Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про виселення з житлового будинку по [ADDRESS] без надання іншого жилого приміщення. В обгрунтування своїх вимог вказує на те, що у серпні 2010 року вона розірвала шлюб з відповідачем. Після розлучення відповідач тривалий час порушує правила співжиття, словесно залякує її та дітей, ніде не працює, зловживає спиртними напоями, вдається до крадіжки грошей з місця проживання, неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, не платить за комунальні послуги, не допомагає в утриманні будинку та веденні господарства. Позивач у судовому засіданні позов підтримала з підстав, викладених в позовній заяві. В подальшому подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, доказів про причини неявки чи заяви про розгляд справи за його відсутності суду не подав, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Тому суд вважає за можливе розгляд справи у відсутності відповідача на підставі доказів, що є в матеріалах справи та постановлення заочного рішення, оскільки щодо заочного розгляду справи не заперечує позивач. Представник третьої особи Підгаєцького сектора Управління державної міграційної служби України в Тернопільській області в судове засідання не з'явився, однак направив заяву про розгляд справи за його відсутності, щодо вирішення спору покладається на думку суду. Залучений до участі у справі у якості третьої особи [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він не заперечує щодо задоволення позовних вимог дійсно відповідач порушує правила співжиття, вчиняє скандали. В подальшому подав заяву про розгляд спрви за його вісутності, позовні вимоги підтримує. Заслухавши пояснення, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що з наступних підстав: Житловий будинок по [ADDRESS] належить позивачу [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, виданого 18.11.2004 року виконавчим комітетом Голгочанської сільської ради. Згідно довідки про склад сім'ї, виданої Голгочанською сільською радою № 179 від 30.01.2015 року, до складу сім'ї входять: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказує, на те, що відповідач [PERSON] неодноразово вчиняв сімейні скандали, у зв'язку чим позивач зверталася до органів внутрішніх справ. У силу ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. З довідки виданої Підгаєцьким РВ УМВС України в Тернопільській області від 29.01.2015 року № 4 вбачається, що [PERSON] 22.09.2014 року зверталася в Підгаєцький РВ УМВС України в Тернопільській області із заявою про те, що її співжитель [PERSON] по місцю спільного проживання вчинив скандал. За даним фактом [PERSON] притягнено до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП (вчинення насильства в сім'ї) згідно постанови Підгаєцького районного суду від 15.10.2014 року. З інформації, наданої Підгаєцьким РВ УМСУ в Тернопільській області у листі від 20.02.2015 року вбачається, що [PERSON] 11.02.2015 року здійснив завідомо неправдивий виклик спеціальних служб, а саме зателефонував на лінію 102 та неправдиво повідомив, що за місцем проживання йому нанесли тілесні ушкодження. В судовому засіданні допитані в якості свідків за їх згодою [PERSON], [PERSON], які підтвердили, що відповідач порушує правила співжиття, вчиняє скандали, погрожує позивачу та членам її сім'ї фізичним насильством. Правовідносини, які виникли між сторонами урегульовані нормами Конституції України, Житлового кодексу України. Частиною 3 ст. 47 Конституції України встановлено, що ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. На підставі ст. 157 ЖК УРСР, членів сім'ї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених частиною першою статті 116 цього Кодексу. Виселення провадиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення. В силу ч. 1 ст. 116 ЖУ УРСР, якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. Судом встановлено, що відповідач перестав бути членом сім'ї наймача, проживає у спірному житловому приміщенні та між сторонами виникають суперечки. Виходячи зі змісту ст. 64 ЖК УРСР, відповідач має такі ж права та обов'язки як власник житла та члени його сім'ї. Однак, позивачем в судове засідання не подано, а судом не здобуто достатньо належних доказів на підтвердження фактів систематичного порушення правил співжиття внаслідок дій відповідача та неможливості проживати разом з ними в одному житловому будинку. За даних обставин суд приходить до висновку, що позивачем не доведено підстав для виселення відповідача із житлового будинку по вул. Рудницького, 48 в м. Підгайці без надання іншого житлового приміщення за фактом неможливості сумісного проживання, а тому вважає, що у задоволенні позову слід відмовити, попередивши відповідача про недопустимість порушення правил співжиття відносно позивача. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed