Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Згідно позовної заяви позивач [PERSON] зазначає про те, що з відповідачем [PERSON] перебуває у шлюбі, який був зареєстрований 9 вересня 2007 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Демидівського районного управління юстиції Рівненської області, актовий запис № 41. Від шлюбу спільних з відповідачем дітей не мають. Від першого шлюбу вона має сина [PERSON], [INFO]. З відповідачем спільне життя не склалося, оскільки мають різні погляди на життя та різні характери. Розлад у сімї носить систематичний, тривалий характер. Почуття любові та поваги один до одного втрачено, і як результат шлюбних відносин понад один місяць не підтримують. Вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам. З вказаних підстав у позовній заяві позивач [PERSON] просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], що був зареєстрований 9 вересня 2007 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Демидівського районного управління юстиції Рівненської області, актовий запис № 41, а після розірвання шлюбу залишити позивачеві право іменуватися прізвищем - [PERSON]. У підготовче засідання позивач [PERSON] не зявилася. Під час підготовчого засідання представник позивача [PERSON] адвокат [PERSON] позовні вимоги позивача підтримав, з підстав вказаних у позовній заяві, просив позовні вимоги позивача задовільнити. Відповідач [PERSON] у підготовчому засіданні позовні вимоги позивача визнав. Відповідачеві [PERSON] в судовому засіданні роз'яснено наслідки визнання позовних вимог. Суд, заслухавши представника позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту ЦПК України) у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем [PERSON] позовних вимог не встановлено. Ч. 1 ст. 82 ЦПК України передбачає, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. В силу вимог ч. 3, ч. 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому\~статтями 206,\~207 цього Кодексу. Згідно Свідоцтва про шлюб серії 1-ГЮ № 028276 (а.с. 4) сторони по справі зареєстрували шлюб 9 вересня 2007 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Демидівського районного управління юстиції Рівненської області, актовий запис № 41. Від шлюбу спільних дітей не мають. В силу вимог ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України (далі по тексту - СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Стаття 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачає, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. В судовому засіданні встановлено, що сторони не бажають зберегти шлюб, наполягають на його розірванні. Шлюбні відносини між сторонами припинені, а тому суд, на підставі статті 112 СК України, приходить до висновку про розірвання шлюбу між сторонами, оскільки встановлено, що подальше збереження шлюбу суперечить їх інтересам, що має істотне значення. Розірвання шлюбу між сторонами по справі не буде суперечити інтересам відповідача. Спорів між сторонами про поділ майна, на час розгляду справи, немає. Відповідно до ст. 113 СК України \~особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача [PERSON] про розірвання шлюбу та залишення права після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем [PERSON]. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України понесені позивачем судові витрати, що становлять 640,00 гривень судового збору, сплаченого на час подання до суду позивачем позовної заяви, суд покладає на відповідача [PERSON], оскільки понесення таких витрат позивачем [PERSON], підтверджено документально (а.с. 1). Підстав для звільнення відповідача [PERSON] від сплати судового збору не встановлено. У позовній заяві позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, посилалась на положення ст.ст. 105, 110, 113 СК України. Застосування вказаних правових норм при вирішенні справи, суд вважає обґрунтованим. Відповідно до ст.ст. 105, 109, 112-114 Сімейного кодексу України, ст.ст. 197, 206, 258, 259, 265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

Outcome: approved