Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням - житловим будинком у [ADDRESS], посилаючись на те, що даний будинок подарований їй бабцею [PERSON] на підставі договору дарування від 26 вересня 2011 року. Про те, що з 1993 року за зазначеною адресою зареєстрований відповідач по справі, на час укладення договору їй не було відомо. З дати реєстрації [PERSON] у житловому будинку не проживає, участі в обслуговуванні житла не приймає, комунальних послуг не оплачує, домовленості щодо збереження за ним житлового приміщення між ними не було, перешкод в користуванні житлом не створювалось. Враховуючи наведене, з метою захисту прав та інтересів [PERSON] просить позов задовольнити. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, проте подала заяву у якій просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач - [PERSON], будучи повідомленим у встановленому законом порядку про час та місце судового розгляду, повторно до суду не з'явився, не повідомивши про причину повторної неявки, заяви про розгляд справи у його відсутності не подавав. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно ч.4 ст. 169, ч.1 ст. 224 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, встановив наступні факти: Позивач [PERSON], [INFO], є власником житлового будинку з надвірними будівлями по [ADDRESS], що стверджується договором дарування житлового будинку ВРМ № 931234 26 вересня 2011 року та витягом про державну реєстрацію прав № 32067677 від 16 листопада 2011 року. Згідно виписки із будинкової книги за вказаною адресою, зокрема по [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] (померла [INFO]) та [PERSON], дата реєстрації - 04 лютого 1993 року. Факт реєстрації відповідача за вказано адресою стверджується також довідкою виконкому Скориківської сільської ради Підволочиського району, згідно якої [PERSON], 1963 року народження, зареєстрований в [ADDRESS], за місцем реєстрації не проживає. З актів обстеження матеріально-побутових умов від 8 серпня 2015 року, 28 вересня 2015 року та 02 жовтня 2015 року вбачається, що [PERSON], [INFO], в [ADDRESS], не проживає. Крім того, згідно акту обстеження № 69 від 15 січня 2016 року, складеному депутатом сільської ради с. Медин на підставі свідчень свідків, [PERSON] не проживає за місцем реєстрації з 1993 року. З матеріалів справи судом не встановлено, що між сторонами була домовленість щодо збереження житлового приміщення за відповідачем. Відповідно до ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, судом встановлено, що відповідач [PERSON] відсутній у житловому приміщенні - житловому будинку по [ADDRESS] понад встановлені законом строки без поважних причин, крім того між сторонами не було домовленості щодо збереження житлового приміщення за відповідачем. Аналізуючи в сукупності наведені обставини, суд приходить до переконання, що позов [PERSON] є підставним та підлягає до задоволення шляхом визнання [PERSON]таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - житловим будинком з надвірними будівлями по [ADDRESS]. На підставі наведеного,

Outcome: approved