Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] \~про стягнення\~аліментів на\~утримання дружини\~до досягнення\~дитиною трирічного\~віку. Просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь та на її особисте утримання у розмірі 1 / 4 частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідача, до досягнення їх малолітнім сином [PERSON] [INFO] , трирічного віку. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій просить слухати справу без її участі, без застосування технічних засобів, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] \~ у жодне призначене судове засідання не з`являвся, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, згідно вимог ч. 8 ст. 128 ЦПК України, про що свідчать матеріали справи, причину неявки до суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надавав, відзиву на позовну заяву не надіслав, у зв`язку з чим, зі згоди позивача та на підставі ч. 4 ст. 223, ст.ст. 280, 281 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та постановити заочне рішення, на підставі наявних доказів. Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ Проаналізувавши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, судом встановлено наступні обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Шлюб сторін був зареєстрований 15 грудня 2018 року Центрально-Міським районним у місті Кривому Розі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблений актовий запис № 1001, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.3). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.4). На даний час сторони фактично призупинили підтримувати шлюбні відносини, мешкають окремо. Син мешкає разом з матір`ю, що підтверджується довідкою з місця проживання (а.с.6). Відповідач з часу припинення шлюбних відносин не виконує належним чином обов`язок утримувати сім`ю, не надає матеріальної допомоги на утримання дружини, що ставить позивачку, як його дружину, у вкрай скрутне матеріальне становище, оскільки на даний час вона ніде не працює, знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Відповідач здорова та працездатна людина, в нього немає нікого іншого на утриманні, тому має можливість надавати матеріальну допомогу на утримування дружини на період до досягнення дитиною сторін трирічного віку \~ \~ \~ Статтею 75 СК України, передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 79 СК України, аліменти на одного з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до норм ч.ч. 1, 2 ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого подружжя з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Згідно ч. 2, 4\~ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років, право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Відповідно до ч. 1\~ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до\~ст. 263 ЦПК України, законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Аналіз зібраних у справі доказів надає можливість суду вважати, що визначений позивачкою розмір аліментів на своє особисте утримання, відповідає вимогам СК України. За таких обставин суд вважає за необхідне позов задовольнити у повному обсязі. Відповідно до п.1 ч.1\~ст. 430 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 5\~ЗУ «Про\~судовий збір» від сплати судового збору позивач звільнена, позовні вимоги задоволені в повному обсязі, тому судові витрати необхідно покласти на відповідача відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі наведеного та

Outcome: approved