overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що 08.04.2009 року зареєстрував шлюб з відповідачем в відділі реєстрації актів цивільного стану Вугледарського міського управління юстиції Донецької області, про що зроблено актовий запис № 29. Сторони від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалося, так як між ними постійно виникають конфлікти, стосунки напружені, що негативно впливає на виховання сина. Шлюбні стосунки вони не підтримують, спільне господарство не ведуть з травня 2014 року. Позивач вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливі, тому просить суд розірвати шлюб з відповідачем та стягнути з відповідача на її користь сплачений судовий збір в сумі 243,60 грн. Позивач в судове засідання не з'явилася, надав письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 174 і 175 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 08.04.2009 року в Відділі реєстрації актів цивільного стану Вугледарського міського управління юстиції Донецької області, про що зроблено актовий запис № 29. Дошлюбне прізвище позивача - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER]. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сімейні відносини між сторонами припинені з травня 2014 року, зберігати свою родину сторони не мають наміру, наполягають на розірванні шлюбу, про надання строку для примирення категорично заперечують. Суд приймає до уваги, що сторони не мають спору відносно спільно нажитого майна. За таких обставин, суд дійшов висновку, що дана родина розпалася остаточно, що подальше спільне проживання чоловіка і жінки неможливе та суперечить обом з подружжя, у зв'язку з чим позовні вимоги необхідно задовольнити, а шлюб розірвати. Згідно з ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що 10 листопада 2012 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Синельникове Синельниківського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 175. Від шлюбу у них народилася донька - [PERSON], [INFO]. Шлюб з відповідачем виявився невдалим, спільне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння між сторонами, розходження поглядів на сімейні відносини, сімейні обов'язки з ведення спільного господарства та виховання дитини. Відповідач ніде не працює, на вимоги позивача працевлаштуватися не реагує, знаходиться на її утриманні, що стало причиною припинення шлюбних відносин з січня 2016 року. Спільне господарство не ведеться. Втрачені всі фізичні та духовні зв'язки між сторонами. Збереження сім»ї не можливо і суперечить інтересам сторін. Спору про місце проживання дитини і розподіл спільного майна не має. У зв'язку з цим позивач просить розірвати з відповідачем шлюб. До початку судового засідання позивач [PERSON] надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила залишити їй прізвище : «[PERSON]». Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений. Суд вважає за необхідне ухвалити заочне рішення у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд, згідно ч.1 ст.112 Сімейного кодексу України, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а також обставини життя подружжя, наявність малолітньої дитини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки вони визнані сторонами та підтверджуються матеріалами справи: копією свідоцтва про шлюб [NUMBER], згідно якого 10 листопада 2012 року зареєстрували шлюб [PERSON] та [PERSON], прізвище дружини після реєстрації шлюбу: «[PERSON]»; копією свідоцтва про народження дочки - [PERSON], [NUMBER], згідно якого батьками зазначені сторони у справі; копією паспорта [PERSON] [NUMBER]. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам дітей або одного з подружжя. Згідно ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, суд вважає наявність фактів, якими позивач обґрунтовує свої вимоги встановленою, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, як обґрунтовані, підтверджені документально та визнані відповідачем. На підставі викладеного та ст.ст.110-112,113 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що 13.10.2007 року зареєструвала шлюб з відповідачем в відділі реєстрації актів цивільного стану Вугледарського міського управління юстиції Донецької області, про що зроблено актовий запис № 156. Сторони від шлюбу мають малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалося, так як між ними постійно виникають конфлікти, стосунки напружені, що негативно впливає на вихованні дітей. Шлюбні стосунки вони не підтримують, спільне господарство не ведуть з 30.10.2013 року. Позивач вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливі, тому просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 174 і 175 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 13.10.2007 року в Відділі реєстрації актів цивільного стану Вугледарського міського управління юстиції Донецької області, про що зроблено актовий запис № 156. Дошлюбне прізвище позивача - Березіна, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] (а.с.4). Від шлюбу сторони мають малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с.5-6). Сімейні відносини між сторонами припинені з жовтня 2013 року, зберігати свою родину сторони не мають наміру, наполягають на розірванні шлюбу, про надання строку для примирення категорично заперечують. Суд приймає до уваги, що сторони не мають спору відносно спільно нажитого майна. За таких обставин, суд дійшов висновку, що дана родина розпалася остаточно, що подальше спільне проживання чоловіка і жінки неможливе та суперечить обом з подружжя, у зв'язку з чим позовні вимоги необхідно задовольнити, а шлюб розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що 14 листопада 2009 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Синельникове Синельниківського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 241. Від шлюбу у них народилася донька [PERSON], [INFO]. Шлюб з відповідачем виявився невдалим. З лютого 2013 року сторони проживають окремо, шлюбних стосунків не підтримують, ведуть окреме домашнє господарство. Сімя з відповідачем фактично розпалася, по тій причині, що між сторонами постійно виникали сварки з різних причин. Відповідач не має постійного місця роботи, матеріальної допомоги на утримання сім»ї не надає. Відносин між сторонами стали неприязнені, почуття любові та поваги зникло. У звязку з цим позивач просить розірвати з відповідачем шлюб. До початку судового засідання позивач [PERSON] надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила залишити їй прізвище: «Агішева». Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач у судове засідання не зявився, про причини своєї неявки суду не повідомив, хоча був належним чином повідомлений, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Суд вважає за необхідне ухвалити заочне рішення у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд, згідно ч.1 ст.112 Сімейного кодексу України, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а також обставини життя подружжя, наявність малолітньої дитини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки вони підтверджуються матеріалами справи: копією свідоцтва про шлюб серія 1-КИ № 159798, згідно якого 14 листопада 2009 року зареєстрували шлюб [PERSON] та [PERSON], прізвище дружини після реєстрації шлюбу: «Агішева»; копією свідоцтва про народження дочки [PERSON], серія І-КИ № 267362, згідно якого батьками зазначені сторони у справі; копією паспорта [PERSON], серія АН № 831781. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам дітей або одного з подружжя. Згідно ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, суд вважає наявність фактів, якими позивач обґрунтовує свої вимоги встановленою, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, як обґрунтовані, підтверджені документально та визнані відповідачем. На підставі викладеного та ст.ст.110-112,113 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що 17 липня 2010 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Синельникове Синельниківського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 82. Від шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. На протязі останніх двох років сімейне життя між сторонами поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між сторонами шлюбних відносин. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між сторонами, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення спільного господарства та виховання дитини. Між сторонами досягнута угода щодо проживання дитини з позивачем. Майновий спір відсутній. У звязку з цим позивач просить розірвати з відповідачем шлюб. До початку судового засідання позивач [PERSON] надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила залишити їй прізвище : «Астахова». До початку судового засідання відповідач надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги визнав в повному обсязі. При визнанні позову суд ухвалює рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд, згідно ч.1 ст.112 Сімейного кодексу України, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а також обставини життя подружжя, наявність неповнолітньої дитини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки вони визнані сторонами та підтверджуються матеріалами справи : копією свідоцтва про шлюб серія 1-КИ № 171163, згідно якого 17 липня 2010 року зареєстрували шлюб [PERSON] та [PERSON]. Прізвище відповідача після реєстрації шлюбу: «Астахова»; копією свідоцтва про народження сина - [PERSON], серія І-КИ № 310626, згідно якого батьками зазначені сторони у справі; копіями паспортів [PERSON], серія АН № 579896 та [PERSON] серія АН № 897735. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам дітей або одного з подружжя. Згідно ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, суд вважає наявність фактів, якими позивач обґрунтовує свої вимоги встановленою, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, як обґрунтовані, підтверджені документально та визнані відповідачем. На підставі викладеного та ст.ст.110-112,113 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що 22 листопада 2014 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстровано виконавчим комітетом Вільненської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, актовий запис № 2. Від шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO]. Шлюб з відповідачем виявився невдалим, з самого початку спільного проживання сторони не зійшлися характерами та поглядами на життя, у звязку з чим у них постійно виникали суперечки. Від постійних скандалів погіршилося самопочуття позивача. За останній рік спільного проживання, шлюбні стосунки припинено. Відповідач не приймає участі у веденні домашнього господарства. Сторони проживають окремо. Позивач вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу не можливе та суперечить її інтересам. Між сторонами досягнута угода щодо проживання дитини з позивачем. Майновий спір відсутній. У звязку з цим позивач просить розірвати з відповідачем шлюб. До початку судового засідання позивач [PERSON] надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила залишити їй прізвище : «Архипенко». До початку судового засідання відповідач надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги визнав в повному обсязі. При визнанні позову суд ухвалює рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд, згідно ч.1 ст.112 Сімейного кодексу України, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а також обставини життя подружжя, наявність малолітньої дитини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки вони визнані сторонами та підтверджуються матеріалами справи : копією свідоцтва про шлюб серія 1-КИ № 297337, згідно якого 22 листопада 2014 року зареєстрували шлюб [PERSON] та [PERSON]. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу: «Архипенко»; копією свідоцтва про народження сина [PERSON], серія І-КИ № 572880, згідно якого батьками зазначені сторони у справі; копіями паспортів [PERSON], серія АО № 255029 та [PERSON] серія АК № 374448. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам дітей або одного з подружжя. Згідно ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, суд вважає наявність фактів, якими позивач обґрунтовує свої вимоги встановленою, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, як обґрунтовані, підтверджені документально та визнані відповідачем. На підставі викладеного та ст.ст.110-112,113 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що 23 серпня 2008 між нею та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Синельникове Синельниківського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 159. Від шлюбу у них народилася донька - [PERSON], [INFO]. На початку липня 2016 року вона та відповідач стали мешкати окремо. Протягом останнього року сторони жили як чужі люди: окремий бюджет, різні інтереси, відсутність спілкування. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між сторонами, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства та виховання дитини. Між сторонами досягнута угода щодо проживання дитини з позивачем. Майновий спір відсутній. У зв'язку з цим позивач просить розірвати з відповідачем шлюб. До початку судового засідання позивач [PERSON] надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила відновити їй дошлюбне прізвище: «[PERSON]». Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений. Суд вважає за необхідне ухвалити заочне рішення у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд, згідно ч.1 ст.112 Сімейного кодексу України, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а також обставини життя подружжя, наявність неповнолітньої дитини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки підтверджуються матеріалами справи: копією свідоцтва про шлюб [NUMBER], згідно якого 23 серпня 2008 року зареєстрували шлюб [PERSON] та [PERSON]. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу: «[PERSON]»; копією свідоцтва про народження дочки - [PERSON], [NUMBER] згідно якого батьками зазначені сторони у справі; копією паспорта [PERSON], [NUMBER] Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам дітей або одного з подружжя. Згідно ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, суд вважає наявність фактів, якими позивач обґрунтовує свої вимоги встановленою, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, як обґрунтовані, підтверджені документально та визнані відповідачем. На підставі викладеного та ст.ст.110-112,113 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові посилається на те, що 11.07.2013 року між нею та [PERSON] було укладено шлюб, який було зареєстровано у відділі держаної реєстрації актів цивільного сану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис №1010. Під час шлюбу у сторін народилася донька - [PERSON], [INFO], але відповідач не є біологічним батьком дитини, оскільки коли сторони укладали шлюб позивачка вже була вагітною від попереднього чоловіка з яким розірвано шлюб Першотравневим районним судом м. Чернівці 17.04.2013 року. За причину розірвання шлюбу вказує на те, що спільне життя з відповідачем не склалося із-за різних поглядів на життя та сімейні відносини Подружні відносини між ними припинені в квітні 2014 року. Основна причина розпаду сім'ї це різниця характерів, відсутність між сторонами взаєморозуміння та довіри. Позивач вважає, що подальше спільне життя з відповідачем як подружжя та збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам. Просить розірвати шлюб з відповідачем розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася та подала до суду заяву, в якій просить розглянути справу в її відсутності. На примирення з відповідачем не згідна. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився та подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу в його відсутності. На примирення з позивачем не згідний. Суд вважає можливим слухати справу у відсутності вищевказаних осіб відповідно до вимог ст.169 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони по справі 11.07.2013 року зареєстрували шлюб у відділі держаної реєстрації актів цивільного сану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис №1010. Встановлено, що під час шлюбу у сторін народилася донька - [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 55 Сімейного Кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Судом встановлено, що сторони по справі тривалий час не підтримують подружні стосунки, не ведуть спільного господарства і не мають спільного сімейного бюджету, про що вказав позивач та не заперечував, тобто фактично визнав, відповідач. На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що їхню сім'ю слід вважати такою, що розпалася, а шлюб між ними необхідно розірвати, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача.

Outcome: approved