Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про визнання їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS]. Мотивує свої вимоги тим, що вона є співвласником квартири, яка розташована за вище вказаною адресою. [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [INFO]., але фактично там тривалий час не проживають, а саме з 2013 року. Позивач, як власник згаданого будинку, хоче розпоряджатися своїм будинком на свій розсуд. Однак для вчинення певних правочинів щодо будинку для забезпечення власних потреб необхідна згода проживаючих в ньому осіб. Відповідачі не проживають в зазначеній квартирі тривалий час, а їх реєстрація в квартирі не дозволяє Позивачу розпоряджатися нею на власний розсуд та значно обмежує її законні права. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі, мотивувавши обставинами, вказаними у позовній заяві. Крім того пояснила, що [PERSON] та [PERSON] це її рідні сини, вони не проживають за вказаною адресою з 2013 року, оскільки вони виїхали на постійне місце проживання до Росії. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи булаи належним чином повідомлена, про що свідчить оголошення у газеті «Сумщина» № 32 від 02.09.2015 року (а.с. 54). Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Згідно ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб. Конституція України у ст.47 проголошує, що кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду. Реалізація встановлених конституційних гарантій, поряд з іншими, відображається в збереженні житла за його власниками без обмежень (згідно ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні) та в гарантії збереження житла в державному та комунальному житловому фонді за тимчасово відсутніми громадянами протягом шести місяців (ст. 71 ЖК УРСР), членів сімї власника жилого приміщення протягом року (ст. 405 ЦК України). Не проживання у жилому приміщенні понад встановлений строк без поважних причин, дають підстави для визнання цих осіб в судовому порядку такими, що втратили права користування ним (ст. 72 ЖК УРСР, ст. 405 ЦК України). Згідно зі ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Як встановлено в судовому засіданні, згідно копій технічного паспорту на квартиру, що знаходиться у власності (а.с. 15-16) та Свідоцтва про право власності на нерухоме майно (а.с. 13), Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с. 14) 1/3 частка квартири за адресою смт. Ямпіль, вул.. Боженко 33/17 належить на праві приватної власності позивачу [PERSON] Згідно довідки про склад сімї та довідок, наданих на запит суду Ямпільським районним сектором Управління Державної міграційної служби в Сумській області (а.с.17, 22, 23) гр. [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], зареєстровані за адресою: [INFO]. Крім того, суд, приймаючи рішення, бере до уваги й факт не проживання тривалий час відповідачів [PERSON] та [PERSON] за адресою: смт. Ямпіль, вул.. Боженка, 33/17 Сумської області та без поважних причин. З актів від 03.02.2015 року, від серпня, січня 2014 року, від липня 2013 рогку вбачається, що [PERSON] та [PERSON] на час складання актів депутатом Ямпільської селищної ради по виборчому округу №17 [PERSON] відсутні за місцем реєстрації за адресою: смт. Ямпіль, вул.. Боженка, 33/17, за даною адресою не проживають з 2013 року (а.с. 5-11). Згідно довідки, наданої КЗ СОР Третя обласна спеціалізована психіатрична лікарня від 08.09.2015 року № 01-06/1843 [PERSON] та [PERSON] на обліку в закладі не перебувають, на лікуванні не знаходились, за допомогою не звертались. Згідно інформації, наданої Ямпільським РВ УМВС України в Сумській області згідно з ІІПС «Армор» в період з 2006 року по 01.09.2015 року [PERSON], [INFO], зареєстрований в [INFO], на території Сумської області до кримінальної відповідальності не притягувався та в розшуку не перебував. [PERSON], [INFO], зареєстрований в [INFO], на території Сумської області в розшуку не перебував. Перебував в статусі обвинуваченого по к.с. №04200084 від 20.05.2004 року. /а.с. 49/ Згідно довідки Первомайської виправної колонії у Харківській області [PERSON], [INFO], засуджений вироком суду від 20.12.2005 року звільнений 06.12.2007 року умовно-достроково /а.с. 53/. Відсутність особи, що дає підстави для визнання її такою, що втратила право на користування житлом власника, має бути безперервною, та бути понад один рік. Початок відліку часу відсутності визначається від дня, коли особа залишила приміщення. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги щодо визнання [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням/квартирою за адресою: Сумська область, Ямпільський район, смт. Ямпіль, вул.. Боженка, буд. 33/17 підлягають задоволенню.

Outcome: approved