Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що 24 червня 2011 року зареєстрували з відповідачем шлюб. Від шлюбу мають доньку Марію, [INFO]. Вказує, що спільне життя не склалось через різні погляди на сімейне життя, довгий час живуть окремо, спільне господарство не ведуть. Вважає, що подальше спільне життя суперечитиме її інтересам та інтересам дитини, а тому просить розірвати шлюб. В судове засідання сторони не зявилися, направили до суду письмові заяви, в яких просять розглянути справу без їх участі. Позивач вказує, що підтримує позовні вимоги та просить після розірвання шлюбу іменуватися дошлюбним прізвищем Шевчук. Відповідач вказує, що визнає позовні вимоги та не заперечує проти розірвання шлюбу. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, в звязку з неявкою учасників процесу в судове засідання, фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Шевчук) [PERSON] одружились 24 червня 2011 року. Шлюб зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 144 (а.с. 5). Від шлюбу мають доньку Марію, [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 6). Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до\~ст. 105 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно\~до\~ч. 2 ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання\~\~ шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,\~\~ інтересам\~\~ їхніх\~\~ дітей,\~\~ що мають істотне значення. Згідно зі\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим, а тому позовна заява [PERSON], підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України, позивачу [PERSON] після розірвання шлюбу відновити дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 2\~ст. 114 Сімейного кодексу України\~-\~\~у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3\~ст. 115 Сімейного кодексу України\~- документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Враховуючи викладене, та

Outcome: approved