Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], про визнання права власності на спадкове майно за законом, в обґрунтування позовних вимог зазначила, що 22 лютого 2012 року померла [PERSON] мати позивача, після смерті якої залишилося спадкове майно у вигляді ? частини житлового будинку № 20 по вул. Октябрьській смт. Кушугум Запорізького району Запорізької області та іншого майна. ? частка житлового будинку № 20 по вул. Октябрьській смт. Кушугум Запорізького району Запорізької області перейшла у спадщину матері позивача після смерті її батька [PERSON] померлого 21.04.2003 року та належного йому на праві власності на підставі свідоцтва про право власності виданого виконавчим комітетом Кушугумської селищної ради депутатів трудящихся від 25.09.1970 року за № 466. Позивач у передбачений законом строк звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом, оскільки заповіту мати позивача за своє життя не склала. Між позивачем та відповідачами вирішене питання щодо поділу та прийняття спадкового майна. На теперішній час позивач отримати свідоцтво на право власності в порядку спадкування за законом на зазначену вище частку будинку не має можливості оскільки, мати позивача за своє життя не встигла отримати свідоцтво на право спадкування за законом. За викладених обставин позивач змушена звернутися до суду задля визнання права власності на зазначене майно. У судове засідання позивач не зявилася, однак на надала суду письмову заяву, в якій просить розглянути справу без її участі та задовольнити позовні вимоги. Відповідачі до суду не зявилися, але на адресу суду надали письмові заяви, згідно яких проти позову не заперечують, просять суд справу розглядати за їх відсутності. Тому суд вважає за необхідне розглядати справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно з частиною 4 ст. 169 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що первинний позов задоволенню не підлягає, а зустрічний позов є обґрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Згідно зі ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи на підставі наданих сторонами доказів. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Стаття 58 ЦПК України встановлює, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно ст. 59 ЦПК України суд не бере до уваги докази, одержані з порушенням порядку, встановленого законом і обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Судом встановлено, що: Згідно свідоцтва про смерть серії І-ЖС № 227642, актовий запис № 1166, від 24.02.2012 року виданого на імя [PERSON], вбачається, що вона померла 22 лютого 2012 року. Позивач є донькою померлій, що підтверджується свідоцтвом про народження виданого повторно Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького районного управління юстиції Запорізької області від 22.03.2012 року, актовий запис № 61, серія І-ЖС № 188764. Згідно до свідоцтва про укладення шлюбу виданого відділом ЗАГС Жовтневого району м. Запоріжжя від 24.06.1989 року, актовий запис № 309, серія ІІ-ЖС № 363717 вбачається, що внаслідок укладення шлюбу прізвище позивача змінене на [PERSON]. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, в тому числі й ? частина житлового будинку № 20 по вул. Октябрьській смт. Кушугум Запорізького району Запорізької області. Згідно до технічного паспорту на житловий будинок № 20 по вул. Октябрьській смт. Кушугум Запорізького району Запорізької області вбачається, щона земельній ділянці площею 1035 кв.м., а саме, на ? частину: літ. А житловий будинок, загальною площею 36,9 кв.м., літ. Б житловий будинок загальною площею 31,1 кв.м., пг погріб з шийкою, літ. б прибудова, літ. б1- веранда, літ. В, Г, Е літня кухня, літ. Ж вбиральня, літ. И сарай, літ. З фундамент, І- замощення, № 2, 3 паркан, № 4 ворота, № 5 - водопровід, водомір, № 6 басейн. Заповіту [PERSON] не залишала. У звязку з ч. 2 ст.1223 ЦК України, якщо не було заповіту, тоді право на спадщину за законом одержують спадкоємці першої черги. Згідно до ст. 1258 ЦК України, вказано, що спадкоємці за законом одержують право на спадщину позачергово. Статтею 1261 ЦК України, вказано, що в першу чергу права на спадщину за законом мають діти спадкоємця, переживший одного з подружжя та батьки. Згідно ст. 1261 ЦК України, позивач та відповідачі є спадкоємцями першої черги після смерті своєї матері. Однак, відповідачі не мають заперечень щодо оформлення на позивача права власності на ? частина житлового будинку № 20 по вул. Октябрьській смт. Кушугум Запорізького району Запорізької області. Судом встановлене, що позивач на теперішній час не має можливості оформити в установленому, актами цивільного законодавства, порядку спадщину та отримати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, яким є ? частина житлового будинку № 20 по вул. Октябрьській смт. Кушугум Запорізького району Запорізької області. Відповідно до ч. 4 ст. 25 ЦК України, вбачається, що цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, тому внаслідок смерті [PERSON] отримати відповідні документи на її імя вже після смерті та зареєструвати у відповідних органах не є можливим. В звязку з тим, що [PERSON] за час свого життя не склала заповіт як розпорядження на випадок своєї смерті, позивач у відповідності до ст. 1261 ЦК України, є спадкоємцем першої черги за законом, оскільки є її донькою. В порядку передбаченому ст. 1269, 1270 ЦК України, тому прийняла спадщину. Судом встановлене, що відповідачі не мають заперечень щодо оформлення права власності саме на ? частина житлового будинку № 20 по вул. Октябрьській смт. Кушугум Запорізького району Запорізької області на позивача, оскільки вирішили з позивачем питання щодо поділу спадкового майна. На підставі ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставі не заборонених законом. Таким чином, у позивача є усі законні підстави для задоволення позовних вимог.

Outcome: approved