Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, вказуючи на те, що вона народила дитину дочку [PERSON], [INFO]. З [PERSON] вона не перебувала у зареєстрованому шлюбі. Рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 09 лютого 2017 року відповідача [PERSON] було визнано батьком [PERSON]. Близько півтора року з відповідачем вона спільно не проживає. Дитина проживає з нею і знаходиться на повному її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу їй не надає. Просить стягнути з відповідача аліменти на її користь в розмірі 1/3 частини його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі і просять їх задовольнити. Вказали, що позивач з відповідачем спільно не проживають і їх малолітня дочка проживає спільно з позивачем та знаходиться на повному її утриманні, відповідач відмовляється добровільно утримувати дочку. [PERSON] достовірно відомо, що [PERSON] має досить великі доходи, він звик вести розкішний спосіб життя, арендує 2-кімнатну квартиру, інших утриманців у нього не має, зі своїм батьком відповідач фактично не спілкується і крім нього батько має ще одного сина, а тому позивач була змушена звернутися до суду з цим позовом. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з»явився, але надав заяву про розгляд справи без його участі, де вказав, що позов визнає частково, згоден сплачувати аліменти на утримання дочки в розмірі 450 гривень та просить суд врахувати, що він ніде не працює, має мінливий дохід, ніякого майна не має та здійснює догляд за хворим батьком. Розглянувши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав: Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується поясненнями сторін та рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 09 лютого 2017 року. Згідно довідки №03-23/141 від 22.02.2017р. виконавчого комітету Карпилівської сільської ради Срібнянського району Чернігівської області [PERSON] проживає разом з матірю [PERSON] і перебуває на її утриманні. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Стаття 182 Сімейного кодексу України зобовязує суд при визначенні розміру аліментів враховувати: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З пояснень сторони та матеріалів справи вбачається, що стан здоровя дитини нормальний, стан здоров»я відповідача задовільний. Відповідач є працездатним, має постійне місце проживання, інших утриманців не має. Враховуючи всі обставини справи, суд вважає, що розмір аліментів слід визначити у частці від заробітку (доходу) батька дитини, але в меншому розмірі ніж просить позивач.

Outcome: partial