Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій зазначає, що між нею та [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу квартири, та нотаріусом посвідчений. 07.09.2015 року було проведено реєстрацію вказаної квартири згідно якої позивачка являється одноособовим власником квартири, відповідачі в свою чергу відмовляються виписуватись з купленої позивачем квартири, та як не мають жодного відношення до позивачки та її сімї, дана обставина на думку позивачки значно порушує її права. Просить суд визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратив право на користування житловим приміщенням. Позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявилися, хоча про час і місце слухання справи були повідомлений належним чином, представник третьої особи проти позову не заперечує. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає \~\~задоволенню по наступних підставах. Судом встановлено, що 07.09.2015 року між позивачем та [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі - продажу житлової квартири, яка знаходиться в [ADDRESS], який був посвідчений державним нотаріусом. 07.09.2015 року було - проведено державну реєстрацію права власності. Одразу після оформлення всіх необхідних документів, [PERSON] та [PERSON] були зняті з реєстрації за вказаною вище адресою. Однак відповідачі відмовляються виписуватись із квартири, не бажають приїжджати та зніматись з реєстрації. На сьогоднішній день у вище вказаній квартирі досі зареєстровані громадяни України [PERSON] та [PERSON]. Відповідачі продовжують бути зареєстрованими у зазначеній квартирі. Отже, факт реєстрації відповідачів в квартирі, що належить позивачці, порушує її право власності на дану квартиру, оскільки позбавляє можливості в повній мірі використовувати об'єкт права власності. Частиною 2 ст. 386 Цивільного Кодексу України визначено, що власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Пунктом 2 Наказу Міністерства внутрішніх справ України № 571 від «26» травня 2004 року «Про організацію реєстрації і зняття з реєстрації місця проживання та перебування фізичних осіб в Україні» передбачено: «Оформлення реєстрації місця проживання та перебування фізичних осіб відповідно до території обслуговування проводять територіальні органи та підрозділи служби громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб МВС України». Таким чином, відповідачі своїми протиправними діями порушують право позивачки на вільне користування приватною власністю. Ст. 383 Цивільного кодексу України передбачено, що власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання та проживання членів своєї сімї. Ст. 3 Сімейного кодексу України визнає сім'ю як спільне проживання осіб, що повязані спільним побутом та мають взаємні права та обов'язки Приймаючі до уваги відсутність відповідачів у зазначеному житловому приміщенні. На підставі вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити. та

Outcome: approved