Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення інфляційних витрат та трьох процентів річних від простроченої суми грошового зобов?язання, мотивуючи свої вимоги тим, що вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 10.06.2016 у справі № 705/6550/16-к (1-кп/705/124/16) частково задоволено цивільний позов [PERSON] та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] відшкодування матеріальної шкоди в сумі 13 489 грн. 10 коп. та відшкодування моральної шкоди в сумі 25 000 грн. Відповідно до виконавчого листа Уманського міськрайонного суду Черкаської області виданого 29.07.2016 по справі № 705/6550/16к (1кп/705/124/16), стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] відшкодування матеріальної шкоди в сумі13489,10 грн. та відшкодування моральної шкоди в сумі 25000 грн., що разом складає 38489,10 грн. Вказаний вирок суду набрав законної сили - 22.07.2016. Постановою головного державного виконавця Уманського MB ДВС Головного ТУЮ у Черкаській області Тицькун С.В. від 03.08.2016 ВП № 51846222 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №705/6550/16к (1кп/705/124/16), виданого 29.07.2016 Уманським міськрайонним судом Черкаської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальної шкоди в сумі 13489,10 грн. та моральної шкоди в сумі 25000 грн., разом 38489,10 грн. Проте, станом на момент звернення до суду з даною позовною заявою, боржник [PERSON] не виконала вирок Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 10.06.2016 у справі № 705/6550/16-к (1-кп/705/124/16), тому виконавчий лист № 705/6550/16к (1кп/705/124/16), виданий 29.07.2016 Уманським міськрайонним судом Черкаської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальної шкоди в сумі 13489,10 грн. та моральної шкоди в сумі 25000 грн., разом 38489,10 грн. - перебуває на примусовому виконанні Уманського MB ДВС Головного ТУЮ у Черкаській області. Листом Уманського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області від 11.06.2019 року № 11789-4, позивачу, як стороні виконавчого провадження повідомлено, що з моменту відкриття виконавчого провадження № 51846222 при примусовому виконанні виконавчого листа №705/6550/16к від 29.07.2016 Уманського міськрайонного суду з боржника [PERSON] стягнуто та перераховано на користь стягувача [PERSON] борг в сумі 1196,65 грн., що підтверджується відповідними платіжними дорученнями. При повторному пред`явленні вищевказаного виконавчого листа, постановою старшого державного виконавця Уманського MB ДВС Головного ТУЮ у Черкаській області Кравченко М.В. від 12.07.2018 ВП № 56750659 знову відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 705/6550/16к (1кп/705/124/16) виданого 29.07.2016 Уманським міськрайонним судом Черкаської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальної шкоди в сумі 13489,10 грн. та моральної шкоди в сумі 25000 грн., разом 38489,10 грн. Також, в листі Уманського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області від 11.06.2019 № 11789-4 позивачу, як стороні виконавчого провадження повідомлено, що з моменту відкриття виконавчого провадження № 56750659, тобто після повторного пред`явлення виконавчого листа, при примусовому виконанні виконавчого листа № 705/6550/16к від 29.07.2016 Уманського міськрайонного суду з боржника [PERSON] стягнуто та перераховано на користь стягувача [PERSON] боргу в сумі 228,19 грн. Згідно вищевказаного листа Уманського MB ДВС Головного ТУЮ у Черкаській області, перерахування коштів в сумі 228,19 грн. на користь стягувача [PERSON] також підтверджується відповідними платіжними дорученнями. Крім того, 05.10.2016, в період примусового виконання органами ДВС вироку Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 10.06.2016 у справі № 705/6550/16-к (1-кп/705/124/16) виконавчого листа № 705/6550/16к (1кп/705/124/16) виданого 29.07.2016 Уманським міськрайонним судом Черкаської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальної шкоди в сумі 13489,10 грн. та моральної шкоди в сумі 25000 грн., разом 38489,10 грн., ПАТ HACK «Оранта» здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 14 163,56 грн. на ім`я позивача, що підтверджується заявою на видачу готівки ПАТ КБ «Правекс-Банк» № 3 від 05.10.2016. Тобто, ПАТ HACK «Оранта» здійснило виплату позивачу страхового відшкодування у розмірі 14 163,56 грн., яким частково відшкодовано матеріальну шкоду та моральну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася з вини відповідача [PERSON] . Позивач вважає, що відповідач порушила грошове зобов`язання, тому у неї виникло право на застосування наслідків такого порушення відповідно до статті 625 ЦК України, оскільки відповідач [PERSON] має грошове зобов`язання перед позивачем [PERSON] . Зважаючи на те, що в добровільному порядку дане питання вирішити неможливо, тому позивач з метою захисту своїх прав та законних інтересів, змушена звернутися до суду з відповідним позовом про стягнення інфляційних втрат та трьох процентів річних від простроченої суми грошового зобов`язання з боржника [PERSON] Ухвалою судді від 09.10.2020 відкрите провадження у справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін. Позивач [PERSON] в судове засідання не з?явилася, проте надала до суду заяву, в якій вона позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить справу розглядати за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлена рекомендованим листом та шляхом розміщення оголошення про розгляд справи на офіційному веб-сайті судової влади України, тому згідно ст.128 ЦПК України, вважається повідомленою належним чином. У справі достатньо матеріалів про правовідносини сторін, за таких обставин суд вважає, що справу можливо розглядати без участі відповідача. Позивач не заперечує проти заочного розгляду справи. Зі згоди позивача суд ухвалює судове рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У відповідності до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до переконання про задоволення позову на підставі наступного. Судом встановлено, що вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 10.06.2016 у справі № 705/6550/16-к (1-кп/705/124/16) частково задоволено цивільний позов [PERSON] та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] відшкодування матеріальної шкоди в сумі 13 489 грн. 10 коп. та відшкодування моральної шкоди в сумі 25 000 грн. Вказаний вирок суду набрав чинності 22.07.2016. Відповідно до виконавчого листа Уманського міськрайонного суду Черкаської області виданого 29.07.2016 по справі № 705/6550/16к (1кп/705/124/16), стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] відшкодування матеріальної шкоди складає 13489,10 грн. та відшкодування моральної шкоди складає 25000 грн., що в сумі складає 38489,10 грн. Постановою головного державного виконавця Уманського MB ДВС Головного ТУЮ у Черкаській області Тицькун С.В. від 03.08.2016 ВП № 51846222 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №705/6550/16к (1кп/705/124/16), виданого 29.07.2016 Уманським міськрайонним судом Черкаської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальної шкоди в сумі 13489,10 грн. та моральної шкоди в сумі 25000 грн., разом 38489,10 грн. Станом на момент звернення позивача до суду з даною позовною заявою, боржник [PERSON] не виконала вирок Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 10.06.2016 у справі № 705/6550/16-к (1-кп/705/124/16), в частині стягнення з неї на користь [PERSON] відшкодування матеріальної шкоди в сумі 13 489 грн. 10 коп. та відшкодування моральної шкоди в сумі 25 000 грн., тому виконавчий лист № 705/6550/16к (1кп/705/124/16) перебуває на примусовому виконанні Уманського MB ДВС Головного ТУЮ у Черкаській області. Листом Уманського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області від 11.06.2019 року № 11789-4, позивачу, як стороні виконавчого провадження повідомлено, що з моменту відкриття виконавчого провадження № 51846222 при примусовому виконанні виконавчого листа №705/6550/16к від 29.07.2016 Уманського міськрайонного суду з боржника [PERSON] стягнуто та перераховано на користь стягувача [PERSON] борг в сумі 1196,65 грн., що підтверджується відповідними платіжними дорученнями. При повторному пред`явленні вищевказаного виконавчого листа, постановою старшого державного виконавця Уманського MB ДВС Головного ТУЮ у Черкаській області Кравченко М.В. від 12.07.2018 ВП № 56750659 знову відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 705/6550/16к (1кп/705/124/16) виданого 29.07.2016 Уманським міськрайонним судом Черкаської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальної шкоди в сумі 13489,10 грн. та моральної шкоди в сумі 25000 грн., разом 38489,10 грн. В листі Уманського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області від 11.06.2019 № 11789-4 позивачу, як стороні виконавчого провадження повідомлено, що з моменту відкриття виконавчого провадження №56750659, тобто після повторного пред`явлення виконавчого листа, при примусовому виконанні виконавчого листа № 705/6550/16к від 29.07.2016 Уманського міськрайонного суду з боржника [PERSON] стягнуто та перераховано на користь стягувача [PERSON] боргу в сумі 228,19 грн. Згідно вищевказаного листа Уманського MB ДВС Головного ТУЮ у Черкаській області, перерахування коштів в сумі 228,19 грн. на користь стягувача [PERSON] підтверджується відповідними платіжними дорученнями. 05.10.2016 під час примусового виконання органами ДВС вироку Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 10.06.2016 у справі № 705/6550/16-к (1-кп/705/124/16) виконавчого листа № 705/6550/16к (1кп/705/124/16) виданого 29.07.2016 Уманським міськрайонним судом Черкаської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальної шкоди в сумі 13489,10 грн. та моральної шкоди в сумі 25000 грн., разом 38489,10 грн., ПАТ HACK «Оранта» здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 14 163,56 грн. на ім`я позивача, що підтверджується заявою на видачу готівки ПАТ КБ «Правекс-Банк» № 3 від 05.10.2016. Тобто, ПАТ HACK «Оранта» здійснило виплату позивачу страхового відшкодування у розмірі 14 163,56 грн., яким частково відшкодовано матеріальну шкоду та моральну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася з вини відповідача [PERSON] , проте збитки в повній мірі позивачу не відшкодовані. Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з частиною другою статті 509 ЦК України, зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є не лише договори та інші правочини, а й завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі, та інші юридичні факти. Отже, завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди породжує зобов`язання між особою, яка таку шкоду завдала, та потерпілою особою. Залежно від змісту такого зобов`язання воно може бути грошовим або негрошовим. За змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Згідно з частиною другою статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України. Відтак, приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України). Таким чином, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 01 жовтня 2014 року у справі № 6-113цс14, з якою узгоджується позиція Верховного Суду у постанові від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц, провадження № 14-16цс18. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтею 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до частини 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (частина перша статті 611 ЦК України). З огляду на матеріали справи, предметом позову у даній справі є стягнення на підставі частини 2 статті 625 ЦК України інфляційних втрат та 3 % річних, за невиконання грошового зобов`язання щодо відшкодування майнової шкоди, підтвердженого судовим рішенням. Отже, відповідач має грошове зобов`язання перед позивачем, що підтверджується вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 10.06.2016 в частині вирішення цивільного позову про стягнення з відповідача на користь позивача матеріальної шкоди в сумі 13 489 грн. 10 коп. та відшкодування моральної шкоди в сумі 25 000 грн. Грошове зобов`язання по відшкодуванню матеріальної та моральної шкоди за вироком суду на даний час в повній мірі не виконано. З огляду на те, що відповідач порушив вказане грошове зобов`язання, у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України. Суд в оцінці обґрунтованості вимог позивача виходить з того, що зволікання відповідача з виконанням судового рішення, що набрало законної сили, призвело до девальвації (знецінення) грошових коштів, стягнутих з них судовим рішенням, та інших втрат, а отже, позивач вправі вимагати від відповідача сплати не тільки суми боргового зобов`язання, що набуло грошового виразу, а й з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох процентів річних та інфляційних витрат, адже, інфляція - це знецінювання грошей і безготівкових коштів, що супроводжується ростом цін на товари і послуги (п.2 Методологічних положень щодо організації статистичних спостережень за змінами цін (тарифів) на спожиті товари (послуги) і розрахунку індексу споживчих цін, що затверджені наказом Державного комітету статистики України від 14 листопада 2006 року № 519). Показником, який характеризує рівень інфляції, є індекс споживчих цін. Індекс споживчих цін характеризує зміни у часі загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання. Він є показником зміни вартості фіксованого набору споживчих товарів та послуг у поточному періоді у порівнянні з базовим. Підраховуючи суми стягнень, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК, суди повинні враховувати, що сума боргу з урахуванням індексу інфляції має розраховуватися на підставі індексу інфляції за кожний місяць (рік) прострочення, незалежно від того, чи був у певний період індекс інфляції менший одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція). Індекси інфляції розраховуються на підставі інформації, опублікованої центральним органом виконавчої влади з питань статистики в газеті «Урядовий кур`єр». При застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що він розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з урахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з урахуванням цього місяця. На відміну від інфляційних збитків, розрахунок трьох процентів річних здійснюється за кожен день прострочення за формулою: сума боргу х 3 % / 365 (кількість днів у році) х кількість днів прострочення. З урахуванням вище викладеного, суд дійшов висновку, що доводи позивача щодо стягнення трьох відсотків річних у розмірі 2116,31 грн. та інфляційних витрат у розмірі 8211,99 грн. знайшли своє підтвердження. На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати понесені позивачем.

Outcome: approved