Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача ДП «Мирноградвугілля», третя особа Мирноградське міське відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області про відшкодування моральної шкоди, спричиненої смертю особи на виробництві, в обґрунтування якого вказала, що вона є донькою [PERSON], який [INFO] року при виконанні трудових обов'язків при виконанні роботи з ремонту та обслуговування водопровідної і каналізаційної систем Центру гармонійного розвитку дітей і підлітків «Бригантина» ВП «Шахта Капітальна» зазнав тяжкої травми після чого був доставлений каретою швидкої допомоги у травматологічне відділення Мирнаградької центральної міської лікарні, де того ж дня о 10.05 год. [PERSON] помер. Вказуючи на те, що в результаті втрати батька вона зазнала душевних і моральних страждань, які тривають до теперішнього часу, що змушує її докладати додаткових заходів і зусиль для організації свого життєвого укладу, позивачка просить суд стягнути з відповідача, з вини якого сталася смерть чоловіка, на її користь в відшкодування моральної шкоди в розмірі 500000грн. Сторони, будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, до судового засідання не з'явилися, надавши суду письмові заяви про розгляд справи у їх відсутність. Представник третьої особи Мирноградське міське відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України до судового засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщений належним чином, письмово повідомив суд про розгляд справи у його відсутність. Дослідивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач є донькою [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.12). Згідно свідоцтва про смерть та довідки про причину смерті, [INFO] року у віці 61 року батько позивачки [PERSON] помер від відкритого перелому основи черепу (а.с.18). [PERSON] перебував у трудових відносинах з відповідачем ДП «Мирноградвугілля», 27.07.2015 року був переведений робітником з ремонту та обслуговування водопровідних та каналізаційних систем 4 розряду, за відомостями трудової книжки [INFO] роботу [PERSON] на підприємстві припинено у зв'язку зі смертю, пов'язаною з виробництвом (а.с.14-17). Відповідно до акту від 06.11.2017 року проведення спеціального розслідування нещасного випадку, що стався [INFO] року з [PERSON], випадок є пов'язаним із виробництвом і підлягає відповідному облікові (а.с.20-24). Згідно акту №15 про нещасний випадок, пов'язаний із виробництвом, за формою Н-1 від 06.11.2017 встановлено, що причинами нещасного випадку із [PERSON], наслідком якого стала його смерть, є залучення до роботи працівника не за спеціальністю (професією), порушення вимог безпеки під час експлуатації обладнання, устаткування, машин, механізмів тощо, порушення трудової і виробничої дисципліни, невиконання інструкції з охорони праці, алкогольне сп'яніння потерпілого (а.с.25-27). Частиною 1 ст. 3 Конституції України життя і здоров'я людини визнані в Україні найвищою соціальною цінністю. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.153 КЗпП України на всіх підприємствах, в установах, організаціях мають створюватися створюватися безпечні і нешкідливі умови праці. Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Ця норма закону кореспондується з нормою, викладеною у ст.13 Закону України «Про охорону праці», відповідно до якої роботодавець зобов'язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Згідно ч.2 ст.1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім'єю. Тобто, даною нормою передбачено право доньці потерпілого на відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю потерпілого. Обґрунтовуючи моральну шкоду, позивачка зазначає на розпач, пригнічення і відчай доньки, що раптово і несподівано втратила свого батька. Смерть найдорожчої людини і розуміння невідворотної втрати призвели до глибоких страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків, що вимагає від неї додаткових зусиль для подолання емоційного стресу і організації свого повсякденного життя. Суд приймає до уваги ці доводи позивачки, визнаючи їх достатньо обґрунтованими і доведеними і не приймає твердження представника відповідача про відсутність будь-яких доказів перенесених позивачкою моральних страждань та спричинення їй моральної шкоди у зв'язку зі смертю батька через їх повну безпідставність. При визначенні розміру компенсації суд виходить зі змісту зобов'язання з відшкодування моральної шкоди як форми цивільно-правової відповідальності її заподіювача, яка не ставиться в залежність від висновку експертизи, так як будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз. Враховуючи встановлені судом обставини, приймаючи до уваги, що втрата рідної людини є найвищою немайновою втратою, яка за жодних обставин не може привести до відновлення попереднього стану життя позивача, суд, користуючись внутрішнім переконанням та приймаючи до уваги засади розумності і справедливості, вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки в відшкодування моральної шкоди 50000 грн., що буде їй справедливою сатисфакцією. Вимоги позивачки щодо компенсації їй моральної шкоди в розмірі 500000 грн. суд вважає завищеними. Вирішуючи питання судових витрат, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 грн. На підставі ст.3 Конституції України, ст.153 КЗпП України, ст.13 Закону України «Про охорону праці», ст.ст.440-1, 1168 ЦК України,

Outcome: partial