Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом і просить розірвати шлюб з відповідачем [PERSON] , в якому вони знаходяться з 2019 року. Свої вимоги мотивує тим, що 24.09.2019 року між ними був укладений шлюб. Після укладення шлюбу вони проживали сумісно до 11.10.2019 року, після чого відповідач став проживати окремо. Сімейне життя сторін не склалося через різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння, почуття поваги та любові. Подальше сумісне життя неможливе. На примирення не згодна. При таких обставинах [PERSON] вважає, що її шлюб з [PERSON] носить формальний характер і підлягає розірванню, у зв`язку з чим звернулася до суду з позовом. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 15.01.2021 року відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Окрім того, відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, але подала заяву, в якій вказала, що на задоволенні позовних вимог наполягає, просить справу розглянути у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився без поважних причин, хоча належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не подав. Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Як встановлено у судовому засіданні, 24.09.2019 року Саратським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області між сторонами був зареєстрований шлюб, актовий запис № 96, згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 6). Частиною 3 та 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Під час розгляду справи судом з`ясовано, що сторони не ведуть спільне господарство, не підтримують сімейні стосунки та втратили один до одного почуття поваги і любові. З часу припинення шлюбних відносин та перебування справи в провадженні суду, примирення між сторонами не відбулось. Кожна із сторін не вважає можливим збереження сім`ї. Враховуючи викладене, оцінивши шлюбні взаємовідносини сторін, суд вважає, що між сторонами склалися відносини, при яких збереження сім`ї неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам та інтересам їхніх дітей, як це передбачено ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб між [PERSON] і [PERSON] носить формальний характер і підлягає розірванню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у зв`язку з чим з відповідача на користь позивача потрібно стягнути сплачений судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved