Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, посилаючись на те, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом та відповідно заповіту вона є спадкоємицею всього майна [PERSON], який помер [INFO] року. При оформленні спадщини вона з'ясувала, що на 6/25 частин домоволодіння, що по [ADDRESS], постановою Придніпровського відділу ДВС Черкаського МУЮ від 29.09.2006 року накладено арешт у зв'язку з нібито наявністю заборгованості перед КП ВЖРЕУ-3 на території обслуговування якого [PERSON] ніколи не проживав, а на даний час виконавче провадження завершено та знищено у зв'язку з закінченням терміну його зберігання, питання про зняття арешту державним виконавцем вирішено не було, тому позивач змушена звернутись до суду. Позивачка у судове засідання не прибула, проте на адресу суду надіслала заяву про уточнення позовних вимог та розгляд справи за її відсутності. З урахуванням уточнених вимог просила суд скасувати арешт на 6/25 частин домоволодіння, що по [ADDRESS] накладений постановою ДВС у Придніпровському районі м. Черкас, що зареєстрований в реєстрі заборон за №3935892 від 24.10.2006 року. Представник відповідача у судове засідання не прибув, проте від відповідача на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 06.12.2004 року за [PERSON] зареєстрована частка у розмірі 6/25 будинку, що по [ADDRESS]. [PERSON] помер [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 14 червня 2013 року. 17 грудня 2004 року [PERSON] склав заповіт, відповідно до якого заповів все своє майно [PERSON], станом на 30 липня 2013 року заповіт не змінено і не скасовано, згідно відмітки сільської ради. Згідно витягу з реєстру заборон від 24.10.2006 року №3935892 Черкаською районною державною нотаріальною конторою зареєстровано обтяження на 6/25 будинку, що по [ADDRESS], згідно постанови ДВС у Придніпровському районі м. Черкас АА №345267 від 29.09.2006 року. Власником зазначений [PERSON], проживаючий [ADDRESS]. Судом досліджено копію паспорта [PERSON] [INFO] виданого Черкаським РВ УМВС 04 грудня 1997 року, в якому на сторінці 11 мається запис про єдине місце реєстрації [PERSON] по [ADDRESS], тому суд критично ставиться на посилання ДВС про місце реєстрації [PERSON] по [ADDRESS]. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Конституцією України (ст. 41) та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Першого протоколу та протоколів 2, 4, 7 та 11 до Конвенції, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватись і розпоряджатись належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Аналогічні норми закріплені в ст. ст.316, 317, 319, 321 ЦК України. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, а ще при тій умові, що ці порушення були поєднані з позбавленням володінням майном. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України. Також судом встановлено, що 18.05.2007 року державним виконавцем винесена постанова про закінчення виконавчого провадження. На теперішній час вищезазначене виконавче провадження знищено, питання щодо зняття арешту не вирішено та не може бути вирішено ВДВС про, що останній зазначає у своїй відповіді позивачу від 31.03.2014 року за №1-76/01-14/0803. Згідно ч. 2 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження, у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Тоді як, встановлено, що при вирішенні питання закінчення вище зазначеного виконавчого провадження на підставі якого і накладався арешт на спадкове майно позивача, питання зняття арешту вирішено державним виконавцем не було. Отже, у судовому засіданні встановлено, що арешт накладений на 6/25 будинку, що по [ADDRESS] відповідачем не знято за відсутності виконавчого провадження на виконанні, за яким таке накладення відбувалось та будь-якого іншого, яке б могло бути підставою для такого накладення. Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та їх задоволення.

Outcome: approved