Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] в якому просила визнати недійсним заповіт [PERSON], посвідченого 05 травня 2011 року Порічанською сільською радою Яворівського району Львівської області. В подальшому в порядку ст. 31 ЦПК України, адвокат [PERSON] в інтересах позивачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] уточнив позовні вимоги та просив суд визнати недійсним заповіт [PERSON] на користь [PERSON] посвідчений 05 травня 2011 року секретарем Порічанської сільської ради Яворівського району Львівської області [PERSON] та стягнути судові витрати з Відповідача на користь Позивачів. Свої позовні вимоги мотивує тим, що в 2002 році [PERSON] заповів дочці [PERSON] - [PERSON] приватний будинок у с. Страдч по вул. Топольна, 567. 09 жовтня 2011 року [PERSON] помер. Після його похорон Позивачі звернулися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини і від нього дізналися, 05 травня 2011 року їхній батько заповів будинок відповідачу [PERSON] З даною волею батька вони погодитись не можуть, оскільки на момент складання заповіту він страждав хронічним психічним захворюванням у формі шизофренії, а тому не усвідомлював фактичний характер і суспільну небезпеку своїх дій та керувати ними. Крім цього, при складанні Заповіту секретарем Порічанської сільської ради не дотримано Інструкції по складанню Заповітів, а тому такий заповіт має бути визнаний як нікчемний. В судовому засіданні позивач [PERSON] дала суду показання аналогічні викладеному в позові, крім цього додатково пояснила, що після смерті матері її взяла до себе на виховання бабця. В цей час [PERSON] виповнилося 13 років. Відповідач по справі є третьою дружиною її померлого батька. Позивач [PERSON] часто приїжджала до батька, давала йому гроші на прожиття, купувала продукти, а також займалася приватизацією його будинку, всі випрати по приватизації будинку вона взяла на себе. Батько в 1972-73 роках попав в аварію, в наслідок якої отримав травму голови. Після даної аварії вона часто його лікувала по різних медичних закладах, оскільки батько падав в омороки, плутав імена та осіб, хворів на шизофренію. Позовні вимоги підтримала повністю та просила позов задовольнити. Представник позивачів [PERSON] в судовому засіданні все викладене в позовній -2- заяві підтримав повністю. Додатково пояснив, що при складанні заповіту від 05 травня 2011 року, секретарем Порічанської сільської ради не дотримано вимог Інструкції про складання заповітів, а саме заповіт був складено на подвірї, а не в будинку, що порушує таємницю складання заповіту, судовий збір сплачено після складання заповіту, підписи на документах не відповідають особі, а також секретар сільської ради прийшла з готовим бланком заповіту та не перевірила стан здоровя Заповідача. Просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги заперечила, оскільки її покійний чоловік на момент складання заповіту був адекватним. Заповіт складався в будинку, який сам писав в присутності секретаря сільської ради, яка прийшла до них для складання заповіту. Крім цього в судовому засіданні підтвердила той факт, що приватизацією будинку її покійного чоловіка займалася його дочка [PERSON], яка всі витрати по приватизації будинку взяла на себе. Просила в позові відмовити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги заперечила, вважає їх безпідставними та необґрунтованими, оскільки такі є надуманими, а докази не допустимими. Посмертна судово-психіатрична експертиза на яку посилаються Позивачі не може бути доказом у справі, оскільки складена з порушенням Інструкції про проведення експертиз. Даного роду експертизи проводяться за постановою слідчого, прокурора або за ухвалою суду, а не за заявою фізичної особи, як це було проведе у даному випадку. Крім цього, зазначила, що експерта, який проводив дану експертизу було визнано винним за ч.4 ст. 368 КК України, а саме за те, що він будучи службовою особою, яка займає особливо відповідальне становище, одержав хабар в грошовому вигляді за вчинення в інтересах третьої особи дії з використанням наданого йому службового становища, поєднаного з вимагання неправомірної вигоди. Щодо порушень при складанні заповіту, визнає що такі були, проте не суттєві, які не можуть бути підставою для скасування волевиявлення Заповідача. Просила в позові відмовити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заперечення представника відповідача [PERSON] підтримала в повному обсязі. Просила в позові відмовити. Представник відповідача, Порічанської сільської ради Яворівського району Львівської області [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги заперечила, вважає, що заповіт було складено у відповідності до Інструкції складання заповітів, а заповідач [PERSON] при складанні заповіту був адекватним та розумів значення своїх дій. Просила в позові відмовити. Свідок [PERSON] в судовому засіданні дав суду показання про те, що він добре знав покійного [PERSON] і вони перебували в хороших відносинах. Свідок практично кожного дня до смерті [PERSON] бачився з ним, оскільки допомагав йому по господарстві, так як [PERSON] мав проблеми з ногами і повноцінно не міг ними рухати. Приблизно останні чотири роки перед смертю [PERSON], останній в медичних закладах не лікувався, до останнього дня свого життя був адекватним, спиртні напої не вживав. Свідок [PERSON] в судовому засіданні дав суду показання, що він покійного [PERSON] знав з дитинства, проживав приблизно за 100 метрів від нього. Вони були добрими сусідами, він часто приходив до [PERSON] Він був хворий на ноги, проте до останнього дня був при памяті і все розумів. З своєю дружиною [PERSON] проживали в мирі, алкоголь вживав дуже рідко і мало. Свідок [PERSON] в судовому засіданні дала суду показання, що вона перебуває на посаді секретаря Порічанської сільської ради. 05 травня 2011 року вона засвідчувала заповіт [PERSON] До неї звернувся [PERSON], який сказав що хоче скласти заповіт. Після цього вона за деякий час прийшла до нього із встановленим бланком заповіту та журналом реєстрації заповітів. Заповіт складений був на подвірї [PERSON] та особисто ним підписаний. При складанні заповіту [PERSON] був адекватним та розумів значення своїх дій. При складанні заповіту керувалася Інструкцією по складанню заповітів. [PERSON] вона знала давно, скарг на нього в сільську раду від мешканців села не поступало. -3- Заслухавши пояснення учасників судового процесу, проаналізувавши матеріали цивільної справи та дослідивши всі докази у справі у їх сукупності, суд прийшов до наступного. Судом встановлено наступні факти та відповідні правовідносини. Відповідно до вимог ст.ст. 4, 10, 11, 60, 61, 213 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних та юридичних осіб, поданими відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь в справі. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Рішення суду обґрунтовується лише тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні. Судом встановлено та документально підтверджено, що позивач [PERSON] (дів. [PERSON]) [PERSON] народилася 15 вересня 1954 року в с. Страдч Яворівського району Львівської області і її батьками були [PERSON] та [PERSON] (а.с.2,6,7). Встановлено, що позивач [PERSON] (дів. [PERSON]) [PERSON] народилася 27 жовтня 1949 року в с. Страдч Яворівського району Львівської області і її батьками були [PERSON] та [PERSON] (а.с.21-24). Встановлено, що позивач [PERSON] (дів. [PERSON]) [PERSON] народилася 24 вересня 1958 року в с. Страдч Яворівського району Львівської області і її батьками були [PERSON] та [PERSON] (а.с. 29, 32,35). 09 жовтня 2011 року помер позивачів батько [PERSON], про що Порічанською сільською радою Яворівського району Львівської області було складено відповідний актовий запис №21 від 10 жовтня 2011 року (а.с.5). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, зокрема на житловий будинок №567 по вул. Топольна в с. Страдч Яворівського району Львівської області, який належав йому на праві приватної власності, що підтверджується Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно (а.с.3-4). Позивачі звернулися до приватного нотаріуса [PERSON] із заявою про прийняття спадщини і від нього дізналися, що 05 травня 2011 року їхній батько [PERSON] заповів вищевказаний будинок своїй дружині [PERSON], що і стало підставою звернення Позивачів до суду. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 12 листопада 1993 року уклали шлюб, після шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON], про що в Книзі реєстрації шлюбів Порічанською сільською радою зроблено актовий запис №15 (а.с.20). У відповідності до заповіту, посвідченого секретарем Порічанської сільської ради Яворівського району Львівської області [PERSON] 05 травня 2011 року та зареєстрованого в реєстрі за №19, [PERSON] все своє майно заповів [PERSON] (а.с.19). Актом №203 Про проведення посмертної судово-психіатричної експертизи проведеної Львівською обласною психіатричною лікарнею встановлено, що [PERSON] страждав хронічним психічним захворюванням у формі шизофренії (а.с.72). У відповідності до ч. 1 ст. 225 ЦК України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені. В судовому засіданні встановлено, що при складанні заповіту 05 травня 2011 року [PERSON] міг не усвідомлювати значення своїх дій та не міг керувати ними, оскільки останній потрапив в аварію, після якої отримав травму голови, страждав хронічним психічним захворюванням у формі шизофренії та вік якого на момент складання заповіту був 84 роки. Крім цього, у відповідності до пункту 4 Наказу Міністерства Юстиції України від -4- 25 серпня 1994 року №22/5 зі змінами, які діяли на момент посвідчення заповіту від 05 травня 2011 року, (далі Наказу) передбачено, що посадові особи виконавчих комітетів, які вчиняють нотаріальні дії, зобов'язані додержувати таємниці цих дій. Заповіт складається у письмовій формі із зазначенням місця і часу його складання, дати та місця народження заповідача і підписується заповідачем власноручно. У відповідності до пункту 9 даного Наказу, нотаріальні дії вчиняються в приміщенні виконавчого комітету сільської, селищної, міської Ради народних депутатів. В окремих випадках, коли громадянин не може з'явитися в зазначене приміщення, а також коли того вимагають особливості посвідчуваної угоди, нотаріальні дії можуть бути вчинені поза вказаним приміщенням. Якщо нотаріальна дія вчиняється поза приміщенням виконавчого комітету, то в посвідчувальному написі на документі і в реєстри нотаріальних дій записується місце вчинення нотаріальної дії (на дому, в лікарні, на підприємстві, установі, організації та ін.) із зазначенням адреси, а також причини цього. В заповіті зазначено, що його підписано гр. [PERSON] у моїй присутності за адресою проживання [INFO] о 17.25 хв. Запис про час посвідчення заповіту виготовлений на компютері і говорить про те, що секретар Порічанської сільської ради ідучи складати заповіт, з с. Поріччя, де знаходиться сільська рада в с. Страдч, де проживав заповідач, заздалегідь знала в якій саме годині буде посвідчуватись заповіт. Крім цього на бланку на якому складено заповіт, який секретар сільської ради виготовила в с. Поріччя зазначено (друкованими буквами на компютері), що складений в с. Страдч. Однак с. Поріччя та с. Страдч находяться на відстані одне від другого. Також в порушення пункту 9 Наказу, секретар сільської ради в заповіті від 05 травня 2011 року не зробила відмітки про причини складання заповіту саме на дому, а не в приміщенні виконавчого комітету Порічанської сільської ради. Пунктом 9 Наказу встановлено, що нотаріальні дії вчиняються після їх оплати в день подачі всіх необхідних документів. В судовому засіданні встановлено, що заповіт від 05 травня 2011 року був складено з порушенням вищенаведених норм Наказу, а саме заповіт складено на подвірї господарства заповідача, повз яке проходить вулиця по якій проходили мешканці села, а не в будинку, що порушує таємницю складання заповіту, судовий збір сплачено після складання заповіту. Згідно з ст. 1257 ЦК України, заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. Також, суд критично ставиться до заперечень представника відповідача [PERSON], яка вважає Акт №203 Про проведення посмертної судово-психіатричної експертизи проведеної Львівською обласною психіатричною лікарнею недопустимим доказом з тих підстав, що даний Акт складено експертом [PERSON], який був притягнутий до кримінальної відповідальності. Предметом розгляду Франківського районного суду м. Львова по справі про обвинувачення [PERSON] за ч.4 ст.368 КК України даний Акт не був, а тому суд не ставить під сумнів даний Акт (а.с.183-184). Судом, за клопотанням позивачів, 17 грудня 2015 року було винесено ухвалу про призначення судової почеркознавчої експертизи, проте дана експертиза проведена не була, у звязку з неоплатою даної експертизи сторонами. Для повного, всебічного та обєктивного розгляду справи судом оглянуто та долучено до матеріалів справи копію рішення Яворівського районного суду Львівської області від 20.03.2012 року про встановлення факту приналежності правовстановлюючого документа (а.с.36), письмові пояснення [PERSON] (а.с.71), копію Результатів обстеження (а.с.108), копію витягу з медичної карти (а.с.109), копії квитанцій (а.с.124-134), письмові пояснення свідка [PERSON] (а.с.141), копія журналу нотаріальних дій (а.с.152), довіреність (а.с.164, 193). З урахуванням наведеного, у суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і -5- правдивість фактів, повідомлених позивачами. Їхні показання обєктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. За таких обставин, оцінюючи всі докази по справі суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають задоволенню, ґрунтуються на нормах чинного законодавства і доведені повністю доказами, дослідженими в судовому засіданні. Заповіт складений в с. Страдч Яворівського району Львівської області 05 травня 2011 року на імя [PERSON], посвідчений керуючою справами виконкому Порічанської сільської ради [PERSON], зареєстрований в реєстрі за №19, слід визнати недійсним з моменту його укладення, оскільки був складений з порушеннями вимог щодо його форми та посвідчення. Також у відповідності до ст. 88 ЦПК України з Відповідача підлягають стягненню на користь Позивача судові витрати в сумі 107,30 грн., які позивач [PERSON] понесла при подачі позову (а.с. 11).

Outcome: approved