Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовну заяву обґрунтовує тим, що вона 29 грудня 2015 року зареєструвала шлюб з відповідачем по справі. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося, оскільки вони перестали розуміти один одного, ведуть різні бюджети, фактично припинили шлюбні відносини, проживають окремо. Позивач вважає, що збереження шлюбу є недоречним і неможливим, а призначення будь-яких строків для примирення недоцільним. Позивач [PERSON] просить суд шлюб між нею та відповідачем [PERSON] розірвати. Судові витрати покласти на відповідача. В судове засідання на розгляд справи позивач [PERSON] не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання на розгляд справи 28.11., 14.12., 29.12.2017 року не з'явився, про день, час та місце розгляду справи належним чином повідомлявся у встановленому законом порядку, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення. Причини неявки, суду не повідомив. Тому суд ухвалив заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 29 грудня 2015 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Березанського міського управління юстиції у Київській області (актовий запис № 189). Від спільного подружнього проживання сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя у позивача та відповідача не склалося, оскільки мають різні характери та погляди на життя. Шлюбні відносини не підтримують, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, наміру зберегти сім'ю не мають. Відповідно до ч. 3, ч. 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, а тому позов слід задовольнити. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судом встановлено, що при подачі позовної заяви до суду, позивачем згідно квитанції від 10 листопада 2017 року сплачено судовий збір в сумі 640,00 грн. (а.с. 1). Так як суд задовольняє позов повністю, судові витрати у справі складають 640,00 грн. судового збору та у відповідності до положень ст.ст. 133, 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в повному розмірі. Встановлені судом обставини підтверджуються: -ксерокопією паспорта [PERSON], [NUMBER] від 03 лютого 2016 року; -ксерокопією свідоцтва про шлюб [NUMBER] від 29 грудня 2015 року; -ксерокопією свідоцтва про народження [PERSON], [NUMBER] від 14 січня 2015 року; -довідкою №850 від 27 листопада 2017 року, виданою виконкомом Недрянської сільської ради Баришівського району Київської області про склад сім'ї; -іншими матеріалами справи.

Outcome: approved