Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства комерційний банк „Актив-Банк про повернення банківського вкладу, вказавши наступне. 19 березня 2014 року між позивачем та відповідачем було укладено договір строкового вкладу «Актив прибутковий» №ДФО-13-171429, відповідно до п.1.1 якого банк відкрив депозитний рахунок №26305500140569 та прийняв на нього грошові кошти у сумі 179500,00 гривень. Відповідно до п.1.3 цього договору процентна ставка складає 26 (двадцять шість) процентів річних. Пунктом 1.2 вищевказаного договору передбачено, що вклад вноситься на строк 1 місяць, з 19.03.2014р. до 19.04.2014р. Днем повернення вкладу є 19.04.2014 року. Відповідно до п.1.3 договору по закінченню строку вкладу та відсутності до дня його повернення вимоги Вкладника про повернення Вкладу, строк вкладу продовжується на той самий строк та на тих самих умовах. 20.08.2014 року позивачка звернулася до відповідача із заявою про видачу вкладу, проте до теперішнього часу відповідач свої зобовязання за договором не виконав. Відповіді на заяву про видачу вкладу не надав. Вважає, що ухилення відповідача від повернення вкладу є незаконним. У звязку з чим, просить суд стягнути з Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Актив-Банк» на її користь 187153,73 гривні банківського вкладу з процентами. Позивач у судове засідання надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник відповідача до судового засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив, про день і час слухання справи завчасно повідомлявся, у встановленому законом порядку, заперечень до позовної заяви не надав, у звязку з чим, на підставі ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши їх у сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, у звязку з наступним. Судом встановлено, що 19 березня 2014 року між позивачем [PERSON] та відповідачем ПАТ «КБ «Актив-Банк» було укладено договір строкового вкладу «Актив прибутковий» №ДФО-13-171429, відповідно до п.1.1 якого банк відкрив депозитний рахунок №26305500140569 та прийняв на нього грошові кошти у розмірі сумі 179 500,00 гривень. Відповідно до п.1.3 цього договору процентна ставка складає 26 (двадцять шість) процентів річних. Пунктом 1.2 вищевказаного договору передбачено, що вклад вноситься на строк 1 місяць, з 19.03.2014р. до 19.04.2014р. Днем повернення вкладу є 19.04.2014 року. Відповідно до п.1.3 договору по закінченню строку вкладу та відсутності до дня його повернення вимоги Вкладника про повернення Вкладу, строк вкладу продовжується на той самий строк та на тих самих умовах. Відповідно до ч. 2 ст. 1060 ЦК України, за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника. Як встановлено, 20.08.2014 року позивачка звернулася до відповідача із заявою про видачу вкладу, що підтверджується примірником заяви з відміткою банку. Проте до теперішнього часу відповідач свої зобовязання за договором не виконав. Відповіді на заяву про видачу вкладу не надав. Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до положень ст. 610, 612 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1. ст. 1060 ЦК України, Договір банківського вкладу укладається на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Відповідно до ч. 1, 5, 6 ст. 1061 ЦК України, Банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав. У разі повернення вкладу виплачуються усі нараховані до цього моменту проценти. Як встановлено вище, 20.08.2014 р. представник позивача звернувся до Відповідача з письмовою заявою про виплату, у звязку зі спливом строку депозитного договору, суми вкладу та нарахованих процентів, що підтверджується відповідною заявою. Ця заява прийнята Відповідачем 20.08.2014 р. про що свідчить відмітка Відповідача на заяві, однак сума вкладу та проценти Відповідачем не виплачені. Сума нарахованих процентів складає 7653,73 грн. Таким чином, Відповідачем прострочене виконання його обовязку з виплати в звязку зі спливом строку банківського вкладу суми вкладу в сумі 179 500,00 грн. та 7653,73 грн. процентів. Отже, відповідач зобов'язаний повернути суму вкладу на першу вимогу вкладника, а відмова від такої видачі є неправомірною. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обов'язків. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України підписанням договору сторонами досягнуто домовленість щодо встановлення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність», вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Як вбачається із п. 1 ч. 3 ст. 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність», залучення у вклади (депозити) коштів від фізичних осіб належить до банківських послуг. Пунктом 1.4. Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 3 грудня 2003 року №516 передбачено, що залучення банком вкладів (депозитів) юридичних і фізичних осіб підтверджується: договором банківського рахунку; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадної книжки; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадного (депозитного) сертифіката; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею іншого документа, що підтверджує внесення грошової суми або банківських металів і відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. У відповідності до пунктів 13, 17, 19, 22 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів», послуга - це діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб; споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника; продукція - будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб; належна якість товару, роботи або послуги - властивість продукції, яка відповідає вимогам, встановленим для цієї категорії продукції у нормативно-правових актах і нормативних документах, та умовам договору із споживачем. За таких обставин суд приходить до висновку про поширення на відносини між сторонами положень Закону України «Про захист прав споживачів». Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право, зокрема, на захист своїх прав державою, належну якість продукції та обслуговування, відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону, звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав. Відповідно до частин 1, 2 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. Таким чином, оскільки банк не виконав свого обов'язку з видачі вкладу на вимогу вкладника, а також свого обов'язку із виплати процентів на вклад, вказані суми коштів слід стягнути з відповідача на користь позивача в судовому порядку. Судові витрати у справі складаються з судового збору в сумі 1 871,54 грн., від їх сплати позивач звільнений, тому їх в силу ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved