені необхідно встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що моя бабуся [PERSON] проживала разом зі спадкодавцем [PERSON] , померлим 24.09.2003 року в смт. Вільшани як чоловік та дружина, без реєстрації шлюбу. Факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Встановлення факту не має бути пов'язано з наступним вирішенням спору про право, підвідомчого суду. Якщо при розгляді справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право, підвідомчий суду, або суд сам дійде висновку, що у даній справі встановлення факту пов'язано з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз'яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах (ч. З ст. 255 ЦПК України). Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Тому відразу розглядається справа про встановлення факту та визнання права власності, так як встановлення вищевказаного факту повязане зі спором про право. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 14 Конституції України встановлено, що Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Однією з таких законних підстав набуття права власності є спадкування. При таких обставинах, з урахуванням доказів, наданих по справі, а також спірних правовідносин між сторонами, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі . ст. 16, 1216-1218, 1220-1223,1225, 1261,1268, 1270 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 N 7 « Про судову практику у справах про спадкування»,

Outcome: approved