Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів у зв'язку з продовженням навчання, в обґрунтування якого вказала, що відповідач та [PERSON] є її батьками, шлюб між яким 03.03.2015 було розірвано. За рішенням суду від 29.08.2013 батько сплачував на її утриманні аліменти в розмірі 1/4 частки доходів до досягнення нею повноліття 04.11.2018. На даний момент вона навчається на першому курсі на контрактній основі у Київському університеті культури ІУ рівня акредитації за спеціальністю «аудіовізуальне мистетство та виробництво» на денній формі навчання, а тому потребує матеріальної допомоги. Термін її навчання з 01.09.2018 по 30.06.2022. Її матір [PERSON] працює у ВП «Шахта «Капітальна» у якості електрослюсаря чергового з ремонту устаткування, де отримує мінімальну заробітну плату, коштів, що надає мати, їй не вистачає як на оплату навчання, так і на оплату гуртожитка, через що вона вимушена відмовлятися від придбання основних продуктів харчування, предметів першої необхідності та одягу. Її батько перебуває на обліку в Покровському обєднаному управлінні ПФУ Донецької області та отримує пенсію. Тому позивач просить суд стягнути з відповідача на своє утримання аліменти у розмірі 1/4 частки доходів відповідача у звязку з продовженням нею навчання до його закінчення, тобто по 30.06.2022. Ухвалою судді від 26.11.2018 у справі відкрито загальне позовне провадження. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] до підготовчого засідання не зявилися, про час і місце розгляду справи сповіщені належним чином, наполягаючи на позові, письмово повідомилі суд про розгляд справи у їх відсутність. Відповідач [PERSON] до підготовчого засідання також не зявився, про час і місце розгляду справи сповіщений належним чином, письмово повідомив суд про розгляд справи у його відсутність, вказавши, що визнає позовні вимоги у повному обсязі, його дохід складає пенсія у розмірі 8000 грн, інших утриманців він не має. З огляду на ч.3 ст.200 ЦПК України, беручи до уваги визнання позову позивачем, суд вважає за необхідне ухвалити рішення у підготовчому засіданні. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, виходячи з таких підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON], [INFO], є донькою відповідача [PERSON] та [PERSON] (до укладення другого шлюбу [PERSON]) Т.Ю., шлюб між якими розірвно на підставі рішення Димитровського міського суду Донецької області від 03.03.2015, що підтверджується копіями свідоцтв про народження позивача, про одруження, рішення суду від 03.03.2015 (а.с.11, 14, 30). Відповідно до копії рішення Димитровського міського суду Донецької області від 29.08.2013 з відповідача [PERSON] на утримання позивача [PERSON], [INFO], були стягнуті аліменти до її повноліття у розмірі 1/4 частини доходів боржника, що також підтверджується копією виконавчого листа, виданого 24.09.2013 (а.с.13, 15). Позивач [PERSON], яка здорова, з 01.09.2018 є студентом Київського університету культури, ІУ рівня акредитації за спеціальністю «аудіовізуальне містетство та виробництво», денної форми навчання, на контрактній основі, вартість навчання за семестр складає 14350 грн, кінцевий строк навчання 30.06.2022, мешкає у гуртожитку, що підтверджується довідками комунального закладу «Мирноградський центр первинної медико-санітарної допомоги» від 08.11.2018, навчального закладу від 23.10.2018, договором від 21.08.2018 № 30895, рахунком-фактурою з графіком оплати на 2 півріччя 2018-2019 (а.с.16, 17-18, 19, 32). Згідно квитанції від 06.11.2018 № 0.0.1177910098.1 матір'ю позивача [PERSON] у рахунок оплати за навчання сплачено відповідно до графіку 2870,35 грн (а.с.21). Згідно квитанції від 28.08.2018 № 20/3-28-021С позивачем за період проживання у гуртожитку з 01.09.2018 по 30.06.2018 сплачено 5000 грн (а.с.20). Згідно проїзних документів від 09.08.2018, від 05.10.2018, від 05.11.2018, позивачем за проїзд у напрямках Покровськ-Київ, Київ-Костянтинівка, Костянтинівка-Київ та у зворотному напрямку сплачено 147,82 грн, 125,89 грн 227,92 грн та 243,66 грн (а.с.25, 26, 27, 28). Також, позивачем [PERSON] надані фіскальні чеки на придбання продуктів харчування, товарів для побуту, товарів для навчання, касові чеки на придбання медичних препаратів, засобів та ліків (а.с.33). Мати позивача [PERSON] фактично проживає за адресою: [INFO], працює у відокремленому підрозділі «Шахта «Капітальна» державного підприємства «Мирноградвугілля» електрослюсарем (слюсарем) черговим з ремонту устаткування, її загальний заробіток за період з квітня 2018 року по вересень 2018 року склав 17076,31 грн, станом на 19.10.2018 мала заборгованість по виплаті заробітної платі за серпень 2018 року в сумі 3076,01 грн, за вересень 2018 року в сумі 2995,02 грн, сума аліментів, утриманих з [PERSON] за період з 01.10.2018 по 23.10.2018, склала 2042,18 грн, що встановлено на підставі довідок підприємства від 19.10.2018, Покровського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 23.10.2018 та виконавчого комітету Мирноградської міської ради від 09.11.2018 (а.с.23, 24, 29, 31). За інформацією від 09.11.2018 Мирноградського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області на виконанні у відділі знаходився виконавчий лист № 2/226/829/2013 від 24.09.2013 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO], аліментів у розмірі 1/4 частки доходу відповідача. Будь-яких інших виконавчих листів про стягнення з [PERSON] на виконанні у відділі не знаходиться (а.с.22). Відповідно за ст.199 СК України батьки зобовязані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, до 23 років, якщо батьки можуть надавати матеріальну допомогу. За приписами ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів і бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. Проаналізувавши надані суду докази, суд приходить до висновку, що [PERSON], яка досягла повноліття, у звязку з навчанням потребує матеріальної допомоги, оскільки продовжує навчання у Київському університеті культури на денній формі, за контрактною основою, не за місцем свого мешкання, через що витрачається на оплату навчальної послуги, проїзд та проживання, придбання необхідних для навчання засобів. Позивач самостійного доходу не має, перебуває на утриманні своєї матері, щомісячна заробітна плата якої після відрахування обовязкових утримань не досягає законодавчо встановленого мінімального розміру заробітної плати у 3723 грн, що вкрай недостатньо для утримання двох осіб, беручи до уваги встановлений Законом України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.12.2018 у розмірі 1921 грн на одну особу, який розрахований державою без врахування витрат на навчання. Про можливість відповідача надавати позивачу матеріальну допомогу свідчить той факт, що він щомісяця отримує пенсію, сума яких у чотири рази перевищує наведений прожитковий мінімум. Вирішуючи розмір аліментів, суд також виходить з того, що окрім позивача, відповідач на утриманні осіб не має. Також суд бере до уваги отримання позивачем освітньої послуги оплатно, надання утримання позивачу з боку матері, тому вважає справедливим стягнути з відповідача на утримання позивача аліменти у розмірі 1/4 частки його доходів. Враховуючи, що позивач в силу п.3 ч.1\~ст.5 Закону України «Про судовий збір»\~при зверненні до суду з цим позовом звільнена від сплати судового збору, а відповідачем визнано позов на стадії підготовчого провадження, то згідно із ч.1 ст.142 ЦПК України з відповідача підлягаю стягненню у дохід держави 50 відсотків судового збору, які підлягають сплаті при поданні позову, що становить 352,40 грн. На підставі\~ст.ст.84, 180-183\~Сімейного Кодексу\~України,\~ст.ст. 12,\~13,\~76,\~141,\~142,\~200,\~259,\~263-265,\~352,\~354,\~355 ЦПК України, суд

Outcome: approved