Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розмірів аліментів стягнутих за рішенням суду. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що відповідно до рішення Софіївського районного суду Дніпропетровської області по справі № 2-1202 від 26.10.2010 року з відповідача на її користь, на утримання їх дитини - [PERSON], [INFO], стягнуто аліменти у розмірі 500,00 гривень щомісячно, починаючи з 23 вересня 2010 року до досягнення сином повноліття. Позивач до зали судового засідання не з'явилася, надала суду заву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином в порядку, встановленому п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України, не повідомив причини неявки, відзиву не надав. Згідно вимог ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з'явився в судове засідання, не повідомив причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно зясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, приходить до висновку про задоволення позову за таких підстав. Відповідно до виконавчого листа по справі № 2-1202 від 26.10.2010, який виданий Софіївським районним судом Дніпропетровської області вбачається, що на користь [PERSON] [INFO] з відповідача [PERSON], [INFO] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 500,00 гривень щомісячно, до досягнення дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня пред'явлення позову, тобто з 23 вересня 2010 року (а.с.12) Згідно свідоцтва про народження серії І-КИ № 138814 від 01.08.2007 року, видане Саксаганським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровській області, [PERSON] народився 18 липня 2007 року і його батьком зазначено відповідача по справі [PERSON] ( а.с.9). Відповідно до рішення Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 26.10.2007 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.11). Згідно довідки виданої власнику [PERSON], [INFO], яка зареєстрована за адресою: [INFO] в тому, що її сім'я складається з одного чоловіка: [PERSON], [INFO] (а.с.10). Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини ( аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і ( або) у твердій грошовій сумі ( с. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів на інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи, щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками. Суд може змінити за позовом платника або одержувача аліменти у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Враховуючи приписи ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Сімейний кодекс Українипередбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3ст. 181 СК України).Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до вимог ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2013 року у справі № 6-143 цс13. Судовим розглядом вставлено, що розмір аліментів, визначений рішенням Софіївського районного суду Дніпропетровської області в розмірі 500,00 гривень з відповідача щомісячно, не забезпечує належного утримання дитини, навіть на рівні мінімально встановленого законодавством. Частина 2 ст. 182 СК України встановлює, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Так, відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» прожитковий мінімум на дітейвіком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. Отже, визначений раніше, за рішенням суду розмір аліментів на утримання [PERSON], [INFO] в розмірі 500,00 гривень щомісячно, порушує його права на належне утримання від батька. З урахуванням постійного зростання цін на продукти харчування, ліки та речі першої необхідності, вказаний прожитковий мінімум забезпечує лише мінімальні потреби дитини, а не достатні для повноцінного її розвитку. Дитина у будь-якому випадку повинна бути захищена та отримувати належне утримання від батьків, що гарантовано як нормамиСК України, так і ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, згідно з якою держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду. Крім того, за імперативними вимогами частини шостої статті 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, у тому числі судового збору (частина першастатті 133 ЦПК України), з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли..

Outcome: approved