Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач пояснює тим, що 22.07.1995 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований у відділі РАГС виконкому Золотоніської міської ради народних депутатів Черкаської області за актовим записом № 122. Від даного шлюбу вони мають сина [PERSON] , [INFO] , який на даний час є повнолітнім. Спільне подружнє життя у сторін не склалося, шлюбні відносини між ними розірвані, вони хоч і проживають разом, однак із березня 2019 року не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету. Позивач вважає, що спільне сімейне життя з відповідачем, як подружжя і збереження шлюбу, буде суперечити її інтересам. Позивач у судове засідання не з`явилась, але звернулася до суду з заявою, в якій просить справу розглянути у її відсутність, де наполягала на задоволенні позовних вимог. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся судом належним чином, про що в справі мається підтвердження. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 22.07.1995 року, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у відділі РАГС виконкому Золотоніської міської ради народних депутатів Черкаської області за актовим записом № 122, після реєстрації шлюбу прізвище дружини - [PERSON]. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписами ч. 3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 21 грудня 2007 року, «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З`ясувавши обставини справи, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, сімейних відносин сторони не підтримують, вони не пов`язані спільним побутом та бюджетом, взаємні почуття між ними втрачені і примирення між сторонами неможливе, разом не проживають, як сім`я. Крім того, на думку суду, подальше перебування їх у шлюбі буде шкодити їхнім інтересам. Частиною третьою статті 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України). У частині 2 ст. 112 СК України зазначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають до задоволення. На підставі ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача на відшкодування її витрат по сплаті судового збору 768,40 грн.

Outcome: approved