Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON], про визнання права власності на нерухомого майна, посилаючись на те, що після смерті [PERSON], яка померла 11.01.2011 року залишилося спадкове майно, а саме: будинковолодіння розташоване по вулиці Гагаріна, 34 та будинковолодіння розташоване по вул. Польова 22 в с. Топорівці Новоселицького району Чернівецької області. Після смерті [PERSON] спадщину прийняв позивач [PERSON], так як вступив в управління та володіння спадковим майном та подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Також відповідно до рішення Новоселицького районного суду Чернівецької області від 07.02.2013 року по справі № 2-182/2013 рік визнано за позивачем право власності на будинковолодіння розташоване по вулиці Гагаріна, 34 в с. Топорівці Новоселицького району Чернівецької області. Позивач не може оформити право власності на спадкове майно, а саме господарство за адресою с. Топорівці вул. Польова 22 Новоселицького району Чернівецької області у звязку з тим, що померла під час життя не оформила правовстановлюючі документи на дане спадкове майно. На підставі зазначеного просить суд визнати [PERSON], право власності на господарство, розташоване в с. Топорівці, по вул. Польова № 22, Новоселицького району Чернівецької області, як за спадкоємцем за законом після смерті [PERSON], яка померла 11 січня 2011 року, яке складається з житлового будинку літ. «А», вбиральні літ. «Б», колодязя №1, огорожні № 2-3. В судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримав в повному обсязі та надав пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не зявилася, про причини своєї неявки суд не повідомила, хоча була повідомлений про день, місце та час розгляду справи належним чином про що є відомості в матеріалах справи, а тому суд вважає за можливе розглядати справу за її відсутності. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги позову підлягають до задоволення. Судом встановлено, що станом на 01.07.1990 року по 15.04.1991 року домогосподарство, що знаходиться по вулиці Польова, 22 в с. Топорівці Новоселицького району Чернівецької області відносилося до категорії колгоспних дворів, в якому проживала [PERSON], що підтверджується довідкою сільської ради № 653 від 06.08.2015 (а.с. 14). Відповідно до ст.ст. 120, 123 ЦК УPCP, [PERSON] як голова колгоспного двору має право на все домоволодіння, яке відносилось до майна колгоспного двору та збереглося по теперішній час. Судом встановлено, що 21 травня 1993 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 9). Під час свого життя [PERSON], а саме 15.12.1986 року склала заповіт (а.с.8) відповідно до якого заповіла [PERSON] все своє майно, яке розташоване за адресою вул. Польова, 22 в с. Топорівці Новоселицького району Чернівецької області, яка як спадкоємець за заповітом своєчасно прийняла спадщину, оскільки вступила в управління та володіння спадковим майном, що підтверджується довідкою сільської ради № 656 від 06.08.2015 року (а.с. 10). Судом також встановлено, що 11 січня 2011 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.6). Після її смерті залишилося спадкове майно, а саме: будинковолодіння розташоване по вулиці Гагаріна, 34 та будинковолодіння розташоване по вул. Польова 22 в с. Топорівці Новоселицького району Чернівецької області. Після смерті [PERSON] спадщину своєчасно прийняла позивач [PERSON] як спадкоємець по закону першої черги, оскільки 15 квітня 2011 року подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (а.с. 15). Відповідно до рішення Новоселицького районного суду Чернівецької області від 07.02.2013 року по справі № 2-182/2013 за позивачем визнано право власності на будинковолодіння що розташоване по вулиці Гагаріна, 34 в с. Топорівці Новоселицького району Чернівецької області (а.с. 16). Однак нотаріусом позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину, у звязку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно, а тому право власності, згідно ст. 392 ЦК України, може бути визнано лише в судовому порядку. Згідно заяви відповідача поданої до нотаріальної контори, остання вказала, що спадкове майно вона не прийняла та на нього не претендує (а.с. 60), що в свою чергу не порушує прав та інтересів інших осіб, оскільки лише сторони є спадкоємцями майна померлої. На підставі наведеного, суд вважає, що вимоги позову підлягають до задоволення в повному обсязі. Відповідно до вимог ст.ст. 328, 392 ЦК України, ст.ст. 120, 123 ЦК УРСР,

Outcome: approved