Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-04 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулася до суду з позовом про усиновлення. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 08 жовтня 1993 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON]. Перша дружина чоловіка позивача [PERSON] померла [INFO]. Від першого шлюбу чоловік має дочку [PERSON] (післяшлюбне прізвище [PERSON]) [INFO]. Дитина проживала разом з позивачем та її чоловіком, велику увагу позивач приділяла вихованню [PERSON], її здоров'ю, так як дитина перенесла стрес у зв'язку зі смертю своєї матері. Вона повністю замінили [PERSON] матір, вони разом проводили весь час, разом читали, вчили вірші, пісні, ходили до театру, кінотеатру та до різних закладів позашкільної освіти, щоб розвивати дитину. Позивач намагалась і давала материнську любов дитині, любила її як рідну дитину, своїх дітей позивач не мала. Всією сім'єю відпочивали, їздили на екскурсії, влітку оздоровлювали дитину. [PERSON] стала для позивача близькою та рідною дитиною, вона відповідала взаємністю. Між ними завжди були добрі стосунки, як між матір'ю та дочкою. Їх сім'я завжди була дружньою, позивач з чоловіком виховували дочку в повазі до людей, духовно, готували її до самостійного життя. Їх дитина добре навчалась у школі, отримала вищу освіту, на теперішній час працює. 04 серпня 2012 року їх дочка зареєструвала шлюб з [PERSON] та прийняла його прізвище. Разом з чоловіком позивач завжди надавали допомогу з усіх питань, які у [PERSON] виникали. [PERSON] завжди вважала позивача своєю матір'ю та називала її мамою. Позивач працює, має житло, достатній заробіток і бажає, щоб її дочка, яку вона виховувала з 6-ти років стала її дочкою не тільки фактично, але й юридично. В судовому засіданні позивач не була присутня, до початку розгляду справи надала заяву про розгляд справи за її відсутності, наполягала на задоволенні заявлених вимог. Заінтересована особа [PERSON]у судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заяву підтримала, не заперечувала проти усиновлення. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні присутній не був, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, заяву підтримав, не заперечував проти усиновлення. Заінтересована особа Дзержинський відділ реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції представника у судове засідання не направив, хоча про місце, день і час розгляду справи повідомлявся належним чином. Клопотань про перенесення розгляду справи до суду не надходило. Оскільки про час і місце проведення судового засідання його учасники були повідомлені належним чином, суд вважає, що судове засідання можливо провести без їх участі, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст.197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню враховуючи наступне. Відповідно до ст. 207 СК України усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім'ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» звернення до суду із заявою про усиновлення не повинно бути зумовлене бажанням досягти іншого правового наслідку, ніж юридичне оформлення родинного зв'язку (можливо, вже наявного фактично). Судом встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] у м. Кривому Розі, про що свідчить свідоцтво про народження, видане Центрально-Міським відділом РАКС 22 липня 1986 року, актовий запис № 950. З цього ж свідоцтва вбачається, що матір'ю дитини є [PERSON], а батьком [PERSON] (а.с.15). Як вбачається з копії свідоцтва про смерть, серії [NUMBER], від 06 липня 1992 року [PERSON] померла [INFO] (а.с.12). Судом встановлено, що [PERSON] 08 жовтня1993 року уклав шлюб з [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, яке видано Саксаганським відділом РАЦС, актовий запис №1065 (а.с. 4). Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 04 серпня 2012 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] зареєстрований Довгинцівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 323, після укладення шлюбу прізвище [PERSON] (а.с.16). Відповідно до ст. 207 СК України усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім'ю особи на правах дочки чи сина. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» звернення до суду із заявою про усиновлення не повинно бути зумовлене бажанням досягти іншого правового наслідку, ніж юридичне оформлення родинного зв'язку (можливо, вже наявного фактично). Частиною 2 статті 208 СК України визначено, що у виняткових випадках суд може постановити рішення про усиновлення повнолітньої особи, яка не має матері, батька або була позбавлена їхнього піклування. У цьому разі суд бере до уваги сімейний стан усиновлювача, зокрема відсутність у нього своїх дітей, та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 211 СК України усиновлювачем дитини може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. Усиновлювачем може бути особа, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менш як на п'ятнадцять років. У разі усиновлення повнолітньої особи різниця у віці не може бути меншою, ніж вісімнадцять років. Відповідно до статей 217, 219 СК України усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків, яка має бути безумовною. Письмова згода батьків на усиновлення засвідчується нотаріусом. Усиновлення дитини проводиться без згоди батьків, якщо вони позбавлені батьківських прав щодо дитини, яка усиновлюється. В матеріалах справи наявна нотаріально посвідчена заява [PERSON] від 07.12.2016 року, відповідно до якої він надає згоду на всиновлення його доньки [PERSON] (а.с. 27). Статтею 224 Сімейного кодексу України визначено вичерпний перелік обставин, які мають істотне значення і які має враховувати суд при ухваленні рішення про усиновлення: 1/ стан здоров'я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини; 2/ мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину; 3/ мотиви того, чому другий із подружжя не бажає бути усиновлювачем, якщо лише один із подружжя подав заяву про синовлення; 4/ взаємовідносини особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа опікується дитиною; 5/ особу дитини та стан її здоров'я; 6/ ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити. Як вбачається з довідки КЗ «криворізький психоневрологічний диспансер» ДОР» від 07.12.2016 року за вих. № 1254, [PERSON], 1951 року народження під наглядом лікаря-психіатра не знаходиться, за медичною допомогою не зверталась(а.с.28). Відповідно до довідки, виданої ТОВ «Ваш зір» [PERSON] працює в ТОВ «Ваш зір» на посаді головного лікаря з 14 травня 2012 року по теперішній час, середньомісячний оклад складає 4523,50 грн. (а.с.17). Згідно довідки, виданої Міністерством внутрішніх справ України серії ЦАП № 0462773 від 08.11.2016 року [PERSON] до кримінальної відповідальності не притягується, не знятої чи не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває (а.с. 17а). Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло за № 13 від 21.06.1995 року, двокімнатна квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] (а.с.13-14). Згідно з ч. 4 ст. 224 СК України суд, постановляючи рішення про усиновлення повнолітньої особи, враховує мотиви, на підставі яких особи бажають усиновлення, можливість їхнього спільного проживання, їхній сімейний стан та стан здоров'я, а також інші обставини, що мають істотне значення. При дотриманні всіх вимог, встановлених Сімейним Кодексом, здатності особи, яка бажає усиновити дитину, забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини, суд постановляє рішення,яким оголошує цю особу усиновлювачем дитини. Відповідно до ст.225 Сімейного Кодексу України, усиновлення вважається здійсненим у день набрання чинності рішення суду про усиновлення. Повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок зібраних доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги заяви ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені певними засобами доказування, а тому вимоги заяви [PERSON] про усиновлення повнолітньої [PERSON] необхідно задовольнити, оскільки це відповідає найвищим інтересам для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Зважаючи на викладене та

Outcome: approved