Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-31 00:00:00

Позивач [PERSON] , звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 14.02.1998 року. В шлюбі у них народилась спільна дитина, яка на даний час є повнолітньою. Спочатку їх сімейне життя складалось добре, але сімейне життя між нами поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин та ведення спільного господарства. Примирення та збереження шлюбу між ними неможливе з підстав викладених у позовній заяві. Спір про поділ майна, яке є спільною сумісною власністю відсутній. Просить суд позов задовольнити та розірвати шлюб. Ухвалою судді Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 29.09.2021 року відкрито провадження за вказаним вище позовом, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження. В судове засідання позивачка не з`явилася, в позовній заяві просила розглядати справу без її участі, позовну заяву підтримує в повному обсязі та просить її задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, проте від нього надійшла заява, в якій він просить розглянути справу без його участі, позов визнає. В зв`язку з цим, суд ухвалив справу розглянути без участі сторін у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України та без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. Так, факт, що сторони перебувають у шлюбі, підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , який зареєстрований 14.02.1998 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Вільногірської міської Ради Дніпропетровській області, актовий запис № 23 (а.с. 7). Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 СК України. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Суд приймає до уваги, що позовні вимоги законні, обґрунтовані, не суперечать фактичним обставинам справи, визнані відповідачем, приходить до висновку про неможливість збереження шлюбу між сторонами. Отже, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому шлюб між [PERSON] та [PERSON] , необхідно розірвати. Після розірвання шлюбу позивачці залишити шлюбне прізвище [PERSON] за її проханням. Судові витрати, згідно ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до задоволення позовних вимог. На підставі викладеного

Outcome: approved