Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], та просить стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання малолітнього дочки [PERSON], [INFO], щомісячно з дня подання до суду даної заяви і до досягнення дитиною повноліття у твердій грошовій сумі в розмірі по 1200 гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму, для дитини відповідного віку. Посилається на те, що 16 жовтня 2014 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у Поплавській сільській раді Підгаєцького району Тернопільської області, актовий запис № 2. Від даного шлюбу в них народилася дочка [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач добровільно коштів на утримання дитини не надає, хоч має таку можливість. Відповідач не бере жодної участі у вихованні їхньої спільної дитини. [PERSON] на даний час ніде не працює, тому знаходиться в скрутному матеріальному становищі, самостійно утримувати дитину не взмозі. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, однак, попередньо надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задовольнити, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, про що свідчить повідомлення про вручення йому рекомендованого поштового відправлення, про поважні причини неявки суд не повідомив, а тому за письмової згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. Відповідно до вимог\~ст. 280 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час та місце судового засідання і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, а також не подано відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, щодо ухвалення заочного рішення вважає за необхідне провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 16 жовтня 2014 року в Поплавській сільській раді Підгаєцького району Тернопільської області, актовий запис за №2, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ИД № 111301, виданим 16.10.2014 року Поплавською сільською радою Підгаєцького району Тернопільської області. Сторони є батьками [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження серії І-ИД № 205056 від 12.12.2014 року. Згідно довідки Копичинецької міської ради Гусятинського району Тернопільської області № 89 від 11.01.2018 року [PERSON] дійсно проживає в [INFO] та має на утриманні двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. За даною адресою проживають без реєстрації (а.с.6). Відповідно до ст.ст. 180, 182 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.3, ч.8 ст.181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно\~ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч.1 ст. 184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до\~ст. 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів не може бути меншим 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що відповідач в добровільному порядку не виконує свій батьківський обовязок утримувати своєї дочки: [PERSON], [INFO], то є підстави для часткового задоволення позовних вимог. Суд вважає, що розмір аліментів слід визначити в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн., щомісячно на дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 18 січня 2018 року до досягнення дитиною повноліття, а в задоволенні решти позову відмовити. Судовий збір в дохід держави суд стягує з відповідача.

Outcome: partial