Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу у розмірі 200 477 грн. 25 коп. та судових витрат у вигляді судового збору у сумі 2 004, 77 грн. та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 450 грн. В обґрунтування позову вказала, що нею 20 грудня 2019 року було надано [PERSON] позику - грошові кошти у розмірі 7 500 доларів США на строк до 01.05.2020 року. Зазначені обставини підтверджуються власноруч написаною розпискою. На момент подачі позовної заяви, згідно офіційного курсу Національного Банку України 1 долар США становить 26, 7303 грн., таким чином, сума боргу за розпискою становить 200 477, 25 грн. Відповідач ухиляється від повернення суми заборгованості, чим порушив взяті на себе зобов`язання за розпискою. З цих підстав звернувся до суду з позовом. Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 18 червня 2020 року позов залишено без руху (а.с.20). Ухвалою суду від 23 липня 2020 відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.26). У судове засідання позивач [PERSON] та його представник [PERSON] не з`явилися, останній до суду надіслав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував (а.с.33). Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином (а.с.31, 35). Згідно ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, якщо відповідач не з`явився без поважних причин або без повідомлення причини, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. З цих підстав суд, відповідно до ст.ст. ч.4 ст. 223, 280 ЦПК України, розглянув справу у заочному порядку та ухвалив рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 20 грудня 2019 року між сторонами укладено договір позики, згідно якого [PERSON] , [INFO] , отримала від [PERSON] , [INFO] , грошові кошти у розмірі 7 500 доларів США, які зобов`ячалася повернути до 01 травня 2020 року, що підтверджується розпискою від 20 грудня 2019 року (а.с.5). Факт отримання коштів відповідачем засвідчено свідками [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики вважається укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ч.2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання в порушення умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), що встановлено ст. 610 ЦК України. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Зі змісту ст. 625 ЦК України вбачається, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Враховуючи, що сторони уклали договір позики, зобов`язання за яким позивач виконав, передавши відповідачу грошові кошти у вигляді позики у сумі 7 500 доларів США, а остання кошти позивачу до 01 травня 2020 року не повернула, а також те, що станом на момент подачі позовної заяви, згідно офіційного курсу Національного Банку України 1 долар США становить 26, 7303 грн., а отже сума боргу за розпискою становить 200 477, 25 грн., суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення вказаної суми є обгрунтованими та підлягають задоволенню. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України та вважає за необхідне стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати у вигляді судового збору у сумі 2 004, 77 грн., що підтверджується квитанцією від 15 чеврня 2020 року № 15-7374261/С (а.с.1), а також витрати на професійну правничу правову допомогу у сумі 10 450 грн., оплата якої підтверджується Актом приймання-передачі надання послуг № 1 від 10 червня 2020 року, звітом про надання правової допомоги б/н від 01 червня 2020 року від 10 червня 2020 року, квитанцією № 7 від 10.06.2020 року (а.с.14-16).

Outcome: approved