Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на ті обставини, що з відповідачем [PERSON] , [INFO] вона проживала однією сім`єю без державної реєстрації шлюбу з 13 листопада 2016 року. [INFO] вона народила сина [PERSON] , актовий запис №188, вчинений Новотроїцьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідач є його батьком, але відмовився подати в орган реєстрації актів цивільного стану заяву про реєстрацію батьківства. Відповідно, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень був проведений в порядку,передбаченому ст. 135 СК України, за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька за її вказівкою - [PERSON] . Відповідач під час їх фактичного проживання визнавав дитину своїм рідним сином, здійснював за ним догляд, допомогав у лікуванні, що можуть підтвердити свідки. Після того як їх фактичні шлюбні відносини закінчилися, відповідач відмовляється надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Просила визнати відповідача [PERSON] батьком [PERSON] , внести зміни в актовий запис про народження та стягнути аліменти на утримання дитини. Ухвалою 28.11.2018 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи до підготовчого судового засідання на 12.12.2018 року. 18.01.2019 року відповідач [PERSON] заявив клопотання про призначення у справі судово-медичної генетичної експертизи для з`ясування питання чи є він батьком [PERSON] , чке суд задоволив та ухвалою суду призначено проведення судово-медична генетична ідентифікаційна експертиза. В судовому засіданні позивач та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві та наполягають на їх задоволенні. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, пояснив, що він після народження дитини визнав його своєю дитиною, однак позивачка повідомила його, що він не являється батьком дитини та за власним бажанням зареєструвала дитину в органах РАЦС. Свідок [PERSON] суду показав, що є хрещеним батьком [PERSON] , та знає, що батьком дитини є [PERSON] , цивільний чоловік [PERSON] .. Він особисто вітав [PERSON] з народженням сина. Свідок [PERSON] суду показала, що є хрещеною [PERSON] , та підтверджує, що [PERSON] проживав з [PERSON] у цивільному шлюбі, у них народилася дитина [PERSON] , якого [PERSON] вважав своїм сином, про що постійно розповідав, доглядав за ним, лікував, виконував батьківські обов`язки. Вона часто бувала у них в гостях та підтверджує, що вони проживали разом як чоловік та дружина. Свідок [PERSON] суду показала, що є матір`ю [PERSON] .. Так [PERSON] повідомляла її, що вагітна від її сина. Після того як [PERSON] народила дитину вони визнали дитину, однак позивачка повідомила що [PERSON] не являється батьком дитини та за власним бажанням зареєструвала дитину в органах РАЦС. Суд, заслухавши сторони, свідків, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов наступних висновків. Судом встановлено такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. З листопада 2016 року по 2018 рік сторони проживали однією сім`єю як чоловік та жінка без шлюбу. Під час спільного проживання [INFO] в них народився син [PERSON] .. Вказані обставини підтверджені показаннями свідків в судовому засіданні У суду немає підстав ставити під сумнів показання свідків і таких доказів суду не надано. Вказані показання підтверджуються доданими до позовної заяви письмовими доказами. Згідно правил частини 1 статті 135 при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. У свідоцтві про народження дитини у графі «батько» зазначено [PERSON] . Запис про батька у Книзі реєстрації народжень було проведено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові батька дитини - за її вказівкою, оскільки батьки не перебували у зареєстрованому шлюбі. Наведені обставини підтверджуються свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 05.09.2017 року, виданим Новотроїцьким РВ ДРАЦС ГТУЮ у Херсонській області. Вказані обставини підтверджують той факт, що запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 СК України. Пунктом 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що справи про визнання батьківства щодо дитини, яка народилася не раніше 01 січня 2004 року, суд має вирішувати відповідно до норм СК України, зокрема ч. 2 ст. 128, на підставі будь-яких доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з дотриманням норм цивільного процесуального законодавства. Відповідно до положень статті 128 СК України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Пунктом 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень cт. 212 ЦПК України, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. При прийнятті рішення про встановлення батьківства суд приймає до уваги наступні обставини : спільне проживання та ведення спільного господарства сторонами, спільне виховання та утримання ними дитини, факт визнання батьківства. Ухвалою Новотроїцького районного суду Херсонської області від 18.01.2019 року за клопотанням відповідача у справі була призначена судово-медична генетична експертиза. На вирішення експертам поставлено питання, и наявне кровне споріднення між [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] , матір`ю якого є [PERSON] , [INFO] ? Якщо так, то, чи являється [PERSON] [INFO] біологічним батьком [PERSON] [INFO] . За результатами проведеного молекулярно-генетичного дослідження встановлено: вірогідність підтвердження біологічного батьківства [PERSON] відносно [PERSON] складає величину не менш ніж 99,99 відсотків. Таким чином біологічне батьківство [PERSON] відносно [PERSON] практично доведено. Такі обставини підтверджені висновком судово-медичної генетичної ідентифікації № 103-35-2019 від 03.07.2019 року, складеним судовим експертом Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи. Статтею 134 СК України передбачено, що на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Пунктом 6 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року № 3 постановлено, що у тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини. Згідно п. 2.16.4 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 року № 96/5 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за № 55/18793 на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. Отже, підставою для внесення змін до актових записів цивільного стану є відповідне рішення суду, в якому зазначено, які саме зміни необхідно внести до того чи іншого актового запису цивільного стану. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При цьому, згідно ст. 184 СК України, розмір аліментів у твердій грошовій сумі визначається, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини та сторін, той факт, що дитина мешкає разом із позивачем та потребує утримання, та те, що відповідач є працездатним, не надав суду доказів про наявність у нього інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дітей та про проведення з нього стягнень на утримання зазначених осіб. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Врахувавши докази, додані до позову, обов`язок обох батьків утримувати дитину та проаналізувавши викладені норми права, суд вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів (заробітку) відповідача, щомісячно, до досягнення сином повноліття. Згідно п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. За правилами статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що обставини, якими обґрунтовані заявлені вимоги, мали місце, позовні вимоги є доведеними. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати підлягають стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved