Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину, в якій вказала, що з відповідачем зареєструвала шлюб 24.07.2010 року від якого народилась дочка [PERSON], [INFO]. Відповідач більше 5 років знаходився в місцях позбавлення волі, на даний час звільнився, проте матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Просить суд стягнути з відповідача на її користь на утримання дочки [PERSON], [INFO], аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1200,00 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня подачі заяви. Позивач та представник позивача в судове засідання не з'явилися, надали до суду заяву про розгляд справи без їх участі, просили задовольнити позов у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов до суду не направляв. Згідно з частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Як вказано в ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України. Частиною 1 ст. 184 СК України встановлено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, зокрема, свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] від 24.11.2010 (а.с.6), що сторони мають одну неповнолітню дитину: дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з матір'ю та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Ємчиської сільської ради Миронівського району Київської області № 93 від 27.09.2018 (а.с.7). З довідки Комунального закладу Ємчиської загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів ім. К. Панікарського Миронівської районної ради Київської області № 39 від 27.09.2018 вбачається, що [PERSON] дійсно навчається у 2 класі Комунального закладу Ємчиській загальнооствітній школі І-ІІ ступенів ім.К.Панікарського з 01.09.2017 року по даний час (а.с.9). Статтею 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Вимога про стягнення аліментів на дитину може бути подана до суду протягом усього строку існування права на утримання, тобто до досягнення дитиною повноліття. За загальним правилом аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня подання позову на майбутнє. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, причому обов'язком особистим, індивідуальним, який не залежить від віку батьків. Проживання батьків окремо від дитини не звільняє їх від обов'язків щодо дитини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач сама не може утримувати дитину та нести одноособово витрати, пов'язані з її вихованням, а тому з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання та виховання дочки [PERSON] у твердій грошовій сумі, оскільки відповідач не має стабільного офіційного доходу, що знайшло своє підтвердження в судовому засіданні. Крім цього, відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне покласти на відповідача сплату витрат на судовий збір в сумі 768,40 грн. на користь держави.

Outcome: approved