Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, про виселення, просить суд визнати [PERSON], [PERSON], такими, що втратили право користування житловим приміщенням, за адресою: [ADDRESS]; виселити [PERSON], [PERSON] з квартири [ADDRESS]. Обґрунтовує свої вимоги тим, що позивачка [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. Відповідачка [PERSON] є колишньою власницею квартири [ADDRESS]. Відповідачка [PERSON] є членом її сім?ї. На теперішній час відповідачі не звільнили належну позивачу квартиру та не знялися з реєстраційного обліку за вказаною адресою. Позивачка [PERSON] зверталася до відповідачів про необхідність добровільно виселитись та знятися з реєстрації з зазначеної квартири, але сім'я відповідачів досі проживає та зареєстрована в вище наведеній квартирі. В судове засідання позивач не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена судом належним чином, представник позивача надав до суду письмову заяву про розгляд справи у відсутність позивача (а.с.59). Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені судом належним чином, за місцем реєстрації, про причини неявки суду не повідомили. Судова повістка про виклик відповідачів повернулася до суду з відміткою про те, що адресат не проживає. Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України вважається, що вони повідомлені належним чином. (а.с.55-56,57-58). У зв'язку з викладеним, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідачів, які були повідомлені належним чином про час і місце розгляду справи, так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224-226 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, про те, що позов є обґрунтованим, є доказаним, тому підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, про те, що позивач позивачка [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 11.02.2015 року, який посвідчений приватним нотаріусом Ситніковою Ю.Д., реєстровий №65 (а.с.51-52); Відповідно до договору купівлі-продажу від 11.02.2015 року, який посвідчений приватним нотаріусом Ситніковою Ю.Д., відповідачка [PERSON] продала, а позивачка [PERSON] купила квартири [ADDRESS]. Відповідно до п.6 вказаного договору [PERSON] зобов'язалася зняти з обліку всіх зареєстрованих осіб та звільнити квартиру в строк до 11.03.2015 року (а.с.51-52); Відповідно до Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №33490855 від 11.02.2015 року, [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] (а.с.15); Відповідно до письмової довідки КП ЖКС «Північний» про склад сім'ї та прописку №198 від 04.12.2017 року, відповідачі [PERSON], [PERSON] зареєстровані в квартирі [ADDRESS] (а.с.54); Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1 ст.383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового будівництва. Відповідно до ч.2 ст.386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобіганню такому порушенню. Відповідно до ст. 109 Житлового кодексу України виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Згідно ст. 150 Житлового кодексу України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ст. 155 Житлового кодексу України жилі будинки (квартири), що є у приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою), крім випадків, установлених законодавством. При таких обставинах, позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved