Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з уточнений позовом до [PERSON] про визнання права власності на частину житлового будинку в порядку спадкування за заповітом. В обґрунтування свого позову позивач посилається на те, що вона є спадкоємицею після померлої [PERSON] . [PERSON] померла [INFO] в м. Старобільськ Луганської області, після її смерті відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України відкрилась спадщина на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , який належав спадкодавиці. На випадок своєї смерті [PERSON] склала заповіт на неї, [PERSON] та [PERSON] , посвідчений 26 січня 1991 року державним нотаріусом Старобільської ДНК Луганської області та зареєстрований в реєстрі за № 179. Вказаним розпорядженням на випадок своєї смерті [PERSON] заповідала житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , спадкоємцям в рівних частках. Вона звернулась до державного нотаріуса Новопсковської ДНК, в.о. державного нотаріуса Старобільської ДНК, за місцем відкриття спадщини, з приводу оформлення спадкових прав - 1/3 частки житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . 22 червня 2018 року отримала постанову у вчиненні нотаріальної дії, якою нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину в частині житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , оскільки відсутні правовстановлюючі документи. Разом з тим, нотаріус зазначив, що 04.06.2015 року Старобільською ДНК за її заявою заведена спадкова справа 151/2015 року після померлої [PERSON] . Відповідно до довідки КП «Старобільське районне БТІ» № 11/336 від 01.11.2018 року домоволодіння, розташоване за адресою: [ADDRESS] зареєстроване за [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Старобільською ДНК від 22.06.1990 р. № 1681, договору дарування, посвідченого Старобільською ДНК від 01.12.1990 року р.№ 3038, свідоцтва про право на спадщину, виданого Старобільською ДНК від 19.07.1951 року р№ 2286. Серед документів, які містяться в спадковій справі, адреса домобудівлі, на яку вона претендує, значиться одночасно як № 4 так і № 6. 09.07.2020 року Старобільська міська рада Луганської області надала пояснення, що згідно інвентаризаційних матеріалів КП «Старобільське РБТІ» зміни у нумерацію будинку були внесені у 1968 році. Будинок [ADDRESS] було змінено на № 6. Проте рішення Старобільської міської ради та виконавчого комітету щодо зміни нумерації будинку зберігаються в Державному архіві Луганської області (м. Луганськ), на території, тимчасово непідконтрольній українській владі, тому слід керуватися даними, які містяться у довідці КП «Старобільське РБТІ», де адреса будинку по [ADDRESS] значиться як № 6. У зв`язку з чим вона змушена звернутися до суду, просила суд позовні вимоги задовольнити та визнати право власності у порядку спадкування на 1/3 частки житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Позивач [PERSON] , представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явилися, надали суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, уточнені позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про визнання позову та розгляду справи у її відсутності. У зв`язку з чим на підставі ч.3 ст.211 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності сторін. Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, заяви сторін, суд приходить до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 11.01.2020 року [PERSON] померла [INFO] . (а.с. 4). Згідно копії постанови державного нотаріуса Новопсковської ДНК від 22.06.2018 р. відмовлено у видачі свідоцтва після смерті померлої [INFO] [PERSON] спадкоємцю [PERSON] . (а.с.5). Відповідно до довідки КП «Старобільське районне БТІ» № 11/336 від 01.11.2018 року домоволодіння, розташоване за адресою: [ADDRESS] зареєстроване за [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Старобільською ДНК від 22.06.1990 р. № 1681, договору дарування, посвідченого Старобільською ДНК від 01.12.1990 року р.№ 3038, свідоцтва про право на спадщину, виданого Старобільською ДНК від 19.07.1951 року р№ 2286. (а.с.6) Відповідно до копії заповіту від 26 січня 1991 року складений державним нотаріусом Старобільської ДНК Луганської області та зареєстрований в реєстрі за № 179 [PERSON] на випадок своєї смерті [PERSON] заповідала [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , в рівних частках. (а.с. 21). Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спори про спадкування підлягають розгляду у судовому порядку у разі якщо відсутність умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину підтверджена відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину. Приймаючи до уваги те, що у суду не виникає сумніву щодо достовірності викладених обставин та добровільності їх визнання відповідачем, суд вважає позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на частину житлового будинку в порядку спадкування за заповітом - законними, обґрунтованими та такими, що підлягають повному задоволенню. На підставі викладеного, ст. 1261 ЦК України,

Outcome: approved