Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 25 січня 1997 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований відділом РАГС Томаківського районного управління юстиції в Дніпропетровській області, актовий запис № 2. Від шлюбних відносин вони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Під час шлюбу вона, діти та чоловік спільно проживали в будинку за адресою: [ADDRESS]. Одруження з відповідачем виявилося невдалим. Протягом сумісного життя дедалі частіше між нею та чоловіком виникали непорозуміння, що спричиняло повсякденні сварки, навіть через незначні дрібниці, створюючи психологічно нездорову атмосферу в сім'ї, внаслідок чого їх подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити її інтересам. В зв'язку з цим в квітні 2013 року вона припинила з відповідачем шлюбні стосунки і перестала вести спільне господарство та спільне проживання. Вона разом з донькою переїхала проживати до своїх батьків в с.Володимирівку. Примирення з відповідачем неможливе. Спроби збереження сім'ї вважає недоцільними, оскільки факт її існування лише формальний. Тривалий час вона та її чоловік живе кожен своїм особистим життям. Подальше сумісне життя і збереження шлюбу буде протирічити їх інтересам і інтересам дітей. Дочка [PERSON] проживає разом з нею. Спори щодо поділу спільного сумісного майна між ними відсутні. Шлюб вона розриває вперше. Сторони у судове засідання не з'явилися, але подали письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, при цьому позивач наполягає на позовних вимогах, а відповідач проти позову не заперечує та повністю згоден з ним. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 25 січня 1997 що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], виданим відділом РАГС Томаківського районного управління юстиції в Дніпропетровській області, актовий запис № 2. Сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження, виданими відповідно 12 серпня 1997 року Володимирівською сільською радою Томаківського району та 18 листопада 2004 року відділом РАЦС Томаківського районного управління юстиції. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 СК України. Окрім того, частиною 8 ст. 235 ЦПК України передбачено, що у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається Тому суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню, позивач наполягає на розірванні шлюбу та відповідач не заперечує, при цьому позивач не зазначила у заяві про бажання щодо зміни прізвища, тобто прізвище залишається «[PERSON]». Статтею 115 Сімейного Кодексу України передбачено, що документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі викладеного та

Outcome: approved