Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про звільнення майна з-під арешту, в якому просить скасувати арешт житлового будинку № 18 за адресою: Чорнобаївський район, с. Васютинці, вулиця Пушкіна, виключити його з акту опису й арешту майна від 02.09.2016 р., складеного державним виконавцем ВДВС Чорнобаївського РУЮ та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна запис про арешт вказаного будинку. Мотивує позов тим, що вона є власником вказаного будинку. Незважаючи на відсутність будь-яких рішень про стягнення з неї боргів, державний виконавць ВДВС Чорнобаївського РУЮ 02.09.2016 р. здійснив опис спірного будинку та наклав на нього арешт. Вважає такі дії державного виконавця безпідставними та звертається до суду за захистом свого права власності. Ухвалою суду від 28.10.2016 р. позовну вимогу про виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна запису про арешт будинку залишено без розгляду. В судове засідання позивач [PERSON] не з»явилася, про день, місце та час розгляду справи повідомлялася належно. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з»явився, в поданій до суду заяві позов підтримав, просив проводити розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача [PERSON] державної виконавчої служби Чорнобаївського районного управління юстиції в Черкаській області (судом встановлено, що правильна назва відділу - Чорнобаївський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, далі Чорнобаївський РВ ДВС) в судове засідання не з»явився, про день, місце та час розгляду справи відділ повідомлявся належним чином, що підтверджується реєстрами на відправлення кур»єрської кореспонденції. Представник відповідача [PERSON] відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області (далі [PERSON] відділ ДВС) в судове засідання не з»явився, в поданих до суду запереченнях начальник відділу просив розглядати справу за відсутності їх представника. Заперечуючи проти позовних вимог, посилаються на те, що рішення про опис будинку № 18 за адресою: Чорнобаївський район, с. Васютинці, вулиця Пушкіна, було прийнято на підставі інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно № 59131063 від 16.05.2016 р., згідно якої власником даного будинку є боржник по виконавчому провадженню № 50827976 [PERSON] На підставі ст. 35 ЦПК України та для забезпечення повного і всебічного розгляду справи до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог, залучено [PERSON], стягувача по виконавчому провадженню, в рамках якого було накладено арешт на вищевказаний будинок. В судове засідання третя особа [PERSON] не з»явився, про день, місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Виходячи з приписів ч. 2 ст.158, ст. 169 ЦПК України суд вважає за можливе слухати справу за відсутності учасників процесу. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності, приходить до наступних висновків. В провадженні [PERSON] відділу ДВС на виконанні перебуває виконавчий лист № 711/10491/16-ц виданий 31.03.2016 р. Придніпровським районним судом міста Черкаси про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 50000 грн. в якості відшкодування моральної шкоди, завданою смертю [PERSON], виконавче провадження № 50827976 (копії документів виконавчого провадження, а.с. 38-41). На виконання доручення [PERSON] відділу ДВС, наданого в рамках вказаного виконавчого провадження, державним виконавцем Чорнобаївського РВ ДВС [PERSON] 02.09.2016 р. було проведено опис та арешт житлового будинку № 18 за адресою: Чорнобаївський район, с. Васютинці, вулиця Пушкіна (копія акту, а.с. 7-8). При цьому в постанові про доручення проведення виконавчих дій від 17.08.2015 р. (а.с. 36) державний виконавець Центрального відділу ДВС посилається на те, що вказаний житловий будинок є власністю боржника по виконавчому провадженню [PERSON] На підтвердження даних обставин вказує на Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав (а.с. 42). Разом з тим, судом встановлено наступне. Згідно інформаційної довідки, на яку в постанові про доручення проведення виконавчих дій посилається державний виконавець, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомості щодо [PERSON] відсутні. Відомості про належність на праві власності боржнику [PERSON] спірного житлового будинку надано з іншого реєстру Реєстру прав власності на нерухоме майно. Формування Реєстру прав власності на нерухоме майно було передбачено Тимчасовим положенням про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року № 7/5 (у редакції наказу від 28.07.2010 року № 1692/5). Проте вказане Тимчасове положення 01.01.2013 р. втратило чинність на підставі наказу Міністерства юстиції України від 14.12.2012 р. № 1844/5 «Про затвердження Порядку використання даних Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна, Державного реєстру іпотек та Державного реєстру обтяжень рухомого майна». У відповідності до п. 3 вказаного Положення, відомості з Реєстру прав власності на нерухоме майно використовуються державним реєстратором для встановлення наявності (відсутності) записів про державну реєстрацію права власності або іншого речового права на нерухоме майно під час проведення державної реєстрації прав та під час розгляду заяв про взяття на облік безхазяйного нерухомого майна, заяв /запитів на отримання інформації з Державного реєстру прав. Правовий аналіз норм вказаного Порядку дає підстви для висновку, що з 01.01.2013 р. відомості з Реєстру прав власності на нерухоме майно мають використовувати виключно державні реєстратори, у випадку протиріч між відомостями в зазначених реєстрах за основу береться інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За таких обставин, суд приходить до висновку, що державним виконавцем при проведенні виконавчих дій безпідставно використані дані з закритого з 01.01.2013 р. Реєстру прав власності на нерухоме майно. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] до 15.12.2015 р. дійсно був власником спірного будинку на підставі договору купівлі-продажу від 20.08.2008 р. Згідно договору дарування житлового будинку від 15.12.2015 року, укладеного між [PERSON] і [PERSON], та інформаційної довідки про відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 54307680 від 01.03.2016 р. (а.с. 29, 49) саме позивач є власником житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: с. Васютинці Чорнобаївського району Черкаської області, вул. Пушкіна, 18. Відомості про укладення даного договору та зміну власника спірного будинку не містяться і не можуть міститися у Реєстрі прав власності на нерухоме майно, оскільки з з 01.01.2013 р. дані до даного Реєстру не вносяться. Державні реєстратори вносять інформацію до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що й було зроблено нотаріусом після укладення договору дарування. Враховуючи викладене, суд вважає доведеним той факт, що спірний об»єкт нерухомого майна належить на праві власності [PERSON] За положеннями ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до вимог\~ст. 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Згідно\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України, визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до\~ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження»\~особа, яка вважає, що майно на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення майна з-під арешту. На підставі наведеного суд приходить до висновку, що оскільки саме [PERSON] являється власником нерухомого майна, яке описано та на яке накладено арешт державним виконавцем, і вона не є боржником по виконавчому провадженню, в рамках якого проведені дані виконавчі дії, її права як власника, гарантовані Конституцією та цивільним законодавством, порушуються та остання позбавлена можливості вільно користуватися та розпоряджатися своїм майном . Враховуючи викладені обставини, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved