Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до відповідачки [PERSON] про визнання її такою, що втратила право користування жилим приміщенням квартирою №14, що по вул.Корольова, 2 в м.Бережани Тернопільської області. В обгрунтування позовної заяви зазначила, що відповідачка по справі є її дочкою, яка у листопаді 2014 році виїхала на роботу закордон, де на даний час постійно проживає і в її квартирі не появляється. У зв?язку із формальною реєстрацією відповідачки у квартирі позивачки, вона (позивачка) позбавлена можливості отримати житлово-комунальну субсидію. В подальшому позовні вимоги уточнила та просила вважати вірним прізвище відповідача не «Вартовик», а «Вартовник». У судове засідання позивач [PERSON] не з?явилася. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] у вступному слові дав пояснення, аналогічні змісту позовної заяви. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про час, день та місце слухання справи; відзив на позовну заяву не подала. Електронним зв?язком подала заяву, в якій вказала, що не заперечує щодо позову, оскільки не проживає у квартирі матері вже більше чотирьох років, справу просила розглянути у її відсутність. Суд, заслухавши представника позивача, взявши до уваги фактичне визнання позову стороною відповідача, пояснення свідків та дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини. Позивачка [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. Відповідачка [PERSON] зареєстрована у квартирі позивачки з 27 липня 2010 року, але фактично не проживає в ній останні 4 (чотири) роки. Факт відсутності відповідачки протягом останніх чотирьох років у квартирі [PERSON] по вул.Корольова, 2/14 в м.Бережани Тернопільської області підтвердили також допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] Згідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік. Частиною 4 ст.206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийняття визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до положень ч.1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Як вбачається із заяви відповідачки [PERSON] вона фактично визнає позовні вимоги, оскільки не заперечує щодо їх задоволення та підтверджує факт своєї відсутності у квартирі матері понад 4 (чотири) роки. У суду не виникло обґрунтованого сумніву як щодо достовірності обставин, визнаних стороною відповідача, так і щодо добровільності їх визнання, і таке визнання знайшло своє відображення у заяві відповідача по суті справи. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідачка втратила право користування жилим приміщенням, добровільно залишивши жиле приміщення і без поважних причин в ньому не проживаючи більше року, що відповідно до вимог\~ст.\~405\~ЦК України дає суду підстави для визнання її такою, що втратила право користування квартирою №14 у житловому будинку №2 по вул.Корольова в м.Бережани Тернопільської області. Відповідно п. 2 ч. 1\~ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється органом реєстрації на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову. На підставі наведеного,

Outcome: approved