Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, до [PERSON] та [PERSON] про визнання права на обов`язкову частку у спадщині. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] , яка на випадок своєї смерті, [INFO] , склала заповіт в якому своїми спадкоємцями призначила дві свої дочки: [PERSON] , [PERSON] та онука [PERSON] . Двом дочкам спадкодавець заповіла в рівних частках кожній по 1/2 частці житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , та земельну ділянку для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,2500 га, що розташована в межах с. Прилуцьке Прилуцької сільської ради, Ківерцівського району, Волинської області., а онуку спадкодавець заповіла земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 2,82 га, що розташований в межах Прилуцької сільської ради, Ківерцівського району, Волинської області. [PERSON] указує, що звернулася до приватного нотаріуса Ківерцівського районного нотаріального округу Волинської області Кузміч Н.В. із заявою щодо видачі свідоцтва про право на спадщину з врахуванням обов`язкової частки, однак, 07.10.2019 отримала відмову у зв`язку з тим, що вартість майна, яке їй заповіли, значно перевищує розмір обов`язкової частки. Позивач [PERSON] просить суд визнати за нею, право на обов`язкову частку у спадщині після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] в розмірі 1/4 частини всього спадкового майна, стягнути по 2006,51 грн судового збору з відповідачів [PERSON] та [PERSON] , а також розстрочити сплату судового збору до ухвалення судового рішення у зв`язку з майновим станом який не дозволяє сплатити судовий збір у повному розмірі, тобто 4013, 02 грн. Відповідач [PERSON] у визначений судом строк, подав до суду відзив на позов, в якому вказує, що відомості викладені у позовній заяві [PERSON] не відповідають дійсності, погоджується з тим, що нотаріус правомірно відмовила позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину. Зауважує, що позивач до позовної заяви надала, в якості доказу, експертну грошову оцінку земельних ділянок, яка є недійсною, оскільки оцінювач для визнання вартості земельних ділянок використав методичний підхід, що ґрунтується на зіставленні цін продажу подібних земельних ділянок. Вважає, що єдиним способом встановити вартість земельних ділянок, є отримання витягів із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки. Позовні вимоги позивача в тому числі і щодо стягнення судового збору, відповідач заперечує, просить суд у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 03.12.2019 відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалами Ківерцівського районного суду Волинської області від 06.07.2020 та 17.08.2020 провадження у справі зупинено у зв`язку з призначенням судової оціночно-земельної та оціночно-будівельної експертизи. Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 19.10.2020 провадження у справі поновлено та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 30.10.2020 закрито підготовче провадження та призначення справу до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, подала до суду клопотання, за яким просить проводити розгляд справи без її участі та без участі її адвоката, позовні вимоги підтримує. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, подали до суду клопотання, за яким просять проводити розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги не визнають. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, судом установлено такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що [INFO] померла [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 14.05.2019 (1 том, а.с. 8). На випадок своєї смерті, спадкодавець [PERSON] , склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу Гловацькою А.В. від 29.09.2017, зареєстрований в реєстрі № 2885. Спадкоємцями за вказаним заповітом, спадкодавець [PERSON] призначила двох своїх дочок: [PERSON] , [PERSON] та онука [PERSON] . Двом дочкам - [PERSON] та [PERSON] , спадкодавець, заповіла в рівних частках кожній по 1/2 частці житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , та земельну ділянку для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,2500 га, що розташована в межах с. Прилуцьке Прилуцької сільської ради, Ківерцівського району, Волинської області, кадастровий номер 0721885801:01:001:0982. Онуку [PERSON] , спадкодавець, заповіла земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 2,82 га, що розташований в межах Прилуцької сільської ради, Ківерцівського району, Волинської області, яка належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії АЯ №648431, виданого 22.12.2005 Ківерцівською районною державною адміністрацією Волинської області. (1 том, а.с. 9). Указане в заповіті майно належало спадкодавцю [PERSON] на праві приватної власності, а саме: право власності на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] стверджується Свідоцтвом про право власності та Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 16.07.2007, технічною документацією; право власності на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,2500 га, що розташована в межах с. Прилуцьке Прилуцької сільської ради, Ківерцівського району, Волинської області, кадастровим номером 0721885801:01:001:0982, стверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії АЯ №317201, виданого 28.06.2008 управлінням земельних ресурсів у Ківерцівському районі; право власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 2,82 га, що розташована в межах Прилуцької сільської ради, Ківерцівського району, Волинської області, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії АЯ №648431, кадастровим номером 0721885800:06:000: Кадастр №0329 Ділянка № 1 , площею 2,37 га, Кадастр №0613 Ділянка №2, площею 0,45 га, виданого 22.12.2005 Ківерцівською районною державною адміністрацією Волинської області. (1 том, а.с. 184,185,189, 164,106, 170-177). Факт родинних відносин спадкодавця [PERSON] та спадкоємців [PERSON] 1946 року народження та [PERSON] 1949 року народження, стверджується свідоцтвами про народження: серії [NUMBER] від 21.10.1946 та серії [NUMBER] від 01.10.1949 (1 том, а.с. 135, 164,106). Згідно посвідчення серії [NUMBER] від 19.11.2001, позивач [PERSON] 1946 року народження є пенсіонером за віком. (1 том, а.с. 7). Зі спадкової справи №70/2019, заведеної після смерті [INFO] [PERSON] , вбачається, що призначені нею спадкоємці за заповітом [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] у визначений законом шестимісячний строк прийняли спадщину, шляхом написання відповідних заяв від 20.05.2019, 13.09.2019, 15.05.2019. (1 том, а.с. 130, 161,106). Для отримання свідоцтва про право на спадщину з урахуванням обов`язкової частки, позивач [PERSON] , звернулася до приватного нотаріуса Ківерцівського районного нотаріального округу Кузміч Н.В. Приватний нотаріус, згідно листа №876/02-14 від 07.10.2019 відмовила позивачеві у видачі свідоцтва про право на спадщину з урахуванням обов`язкової частки, зважаючи, на те, що вартість майна яке позивачу [PERSON] , заповіла спадкодавець значно перевищує розмір обов`язкової частки тому при видачі свідоцтва про право на спадщину за вказаним заповітом буде забезпечена її обов`язкова частка у спадщині. (1 том, а.с. 10). Відповідно до висновку судової інженерно-технічної експертизи від 24.09.2020 убачається, що ринкова вартість житлового будинку по [ADDRESS] , складає 486113 (чотириста вісімдесят шість тисяч сто тринадцять) грн. Ринкова вартість земельної ділянки для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,2500 га, що розташована в межах с. Прилуцьке Прилуцької сільської ради, Ківерцівського району, Волинської області, кадастровий номер 0721885801:01:001:0982, складає 462000 (чотириста шістдесят дві тисячі) грн. Ринкова вартість земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 2,37 га, що розташована в межах Прилуцької сільської ради, Ківерцівського району, Волинської області, кадастровий номер 0721885800:06:000:0329, складає 1184526 (один мільйон сто вісімдесят чотири тисячі п`ятсот двадцять шість) грн, ринкова вартість земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,45 га, що розташована в межах Прилуцької сільської ради, Ківерцівського району, Волинської області, кадастровий номер 0721885800:06:000:0613, складає 242100 (двісті сорок дві тисячі сто) грн. (2 том, а.с. 38). Тож, вартість 1/2 частки успадкованого за заповітом позивачем [PERSON] майна складає 474 056 (чотириста сімдесят чотири тисячі п`ятдесят шість) грн, 50 коп, а вартість 1/4 частки земельної ділянки успадкованої за заповітом відповідачем [PERSON] на яку, як обов`язкову частку у спадковому майні претендує позивач [PERSON] складає 356656 (триста п`ятдесят шість тисяч шістсот п`ятдесят шість) грн, 50 коп, тобто вартість 1/4 частки спірної земельної ділянки є значно нижчою від вартості 1/2 частки майна яке успадкувала за заповітом позивач [PERSON] . Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1233 ЦК України визначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Положеннями частини 1 статті 1241 ЦК України, яка визначає право на обов`язкову частку у спадщині, вказано, що малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Положеннями статей 15, 16 Цивільного Кодексу України (далі - ЦК України), статтею 4 Цивільно-процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За змістом частини другої статті 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути визнання права. Згідно із вимогами ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На думку суду із змісту ст. 1241 ЦК України вбачається, що право на обов`язкову частку у спадщині виникає у певної категорії осіб, які усунуті від права спадкування. Суд вважає, що природа інституту обов`язкової частки у цивільному праві полягає в можливості забезпечити право уразливої категорії осіб (неповнолітні, непрацездатні) на утримання певної частки спадкового майна, а не використання зазначеного вище інституту як можливого механізму для збільшення своєї частки всупереч волі спадкодавця. Як вбачається із вищезазначеного, позивачка [PERSON] отримала свою частку в спадковому майні, і дана частка в грошовому еквіваленті становить 474056 грн 50 коп, а тому її позовні вимоги про виділення їй обов`язкової частки є безпідставними. Крім цього, як вбачається із висновку судової інженерно-технічної експертизи вартість 1/4 частки земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 2.82 га становить 356656 грн 50 коп. Тобто можлива (теоретична) обов`язкова частка в зазначеній земельній ділянці, яку позивачка не спадкує відповідно до заповіту значно менша від частки яку вона успадкувала, тому у позові слід відмовити. Судові витрати по справі, відповідно до п.2, ч.2 ст. 141 ЦПК України, у разі відмови в позові, покладаються на позивача. Разом з тим, оскільки при поданні позовної заяви позивачем сплачено лише половину суми судового збору, а саме 2006,51 грн, суд стягує з позивача решту суми недоплаченого судового збору в розмірі 2006,51 грн, в дохід держави.

Outcome: approved