Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину. Позов обґрунтовано тим, що сторони знаходилися у зареєстрованому шлюбі з 26.01.2007 року. 30.10.2012 року рішенням Центрально-Міського райсуду цей шлюб було розірвано. Від шлюбу у сторін народилася донька [PERSON] [INFO], яка після розірвання відносин між батьками, мешкає з матірю, та фактично знаходиться на її утриманні. Позивачка на сьогоднішній день ніде не працює та сама фактично перебуває на утриманні своєї матері-пенсіонерки [PERSON] Відповідач мешкає окремо, участі у вихованні дитини не бере, а матеріальної допомоги, яку він надає недостатньо для задоволення усіх матеріальних потреб дитини, оскільки крім навчання у загальноосвітній школі, дитина навчається у художній школі, через що потребує відповідного забезпечення. Позивачка вважає, що відповідач є працездатною особою, має стабільний заробіток, його стан здоровя та відсутність інших утриманців дозволяє йому\~ надавати щомісячно матеріальну допомогу на утримання своєї дитини у розмірі 1/3частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму щомісяця на дитину відповідного віку до досягнення нею повноліття. Представник позивача - [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги позивачки та просив їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги позивачки визнав частково, так як вважає, що він достатньо допомагає з матеріальної точки зору на утримання дитини, він не проти аби з нього на утримання його доньки щомісячно стягувалися аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму щомісяця на дитину відповідного віку до досягнення нею повноліття. \~\~ Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, матеріали долучені сторонами в судовому засіданні, встановив, що сторони знаходилися у зареєстрованому шлюбі з 26.01.2007 року (а.с.6). Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 30.10.2012 року цей шлюб було розірвано (а.с.8). Від шлюбу у сторін народилася донька - [PERSON], [INFO] (а.с.7), яка після розірвання відносин між батьками, мешкає з матірю, та фактично знаходиться на її утриманні (а.с.9). Позивачка на сьогоднішній час ніде не працює та сама фактично перебуває на утриманні своєї матері-пенсіонерки [PERSON] (а.с.12) . Відповідач мешкає окремо, участі у вихованні дитини не бере, матеріально на утримання дитини допомагає, але як вважає позивачка у недостатньому обсязі для задоволення усіх матеріальних потреб дитини, оскільки крім навчання у загальноосвітній школі, дитина навчається у художній школі, через що потребує відповідного забезпечення (а.с.10,11,13). Відповідач є працездатною особою, має стабільний заробіток, він не є хворою людиною, в нього відсутні інші утриманці. Згідно зі ст. 180, 181, 182, 184 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, розмір аліментів на утримання дитини може бути встановлений у частці від заробітку, в твердій грошовій сумі, але мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як встановлено в судовому засіданні, позивач та відповідач офіційно розірвали шлюбні відносини, спільна дитина мешкає разом з позивачкою, але відповідач надає на утримання дитини матеріальну допомогу, яку позивач вважає недостатньою. В ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Україною 27.02.1991 року, закріплено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно розяснень п. 17 Постанови ПВСУ № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, інших непрацездатних осіб, інші обставини, що мають значення для справи непрацездатних. Аналізуючи вищевикладене, суд, в найкращих інтересах малолітньої дитини сторін, приходить до висновку, що відповідач зобовязаний та має можливість сплачувати на користь позивача аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати: 551, 20 грн. по сплаті судового збору. Згідно зі ст. 367 ч. 1 п.1 ЦПК України зазначене рішення підлягає негайному виконанню в розмірі стягнення платежів за один місяць. На підставі викладеного і

Outcome: partial