Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Тернопільської міської комунальної лікарні швидкої допомоги про скасування головного лікаря Тернопільської міської комунальної лікарні швидкої допомоги за №44 від 30.03.2017 року про накладання дисциплінарного стягнення в вигляді оголошення догани лікарю інфекціоністу ТМКЛШД [PERSON]. На обґрунтування позовних вимог зазначає, що спірний наказ було винесено головним лікарем за відсутності буд- яких правових підстав оскільки жодної посадової інструкції позивачка, як лікар інфекціоніст ТМКЛШД, не порушувала, оглядала хвору [PERSON] як головний позаштатний спеціаліст інфекціоніст управління охорони здоровя Тернопільської ОДА, і не виконувала жодних обовязків при огляді хворої [PERSON] в статусі лікаря інфекціоніста ТМКЛШД, й при цьому хвора уже перебувала на стаціонарному лікуванні, а тому позивачка не була зобовязана здійснювати її повторну госпіталізацію. В судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримали та просять задовольнити з зазначених в позовній заяві підстав. Представники відповідача проти задоволення позовних вимог заперечили за безпідставністю, про що надали суду заперечення у письмовій формі. Заслухавши пояснення сторін, всесторонньо, повно та обєктивно дослідивши докази у справ, судом встановлено наступні обставини. [PERSON] працює в Тернопільській міській комунальній лікарні швидкої допомоги (по тексту «Лікарня») з 1980р.: на посаді лікаря-інфекціоніста інфекційного відділення по 2007р., з 2007р. по 04.12.2014р.-завідувачем цього ж відділення, з 05.12.2014р.- лікарем-інфекціоністом на 0,5 ст, по даний час. Одночасно, без виділення окремого робочого місця (кабінету), [PERSON] виконує обов'язки головного позаштатного спеціаліста-інфекціоніста управління охорони здоров'я Тернопільської ОДА з 2005 року. Наказ про склад головних позаштатних спеціалістів затверджений управлінням охорони здоров'я ОДА від 04,02.2015р. № 08-к. Діяльність, як лікаря-інфекціоніста «Лікарні», здійснюється відповідно до посадової інструкції, затвердженої головним лікарем (по тексту «Посадова інструкція»); як головного позаштатного спеціаліста інфекціоніста відповідно до Положення про головного позаштатного спеціаліста УОЗ ОДА, затвердженого наказом УОЗ оДА від 04.02.2015р. № 08-к (по тексту «Положення»). Судом встановлено, що наказом головного лікаря Лікарні № 44 від 30.03.2016р. позивачку притягнуто до дисциплінарної відповідальності и накладено стягнення у вигляді догани. Як зазначено у наказі, підставою для відповідальності послужило, на думку адміністрації «Лікарні», неналежне виконання [PERSON] функціональних обов'язків, передбачених Посадовою інструкцією. Порушення Посадової інструкції керівництво «Лікарні» вбачало в тому, що позивачка не поставила до відома завідуючу інфекційним відділенням про факт звернення на консультацію пацієнтки [PERSON] та не забезпечила її госпіталізацію. При цьому відповідач послався на те, що заступником головного лікаря з медичної частини [PERSON] було виявлено, що 23.03.2017 р. о 12.40 год. в приймальне відділення інфекційного корпусу ТМКЛПІД за скеруванням лікаря інфекційного відділення Залозецької лікарні на консультацію звернулася громадянка [PERSON], жителька с. Кудиківці Зборівського району з приводу підозри на ботулізм. У день звернення хвора консультована лікарем інфекціоністом [PERSON] та професором кафедри інфекційних хвороб [PERSON] Після огляду встановлено діагноз: клініка ботулізму (клінічно)? з офтальмоплегічним і фарингоплегічним синдромами легкої важкості. Дано рекомендації, взято кров на біопробу та подано термінове повідомлення. Рекомендовано лікування в інфекційному відділенні смт. Залізці, а при погіршенні стану -перевід узгодити з адміністрацією ТМКЛПІД. У наказі вказано, що даний діагноз та рекомендації взято із записів журналу обліку консультацій. Також встановлено, що 23.03.2017 року до позивачки, як до головного інфекціоніста області, скерована на консультацію лікарем-інфекціоністом Залозецької HP Л №2 Зборівського району хвора [PERSON]Є, 45 років, яка знаходилась на стаціонарному лікуванні в інфекційному відділенні вказаної лікарні з діагнозом: Ботулізм? ВД по змішаному типу. Дифузний зоб? 21.03.2017р. хвора оглянута неврологом Залозецької HP Л №2, виставлено діагноз: інтоксикаційний синдром нез'ясованого ґенезу. Хвора прибула власним транспортом. Для обстеження хворої та уточнення діагнозу [PERSON] було залучено професора кафедри інфекційних хвороб ТДМУ [PERSON] та проведено спільний огляд. За епідемічними та клінічними даними неможливо було виключити діагноз ботулізм (клінічно)? З офтальмоплегічним і фарингоплегічним синдромами, легкий перебіг. ВСД змішаного типу з астеноневротичним синдромом. Дифузний зоб. Протиботулінічна сироватка в «Лікарні» відсутня. Взято кров на біопробу і доставлено ДУ «Обласний лабораторний центр МОЗ України». Пацієнтці надана консультація як позивачкою, так й іншими спеціалістами та рекомендації щодо продовження лікування у медичному закладі, в якому вона його проходить. Зроблено запис в історії хвороби і в журналах консультацій приймального відділення та консультацій обласного спеціаліста - інфекціоніста з рекомендаціями продовження лікування стаціонарно за місцем попереднього лікування, а при необхідності - перевід узгодити з адміністрацією «Лікарні». Суд звертає увагу, що що пацієнтка [PERSON] скерована лікарем інфекційного відділення Залозецької НРЛ №2 на консультацію до позивачки [PERSON] , саме як до головного позаштатного спеціаліста-інфекціоніста УОЗ ОДА, а не лікаря інфекціоніста ТМКЛШД. Відповідно до п. 4.4 Положення на головного позаштатного спеціаліста УОЗ ОДА покладено обов'язок з організації лікувально-консультативної допомоги. Адміністрація «Лікарні» стверджує про те, що позивачка не виконала Посадової інструкції в частині обов'язку повідомляти завідуючого інфекційним відділенням про звернення пацієнтів, в даному випадку, хворої [PERSON] Відповідно до п. 4.4 Положення на головного позаштатного спеціаліста УОЗ ОДА покладено обов'язок з організації лікувально-консультативної допомоги. Адміністрація «Лікарні» стверджує про те, що позивачка не виконала Посадової інструкції в частині обов'язку повідомляти завідуючого інфекційним відділенням про звернення пацієнтів, в даному випадку, хворої [PERSON] Разом з тим про виконання обов'язків головного позаштатного спеціаліста інфекціоніста [PERSON] звітує перед УОЗ ОДА, Положення не передбачає звіту перед завідуючим інфекційним відділенням «Лікарні» про факт звернення пацієнтів за консультаціями згідно направлень інших медичних установ області (інфекційних відділень районних лікарень). Щодо тверджень керівництва «Лікарні», що позивачка не забезпечила госпіталізацію хворої, то слід зазначити, що [PERSON] на момент звернення за консультацією уже знаходилась на стаціонарному лікуванні в інфекційному відділенні Залозецької НРЛ №2. В судовому засіданні позивачка пояснила, що необхідності переведення хворої в інфекційне відділення «Лікарні» [PERSON] та інші спеціалісти, які її оглядали того дня, не вбачали. Згідно зі ст. 147 КЗпП України, дисциплінарне стягнення може бути застосоване до працівника лише у випадку порушення ним трудової дисципліни. Із огляду на викладене суд зазначає, що наказ № 44 від 30.03.2016р. є безпідставним, оскільки [PERSON] не вчиняла жодних дисциплінарних проступків, саме як лікар інфекціоніст ТМКЛШД, не порушувала трудової дисципліни та належним чином і в повному об'ємі виконувала всі свої посадові обов'язки, визначені Положенням та Посадовою інструкцією позаштатного консультанта управління охорони здоровя Тернопільської ОДА: *Нею була надана пацієнтці [PERSON] адекватна консультативна медична допомога і здійснені відповідні організаційні заходи, а саме: до обстеження хворої залучено професора [PERSON] і відповідно до стану здоров'я та згоди пацієнтки визначено продовження лікування уЗалозецькій НРЛ №2, *Стан здоров'я пацієнтки не погіршився. *Консультація пацієнтці [PERSON]Є, надавалась позивачкою як головним позаштатним спеціалістом УОЗ ОДА відповідно до скерування Залозецької НРЛ №2 . Окремо суд наголошує, що твердження позивачки, що остання 23.03.2017 року о 12 годині 40 хвилин оглядала хвору [PERSON] саме як головний позаштатний спеціаліст УОЗ ОДА, додатково стверджується: змістом Графіку робочого часу інфекційного відділу ТМКЛШД за березень місяць 2017 року, в графі 3 котрого за 23.03.2017 року зазначено годину початку та закінчення робочого часу позивачки, як лікаря інфекціоніста лікарні з 08 години 00 хвилин до 11 години 35 хвилин, а огляд [PERSON] було проведено о 12 годині 40 хвилин; оглянутої в судовому засіданні 17.08.2017 року медичної карти стаціонарного хворого [PERSON], а саме записів за 23.03.2017 року, згідно змісту яких (останній абзац зворотної сторони шостого аркуша) лікарем Залозецької лікарні направлено хвору на консультацію до обласного позаштатного інфекціоніста [PERSON] та огляд хворої цього ж дня (аркуш сьомий) саме обласним інфекціоністом [PERSON] спільно з професором [PERSON] Окрім цього з титульної сторінки медичної карти стаціонарного хворого [PERSON] вбачається, що остання 20.03.2017 року уже була влаштована на стаціонарне лікування з днем виписки 24.04.2017 року, пробувши на стаціонарному лікування чотири ліжко дні. Стаття 149 КЗпП України передбачає, що до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. При обранні виду стягнення власник або уповноваженій! ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку, заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок. : попередню роботу працівника. Будь-яких належних та допустимих доказів, що свідчили б про порушення [PERSON] обов'язків працівника, визначених ст. 139 КЗпП України, відповідач суду не надав, хоча обовязок доказування покладається на кожну із сторін спору. Також суд зауважує, що адміністрацією «Лікарні» порушено порядок накладення дисциплінарного стягнення на позивачку з огляду на наступне. Як зазначалося вище, ст. 149 КЗпП України передбачає обов'язок власника або уповноваженого ним органу зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. Позивачка стверджує, що такої вимоги керівник «Лікарні» не висловив [PERSON]А, і впродовж 23.03.2017р. по 30.03.2017р. позивачку не викликали в кадровий або інші підрозділи «Лікарні» з вимогою надання письмового пояснення, хоча в оспорюваному наказі є вказівка на акт про відмову від дачі письмових пояснень лікаря інфекціоніста [PERSON] від 24.03.2017р

Outcome: approved