Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-04 00:00:00

Позивач [PERSON] , звернулася до суду з позовною заявою 09.12.2020 року, в якій просила суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти за останні три роки на утримання доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі ј заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.; стягнути з [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходів), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування пред`явлених вимог позивач зазначила, що вона 09.09.2006 року зареєструвала шлюб з відповідачем, який було розірвано рішенням Саксаганського районного суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31.08.2015 року. Від шлюбу вони мають доньку [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає з нею та перебуває на її повному утриманні. Вона купує одяг, іграшки, годує, займається оздоровленням дитини, витрачаючи значні кошти. Відповідач з моменту розірвання шлюб матеріально їй не допомагає дитину не утримує, взагалі не цікавиться її станом здоров`я. Її прохання надати допомогу безрезультатні. Відповідач є здоровою працездатною особою, постійно виїжджає на заробітки до країн Європи. У відповідача на утриманні нікого не має, тому вважає, що він зобов`язаний сплатити аліменти на користь їх дитини за останні три роки та до досягнення нею повноліття. Представник позивача [PERSON] надала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій вказав, що позовні вимоги визнають частково, а саме в частині стягнення аліментів на дитину у розмірі 1/4 частки від доходів з дати подання позову, а за останні три роки не визнають. Інших заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Інші процесуальні дії не вчинялись. Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд дійшов наступних висновків. Так, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с. 5), який було розірвано рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31.08.2015 року (а.с. 6). За період шлюбно-сімейних стосунків у сторін народилась дочка [PERSON] , [INFO] , що слідує зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 4). 07 липня 2017 року позивач уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 13). Звертаючись до суду з позовом, [PERSON] вказувала на те, що дочка, проживає з нею та після розірвання шлюбу із відповідачем перебуває на її утриманні, що підтверджується Актом складеним зі слів сусідів від 18.11.2020 року, затвердженого головою правління ОСББ «Співдружності 24» (а.с. 7) . Надаючи оцінку таким доводам [PERSON] та обґрунтованості пред`явлених нею вимог, суд виходить з наступного. Згідно зі ст.3 ЦПК України, ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 4 статті 15 СК України встановлено, що невиконання або ухилення від виконання сімейного обов`язку може бути підставою для застосування наслідків, встановлених цим Кодексом або домовленістю (договором) сторін. Спір у справі виник стосовно неналежного виконання [PERSON] обов`язку по утриманню малолітньої доньки [PERSON] . Статтею 51 Конституції України гарантовано, а ст.180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При ухиленні їх від цього обов`язку кошти на утримання дітей стягуються в судовому порядку. Одним із основних прав дитини є право на утримання (ст.8 Закону України «Про охорону дитинства»), яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття і закріплене у ст.180 СК України, ст.27 Конвенції про права дитини. Способами виконання батьками обов`язку утримувати дитину відповідно до ст.181 СК України є: домовленість між ними; сплата за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліменти) у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. У силу положень ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання них окремо від дитини не впливає на об`єм їх прав та не звільняє від обов`язків відносно дитини. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Як передбачено ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Отже, з урахуванням викладеного та того, що відповідач [PERSON] є здоровою та працездатною людиною, інших аліментних зобов`язань не має, має можливість щомісячно та стабільно сплачувати аліменти на користь позивача на утримання їх неповнолітньої доньки, а також враховуючи позицію відповідача визнання позову в частині стягнення аліментів на утримання дитини з дати подання позову, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог та стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання їх неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 09.12.2020 року та до досягнення донькою повноліття. Однак, звертаючись до суду з позовом, [PERSON] вказувала на те, що протягом всього часу після припинення стосунків з [PERSON] , вона вживала заходів щодо вирішення з ним питання надання матеріальної допомоги на утримання доньки, однак в добровільному порядку відповідач аліменти він не сплачував, у зв`язку з чим вона просить стягнути з нього аліменти за минулий час в межах 3-х років (за останні три роки), що передували пред`явленню нею даного позову. Надаючи оцінку таким доводам [PERSON] та обґрунтованості пред`явлених нею вимог, суд виходить з наступного. Згідно зі ст.3 ЦПК України, ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до абз.2 п.10 ч.2 ст.16 ЦК України суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. У ч.2 ст.191 СК України вказано, що аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Аналізом цієї ч.2 ст.191 СК України встановлено, що аліменти за минулий час можуть бути присуджені тільки при наявності підстав, встановлених законом. Позивач повинен надати суду докази: а) вжиття заходів щодо одер\-жання аліментів з відповідача; б) ухилення відповідача від надання утримання дитині. Таким чином, вважається недоцільним обтяжувати відповідача виплатами за минулий пе\-ріод, якщо позивач не вживав заходів щодо одержання аліментів (у тому числі не подавав позов про стягнення аліментів) з особистих мотивів. Не можна відмовитися від права на одер\-жання аліментів, однак його можна не здійснювати. В цьому полягає право розпорядницької ініціативи сторін у відносинах з утримання. Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно зі ст.ст.77, 79, 80 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. У силу вимог ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказів, які б свідчили про вжиття позивачем заходів для одержання аліментів з відповідача спроб встановити місце проживання, його місце роботи, укласти з ним дого\-вір про сплату аліментів тощо, а також в підтвердження факту її неодноразових звернень до відповідача з вимогами про надання аліментів на утримання доньки нею не надано, а пред`явлені нею вимоги фактично ґрунтуються на припущеннях. Крім того, з вимогою про стягнення аліментів до суду після припинення шлюбних відносин вона не зверталася. Відтак, оскільки [PERSON] за власним бажанням не реалізувала право на одержання алімен\-тів, а відповідач не створював до цього перешкод, аліменти за минулий час не можуть бути стягнені. З огляду на викладене суд відмовляє у задоволенні позовних вимог [PERSON] щодо стягнення з відповідача аліментів за минулий час в межах трьох років за недоведеністю. Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, яка на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору за пред`явлення майнової вимоги про стягнення аліментів, відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір в розмірі 840,80 грн. підлягає стягненню з відповідача [PERSON] у дохід держави. В порядку п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial