Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, який було зареєстровано 19 грудня 2003 р. відділом державної реєстрації актів громадянського стану Фрунзенського районного управління юстиції, актовий запис № 634. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO]. В обґрунтування позову позивач зазначила, що сімейне життя з відповідачем не склалося, вони виявилися людьми з різними характерами, з різними поглядами на життя. Відповідач ніде не працює, вживає спиртні напої, через що між ними виникають сварки та конфлікти, він без приводу буває агресивним, підіймає на нею руку, одного разу вимушена була викликати міліцію. Конфлікти відбуваються на очах у сина та погано впливають на його психоемоційний стан. Наміру зберегти сім'ю в подальшому не має. Стосунки, які склалися між нею та відповідачем, перешкоджають їх подальшому спільному проживанню, тому примирення між ними неможливе. Подальша наявність юридичного факту реєстрації шлюбу суперечить її інтересам, тому позивач просить суд розірвати шлюб. Сумісне проживання припинили з червня 2013 року. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги у повному обсязі та пояснила суду про обставини викладених вище. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про причини не явки не повідомив, про день і час слухання справи сповіщався належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вислухавши позивача та дослідивши матеріали справи, вважає необхідним позовні вимоги задовольнити з наступних підстав. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 19 грудня 2003 р. у відділі державної реєстрації актів громадянського стану Фрунзенського районного управління юстиції, актовий запис № 634. ( свідоцтво серія [NUMBER]) Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Як встановлено у судовому засіданні, причиною розірвання шлюбу сталі різні погляди на життя та конфлікти пов'язані з вживанням відповідачем спиртних напоїв. Позивач втратила до відповідача почуття поваги та кохання та не має наміру в подальшому зберігати родин. З червня 2013 р., не ведуть спільне господарство, відсутній сімейний бюджет, не підтримують шлюбно-сімейні відносини. Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємостосунки подружжя, дослідивши матеріали справи, вважає подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї за неможливе і тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право залишити його після розірвання шлюбу. Післяшлюбне прізвище позивача визначити як - « [PERSON]». Згідно з ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved