Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що два роки тому сімейне життя між ними погіршилось, оскільки кожен з подружжя має повністю протилежні погляди на шлюб і сім`ю. Відповідач знехтував сімейними цінностями, такими, як повага до всіх членів сім`ї, підтримування доброзичливої атмосфери, взаємодопомога та взаємоповага. З вересня 2017 року він самоусунувся від необхідності матеріального забезпечення сім`ї та дочки. У листопаді 2017 року між подружжям мала місце чергова суперечка, в результаті якої вони припинили спільно проживати. З січня 2019 року і по час звернення з позовом до суду не зустрічались. У зв`язку з цим між ними практично припилися шлюбні стосунки, вони перестали вести спільне господарство і вирішили розірвати шлюб. Подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, а тому вона просить розірвати шлюб. Проти примирення категорично заперечує. Ухвалою судді від 10 червня 2019 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження. Відповідно до ухвали суду від 19 липня 2019 року закрито підготовче провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, справу призначено до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити за без її присутності у зв`язку з сімейними обставинами. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився з невідомої на те суду причини, хоча про день та час судового засідання повідомлявся належним чином, відзиву не подав. Суд вважає, що відповідач про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, а тому відповідно до ст. 280 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних доказів та постановити заочне рішення. За вказаних обставин, з підстав передбачених ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Ознайомившись із письмовою заявою позивача, дослідивши та оцінивши докази, суд встановив наступні обставини справи. 22 квітня 2010 року сторони зареєстрували шлюб, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 22 квітня 2010 року, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, актовий запис № 358. У шлюбі в сторін народилася дочка [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 22 грудня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції. В судовому засіданні встановлено, що між подружжям погіршилися відносини, вони проживають окремо, тривалий час не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних стосунків. Сумісне життя подружжя є неможливим, шлюб існує лише формально, і тому його доцільно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. За змістом ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Враховуючи викладенні обставини в їх сукупності, зважаючи на те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, з огляду на засади добровільності шлюбу, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved