Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки та призначення опікуна, стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог вказала, що вона є матір'ю [PERSON] та бабусею малолітньої [PERSON], [INFO]. [PERSON] є чоловіком її доньки [PERSON] та батьком малолітньої [PERSON]. Вона з її чоловіком [PERSON] змалечку матеріально утримують та належним чином піклуються про здоров'я їх онуки [PERSON], її фізичний, духовний та моральний розвиток, оскільки мати та батько дитини ведуть аморальний спосіб життя. Мати дитини відбуває покарання в місцях позбавлення волі згідно вироку Димитровського міського суду Донецької області від 18.07.2017 року за ч.1 ст.185 Кк України у вигляді позбавлення волі строком на один рік шість місяців. Батько дитини жодного разу за проживання дитини у їх з чоловіком будинку не з'являвся та не цікавився дитиною. Відповідно до довідки у будинку [ADDRESS] зареєстровано чотири особи: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Згідно акту обстеження житлово-побутових умов проживання учениці 2-Б класу ЗОШ І-ІІІ ступенів № 8 - [PERSON], 2010 року народження, проживає разом із дідусем [PERSON] та бабусею [PERSON], для якої створені задовільні умови - окрема кімната, багато іграшок. На час обстеження мати малолітньої перебуває в місцях позбавлення волі. Згідно інформації Дошкільного навчального закладу № 5 «Ладоньки» з 13.09.2012 року по 25.05.2016 року [PERSON] відвідувала цей заклад та її доглядом займалась бабуся [PERSON] Відповідно до інформації директора ЗОШ І-ІІІ ступенів № 8 бабуся [PERSON] відвідує батьківські збори, займається вихованням та утриманням дитини [PERSON], надає допомогу у підготовці класу до навчального року, організовує дозвілля дитини. Просить позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], щодо їх малолітньої дитини [PERSON], [INFO]; призначити опікуном малолітньої [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] в розмірі ? частини її доходів та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] в розмірі ? частини його доходів. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, обґрунтовуючи їх викладеними в позовній заяві обставинами. Також пояснила, що дитину [PERSON], яка є її внучкою вони з чоловіком виховують з дитинства. Дитина мешкає з ними з 2-х років, з 2012 року. Коли дитині було 7 місяців її дочка [PERSON] розлучилася з відповідачем [PERSON]. Спочатку [PERSON] покинула [PERSON] разом з дитиною, а через місяць він знову віддав дитину їй. Дівчинка мешкала разом з матір'ю до 2-х років. Дочка на той час жила то з одним чоловіком, то з іншим. Коли дитині виповнилося 2 роки, вона з чоловіком [PERSON] забрали її до себе у родину. З того часу дитина мешкає разом з ними. Її дочка [PERSON] мешкала окремо, іноді вона провідувала дочку у них, іноді брала її до себе на вихідні. У жовтні 2017 року [PERSON] відправили відбувати покарання до Виправної колонії м. Маріуполя у зв'язку з тим, що вона була засуджена за ст.185 ч.1 КК України. Відповідач [PERSON] - батько дитини у них практично не бував. Він за останні 7 років приходив до них навідати дочку двічі: на її день народження, коли їй виповнився рік, та ще через 4 роки. Батьки відповідача [PERSON] навідували дитину, брали її до себе додому. Можливо відповідач також міг бачитися у них з дочкою. Відповідач [PERSON] не навідував дитину у дитячому садку, а зараз не навідує її у школі. З відповідача [PERSON] за рішенням суду були стягнуті аліменти на утримання дитини. Відповідач сплачував аліменти, але не завжди регулярно, часто змінював місце роботи і не повідомляв про це. Під її впливом відповідачка [PERSON] приймала участь у вихованні дитини. Коли в неї не було можливості, то [PERSON] відводила дитину до школи, вчила з нею уроки, але все це вона робила лише за її проханням. Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги позивача та наполягала на їх задоволенні в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що він не веде аморальний спосіб життя, як про те зазначено у позові. Він не вживає спиртні напої, працює. Він з'являвся до позивачки, у якої мешкає його дочка [PERSON], хоча і не так часто. При цьому позивач перешкоджає йому бачитися з дитиною, то каже, що дитина спить, то говорить, що дитина хворіє. Він перебував у шлюбі з [PERSON] з червня 2009 року до січня 2011 року. Від шлюбу у них є дитина - [PERSON], [INFO]. Коли вони розлучилися з [PERSON], то дитина почала проживати з ним. Але через те, що він працював, а [PERSON] була грудною дитиною, то вона стала проживати з матір'ю. Дитина 2 роки прожила з матір'ю, в цей час він бачився з дитиною, але не регулярно. З кінця 2012 року дитина стала жити з бабусею - [PERSON] З цього часу він бачився з дитиною дуже рідко, оскільки коли він звертався до позивачки з проханням побачити дитину, йому постійно казали відмовки - дитина захворіла, дитина спить, погана погода. Він звертався не дуже часто, але коли звертався, то чув відмовки. Позивачка давала дитину його матері [PERSON], тоді він бачився з дитиною у своїх батьків. В дитячому садку та у школі дочку він не відвідував. Він платить аліменти на дочку за рішенням суду. Він завжди сам повідомляв ВДВС про своє місце роботи. Він не згоден, щоб його позбавляли батьківських прав, хоче спілкуватися з дитиною, приймати участь у її вихованні, згоден сплачувати аліменти. Він нікуди не звертався з приводу того, що йому перешкоджають спілкуватися з дитиною. Просить відмовити в задоволенні позову. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала та пояснила, що зараз вона мешкає з матір'ю [PERSON], батьком [PERSON] та дочкою [PERSON]. Вона відбувала покарання у виправній колонії у вигляді позбавлення волі згідно вироку Димитровського міського суду від 18.07.2017 року за ст.185 ч.1 КК України, повернулася додому 04.04.2018 року, її було звільнено від відбування покарання згідно Закону України «Про амністію». Вона бажає виховувати свою дочку [PERSON], збирається виховувати дочку, приділяти їй увагу, піклуватися про неї. Але, оскільки вона тільки повернулася з місць позбавлення волі і у неї ще немає роботи, немає ніяких прибутків, тому вона згодна щоб на даний час її було позбавлено батьківських прав щодо доньки. При цьому вона все одно бажає виховувати свою дочку і якщо суд її позбавить батьківських прав, то в подальшому вона має намір поновлювати батьківські права. На даний час вона піклується про свою дочку, робить разом з нею уроки, грається з дитиною. Представник органу опіки та піклування - Виконавчого комітету Мирноградської міської ради позовні вимоги не підтримала, пояснила, що під час співбесіди з малолітньою дитиною [PERSON], остання визнає [PERSON] як свого батька, бажає підтримувати з ним родинні стосунки. Також зазначила, що мати дитини [PERSON], перебуваючи у в'язниці, не могла займатися вихованням доньки [PERSON]. Статтею 164 Сімейного кодексу України передбачені підстави для позбавлення батьківських прав. Одна з них це систематичне ухилення від виконання батьківських обов'язків. Згідно пояснення відповідача [PERSON] вона зараз перебуває разом з дитиною, допомагає дитині у навчанні, проводить дозвілля, тобто все це свідчить про те, що вона бере участь у вихованні дитини. Отже вважає, що підстав щодо позбавлення батьківських прав відносно [PERSON] немає. Що стосується батька дитини, громадянин визнає, що рідко бачився з дитиною, приділяв мало уваги, але він наполягає, що переважно це відбувалося не з його вини. Та він має велике бажання та наміри підтримувати зв'язки з донькою і здійснювати матеріальну допомогу. Також під час співбесіди з малолітньою [PERSON] і з членами комісії, і в судовому засіданні дитина визнає відповідача як батька, любить його, бажає підтримувати з ним родинні відносини. Тому вважає, що позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] також буде не доцільним. Вислухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідачів, представника третьої особи, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідачі по справі [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 11 липня 2009 року та є батьками [PERSON], [INFO] (а.с. 15, 16). Згідно пояснень сторін [PERSON] є матір'ю [PERSON], [PERSON] перебуває у шлюбі з [PERSON], згідно висновку Мирноградської центральної міської лікарні від 13.12.2017 року [PERSON] здорова (а.с.10, 12). Згідно довідки Координаційного комітету органів самоорганізації населення міста Мирнограда від 12.12.2017 року за адресою: [ADDRESS], зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.23). Згідно побутової характеристики Координаційного комітету органів самоорганізації населення міста Мирнограда від 12.12.2017 року, [PERSON] характеризується позитивно, активно приймає участь в житті мікрорайону та працює на громадських засадах квартальною (а.с.18). Згідно акту обстеження житлово-побутових умов проживання учениці 2-Б класу ЗОШ І-ІІІ ступенів № 8 Мирноградської міської ради Донецької області [PERSON], [INFO], на час обстеження дитину виховує дідусь та бабуся - батьки [PERSON], яка на час обстеження перебуває в місцях позбавлення волі (а.с.24). Згідно інформації дошкільного навчального закладу № 5 «Ладоньки» від 27.11.2017 року, [PERSON] відвідувала цей заклад з 13.09.2012 року по 25.05.2016 року, її вихованням та доглядом у цей період займалася бабуся [PERSON] (а.с.25). Згідно інформації ЗОШ І-ІІІ ступенів № 8 Мирноградської міської ради Донецької області від 08.12.2017 року, [PERSON], [INFO], відвідує школу з 1 вересня 2016 року. За час навчання в школі дитина проживала разом з мамою [PERSON], бабусею [PERSON] та дідусем [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Батько дитини за час навчання дочки школу не відвідував (а.с.26). Згідно довідок про доходи, [PERSON] працює у Мирноградській центральній міській лікарні та отримує середньомісячну заробітну плату у розмірі 3167 грн., [PERSON] працює на Державному підприємстві «Мирноградвугілля» та отримує середньомісячну заробітну плату 3326 грн. (а.с.27, 28). Згідно висновку Мирноградської центральної міської лікарні від 28.11.2017 року [PERSON] здорова (а.с.11). Згідно вироку Димитровського міського суду Донецької області від 18.07.2017 року, повідомлення Приазовської виправної колонії № 107 та пояснень [PERSON], [PERSON] була засуджена за ст.ст.185 ч.1, 71 до позбавлення волі строком один рік шість місяців, в період з 23.11.2017 року до 04.04.2018 року відбувала покарання у Приазовській виправній колонії № 107 (а.с.13-14, 29). Згідно довідок Мирноградської центральної міської лікарні від 23.02.2018 року [PERSON] психіатрична допомога не надавалась, на обліку в наркологічному кабінеті не перебуває (а.с.72, 73). Згідно побутової характеристики Координаційного комітету органів самоорганізації населення міста Мирнограда від 13.22.2018 року, [PERSON] позитивно характеризується за місцем свого мешкання: [ADDRESS] (а.с.74). Згідно довідки про доходи [PERSON] працює в ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго»» електромонтером та сплачує аліменти (а.с.75). Згідно висновку органу опіки та піклування - виконавчого комітету Мирноградської міської ради від 16.02.2018 р. № 005, орган опіки та піклування вважає, що позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], відносно малолітньої [PERSON], [INFO], недоцільне та не відповідатиме інтересам дитини (а.с. 58-59). Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона працює в ЗОШ №8 вчителем. Дитина Журавльова Аліна навчається в їхній школі. [PERSON] проживає разом з бабусею, яка піклується про неї, забезпечує всім необхідним, постійно відвідує школу, цікавиться навчанням [PERSON]. Також до школи приблизно три рази приходила бабуся дитини з боку батька [PERSON], вона тільки спілкувалася з дитиною. Маму [PERSON] - [PERSON] вона бачила, раніше та приводила та забирала дитину зі школи. Батька дитини вона ніколи не бачила у школі. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона раніше працювала вихователем у дитячому садку - ДНЗ №5, [PERSON] була у неї в групі два з половиною роки. Весь цей час дитину приводила та забирала з садочка бабуся - [PERSON] та її чоловік (дідусь дитини). Мати дитини вона бачила всього 1 раз, батька вона взагалі не бачила у дитячому садку. Свідок [PERSON] суду пояснив, що [PERSON] є його двоюрідною сестрою. Йому відомо, що сестра виховує свою внучку [PERSON]. Мати дитини - [PERSON] на даний час відбуває покарання у місцях позбавлення волі, а батько дитини [PERSON], наскільки йому відомо, не приймає участі у вихованні дитини. Коли [PERSON] та [PERSON] жили разом у шлюбі, дитина мешкала з ними. Потім після того як вони розлучилися дитина жила з бабусею [PERSON] Він мешкав неподалік від сестри та не бачив, щоб батько дитини навідував її. Мати дитини також вела не дуже добрий спосіб життя, вона вживала наркотики. Як йому відомо, [PERSON] та її чоловік повністю забезпечують дитину. Дитина мешкає разом з ними і для неї створені всі умови для розвитку. Свідок [PERSON] суду пояснив, що він знає дитину [PERSON] майже з народження. Він поживає неподалік від позивачки [PERSON] і давно її знає. Батька дитини він бачив тільки, коли дівчинка була зовсім маленькою. Дитина проживає разом з бабусею [PERSON] та дідусем. Батька дитини він не бачив дуже давно, мати дитини він бачив регулярно до того як вона потрапила до в'язниці. Вона раніше жила неподалік, але виховувала дитину бабуся. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона є матір'ю відповідача [PERSON] Син перебував у шлюбі з [PERSON] більше двох років, останні 6-7 років вони разом не проживають. У них від шлюбу є дитина [PERSON]. Після припинення сімейних відносин дитина спочатку біля місяця мешкала з її сином та з нею. Після цього дитина стала проживати з матір'ю та бабусею [PERSON] Потім вони з сином стали бачити дитину дуже рідко, так як позивач їм не давала дитину для спілкування. Вона ходила до дитячого садочка провідувати онуку, потім позивач заборонила вихователю давати їй для спілкування онуку. Через деякий час позивач знову стала часом давати їй та сину можливість бачитися з [PERSON], але рідко. Дитина [PERSON] повідомила суду, що вона навчається у 2-му «Б» класі школи № 8. Живе у [ADDRESS] з бабусею та дідусем. Ще з ними жила мама, але її зараз немає (дитина надавала пояснення на час відбування [PERSON] кримінального покарання). З бабусею та дідусем їй добре, вони про неї піклуються. З мамою, до того, як їй довелося поїхати, вона спілкувалася, у неї з мамою добрі стосунки, вона її любить. Вона також спілкувалася зі своїм батьком, вона його також любить. З татом вона спілкується не дуже часто, так як він дзвонить не часто. Коли він дзвонить вона дуже рада, вона хотіла би спілкуватися з ним частіше. До школи її водить бабуся. Купує їй все також бабуся, іноді тато. Вона хотіла би проживати з бабусею та дідусем. Тато її не ображав. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Згідно з ст.18 Конвенції про права дитини зазначено, що батьки дитини несуть основну відповідальність за виховання дитини. Відповідно до ч.2 ст.11 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Відповідно до ст.150 СК України, батьки зобов'язані виховувати свою дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, поважати дитину. Відповідно до ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Відповідно до п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON], які є батьками малолітньої [PERSON], [INFO], в повній мірі належним чином не займаються вихованням своєї дитини. Так, зокрема, тривалий час дитина проживає разом з бабусею [PERSON], яка займається її вихованням, навчанням. Але суд вважає, що на даний час достатніх підстав для застосування крайнього заходу впливу у вигляді позбавлення батьківських прав відповідачів щодо їхньої дочки немає. За домовленістю між батьками дитини їхня дочка [PERSON] залишилася проживати разом з матір'ю - [PERSON], яка проживає зі своїми батьками - [PERSON] та [PERSON] (бабусею та дідусем дитини). Відповідач [PERSON] має бажання та наміри спілкуватися зі своєю дочкою, приймати участь у її вихованні, він працює та сплачує аліменти на дитину. Будь-якої аморальної поведінки відповідача [PERSON], про що позивач вказує у позові, судом не встановлено. Відповідач [PERSON] також заявляє про те, що вона бажає виховувати свою дочку [PERSON], піклуватися про неї, приділяти їй увагу. Під час відбування відповідачем покарання у вигляді позбавлення волі вона була позбавлена можливості виконувати свої батьківські обов'язки щодо своєї малолітньої дитини. Після її повернення з місць позбавлення волі вона приймає участь у вихованні, навчанні дитини. Погоджуючись з позовними вимогами про позбавлення її батьківських прав, вона це пояснює відсутністю в неї на даний час роботи, доходів, але заявляє, що у випадку позбавлення її батьківських прав, то в подальшому вона має намір поновлювати батьківські права. Також при вирішенні питання щодо заявлених позовних вимог про позбавлення відповідачів батьківських прав суд враховує думку дитини [PERSON], яка повідомила суду, що у неї добрі стосунки як з мамою, так і з батьком, вона їх любить, хоче з ними спілкуватися частіше, а також висновок органу опіки та піклування, згідно якого позбавлення батьківських прав відповідачів [PERSON] та [PERSON] відносно їх малолітньої дочки [PERSON] недоцільне та не відповідатиме інтересам дитини. Тому суд вважає, що позовні вимоги щодо позбавлення батьківських прав відповідачів [PERSON] та [PERSON] задоволенню не підлягають. На підставі ст.ст.150, 164-166 СК України, ст.ст.11, 12 Закону України «Про охорону дитинства»,

Outcome: dismissed