Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, яким просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON], зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції, про що 24.04.2004 року зроблено запис за № 202. В обґрунтування позову зазначила, що 24.04.2004 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції, про що 24.04.2004 року зроблено актовий запис за № 202, від шлюбу мають малолітню дитину доньку [PERSON], [INFO]. Крім того, зазначила, що з відповідачем відсутнє взаєморозуміння, мають протилежні погляди на життя, у звязку з чим фактичні шлюбні стосунки припинені, проживають окремо, спільне господарство не ведеться, вважає, що шлюб носить формальний характер, у звязку з чим підлягає розірванню. В судове засідання позивач надала заяву за вх. № 2227 від 02.02.2017 року про розгляд справи без її участі, позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримала, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання надав заяву за вх. № 2226 від 02.02.2017 року про розгляд справи без його участі, позов визнав в повному обсязі. Враховуючи подані сторонами заяви, перевіривши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, зясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернулася позивач, та надавши їм правову оцінку, суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, ґрунтуються на вимогах закону, який регулює сімейні правовідносини та підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що сторони зареєстрували шлюб 24 квітня 2004 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 202, та 24 квітня 2004 року видано свідоцтво про одруження серії І-ОЛ № 066220, шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, намірів відновлювати їх не мають. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину доньку [PERSON], [INFO]. За вказаних вище обставин та підстав позову, зазначених позивачем причин для розірвання шлюбу, серед яких позивач зазначила відсутність взаєморозуміння, внаслідок того, що кожен із них має різні погляди на сімейне життя, у звязку з чим, вони припинили шлюбні стосунки, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя, збереження шлюбу сторін суперечить інтересам подружжя. Відповідно до ч.2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За викладених обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, припинення сторонами шлюбно-сімейних відносин, дійсні причини предявлення позову про розірвання шлюбу, волевиявлення як позивача, так і відповідача припинити шлюбні відносини, враховуючи також ту обставину, що рішення позивача про розірвання шлюбу та предявлення з цього приводу позову до суду прийнято з усвідомленням нею його наслідків, виходячи при цьому також з відсутності у взаєминах сторін морально-правової основи шлюбу, до якої належать почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги, взаєморозуміння, підтримки та піклування, суд дійшов висновку про те, що шлюб між сторонами носить суто формальний характер, подальше спільне життя і збереження шлюбу та шлюбно-сімейних відносин суперечить інтересам подружжя, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті права сторін, а також права їх малолітньої дитини, в звязку з чим позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved