Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем [PERSON] вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 25.08.2012 року. Шлюб реєструвався відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Синельникове Синельниківського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області за актовим записом №113. Від спільного життя мають одну дитину [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Також позивач має ще двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які також проживають разом з нею. В останній час спільне життя з відповідачем суттєво погіршилося, стали виникати постійні сварки та скандали, які відбувалися в присутності дітей. Позивач неодноразово намагалася говорити з відповідачем про їх особисті сімейні проблеми, спокійно вирішувати їх, але ніяких результатів це не дало. У вересні 2016 року відповідач взагалі забрав свої речі та пішов жити до своїх батьків за місцем реєстрації у м.Синельникове. Своє рішення він мотивував неможливістю утримувати позивача та їх спільну дитину через свою хворобу. В результаті таких обставин позивач прийшла до висновку, що розлучення це єдиний вихід для них побудувати нове щасливе життя та зберегти нормальне бачення про сімю її дітей. На теперішній час позивач мешкає з дітьми сама. Відповідач живе окремо, спільного господарства вони не ведуть, ні позивача ні їх дитину відповідач матеріально не забезпечує та посилається на захворювання, отримане ним під час проходження служби. Вважає, що подальше збереження шлюбу неможливо, а тому просить шлюб з відповідачем розірвати. Спору про місце проживання дитини між ними немає, оскільки відповідач не має окремого майна та умов для її проживання. Питання щодо сумісного майна буде вирішуватися в позасудовому порядку шляхом спільного порозуміння та інтересів кожного з подружжя. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, але надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Також просить стягнути з відповідача на її користь витрати по сплаті судового збору в розмірі 551,20 грн. Від відповідача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги визнає повністю. Розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд, згідно ч.1 ст.112 Сімейного кодексу України, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а також обставини життя подружжя та наявність неповнолітньої дитини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки вони визнані сторонами та підтверджуються встановленими в судовому засіданні обставинами. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Факт реєстрації шлюбу між сторонами підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-КИ №229794, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Синельникове Синельниківського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області . Факт наявності спільної дитини- Моторіної [PERSON], [INFO], підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КИ №457011, виданим виконавчим комітетом Іларіонівської селищної ради Дніпропетровської області. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам дітей або одного з подружжя. Згідно з ч.2\~ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст..113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає, що у відповідності до п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» інваліди I та II груп звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях. Відповідач є інвалідом ІІ групи , що підтверджується довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією від 19.10.2016 року, а тому понесені позивачем судові витрати по справі не можуть бути покладені на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: partial