Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме: квартирою [ADDRESS]. В позові посилається на те, що вона є основним наймачем вказаної квартири. Крім неї в квартирі зареєстровані: її син - [PERSON], донька - [PERSON] та відповідач по справі, її колишній чоловік - [PERSON] Вказує на те, що з 2013 року їхні шлюбні відносини фактично припинилися та з цього часу відповідач не проживає у вказаній вище квартирі. Його реєстрація за вказаною адресою порушує її права користувача квартири та створює додаткові незручності. Відповідачі добровільно відмовився від користування та проживання в квартирі. Факт не проживання відповідача в квартирі підтверджується актом комісії гуртожитку. Просить визнати відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS]. Позивача [PERSON] в судове засідання не з'явилася та подала до суду заяву про розгляд справу у її відсутності. Просить позов задовольнити в повному об'ємі. Згідна на проведення заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, не повідомив суд про причини його неявки, не надав до суду заяви про розгляд справи у його відсутності, хоча належним чином повідомлялися про час та місце розгляду справи. Суд вважає можливим слухати справу у відсутності вищевказаних осіб відповідно до вимог ст. 169 ЦПК України та зі згоди позивача ухвалити рішення при заочному розгляді справи відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивач є основним квартиронаймачем квартири [ADDRESS]. Також встановлено, що за адресою: [ADDRESS] зареєстровані позивач, її діти [PERSON], [PERSON] та відповідач по справі, її колишній чоловік [PERSON] Встановлено, що відповідач не проживає в вище вказаній квартирі більше одного року без поважних причин, що підтверджується актом гуртожитку Чернівецького УВП УТОГ від 20.08.2014 року Відповідно ч.1 ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно вимог ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд, розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, які беруть участь у справі. Відповідно до приписів ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами, відповідно до ст.57 ЦПК України, є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Обставини справи, згідно до положень ч. 2 ст. 59 ЦПК України, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до приписів ст. 212 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Крім того рішення суду не може ґрунтуватись на припущеннях. Виходячи з обставин встановлених по справі, на підставі наведеного, суд приходить до наступних висновків. Позивач по справі є основним квартиро наймачем, з якою проживають двоє неповнолітніх дітей, всі обов'язки та витрати по утриманню квартири лежать на ній. Відповідач не проживає разом у спірній квартирі більше одного року без поважних причин, не веде з позивачем спільного господарства, не утримує квартиру в належному стані, не надає фінансову допомогу у веденні господарства, тому суд вважає, що реєстрація відповідача за вищевказаною адресою створює позивачу додаткові незручності чим порушуються її права. Разом з тим згідно ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи або остаточного рішення суду. Таким чином суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Слід задовольнити позов та визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою [ADDRESS], оскільки відповідач не проживає в ньому більше одного року та між сторонам не було ніякої домовленості щодо користування квартирою після його відсутності.

Outcome: approved