Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] та територіальної громади с. Вікно в особі Вікнянської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області про визнання права власності на спадкове майно за законом. Посилається на те, що 05.04.2005 року в с. Вікно Заставнівського району Чернівецької області помер її чоловік [PERSON] Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку № 2 «В», розташованого по вул. Незалежності в с. Вікно Заставнівського району Чернівецької області. Заповіту [PERSON] не вчиняв. Спадкоємцями першої черги за законом є позивач -[PERSON] та її син [PERSON], який спадщину не приймав та на неї не претендує. Вказує на те, що спадщину після смерті чоловіка прийняла вчасно, звернулася до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак у його видачі нотаріусом було відмовлено, оскільки нею не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності на спадкове майно за [PERSON] Відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно є перешкодою в оформленні спадщини. Саме тому, вона змушена в судовому порядку визнавати право власності на спадщину. Представник позивача [PERSON] в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в підготовчому судовому засіданні визнав заявлені [PERSON] позовні вимоги та не заперечувава проти їх задоволення. Представник відповідача територіальної громади Вікно в особі Вікнянської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області в підготовче судове засідання не зявився, подав суду заяву про визнання позову, в якій просить розгляд справи провести в їх відсутності. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч. 4 ст. 200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. У відповідності до вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вислухавши представника позивача [PERSON] та відповідача [PERSON], \~врахувавши заяву представника відповідача,\~дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, при цьому суд\~\~також\~\~приймає до уваги визнання позову відповідачем, оскільки це не суперечить Закону, а також правам та інтересам сторін, не порушує свободи чи інтереси інших осіб, та відповідає вимогам ч. 4 ст. 206 ЦПК України. Судом встановлено, що 05.04.2005 року в с. Вікно Заставнівського району Чернівецької області помер чоловік позивачки [PERSON], що вбачається з копії свідоцтва про смерть (а.с.6). Внаслідок смерті останнього відкрилася спадщина на все належне йому майно, до складу якої входить житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований по вул. Незалежності, №2 «В» в с. Вікно Заставнівського району Чернівецької області. Заповіту померлий [PERSON] не вчиняв. Спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] є його дружина [PERSON], позивач по справі, та син [PERSON], який на спадщину після смерті батька у передбачений законом шестимісячний строк не приймав та на неї не претендує, що вбачається із його заяви, яка міститься в матеріалах спадкової справи №411/2017 (а.с.28). Факт родинних відносин померлого [PERSON] з [PERSON], як чоловіка та дружини, підтверджується копією свідоцтва про одруження серії І-АВ №277081 від 06.09.1970 року (а.с.9). Відповідно до ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. За правилами ст. 1216, 1217, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а тому прийняття спадщини частинами не можливе. Згідно ч. 1 ст. 1268, ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Судом встановлено, що позивач [PERSON] після смерті [PERSON] спадщину прийняла вчасно, що вбачається з витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі №50354651 від 20.12.2017 року (а.с.7) та змісту постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій №1360/02-31 від 20.12.2017 року (а.с.11). З метою оформлення спадщини позивач у встановлений законом шестимісячний строк з моменту відкриття спадщини звернулася до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на згадане спадкове майно, що вбачається із витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі №50354651 від 20.12.2017 року (а.с.7), однак у видачі свідоцтва нотаріусом було відмовлено, оскільки позивачем не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності на згадане майно за [PERSON], що вбачається з вищевказаної постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій (а.с. 11). Судом встановлено, що житловий будинок, розташований по вул. Незалежності, №2 «В» в с. Вікно Заставнівського району Чернівецької області належав [PERSON], померлому 05.04.2005 року, який побудував його власною працею та коштами, що підтверджується довідками виконкому Вікнянської сільської ради №1180 від 19.12.2017 р. та №1132 від 28.11.2017 р. (а.с.12), довідкою-характеристикою Заставнівського РБТІ №418 від 08.12.2017 року (а.с.10). Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по введенню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 12.05.85 № 5-24/26, а згодом Вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР від 25.05.90 №69. Згідно довідки виконкому Вікнянської сільської ради №1180 від 19.12.2017 р. (а.с.12) та довідки - характеристики Заставнівського РБТІ №418 від 08.12.2017 року (а.с.10) житловий будинок, розташований в с. Вікно Заставнівського району Чернівецької області по вул. Незалежності, №2 «В», побудований [PERSON] за власні кошти у 1970 році, не є колгоспним двором, правовстановлюючі документи на нього не видавались. В п. 3.3.Вищого Спецiалiзованого Суду України з розгляду цивільних i кримінальних справ в інформаційному листi вiд 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» сказано, що всi господарсько-побутові будiвлi та споруди у домоволодіннях, якi належать громадянам i були побудовані до Указу Президії Верховної Ради Української РСР вiд 22 січня 1979 року «Про боротьбу з самовільним будівництвом господарсько-побутових будівель», i під час технічної інвентаризації не були відображені в матеріалах інвентаризації як самовільні, не вiдносяться до категорії самовільних (самочинних). Також в даному листі зазначається, що записи у по-господарських книгах, при вирішенні питання про визнання права власності на житлові будинки i споруди у порядку спадкування, оцiнюються у сукупності з iншими доказами, таким як: рiшення про оформлення права власностi громадян на будинки, технiчним паспортом на будiвлi, документами про вiдведення в установленому порядку земельних дiлянок пiд забудову тощо. Частинами 3, 4 ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умов якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. На виконання вказаних норм закону, судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] набув право власності на спірний житловий будинок, проте його не оформив належним чином. Відповідно до другого абзацу пункту 3.1 розділу ІІІ Порядку затвердженого Наказом від 19.03.2013р. №95 Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. На даний час позивачем, як спадкоємцем майна померлої [PERSON] за законом виготовлено технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок (а.с.28). Згідно довідки - характеристики Заставнівського РБТІ №418 від 08.12.2017 року (а.с.10) його вартість становить 87303 (вісімдесят сім тисяч триста три) гривні 00 копійок. Таким чином, сукупність зібраних у справі доказів, дають суду право зробити висновок, що позовні вимоги обґрунтовані і їх слід задовольнити з метою реалізації позивачами своїх законних спадкових прав. На підставі викладеного ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1222, 1241, 1268, 1297 ЦК України, ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»,

Outcome: approved