Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину. Свої позовні вимоги мотивує тим, що з 10.12.2011р. по даний час позивач перебуває у шлюбі із відповідачем, але подана до суду заява про розірвання шлюбу. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], 12.06.2012р. народження. Сторони спільно не проживають, не ведуть спільного господарства, протягом останнього року відповідач припинив надання матеріальної допомоги на сім»ю та утримання дитини. Позивач вважає, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов»язків, не надає фінансової допомоги на утримання сина. Посилаючись на ст.ст. 180-182, 184, 192 СК України, позивач просить суд, - стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], 12.06.2012р. народження у розмірі ? частини всіх видів заробітків та доходів відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач повністю підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Зазначила, що сторони більше року не проживають разом і відповідач припинив допомагати фінансово на утримання їхнього сина. При цьому, одного разу він надав кошти на придбання куртки та іншого одягу для дитини; заплатив кошти за дитсадочок та тренування. Між тим, кожного разу їй приходиться «випрошувати» кошти для дитини; регулярно він не допомагає. Дохід позивача за місяць складає близько 4тис.грн., цих коштів не достатньо для утримання сім»ї та дитини, вона самостійно утримувати дитину не може. Вважає, що відповідач може сплачувати аліменти на утримання сина, оскільки працює, має постійні доходи. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, а саме, - не заперечує, що дитину слід матеріально утримувати. Спору про батьківство не має, згоден надавати матеріальну допомогу. При цьому, зазначив, що оплачує за відвідування дитсадочка сином, коли про таку потребу просить позивач. Не заперечує факту, що дитина проживає із матір»ю позивачем по справі. Пояснив, що він є працездатним, працює і отримує заробітну плату, вад по здоров»ю немає, не є інвалідом і не має інших утриманців. Заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення за таких підстав: встановлено, що батьками [PERSON], 12.06.2012р. народження є сторони по даній справі, що підтверджується даними свідоцтва про народження серії І-СР №152322 (актовий запис №68). Спору про батьківство немає. Дитина проживає разом із матір»ю позивачем по даній справі. Під час розгляду справи, відповідач не заперечував факту щодо необхідності утримувати дитину спільно із позивачем, не надав жодних доказів про неможливість сплати аліментів на утримання сина. Як передбачено ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Способи захисту визначені Сімейним Кодексом України. Відповідно до положень ст.ст. 11, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч.ч.2,3 ст. 58 ЦПК). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2 ст. 59ЦПК). Аліменти це обовязок утримання у визначених законом випадках одним членом сімї інших, які потребують цього. За приписами ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 181 СК України (в редакції, що набрала законної сили 08.07.2017р.) , способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Статтею 182 СК (в ред., що діє з 08.07.2017р.) визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч.1 ст. 183 СК України). Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову (ч.1 ст. 191 СК). При визначенні розміру аліментів враховуються такі доходи платника аліментів як: основна заробітна плата, усі види доплат і надбавок до заробітної плати, премії та винагороди, пенсії, стипендії, допомоги по безробіттю, дивіденди та інші доходи, що передбачені Постановою Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 року № 146 Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб. Таким чином, з»ясувавши обставини справи, враховуючи думку сторін, судом не встановлено жодних даних, які б свідчили про неможливість відповідача сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], 12.06.2012р. народження в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. Також, і сам відповідач не надав жодних переконливих, належних та допустимих доказів проти заявлених позовних вимог. Крім того, суд враховує те, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов»язків, в тому числі, щодо утримання дитини, мають грунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності; батьки зобов»язані піклуватися про здоров»я дитини, її фізичний духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. На основі повно і всебічно з»ясованих обставин, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв»язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог у повному обсязі. При цьому, при вирішенні даного спору підлягають до застосування норми права, які є чинними на час розгляду справи. Отже, за результатами розгляду справи позовні вимоги слід задовольнити, а саме, - стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16.06.2017 року (дата подачі позовної заяви до суду) та продовжувати до повнолітня дитини. Як на думку суду, таке рішення є справедливим і таким, що постановлене виключно в інтересах неповнолітньої дитини. Відповідно до положень ст. 367 ЦПК України, рішення про стягнення аліментів в частині виплати за один місяць підлягає до негайного виконання. Крім того, з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 640грн. 00коп., як передбачено ст.ст. 79, 88 ЦПК України та нормами Закону України «Про судовий збір». На підставі викладеного та,

Outcome: approved