Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом до [PERSON] та свої вимоги мотивує тим, що вони з відповідачем проживали у цивільному шлюбі. Від цього шлюбу мають спільну дитину - [PERSON], [INFO]. Через рік після народження дитини чоловік пішов з сім'ї. З 23 травня 2016 року, за рішенням Зарічного районного суду м. Суми з відповідача стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 850,00 грн., щомісячно, до її повноліття, починаючи стягнення з 23 травня 2016 року. Загальна сума заборгованості по сплаті аліментів станом на 01 червня 2018 року складає 20446 грн. Відповідач не цікавиться, за які кошти виховується дитина, є злісним неплатником аліментів. Також зазначає, що відповідачем до Зарічного районного суду м. Суми подано позов про оспорювання батьківства. У ході розгляду справи проведено судову генетичну експертизу Відділенням судово-медичної генетичної ідентифікації Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи, згідно висновку експерта (вірогідність підтвердження батьківства складає величину не менш ніж 99,99%), відповідачем було подано клопотання про залишення позову без розгляду. На думку позивача відповідач свідомо ухиляється від виховання дитини. Позивач зазначає, що весь цей час відповідач життям доньки не цікавився, не телефонував, не виявляв бажання спілкуватись з дитиною та приймати участь у її вихованні. На сьогоднішній день дитині вже майже п'ясть років, вона не пам'ятає батька та немає до нього ніяких почуттів, оскільки за всі ці роки жодного разу його не бачила. Також в спілкуванні з нею ніколи про нього не питала та не цікавилась. Ніякої іншої матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надавав і не надає, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, не спілкується з дитиною взагалі, тобто не дбає про її нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, донька не отримує від батька жодного подарунку на день народження, жодної іграшки. Всі питання щодо виховання доньки вирішуються нею самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. Дитина знаходиться на повному утриманні позивача. Вважає, що ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, відсутність будь-якої добровільної матеріальної та моральної допомоги протягом тривалого часу, відсутність інтересу до життя доньки є підставами для позбавлення його батьківських прав по відношенню до дитини. Посилаючись на зазначені обставини, просить позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO]. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 27 липня 2018 року вказаний позов залишено без руху, запропоновано позивачу у строк не більше 10 днів з дня вручення ухвали усунути недоліки. 08 серпня 2018 року представником позивача надано суду документи на виконання ухвали Зарічного районного суду м. Суми від 27 липня 2018 року та ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 09 серпня 2018 року відкрито провадження по зазначеній справі, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання на 18 вересня 2018 року. Згідно розпорядження Зарічного районного суду м. Суми від 05 вересня 2018 року та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями у зв'язку із звільненням судді [PERSON] у відставку, вказана справа передана у провадження судді Сидоренко А.П. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 12 вересня 2018 року суддею Сидоренко А.П. прийнято до свого провадження зазначено справу, призначено підготовче судове засідання на 03 жовтня 2018 року о 14 год. 00 хв. 03 жовтня 2018 року в підготовчому судовому засіданні оголошено перерву до 20 листопада 2018 року 13 год. 00 хв. за клопотанням відповідача для надання часу для підготовки доказів по справі. У зазначене судове засідання позивач не з'явилася, про час і місце судового розгляду повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, надав заяву про визнання позову, просить справу розглядати у його відсутність. Представник 3-ї особи Служби у справах дітей Сумської міської ради в судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. В зв'язку з неявкою сторін в судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. За нормами ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вислухавши думку осіб, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 15). З довідки Сумського ДНЗ (ясла-садок) №2 «Ясочка» м. Суми, Сумської області від 06 грудня 2017 року №01-59/263, вбачається, що дитина [PERSON] - [PERSON], [INFO] відвідує ДНЗ ясла-садок №2 «Ясочка» м. Суми з 01 вересня 2016 року по теперішній час. Дитину до садочка приводить і забирає мати - [PERSON]. Батько протягом всього навчального періоду не приводив і не забирав доньку з ДНЗ (а.с.12). Довідка аналогічного змісту надано 27 вересня 2018 року (а.с. 61). З огляду на досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що батько неповнолітньої [PERSON] не цікавиться життям, здоров'ям доньки, не бере участі у її вихованні, він дитину не відвідує та не зустрічається з нею. Між батьком та дочкою втрачений зв'язок. Відповідачем [PERSON] надано заяву про визнання позову в повному обсязі (а.с.68). Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров'я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону. За ст. 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. За ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Приймаючи до уваги вищевикладене, суд вважає, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню доньки, тому він повинен бути позбавлений батьківських прав відносно своєї неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved