Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позову зазначено, що її батьки перебували у шлюбі, який розірвано 01.09.2004. На теперішній час вона є студенткою 1 курсу першого рівня вищої освіти факультету міжнародних економічних відносин та туристичного бізнесу ХНУ ім. В.Н. Каразіна, денної форми навчання, що підтверджується довідкою. Стягнення аліментів, які сплачувались за виконавчим листом №2-618/2003 припинено, у зв`язку з досягненням 18 років. На теперішній час відповідач матеріальної допомоги не надає. Посилаючись на норми ст. 199 СК України позивач просить стягнути аліменти у розмірі 1\\4 частини всіх видів доходу (заробітку) до закінчення навчання або до досягнення 23 років. У судове засідання позивач надала заяву з проханням проводити слухання справи за її відсутності, позов підтримала, просила задовольнити, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення, у разі неявки відповідача. Відповідач звернувся з заявою, у якій зазначив, що позов визнає частково, а саме згоден на стягнення аліментів 1\\8 частини усіх видів заробітку (доходу), так як має на утриманні малолітню доньку [PERSON] , 2006 року народження, хвору матір. Суд, дослідивши матеріали справи, перевіривши обставини справи приходить до наступного: Приписами ст. ст. 12, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до вимог ст. 199 СК України батьки зобов`язані утримувати повнолітніх дітей до досягнення двадцяти трьох років , якщо вони продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, а батьки можуть надати таку матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Розмір аліментів на повнолітню дитину судом визначається згідно до ст. 200 СК України у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України, в тому числі із врахуванням матеріального становища платника аліментів та інших обставин, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , позивача у справі, що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] . [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 01.09.2004, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, серія [NUMBER] . На теперішній час позивач [PERSON] є студенткою першого курсу (бакалаврського) рівня вищої освіти факультету міжнародних економічних відносин та туристичного бізнесу Харківського національного університету ім. В.Н. Каразіна, що підтверджується довідкою №14732 від 28.05.2019. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789XII (78912) від 27 лютого 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з вимогами ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів суд приймає до уваги, що відповідач [PERSON] працює у Державній службі України з надзвичайних ситуацій Центр управління зв`язку на посаді начальника відділу, має стабільний дохід. Також, суд враховує, що відповідач має на утриманні неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , матір [PERSON] , [INFO] , яка є пенсіонером, та отримує пенсійне забезпечення у розмірі 2025,46 грн. Однак, також враховано, що утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, потребує значних матеріальних витрат і аліменти у розмірі 1/8 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача суд вважає достатньою, в якості участі відповідача в цих витратах. Також суд враховує, що відповідач, з огляду на його вік, не позбавлений можливості вжити заходів, спрямованих на збільшення своїх доходів Системно аналізуючи норми матеріального права та надані сторонами докази, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, з урахуванням положень ст.182 СК України, враховуючи фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, що відповідатиме принципам розумності та справедливості. За вимогами ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: partial