Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на своє утримання до досягнення дитиною трирічного віку, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що від спільного проживання з відповідачем мають доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку не виділяє належних коштів на її утримання, вона не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, тому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини доходу до досягнення донькою трьох років. В судове засідання сторони не з'явилися, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, позивач [PERSON] вимоги позову підтримала, відповідач [PERSON] позов визнав повністю. Суд, дослідивши матеріали справи і інші докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, згідно копії свідоцтва про народження [NUMBER] від 21.11.2017 року, сторони є батьками [PERSON], [INFO] (а.с.5). Позивач не працює та перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення донькою трирічного віку, відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання позивачки не надає. Частиною 2 статті 91 СК України встановлено, що жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу. Згідно частин 2,4 статті 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до частини 1 статті 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Згідно частини 1 статті 80 СК України аліменти присуджуються одному із подружжя у частці від заробітку (доходу) другого подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право жінки-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що жінка, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов'язковим, оскільки право на аліменти належить жінці-матері незалежно від цієї обставини. Згідно частин 1-3 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Визначаючи розмір аліментів на утримання позивача, суд виходить з того, що відповідач є працездатною особою, обставин та доказів неможливості надання ним матеріальної допомоги позивачу суду не надано, згідно наданої суду заяви відповідач позов визнав, тому виходячи з принципів змагальності, всебічності та повноти з'ясування обставин справи, розумності та справедливості, враховуючи потреби позивача та можливості відповідача, суд присуджує аліменти на утримання [PERSON] до досягнення дитиною трьох років у розмірі 1/4 частини всіх доходів відповідача, що буде відповідати інтересам обох сторін. Згідно частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Оскільки відповідно до п.3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI позивач звільнена від сплати судового збору за вимогами про стягнення аліментів, він підлягає стягненню з відповідача в дохід держави в розмірі 640,00 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved