Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача Димитровської міської ради про визначення частки майна в праві спільної сумісної власності в порядку спадкування. В обґрунтування вимог вказала, що [INFO] померла її мати [PERSON]. Після смерті матері відкрилася спадщина, яка складається з частки житлової квартири [ADDRESS], яка належала їй на підставі свідоцтва про право власності на житло № 3/37-1282 виданого 16.02.1996 р. ВО «Красноармійськвугілля». Квартира належала на праві приватної спільної сумісної власності їй та її цивільному чоловіку [PERSON]. Мати заповіла їй свою ? частину цієї житлової квартири. Спадкоємцем за законом першої черги є вона і її рідна сестра [PERSON] Однак, [PERSON] не подавала заяву про прийняття спадщини. В шестимісячний строк з дня відкриття спадщини вона подала заяву про прийняття спадщини. [INFO] помер [PERSON], який належну йому ? частину даної житлової квартири заповів їй заповітом посвідченим нотаріусом Димитровського нотаріального округу. Вона звернулася до Димитровської державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину на частину квартири, яка залишилася у спадщину. Однак, державним нотаріусом Димитровської державної нотаріальної контори було винесено постанови від 16.12.2013 р. про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину на частину вищевказаної квартири після смерті матері і її цивільного чоловіка, оскільки квартира знаходиться у приватній спільній сумісній власності і у правовстановлюючому документі не визначено частки квартири, які належать спадкодавцям. Вважає, що частки померлих [PERSON] і [PERSON] у праві приватної спільної сумісної власності на дану квартиру становлять по 1/2 частині квартири у кожного, оскільки дана квартира належить на праві спільної сумісної власності двом співвласникам і між ними не було домовленості або рішення суду про зміну розміру часток. Просить суд визначити, що частки її матері та її цивільного чоловіка в праві спільної сумісної власності на вказану квартиру становили по 1/2 частині. Позивач до судового засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача до судового засідання не з'явився, про час і місце розгляду повідомлений належним чином, надав суду письмову заяву про те, що позовні вимоги визнає і просить суд розглянути справу за його відсутності. Третя особа [PERSON] до судового засідання не з'явилася, про час і місце розгляду повідомлена належним чином. Від третьої особи на адресу суду надійшла письмові заяви про те, що вона підтримує позовні вимоги та просить суд про розгляд справи у її відсутність Дослідивши обставини справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.15). [PERSON] і [PERSON] є дітьми спадкодавця [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про народження та про шлюб (а.с. 5, 9). [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.14). Згідно свідоцтва про право власності на житло № 3/37-1282 від 16.02.1996 р., виданого Виробничим об'єднанням «Красноармійськвугілля», квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] і [PERSON] (а.с. 10). Відповідно до заповітів, посвідчених приватним нотаріусом Димитровського нотаріального округу Донецької області 22.05.1996 року, [PERSON] і [PERSON] заповіли належні їм частини у квартирі [ADDRESS], [PERSON] (а.с. 12-13). Згідно довідки Димитровської державної нотаріальної контори від 21.01.2014 р. № 58/01-16, на майно, яке залишилось після смерті [PERSON], померлої [INFO], згідно інформації зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) відкрито спадкову справу № 124 від 08.08.2013 р. З заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом звернулася дочка померлої [PERSON]. Заповіт від імені [PERSON] посвідчено приватним нотаріусом Димитровського міського нотаріального округу 22 травня 1996 року за реєстром № 902 (а.с.37). Згідно з довідкою Димитровської державної нотаріальної контори від 21.01.2014 р. № 59/01-16, на майно, яке залишилось після смерті [PERSON], померлого [INFO], згідно інформації зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) відкрито спадкову справу № 43 від 06.04.2013 р. З заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом звернулася [PERSON]. Заповіт від імені [PERSON] посвідчено приватним нотаріусом Димитровського міського нотаріального округу 22 травня 1996 року за реєстром № 900 (а.с.43). Згідно ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Якщо частки не визначені, спільна власність двох або більше осіб відповідно до ч.1 ст. 368 зазначеного Кодексу є спільною сумісною власністю. Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному проваджені. Згідно п.224 Інструкції про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004р. № 20/5, нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину за законом чи за заповітом після смерті одного з учасників спільної сумісної власності лише після виділення (визначення) частки померлого у спільному майні. Відповідно до ч.2 ст. 370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Відповідно до ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у відповідності з вимогами ч. 1 ст. 1296 ЦК України може одержати свідоцтво про право на спадщину шляхом нотаріального оформлення зазначеного права. Згідно ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси осіб, які звернулися до суду у спосіб, визначений законами України. Судом встановлено, що спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] і [PERSON] є [PERSON], яка прийняла спадщину. Обставини, які б свідчили про існування іншої домовленості між співвласниками вищевказаної квартири щодо розміру часток у спільному майні, судом не встановлено, тому частка кожного з них у цьому майні має бути визначена по 1/2 частині квартири. Оскільки невизначеність часток у праві спільної сумісної власності позбавляє позивача можливості належним чином оформити свої спадкові права на вищезазначене нерухоме майно, суд вважає необхідним її позовні вимоги задовольнити. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved