Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав посилаючись на те, що відповідач є батьком малолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з нею, знаходяться на її утриманні. Відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов'язків, не спілкується з дітьми та не цікавиться їх життям, навчанням, не надає допомогу у матеріальному утриманні, не проявляє ніякої турботи. Відповідач надав нотаріальну згоду щодо позбавлення його батьківських прав відносно дітей. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала та пояснила, що з червня 2012 року відповідач не спілкується з дітьми, не вітає зі святами, не цікавиться їх успіхами , здоров'ям. Будь-якої допомоги в утриманні синів позивачу не надає. Просила задовольнити позовні вимоги. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належно, причина неявки невідома. Представник третьої особи - органу опіки та піклування виконавчого комітету Октябрської районної у м. Полтаві ради Дяченко В.В. в судовому засіданні пояснив, що відповідно до висновку є доцільним позбавити відповідача батьківських прав відносно дітей [PERSON] та [PERSON]. Представник третьої особи - органу опіки та піклування виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради Серебряний В.В. вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки висновком опіки та піклування визнано за доцільне позбавити відповідача батьківських прав відносно його дітей. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, представників третіх осіб, свідка, дослідивши докази по справі, дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Малолітні діти проживають з позивачем. Принципом 6 Декларації прав дитини ( Резолюція 1386 (XIV) Генеральної Ассамблеї ООН від 20.11.1959) року передбачено, що для повного і гармонійного розвитку своєї особистості дитина потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, зростати під піклуванням і відповідальністю своїх батьків і, безперечно, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Згідно зі ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21.12.1995 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради № 789-X11 від 27.02.1991 року в усіх випадках щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, тощо), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно зі ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та встановлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним, обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Органом опіки та піклування подається суду письмовий висновок щодо розв'язання спору, складений на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Відповідно до висновку виконавчого комітету Октябрської районної у м. Полтаві ради , як органу опіки та піклування, який затверджений рішенням № 272 від 08 грудня 2015 року визнано за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Висновком виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради , як органу опіки та піклування, який затверджений рішенням № 363 від 22 грудня 2015 року також визнано за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Як пояснили в судовому засіданні представники третіх осіб, відповідач неодноразово запрошувався на засідання комісії для вирішення питання про доцільність позбавлення його батьківських прав відносно дітей, однак не з'явився, докази, які б свідчили про його участь у вихованні дітей не надав. Згідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснив, що знає сім'ю позивача протягом тривалого часу, є хрещеним батьком [PERSON], а тому часто буває в гостях та на сімейних святах. З червня 2012 року відповідач з дітьми не спілкується , не приходить до синів, не вітає зі святами, не надає будь-якої допомоги. Позивач повністю матеріально забезпечує дітей. Позбавлення батьківських прав є дійсно крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків. Разом з тим це насамперед є способом захисту прав та інтересів дитини, а тому при вирішенні цього питання перш за все необхідно виходити з інтересів дитини, з'ясувати та оцінити який позитивний чи негативний наслідок для дитини матиме таке рішення. З матеріалів справи вбачається, що відповідач протягом тривалого часу байдуже ставився до фізичного та духовного виховання своїх малолітніх дітей, має місце відсутність будь-якого спілкування з ними , не надає матеріальної допомоги на їх утримання. Також суд приймає до уваги і ту обставин, що відповідач 23 жовтня 2015 року надав до компетентних органів заяву, яка завірена приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Філімоновою В.М., щодо надання згоди на позбавлення його батьківських прав відносно малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. За таких обставин застосування до відповідача такого превентивного заходу як попередження є недоцільним, а тому ураховуючи обставини справи та досліджені в судовому засіданні докази у їх сукупності, суд вважає , що позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітніх дітей у зв'язку з тривалою відсутністю будь-якої його участі у їх вихованні, буде відповідати інтересам дітей .

Outcome: approved