Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-06 00:00:00

Позивач [PERSON] , звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] , про розірвання шлюбу. Позивач мотивує свій позов тим, що вона з 20 липня 2012 року перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем. Від даного шлюбу є неповнолітній син [PERSON] , [INFO] , неповнолітня донька [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем у неї не склалося через те, що він має різні з позивачем погляди на сімейне життя, в результаті чого сторони не підтримують подружніх стосунків. Оскільки їх шлюб існує тільки формально, позивач просить його розірвати. Позивач [PERSON] , в судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву в якій позов підтримала повністю з наведених у позовній заяві підстав, просила його задовольнити, а справу слухати у її відсутність. Відповідач [PERSON] , в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності, а також відзив на позов не подавав, хоча був вчасно і належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України. За погодженням позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ст.55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч.3 та ч.4 ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя або одного з них на підставі постанови державного органу реєстрації актів цивільного стану, відповідно до статей 106 та 107 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 20 липня 2012 року, зареєстрованому у виконавчому комітеті Корнинської сільської ради Рівненського району Рівненської області, актовий запис №16, що стверджується свідоцтвом про шлюб. В даному шлюбі в них народилося двоє дітей - син [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON] , що стверджується свідоцтвами про народження. Як встановлено в судовому засіданні, в даному випадку сім`я розпалась остаточно, шлюб існує формально, його збереження суперечить інтересам позивача, яка наполягає на розірванні шлюбу, а тому шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. Крім того, у відповідності до ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені нею по справі судові витрати в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Outcome: approved