Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Українська універсальна біржа про визнання договору купівлі продажу нерухомого майна дійсним, визнання права власності на нерухоме майно. В позовній заяві вказала, що 21.03.2001 на підставі договору купівлі-продажу № НГР-331, позивач придбала у [PERSON] , що діяв на підставі доручення від імені [PERSON] житловий будинок з допоміжними господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та в цілому складається з: «А-1» житловий будинок (загальною площею 42,2 кв. м, житловою площею 26,3 кв. м), «Б» літньої кухні, «б» - прибудови, «б1» - прибудови, «Д» сараю, «Е» - вбиральні, «№2» - колодязю, «№3» - огорожі, «№ 4» водогону, № 5 ями вигрібної, «І» - відмостки, та земельну ділянку площею 0,0735 га для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, ведення особистого підсобного господарства. Зазначила, що вказаний житловий будинок та земельна ділянка належали продавцю на підставі: свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Гребінківською ДНК 16.02.1994 №232; свідоцтва про право власності, виданого Гребінківською ДНК 16.02.1994 №234, зареєстроване в Лубенському МБТІ в р.к. №15, р. №1688; Державного акту про право власності на землю від 19.03.2001 №230, виданого на підставі рішення виконкому Гребінківської міської ради від 25.09.1997 №1135. Вказала, що вказаний договір купівлі-продажу покупець та продавець вирішили оформити на Українській універсальній біржі, працівника якої запевнили, що договори зареєстровані на біржі, згідно із ЗУ «Про товарну біржу», мають повну юридичну силу без послідуючого нотаріального посвідчення. Всі умови договору купівлі-продажу нерухомого майна продавець та покупець. З того часу позивач, як власник вищевказаного майна володіє і користується ним. Втім, як з`ясувалося, формально права власності позивач не набув, оскільки договір купівлі-продажу не має нотаріального посвідчення. Вказує, що продавець за договором купівлі-продажу [PERSON] померла [INFO] та [INFO] помер [PERSON] , який діяв від імені [PERSON] тому просить залучити в якості відповідача у справі дочку продавця [PERSON] . На підставі викладеного просила визнати договір купівлі-продажу № НГР-331 від 21.03.2001, житлового будинку з допоміжними господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,0735 га для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, ведення особистого підсобного господарства дійсним та визнати право власності на вищевказане майно. Ухвалою суду від 20.12.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено дату підготовчого засідання та задоволено клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору. 22.01.2020 постановлено ухвалу суду, якою закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. У судове засідання сторони не з`явились, повідомлені належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, прийшов таких висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства. Судом встановлено, що згідно з Договором купівлі-продажу № НГР-331 від 21.03.2001 року [PERSON] придбала у [PERSON] , що діяв на підставі доручення від імені [PERSON] житловий будинок з господарськими побудовами і земельну ділянку площею 0.0735 га, що розташований за адресою: [ADDRESS] /а.с.13/. Вказаний вище договір купівлі-продажу оформили на Українській універсальній біржі, згідно із Законом України «Про товарну біржу», біржовий контракт №НГР-331 від 21.03.2001/а.с.14/. Реєстраційним посвідченням від 21.03.2001 року, що видане Гребінківським БТІ посвідчено право особистої власності [PERSON] на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , що придбано на підставі договору купівлі-продажу, зареєстрованого на Українській універсальній біржі /а.с.15/. За даними\~ Технічного паспорту, виданого ПП «Бюро послуг та консультацій» від 15.12.2016 року, житловий будинок по [ADDRESS] складається із: «А-1» житловий будинок (загальною площею 42,2 кв. м, житловою площею 26,3 кв. м), «Б» літньої кухні, «б» - прибудови, «б1» - прибудови, «Д» сараю, «Е» - вбиральні, «№2» - колодязю, «№3» - огорожі, «№ 4» водогону, № 5 ями вигрібної, «І» - відмостки/а.с. 16-18/. ПП «Бюро послуг та консультацій на підставі договору від 29.11.2019 р. з [PERSON] , було проведено незалежну оцінку для визначення оціночної (ринкової) вартості житлового будинку «А-1» загальною площею 42,2 м.кв., з господарськими будівлями, розташованого за адресою: [ADDRESS] /а.с.19, 20/. Згідно із державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 655173 від 26.10.2006 р., виданого на підставі договору купівлі-продажу від 21.03.2001 реєстровий номер № НГР-331, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,0735 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] /а.с.21/. Гребінківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в Полтавській області від 28.12.2019 року за №174/16.4/-04-25, надані витяги з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть, з яких вбачається, що [PERSON] , дата народження не вказана, помер [INFO] , місце смерті Україна, м. Київ, актовий запис 15585 від 24.09.2003 року, реєстратор відділ реєстрації смерті у м. Києві, [PERSON] , дата народження не вказана, померла [INFO] , зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кам`янського районного управління юстиції у Черкаській області, актовий запис №148 від 29.07.2001 /а.с.33,34/ Факт родинного споріднення [PERSON] з [PERSON] підтверджується актовим записом про народження №13 від 29.03.1949 року /а.с.38/ Предметом судового розгляду у цій праві є визнання договору дійсним та визнання права власності. Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема ст. 1 Першого протоколу до неї, передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплено й у вітчизняному законодавстві. Так, відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно з нормою ст. 319 ЦК України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За нормами ЦК України підставами виникнення (набуття) права власності є різні правостворюючі юридичні факти або правовідносини. У відповідності з\~ ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ч.2 ст.328 ЦК). За положенням частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Відповідно до частин першої, третьої статті 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності; якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Згідно із частиною четвертою Прикінцевих та перехідних положень Цивільний кодекс України 2004 року застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності (з 1 січня 2004 року). Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Відповідно до ст.13 Закону\~ України «Про власність», який втратив чинність у зв`язку з прийняттям ЦК України 2004 року, об`єктами права приватної власності є жилі будинки, квартири, предмети особистого користування, дачі, садові будинки, предмети домашнього господарства, продуктивна і робоча худоба, земельні ділянки, насадження на земельній ділянці, засоби виробництва, вироблена продукція, транспортні засоби, кошти, акції, інші цінні папери, а також інше майно споживчого і виробничого призначення. За положеннями ст.128 ЦК УРСР, право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передання речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Переданням визнається вручення речей набувачеві. Відповідно до ст. 47 ЦК УРСР нотаріальне посвідчення угод можливе лише у випадках, зазначених у законі. Недодержавння в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими ч. 2 ст. 48 цього Кодексу. Якщо одна зі сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального посвідчення, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне оформлення угоди не вимагається. Згідно із ст. 227 ЦК УРСР договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання\~ цієї вимоги тягне недійсність договору ( стаття 47 цього Кодексу). Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів. Таке правове регулювання правовідносин щодо права власності на майно застосовується до справ, які виникли, або могли виникнути до січня 2004 року. Відповідні правові положення унормовано в ЦК України. За приписами частини третьої статті 640 ЦК України\~ договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення. Договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі (стаття\~ 657 ЦК України). Відповідно до ст. 328 ЦК України при вирішенні питання про правомірність набуття права власності суд враховує презумпцію правомірності набуття права власності на певне майно, яка означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом Згідно із ч. 2 ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Однією з умов застосування ч. 2 ст. 220 ЦК України та визнання правочину дійсним у судовому порядку є встановлення судом факту безповоротного ухилення однієї із сторін від нотаріального посвідчення правочину та втрата стороною можливості з будь-яких причин нотаріально посвідчити правочин. При розгляді справи про визнання правочину дійсним суд повинен з`ясувати, чому правочин не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилилася від його посвідчення та чи втрачена така можливість (постанова\~ Верховного Суду від 04.03.2019 у справі № 665/2266/16-ц ). Документом, що засвідчує факт існування об`єкта нерухомого майна й містить його технічні характеристики, є технічний паспорт на такий об`єкт, виготовлений за результатом його технічної інвентаризації (лист Міністерства юстиції України від 23 лютого 2016 року № 8.4-35//18/1). До 01.01.2004 право власності в набувача майна за договором виникало з моменту передання речі. Такий висновок зробив Верховний Суд України в постанові № 640/2034/15-ц. Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). За наслідком судового розгляду судом встановлено, що договір купівлі-продажу житлового будинку\~ з господарськими побудовами і земельної ділянки було оформлено сторонами на Українській універсальній біржі, визначено всі істотні умови договору та передано предмет договору покупцю [PERSON] , яка в подальшому у встановленому порядку оформила право власності на земельну ділянку, що зазначена в договорі.\~ Проте\~\~ спірний договір залишився не посвідчений нотаріально, а позивач втратила можливості посвідчити договір купівлі-продажу нерухомого майна у зв`язку зі смертю\~ 29.07.2011 [PERSON] , яка є продавцем за договором,\~ та 22.09.2003 [PERSON] - її представника, що підтверджується відповідними витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть. Таким чином, суд вбачає підстави для визнання правочину дійсним відповідно до положень\~ ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР, які були чинними на час виникнення\~ спірних правовідносин у цій справі. Зазначене є підставою для визнання права власності на житловий будинок з допоміжними господарськими будівлями.

Outcome: approved