Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-10 00:00:00

Позивач [PERSON], звернулася до суду з позовом про визнання за нею права власності на 1/2 житлового будинку та господарських споруд, які знаходиться в [ADDRESS]. Позовні вимоги мотивує тим, що вона оформила право власності по заповіту тільки на 1/2 частину житлового будинку та господарських споруд, які знаходиться в [ADDRESS], після смерті [PERSON] На іншу частину цього майна вона не може отримати свідоцтво оскільки [PERSON] хоча фактично і прийняв спадок після смерті своєї матері [PERSON], про що зазначено в Ухвалі апеляційного суду Івано-Франківської області від 06.06.2014 року, але у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів на дане майно нотаріус їй відмовив у видачі свідоцтва на цю частину спадкового майна. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав даний позов та просив його задовольнити. Представник відповідача Котиківської сільської ради Макарук Д.М., подав заперечення проти даного позову. В судовому засіданні просив відмовити в задоволенні даного позову, оскільки вважає, що спірна частина майна має належати дітям померлого [PERSON], а не перейти по заповіту до [PERSON] Третя особа без самостійних вимог, приватний нотаріус [PERSON], ствердив в судовому засіданні, що він дійсно видав свідоцтво про право власності тільки на 1/2 житлового будинку та господарських споруд, які знаходиться в [ADDRESS], по заповіту на ім'я [PERSON], після смерті [PERSON], а на іншу відмовив. Ствердив, що померлий [PERSON], мав документи тільки на 1/2 цього майна, а на інше майно, яке він успадкував після смерті матері [PERSON], він не оформив, тому він і відмовив від оформлення спадку в цій частині та рекомендував звернутись до суду. Суд, вислухавши учасників справи, дослідивши та оцінивши докази по справі приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 3, ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. В ст.392 цього ж кодексу зазначено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 317 ЦК України встановлено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ст. 328 цього ж кодексу право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст.1296 ЦК України спадкоємець по заповіту має право прийняти спадщину або не прийняти її. Судом встановлено, що: [PERSON] зверталась до суду із позовом про поновлення строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON], яку той успадкував після смерті матері [PERSON] Відповідачем по ній виступала Котиківська сільська рада. В задоволенні даного позову їй було відмовлено. В мотивувальній частині Ухвали апеляційного суду від 06.06.2014 року зазначено, що після смерті [PERSON] [INFO] відкрилась спадщина на 1/2 житлового будинку по [ADDRESS]. Спадщину прийняв її син [PERSON], якому теж належала 1/2 цього житлового будинку, оскільки проживав із спадкодавцем і вважався таким, що прийняв спадщину. [INFO] помер [PERSON] після смерті якого видано свідоцтво про право власності на ім'я [PERSON] (а.с.10-11). В ч.3 ст.61 ЦПК України, зазначено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно заповіту від 03.12.2010 року [PERSON] заповів все своє майно [PERSON] Нотаріус видав свідоцтво про прийняття спадщини тільки на 1/2 житлового будинку та господарських споруд після смерті [PERSON] на ім'я [PERSON] (а.с.12-14), бо на іншу частину будинку відсутні правовстановлюючі документи, що були видані на ім'я [PERSON] після смерті [PERSON] (а.с.15). Дані факти ніким не спростовано в судовому засіданні. Згідно ст.ст. 1, 10 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом не беруться до уваги подані заперечення представника відповідача з приводу належності спірного майна після смерті [PERSON], його дітям, оскільки вони не обґрунтовані жодними доказами. На підставі вище наведеного суд вважає, що є підстави для задоволення вимог [PERSON] про визнання за нею права власності на 1/2 житлового будинку та господарських споруд, які знаходиться в [ADDRESS] що були успадковані [PERSON] після смерті [PERSON] і які він заповів позивачу у зв'язку із відмовою нотаріуса видати на них свідоцтво про право власності. На підставі наведеного та

Outcome: approved