Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В якій прохала : усунути перешкоди в користуванні власністю для [PERSON] , шляхом визнання такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартирою [ADDRESS] [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову зазначила, що квартира [ADDRESS] належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 28.12.2012. У квартирі [ADDRESS] зареєстрована проживаючою [PERSON] . Фактично вона у даній квартирі ніколи постійно не проживала, оскільки проживала у Російській Федерації, громадянкою якої вона є. [PERSON] намагалася зняти доньку [PERSON] із реєстрації місця тимчасового проживання у м. Полтаві, але не змогла цього зробити, оскільки [PERSON] не отримувала тимчасову посвідку на своє ім`я чи паспорта громадянина України, у зв`язку з чим, подати документи, визначені переліком у [PERSON] не має можливості, що створює значні перешкоди у реалізації права власності, через що позивач змушена звернутися до суду з даним позовом (а.с.1-3). 26 жовтня 2020 року ухвалою судді відкрито провадження у справі №№554/9800/2020; 2/554/2644/2020. Розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Призначено розгляд справи до судового розгляду по суті на 24 листопада 2020 року на 09.00 год. (а.с.26, 27). Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася будучи у встановлений ЦПК України спосіб повідомлена (а.с.36). Представник позивача [PERSON] за ордером Божко Т.Б. в судове засідання не з`явилася, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує та прохає задовольнити у повному обсязі (а.с.45) Відповідач [PERSON] до суду 24.11.2020 не з`явилася, будучи повідомлена на останню відому судові адресу, через що судова повістка вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться (ст. 131 ЦПК України), конверт повернуто поштою з відміткою, що адресат відсутній за вказаною адресою, та 18.12.2020 не з`явилася, будучи повідомлена про судове засідання, шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті судової влади України Відзив на позовну заяву суду не надано (а.с.33, 47). Третя особа Управління державної реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту з питань реєстрації в судове засідання свого представника не направили, будучи у встановлений ЦПК України спосіб повідомлені про судове засідання (а.с.34, 38). Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] на праві приватної власності належить [PERSON] , що підтверджується копіями: договору купівлі-продажу від 28.12.2012, посвідченого ПН ПМНО Панченковою О.Л. та зареєстрований в реєстрі за №2119; витягу з державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №60614 від 17.01.2013 (а.с.4-10). Таким чином, спірна квартира є приватною та належить на праві приватної власності [PERSON] . [PERSON] , [INFO] , з 29.08.2014 зареєстрована за адресою [ADDRESS] , що підтверджується довідкою №2931 КП «ЖЕО №2» від 21 жовтня 2020 року (а.с.13). Таким чином, відповідач [PERSON] була зареєстрована у спірній квартирі, як член сім`ї власника. [PERSON] , [INFO] , громадянка РФ, уродженка м. Москва, з [INFO] зареєстрована та постійно проживає за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копіями : довідки №1426302 СПб ГКУ «ЖА Виборгського району Санкт-Петербургу» від 01.10.2020, паспорта громадянина Російської Федерації на ім`я [PERSON] № [NUMBER] зареєстрований та виданий міграційним пунктом №9 відділу УФМС Росії по Санкт-Петербургу та Ленінградській області 09 грудня 2016 року (а.с.15-20). Відповідно до ч.2 ст.64 ЖК України, до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Стаття 3 СК України визначає, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом та мають взаємні права та обов`язки. Таким чином, [PERSON] була зареєстрована у квартирі, як донька власника квартири [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України встановлено, що власникові належать право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. Тому, усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном шляхом визнання особи такою, що втратила право користуватися житловим приміщенням та звільнення незаконно займаного жилого приміщення шляхом виселення без надання іншого житлового приміщення є належним способом захисту порушених прав позивача. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до вимог ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином, відповідач [PERSON] була зареєстрована у належній позивачу на праві приватної власності квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS] , як член сім`ї власника, з червня 2016 року за спірною адресою не проживає, не вживши дій з зняттю з реєстраційного обліку місця свого проживання у належній [PERSON] квартирі. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про задоволення позову, так як [PERSON] втратила право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] , оскільки відсутня у даному житловому приміщення, чим перешкоджає власнику у здійснені права користування та розпоряджання приватною квартирою тим, що станом на сьогоднішній день є зареєстрована в ній. Судовий збір у справі сплачений позивачем при подачі позовної заяви до суду складає 840 грн. 80 коп. (а.с.25). Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Також стягнути з [PERSON] судові витрати сплачені позивачем при подачі позову.

Outcome: approved