Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» про повернення 42.07 тройських унцій золота та несплачених відсотків - 2.35 тройських унцій золота, що в гривнях складає 39335.45 гривень згідно Комплексного договору банківського вкладу в банківських металах №210080/2011 від 11.02.2011 р. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 11.02.2011 р. між нею та ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» було укладено Комплексний договір банківського вкладу в банківських металлах 9.12 тройських унцій банківського металлу золота №210080/2011 від 11.02.2011 р. строком на 12 місяців за ставкою по вкладу 3% річних. Станом на 2014р. зазначений договір було пролонговано, за ставкою по вкладу 5 % річних. Вклад неодноразово поповнювався та в загальному складає 32.95 тройських унцій золота. 17.04.2014 р. позивач звернулася до відповідача із заявою про дострокове розірвання зазначеного договору на що відповідач зобов»язався 17.05.2014 р. повернути вклад в сумі 42.07 тройських унцій золота та проценти, проте незважаючи на звернення, вкладу із нарахованими відсотками позивач не отримала. Представник позивача у судове засідання не з»явився, проте подав заяву про підтримання позовних вимог з клопотанням про розгляд справи у його відсутності, не заперечивши з приводу заочного розгляду справи. Представник відповідача в судове засідання не зявився з невідомої суду причини, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні обставини справи. 11.02.2011 р. між [PERSON] та ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» було укладено Комплексний договір банківського вкладу в банківських металах 9.12 тройських унцій банківського металу золота №210080/2011 від 11.02.2011 р. строком на 12 місяців за ставкою по вкладу 3% річних. Відповідно до п.1.7 Комплексного договору банківського вкладу в банківських металах №210080/2011 від 11.02.2011 р., вкладник та банк домовилися, що у разі невитребування вкладником строкового вкладу у термін 11.02.2012 р. та за відсутності заперечень з боку банку, договір вважається атоматично пролонгованим з цієї дати, з врахуванням умов п.4.5 Договору, без підписання сторонами додаткових договорів до цього договору на кожний наступний такий же строк з урахуванням вимог щодо встановлення процентної ставки, визначеної п.4.5 Договору . Відповідно до п.4.5 Договору банківського вкладу в банківських металлах №210080/2011 від 11.02.2011 р., на пролонговаий Строковий вклад встановлюється розмір процентної ставки, який діє у банку у день відповідної пролонгації за цим видом вкладу у відповідній валюті, за відповідним строком та відповідною сумою початкового вкладу без підписання сторонами додаткового договору до цього договору. Судом встановлено, що відповідно до п.1.7 Комплексного договору банківського вкладу в банківських металах №210080/2011 від 11.02.2011 р. договір був неодноразово пролонгований, що зумовило застосування, відповідно до п.4.5 договору ставки по вкладу 5 % річних. Вклад за Комплексним договором банківського вкладу в банківських металах №210080/2011 від 11.02.2011 р.неодноразово поповнювався, а саме 28.03.2011 року на 3 тройських унцій золота, 13.04.2011 року на 8.32 тройських унцій золота, 18.05.2011 року на 9 тройських унцій золота, 18.08.2011 року на 10 тройських унцій золота, 18.08.2011 року на 10 тройських унцій золота, 19.09.2011 року на 2.63 тройських унцій золота, що стверджується заявками ( арк. 15-20). 17.04.2014 року позивач [PERSON] звернулася до ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» із заявою про дострокове розірвання з 17.05.2014 року договору Комплексного договору банківського вкладу в банківських металах №210080/2011 від 11.02.2011 р. та просила повернути їй вклад у сумі 42.07 тройських унцій золота, а також нараховані та не сплачені відсотки за договором. Відповідачем не представлено суду жодних доказів повернення вкладу за Комплексним договором банківського вкладу в банківських металах №210080/2011 від 11.02.2011 р. та нарахованих відсотків . Отже, судом встановлено, що на звернення позивача [PERSON] до ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» про повернення депозитного вкладу з нарахованими відсотками за Комплексним договором банківського вкладу в банківських металах №210080/2011 від 11.02.2011 р. депозитний вклад із нарахованим відсотками позивачу не повернено. Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.1058 Цивільного Кодексу України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплатити вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах'та в порядку, встановлених договором. Згідно ч. 1 ст. 1060 Цивільного Кодексу України, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. За договором банківського вкладу, відповідно до ч.2 ст.1060 ЦК України, незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. Згідно ч.3 ст.1060 ЦК України, якщо відповідно до договору банківського вкладу вклад повертається вкладникові на його вимогу до спливу строку або до настання інших обставин, визначених договором, проценти за цим вкладом виплачуються у розмірі процентів за вкладами на вимогу, якщо договором не встановлений більш високий процент. Враховуючи викладені обставини, суд приходить до висновку про порушення прав позивача відповідачем, які підлягають захисту, а позов до задоволення шляхом зобов»язання відповідача повернути позивачу банківський вклад - 42.07 тройських унцій золота та нараховані відсотки - 2.35 тройських унцій золота, що складає 39335.45 гривень за Комплексним договором банківського вкладу в банківських металах №210080/2011 від 11.02.2011 р. згідно курсу Національного банку України станом на 13.02.2015 р. Крім того, суд вважає, що відповідно до ст.88 ЦПК України, із відповідача в дохід держави слід стягнути 3654 гривень судового збору.

Outcome: approved