Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом до відповідача [PERSON], в якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 18 вересня 1999 року Кіровським райвідділом реєстрації актів громадянського стану м. Кіровограда, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис № 563, стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей сина [PERSON], [INFO], та доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів (заробітку), але не менше 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, щомісячно, розпочавши стягнення з дня предявлення позову до суду та до досягнення [PERSON] повноліття, тобто до 03.09.2022 року, після чого, стягувати з відповідача [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів (заробітку), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення останньою повноліття, тобто до 04.09.2027 року. В обґрунтування позову зазначила, що 18 вересня 1999 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстровано Кіровським райвідділом реєстрації актів громадянського стану м. Кіровограда, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис № 563, від шлюбних відносин мають малолітніх дітей сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO]. Вказала, що приблизно на початку 2011 року сімейні відносини стали погіршуватися, в сім'ї нерідко відбувалися сварки при цьому вони всіма силами намагалися зберегти сім'ю, однак з березня, 2011 року взаємні непорозуміння між ними загострилися. Між ними втрачено почуття любові та поваги один до одного. Фактично з весни 2011 року спільне господарство не ведеться, проживають окремо. Діти проживають з нею (позивачем). Просила час на примирення не надавати. Крім того, зазначила, що [PERSON] працює у різних приватних підприємців, має постійний дохід, середній розмір якого становить приблизно 3000 гривень на місяць, а тому може і зобов'язаний надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. Зауважила, що інших дітей відповідач не має. В судове засідання позивач надала заяву за вх. № 21542 від 08.08.2016 року про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання надав заяву за вх. № 21541 від 08.08.2016 року про розгляд справи без його участі, позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів у розмірі, визначеному позивачем, визнав в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечив. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, не суперечать законодавству, яке регулює сімейні правовідносини, а тому підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що сторони зареєстрували шлюб 18 вересня 1999 року у Кіровському райвідділі реєстрації актів громадянського стану м. Кіровограда, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис № 563, та 18 вересня 1999 року видано свідоцтво про шлюб серії І-ОЛ № 009088. Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO], про що свідчать свідоцтва про народження дітей, в яких батьками зазначені: в графі батько [PERSON], в графі мати [PERSON]. Сімейні стосунки між подружжям не склалися, як зазначено в позові, через відсутність взаєморозуміння та різних поглядів на життя,втрату почуття любові та поваги один до одного, що призвело до припинення шлюбних відносин. Відповідачем зазначені позивачем причини для розірвання шлюбув адресованій на адресу суду заяві не спростовані, крім того, сторони не мають намірів відновлювати сімейні стосунки, у звязку з чим просили не надавати їм час на примирення. За вказаних обставин подальше спільне життя і збереження шлюбу сторін суперечить інтересам подружжя. Відповідно до ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За викладених обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини предявлення позову про розірвання шлюбу, волевиявлення позивача припинити шлюбні відносини, враховуючи також ту обставину, що рішення позивача про розірвання шлюбу та предявлення з цього приводу позову до суду прийнято з усвідомленням нею його наслідків, виходячи при цьому також з відсутності у взаєминах сторін морально-правової основи шлюбу, до якої належать почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги, підтримки та піклування, суд дійшов висновку про те, що шлюб між сторонами носить суто формальний характер, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті права сторін, а також права їх малолітніх дітей, в звязку з чим позовні вимоги позивача в частині розірвання шлюбу є доведеними, та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, причому відповідно до ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При цьому, відповідно до ч. ч. 2, 3 ст.183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття та якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Більш того, відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. На підставі вищевикладеного, оцінивши в сукупності наявні у справі докази, враховуючи, що обовязок утримувати дітей, є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, при цьому, судом враховується матеріальний та сімейний стан відповідача, те, що відповідач є молодою працездатною особою, судом під час розгляду справи не встановлено наявності у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, виконавчих листів, за якими б проводилися стягнення, крім того, в адресованій на адресу суду заяві, відповідач не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання дітей в розмірі, визначеному позивачем, на підставі чого та виходячи з правової норми, визначеної в ст. 183 СК України, з урахуванням викладеного вище, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення аліментів на утримання дітей - сина [PERSON], [INFO] та доньки [PERSON], [INFO], підлягають задоволенню та стягненню з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей - сина [PERSON], [INFO], та доньки [PERSON], [INFO], що складають єдину частку від доходів відповідача, у розмірі 1/3 частини всіх видів доходів (заробітку) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, починаючи з 10 червня 2016 року і до досягнення старшою дитиною - [PERSON] повноліття, тобто до 03 вересня 2022 року. При цьому, якщо після досягнення повноліття старшою дитиною [PERSON] ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, стягувати аліменти на утримання [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів (заробітку) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04 вересня 2022 року і до досягнення [PERSON] повноліття, тобто до 04 вересня 2027 року. Згідно з п.1 ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в частині суми платежу за один місяць. Крім того, відповідно до ч.ч.1, 3 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати; у разі, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, у звязку з чим з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп. за подання позовної заяви про розірвання шлюбу та на користь держави з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп. в частині вирішення позовних вимог про стягнення аліментів, враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору при поданні до суду позовної заяви про стягнення аліментів. Відповідно до ст.ст. 110, 112, 180, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved