Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою про визнання за нею права власності на спадкове майно. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що [INFO] помер її батько [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді Ѕ частини будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] та земельної ділянки площею 4,880 га, розташованої на території Максимільянівської сільської ради, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Спадкоємцями першої черги після смерті батька є позивач в справі та її мати - дружина померлого - [PERSON] . На день смерті батька вони з матір`ю проживали разом з ним, таким чином прийняли спадщину шляхом сумісного проживання. В червні 2019 року позивач звернулась до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину, однак їй було відмовлено, оскільки її мати протягом. На теперішній час мати від прийняття спадщини відмовляється на її користь. З зазначених підстав просить визнати за нею право власності на спадкове майно. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи в її відсутність, вимоги, викладені в заяві, підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідачв судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги визнала в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечувала. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, не подав відзив на позов, як то передбачає ст. 280 ЦПК України, у суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, а тому, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з підстав, зазначених позивачем у позовній заяві. Так, відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] помер [INFO] в с. Георгіївка Мар`їнського району Донецької області у віці 45 років (а.с.13). Згідно копії договору купівлі-продажу, посвідченого 12.03.1993 року Мар`їнською державною нотаріальною конторою за р. № 388, [PERSON] є власником Ѕ частини житлового будинку з надвірними побудовами, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Згідно листа № 06/607 від 01.08.2019 року, виданого РКП «Мар`їнське БТІ», право власності на Ѕ частину будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] не зареєстровано. На земельній ділянці за вказаною адресою розташовані: Ѕ частина житлового будинку «А-1» (квартира № 2 ) з прибудовами «аІІІ-1» і «аІV-1» загальною площею 71,0 кв.м, в тому числі житловою 46,7 кв.м та господарські будівлі і споруди: літня кухня-сарай «К-1» з погрібом «кп», сараї «Л-1», «М-1», вольєр «Н-1», гараж-сарай «Р-1», сарай «С-1», літній душ «Т-1», вбиральня «У-1», навіси «Ф-1», «Х-1», вигрібна яма «ц», свердловина «ч» з оглядовим колодязем «ш», ворота № 3, паркани № 4, № 5, № 6, хвіртка №7, вимощення ІІ (а.с.5). Згідно копії державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ДН № 015758, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 4.880 га, розташованої на території Максимільянівської сільської ради, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.12). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] народилась [INFO] , батьками якої зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с.14). Згідно довідки № 1486/02-21 від 10.09.2019 року, виданої виконкомом Максимільянівської сільської ради, на день смерті [PERSON] , померлого [INFO] за адресою: [ADDRESS] , крім нього були зареєстровані члени його родини: дружина: [PERSON] , 1970 року народження, донька [PERSON] , 1990 року народження. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. З матеріалів справи вбачається, що позивач відповідно до ст. 1261 ЦК України є спадкоємицею першої черги, на момент смерті батька проживала разом із ним, а тому вважається такою, що прийняла спадщину після смерті батька. Викладені обставини дають суду підстави для визнання за позивачем права власності на спадкове майно. Згідно із п.15.5 ч.1 Перехідних положень Розділу ХІІІ ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду. На підставі викладеного, у відповідності зі ст.ст. 263-265, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 1261, 1268 ЦК України, суд

Outcome: approved