Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до територіальної громади м. Канева в особі Канівської міської ради про визнання прав забудовника та визнання права на завершення приватизації земельної ділянки, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 18 травня 2013 року помер її батько [PERSON], про що 20 травня 2013 року відділом реєстрації актів цивільного стану по Канівському району Канівського міськрайонного управління юстиції видано Свідоцтво про смерть серії І СР №207251. Батьком 16 березня 2012 року було складено заповіт, зареєстрований у реєстрі за №276, відповідно до якого спадкоємцем усього майна та майнових прав, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що належить спадкодавцеві на день смерті, є позивач - [PERSON], [INFO]. Після смерті батька відкрилася спадщина на житловий будинок, який знаходиться за адресою: Черкаська область, м. Канів, вул. Дружби Народів, 25 та земельну ділянку площею 873 кв.м., яка розташована за тією ж адресою. Для оформлення прийняття спадщини, позивач звернулася до приватного нотаріуса Канівського районного нотаріального округу, але отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу. Згідно Рішення виконавчого комітету Канівської міської ради народних депутатів від 22.08 1989 року №285, її батько отримав у користування земельну ділянку по вул. Дружби Народів, 25 в м. Канів Черкаської області для здійснення будівництва індивідуального житлового будинку, крім того він отримав дозвіл на проведення будівельних робіт та здійснив будівництво житлового будинку, згідно з розробленим планом, але будинок не був зданий в експлуатацію. У звязку з тим, що за життя батько не встиг ввести в експлуатацію будинок та зареєструвати право власності на нього, тому правовстановлюючий документ йому видано не було. Крім того, за життя батько розпочав приватизацію вищезазначеної земельної ділянки, що підтверджується Рішенням Канівської міської ради № 12-12 від 25.04.2013 року, кадастровим планом земельної ділянки з експлікацією угідь та схемою розміщення земельної ділянки, але не встиг отримати державний акт про право власності на землю. За заповітом позивач є єдиною спадкоємицею. Її право на спадщину ніким не оспорюється, будинок збудовано відповідно встановлених вимог. Крім того, Канівською міською радою була виділена ділянка під будівництво цього будинку і його будівництво не можна вважати самочинним. Оскільки позивач не може в установленому порядку завершити процедуру приватизації і одержати правовстановлюючі документи на вказане майно, тому вимушена звернутися до суду з даним позовом для захисту своїх успадкованих прав. Просить суд визнати за нею у порядку спадкування після смерті батька [PERSON] право забудовника, щодо недобудованого житлового будинку розташованого по вул. Дружби народів, 25, в м. Канів Черкаської області з правом передачі його в експлуатацію отриманням на своє ім'я документів, які посвідчують право власності, визнати за нею право на завершення приватизації земельної ділянки, з одержанням на її ім'я правовстановлюючого документа про право власності на земельну ділянку, що розташована по вулиці Дружби народів,25, в м. Канів Черкаської області, площею 873 кв.м., яка була надана у безстрокове користування [PERSON] для будівництва індивідуального житлового будинку на підставі рішення виконкому Канівської міської ради від 22.08.1989 року №265. Позивач у судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просить суд позов задовольнити. Представник відповідача - територіальної громади м. Канева в особі Канівської міської рад [PERSON] у судовому засіданні проти позовних вимог не заперечує. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: Згідно із ст.ст.1216,1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла(спадкодавця), до інших осіб(спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, зокрема: - з свідоцтва про смерть серії І-СР № 207251 від 20.05.2013 року (а.с.9), що [PERSON] помер 18 травня 2013 року в с. Бобриця Канівського р-ну Черкаської області; - з заповіту посвідченого 16.03.2012 року приватним нотаріусом Канівського районного нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого у реєстрі за №276 (а.с.9), що [PERSON] призначив спадкоємцем усього свого майна та майнових прав, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що належить спадкодавцеві на день смерті [PERSON], [INFO]; - з постанови приватного нотаріуса Канівського районного нотаріального округу [PERSON] від 16 грудня 2014 року, що позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, що знаходиться за адресою: Черкаська область, м. Канів, вул. Дружби Народів, будинок 25, який залишився після смерті 18 травня 2013 року [PERSON]; - рішенням Канівської міської ради народних депутатів від 22.08.1989 року № 265 [PERSON] виділено 600 кв.м. земельної ділянки по вул. Дружби Народів, 25, із землі радгоспу «Заповіт Леніна» і надано дозвіл на будівництво індивідуального житлового будинку (а.с.14); - з дозволу виконкому Канівської міської ради народних депутатів на право виконання будівельних робіт (а.с.20), що на підставі рішення Канівської міської ради народних депутатів від 22.08.1989 року № 265 [PERSON] надано дозвіл на будівництво індивідуального житлового будинку на земельній ділянці по вул. Дружби Народів, 25м. Канева. Початок будівельних робіт 1989 рік, закінчення будівельних робіт 1991 рік. Відповідно до рішення Канівської міської ради народних депутатів від 22.08.1989 року № 265 затверджено план забудови земельної ділянки розміром 600 га, що розташована по вул. Дружби Народів, 25в м. Каневі Черкаської області (а.с.22-25). На підставі Рішення Канівської міської ради №12-12 від 25.04.2013 року [PERSON] надано дозвіл на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 873 кв.м. по вул. Дружби Народів, 25 у власність для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд за рахунок земель Канівської міської ради (а.с26). Згідно довідки КП ЧООБТІ №436 від 11.12.2014 року (а.с.30) вбачається, що інвентаризаційна справа на житловий будинок №25 по вул. Дружби Народів в м. Каневі У Канівському відділку ЧООБТІ відсутня. З матеріалів справи вбачається, що 12.03.2013 року [PERSON] було подано заяву про передачу йому безоплатно у власність земельної ділянки площею 0,0873 кв.м. для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд. Земельна ділянка розташована в м. Каневі по вул. Дружби Народів, 25. Право на безоплатну передачу земельної ділянки у власність ним не використовувалось (а.с.27). На підставі цієї заяви було розпочато приватизацію вище вказаної земельної ділянки: виготовлено кадастровий план земельної ділянки з експлікацією угіль [PERSON] (а.с.28) та схему розміщення земельної ділянки, по вул. Дружби Народів, 25 в м. Каневі Черкаської області, яку погоджено з урахуванням містобудівних вимог (а.с.29). Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню. У разі визнання відповідачем позовних вимог суд за наявності для того законних підстав задовольняє їх (ст.174 ЦПК України). Крім цього, судом у судовому засіданні встановлено, що відповідач не заперечує проти визнання за позивачем у порядку спадкування після смерті батька права забудовника, щодо недобудованого житлового будинку розташованого по вул. Дружби народів, 25, в м. Канів Черкаської області та права на завершення приватизації земельної ділянки, з одержанням на її ім'я правовстановлюючого документа про право власності на земельну ділянку, що розташована по вулиці Дружби народів,25, в м. Канів Черкаської області, площею 873 кв.м. З матеріалів спадкової справи, витребуваної у приватного нотаріуса Канівського районного нотаріального округу [PERSON] (а.с.49-63) вбачається, що після смерті [PERSON], який помер 18 травня 2013 року, спадщину за заповітом прийняла [PERSON], але у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом їй відмовлено, так як остання не надала належним чином оформлених правовстановлюючих документів на спадковий житловий будинок. Відповідно до Пленуму Верховного Суду України в постанові № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» п. 8- якщо будівництво здійснювалося згідно з законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обовязки як забудовника входять до складу спадщини. Так, за загальним правилом ч.ч. 2, 3 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації (ч. 2 ст. 331 ЦК України). До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). У разі необхідності особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, може укласти договір щодо об'єкта незавершеного будівництва, право власності на який реєструється органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно на підставі документів, що підтверджують право власності або користування земельною ділянкою для створення об'єкта нерухомого майна, дозволу на виконання будівельних робіт, а також документів, що містять опис об'єкта незавершеного будівництва (ч. 3 ст. 331 ЦК України). Порядок оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію, наведено в ДБН A3.1-3-94 «Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів» та в листі Державного комітету України з будівництва та архітектури від 23.03.1999 року № 12/5-126, в якому зокрема, роз'яснюється: оформлення свідоцтва про право власності по обєктах, які були закінчені будівництвом після 5 серпня 1992 року і на цей час не прийняті в експлуатацію (які експлуатуються або не експлуатуються) тільки при наявності актів прийняття їх в експлуатацію проводиться відповідними комісіями - державними приймальними або державними технічними. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. За умови наявності акта відведення земельної ділянки під забудову, дозволів на забудову, якщо будинок не було введено в експлуатацію, таке будівництво не може визнаватися самочинним, а є незавершеним. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належать спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду. «Якщо будівництво відбулося на відведеній для цього земельній ділянці на законних підставах, але після закінчення будівництва житловий будинок не було здано в експлуатацію, до спадкоємців переходить право забудовників на оформлення зазначеного жилого будинку та господарських будівель і споруд у встановленому законом порядку, а сам житловий будинок слід вважати до здачі його в експлуатацію незавершеним будівництвом», такий висновок зробив ВССУ у своєму листі № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування». У листі Міністерства юстиції України від 21.02.2005 року № 19-32/319 «Щодо порядку оформлення документів у разі смерті власника нерухомого майна» визначено, що оскільки на нерухоме майно не було оформлено право власності, то таке право в разі відсутності правовстановлюючих документів вирішується в судовому порядку. Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ листом від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних прав про спадкування» також розяснив, що в разі, якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 Земельного Кодексу, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім'я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Померлий [PERSON] розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, проте помер, не завершивши її та не отримавши правовстановлюючого документа на земельну ділянку. Право на завершення процедури приватизації та отримання даної земельної ділянки у власність, яке належало померлому на момент відкриття спадщини, не припинилося внаслідок його смерті. Це право в порядку спадкування перейшло до позивача, як спадкоємця померлого. Будівництво житлового будинку, що знаходиться за адресою: м. Канів, вул. Дружби Народів, 25, померлим [PERSON] відбулося на відведеній для цього земельній ділянці на законних підставах, але після закінчення будівництва житловий будинок не було здано в експлуатацію, тому на підставі викладеного, до позивача як до спадкоємиці переходить право забудовника на оформлення зазначеного будинку у встановленому законом порядку, а сам будинок слід вважати до здачі його в експлуатацію незавершеним будівництвом. Таким чином, суд дійшов висновку, що є всі підстави для задоволення позовних вимог, оскільки у судовому засіданні встановлено, що позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті свого батька [PERSON], який розпочав за свого життя будівництво будинку та процедуру приватизації земельної ділянки, але не завершив. Оформити спадщину неможливо оскільки спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку та житловий будинок, тому суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову.

Outcome: approved