Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що з відповідачем вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 05 вересня 1992 року. Від шлюбу мають двох дітей - синів [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Спочатку їх сімейне життя складалося добре, проте з середини 2014 року вони не проживають разом, шлюбні відносини між ними фактично призупинились та вже тривалий час вони не проживають разом, не спілкуються, у кожного з них своє окреме життя та свої інтереси. Подружні відносини з відповідачем не склались внаслідок того, що у відповідача свої погляди на життя, будь-яких дій, які б свідчили про його бажання повернутися до родини та стати на шлях виправлення, відповідач не робить. Вони проживають окремо, спору з питань поділу майна не мають. Примирення між ними неможливе. Вважаючи, що відновлення та збереження шлюбу неможливе, просить суд їх шлюб з відповідачем розірвати. Позивач до судового засідання не з`явилася, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, надавши до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, наполягає на задоволенні позовних вимог, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач до судового засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідно до ст.280 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити по справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання, не повідомив причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстровано 05 вересня 1992 року Димитровським відділом ЗАГСу Донецької області, актовий запис № 315 (а.с. 10). Сторони мають двох повнолітніх дітей, що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с.7). Із позовних вимог позивача вбачається, що вона не бажає відновлювати сімейні стосунки та зберегти сім`ю, вважає, що збереження шлюбу суперечить її особистим інтересам. Відповідно до ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 цього Кодексу. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлені фактичні взаємовідносини подружжя, які не дають підстав вважати, що збереження шлюбу між ними можливо. Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач висловила своє бажання залишити шлюбне прізвище, вказавши це у своїй заяві про розгляд справи без її участі. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені нею судові витрати зі сплати судового збору в сумі 768,40 грн. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved