Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою про визнання за нею права власності на спадкове майно. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що 19 липня 2012 року померла її бабуся [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді квартири № 1 загальною площею - 42,4 кв.м, житловою площею - 22,6 кв.м, підсобної площею 12,5 кв.м. та під верандою 7,3 кв.м, розташованої в будинку № 24 по вул. Прокофєва (Чапаєва), в м. Курахове Марїнського району Донецької області. За життя померла бабуся склала заповіт, в якому після своєї смерті заповідала все своє майно їй [PERSON]. Відповідач в справі донька спадкодавця, є спадкоємцем першої черги за законом, відмовилася від прийняття спадщини, однак відповідну заяву не написала. На момент смерті бабусі, позивач проживала разом із нею, тому що бабуся хворіла та потребувала піклування та медичного догляду. Тому позивач вважає, що вона фактично спадщину прийняла. Однак, при зверненні до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину, їй було в цьому відмовлено через пропущення строку звернення для прийняття спадщини. З зазначених підстав просить визнати за нею право власності на спадкове майно. Позивач в судове засідання не зявилася, надала заяву з проханням справу розглянути в її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявилася, надала заяву з проханням справу розглянути в її відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з підстав, зазначених позивачем у позовній заяві. Так, відповідно до копії свідоцтва про смерть, [PERSON] померла 19.07.2012 року в м. Курахове Марїнського району Донецької області у віці 76 років. Згідно копії заповіту, посвідченого 17.08.2006 року Курахівською державною нотаріальною конторою за р. № 1239, [PERSON], яка народилася 23 січня 1936 року, на випадок своєї смерті все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, все, що буде належати їй на день її смерті і все, на що вона матиме право, заповідала [PERSON]. Згідно копії технічного паспорту, виданого Марїнським районним державним підприємством капітального будівництва та технічної інвентаризації 23.03.2001 року, [PERSON] є власником квартири № 1 у жилому будинку № 24 по пр-ту Чапаєва в м. Курахове (? частини - на підставі свідоцтва про право власності на житло від 31.10.1995 року та ? частини на підставі свідоцтва про право на спадщину від 22.05.2001 року). Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1278 ЦК України частки кожного спадкодавця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Викладені обставини дають суду підстави для визнання за позивачем права власності на майно померлої. На підставі викладеного, у відповідності зі ст.ст. 3, 7, 82, 215 ЦПК України, ст.ст. 1268, 1278 ЦК України, суд

Outcome: approved