Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, яким просить розірвати шлюб, укладений з [PERSON] 18.05.2013 року у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис за № 224. В обґрунтування позову зазначила, що 18 травня 2013 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстровано у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис за № 224, від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Крім того, зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалося, через різницю характерів та відсутності між ними взаєморозуміння та довіри. Позивач в судовому засіданні надала суду пояснення, аналогічні тим, які викладені в позові, просила позов задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечувала, при цьому зазначила, що після реєстрації шлюбу з відповідачем вони проживали в АР Крим, через три місяці після народження дитини відносини з відповідачем змінилися та вона переїхала до м. Кіровограда, де проживає у батьків з малолітньою дитиною на теперішній час. Відповідач лише один раз приїхав на день народження сина, більше вона його не бачила, інколи спілкуються за допомогою мобільного зв'язку. Крім того, вказала, що час на примирення їй не потрібен, вважає, що шлюб з відповідачем необхідно розірвати, оскільки не має чого зберігати, втрачено між ними почуття любові та поваги, підтримки. Також зазначила, що відповідач знає про її рішення розірвати шлюб та пред'явлення з цього приводу позову до суду. Відповідач в судове засідання, не з'явився, повідомлявся про час та місце судового розгляду справи, причини неявки суду не відомі, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило, на підставі чого суд приходить до висновку, що відповідач не скористався своїм процесуальним правом на участь у судовому засіданні та подання суду доказів. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд визнав за можливе розглянути справу у відсутності відповідача за наявними у справі доказами та в порядку ч.1 ст. 225 ЦПК України ухвалив розглядати справу заочно, про що в судовому засіданні позивач не заперечувала. Заслухавши пояснення позивача та враховуючи, що позивачем не заперечено щодо заочного розгляду справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, не суперечать законодавству, яке регулює сімейні правовідносини, та підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що сторони зареєстрували шлюб 18 травня 2013 року у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис за № 224, та видано свідоцтво про шлюб 18 травня 2013 року серії [NUMBER], шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, намірів відновлювати їх не мають, проживають окремо. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. За вказаних вище обставин та підстав позову, зазначених позивачем причин для розірвання шлюбу, серед яких позивач зазначила різницю характерів, відсутність взаєморозуміння та довіри, взаємодопомоги та підтримки, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу сторін суперечить інтересам подружжя. Відповідно до ч.2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За викладених обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини пред'явлення позову про розірвання шлюбу, волевиявлення позивача припинити шлюбні відносини, враховуючи також ту обставину, що рішення позивача про розірвання шлюбу та пред'явлення з цього приводу позову до суду прийнято з усвідомленням нею його наслідків, виходячи при цьому також з відсутності у взаєминах сторін морально-правової основи шлюбу, до якої належать почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та взаєморозуміння, підтримки та піклування, суд дійшов висновку про те, що шлюб між сторонами носить суто формальний характер, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті права сторін та права їх малолітньої дитини, в зв'язку з чим позов підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, разом з тим, позивач просила залишити судові витрати пов'язані зі сплатою судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп. по фактично понесеним. Відповідно до ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved