Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, який в подальшому уточнила, до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем вони перебували у зареєстрованому шлюбі з 21 червня 2003 року по 10 липня 2014 року. На теперішній час вона не працює, є інвалідом ІІ групи внаслідок черепно-мозкової операції. Під час перебування у шлюбі з [PERSON] ій була встановлена 27 січня 2014 року інвалідність. Позивач вказує, що вона отримує пенсію по інвалідності в сумі 1074,00 грн., інших джерел доходів не має, її матеріальне становище є вкрай важким , тому вона звернулася до суду з даним позовом та просить суд постановити рішення, на підставі якого стягнути з відповідача на свою користь аліменти на своє утримання у розмірі 1/4 частини від його заробітку, починаючи від дня пред'явлення позову. Позивач у судовому засіданні уточнений позов підтримала , посилаючись на вказані в ньому обставини. Після перерви у судовому засіданні надала заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності. Відповідач надав суду заяву, відповідно до якої проти позову не заперечував, просив розглядати справу без його участі. Суд, вислухавши позивача , дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог [PERSON] та вважає необхідним задовольнити їх, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною 3 ст. 61 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 21 червня 2003 року, рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 10 липня 2014 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.10). Рішенням апеляційного суду Харківської області від 15.10.2014 року змінено рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 10.07.2014 року та після розірвання шлюбу відновлено дошлюбне прізвище позивачки [PERSON]. - «[PERSON]» (а.с.11-13). Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 01.12.2014 року, яке набрало законної сили 24.12.2014 року, задоволено позов [PERSON]. до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання колишньої дружини та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON]. аліменти на її утримання, як непрацездатної колишньої дружини у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, починаючи з 03.11.2014 року до 22.01.2016 року (а.с.9). Таким чином обставини, встановлені вказаними рішеннями не підлягають доказуванню при розгляді даної справи. Як вбачається з довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією від 04.02.2016 року, [PERSON] встановлено ІІ групу інвалідності з 1 лютого 2016 року до 01.02.2018 рокук, дата чергового переогляду - 22.01.2018 року, рекомендовано диспансерний нагляд невропатолога, консультації психотерапевта, санаторно-курортне лікування (а.с.8). Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідач визнав позов в повному обсязі. Відповідно до ч. 2, 4 ст. 75 Сімейного кодексу України, право на утримання (аліменти) має дружина, чоловік, що є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умовою, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Дружина, чоловік являється таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Згідно ст. 76 Сімейного кодексу України розірвання шлюбу не припиняє права особи на утримання, яке виникло у неї за час шлюбу. Після розірвання шлюбу особа має право на утримання, якщо вона стала непрацездатною до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу і потребує матеріальної допомоги, і якщо її колишній чоловік, колишня дружина може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до вимог ст. 79 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Якщо один із подружжя одержує аліменти у зв'язку з інвалідністю, сплата аліментів триває протягом строку інвалідності. У разі подання відповідного документа про продовження строку інвалідності стягнення аліментів продовжується на відповідний строк без додаткового рішення суду про це. Однак, Жовтневим ВДВС Харківського МУЮ , посилаючись на виконавчий лист, що перебуває на примусовому виконанні у ВДВС, який був виданий Жовтневим районним судом м. Харкова 16.03.2015 року по справі № 639/10706/14-ц про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON]. аліментів на її утримання, як непрацездатної колишньої дружини у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, починаючи з 03.11.2014 року до 22.01.2016 року, зазначив, що позбавлений можливості стягнення аліментів за вказаним виконавчим документом після 22.01.2016 року та питання про подальше стягнення аліментів з боржника має вирішуватись в порядку позовного провадження. Згідно ч. 1 ст. 80 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються одному з подружжя в долі від заробітку (доходу) іншого з подружжя та (або) у твердій грошовій сумі. Суд, відповідно до ч.1 ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів, враховуючи тяжке матеріальне становище позивачки, мтеріальне становище відповідача, який є працездатною особою, приймаючи до уваги вимоги ст. 79 Сімейного кодексу України, якою передбачено, якщо один із подружжя одержує аліменти у зв'язку з інвалідністю, сплата аліментів триває протягом всього строку інвалідності, вважає за необхідне позов задовольнити та стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на її утримання, як непрацездатної колишньої дружини у розмірі 1/4 (одної четвертої) частини з усіх видів доходу відповідача щомісячно на строк її інвалідності, починаючи з 01.02.2016 року. Згідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до положень ч. 3 ст. 88 ЦПК України судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved