Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі за текстом ПАТ «Укрзалізниця») про стягнення заборгованості із заробітної плати, компенсації за невикористану щорічну відпуску та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, в обгрунтування якого вказала, що з 08.07.2016 вона знаходилася у трудових відносинах з відповідачем, працюючи електромеханіком дільниці І групи у виробничому підрозділі «Донецька дистанція зв'язку» структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця». 23.05.2017 вона була звільнена за п.1 ст.36 КЗпП України за угодою сторін. На день її звільнення була нарахована, але не виплачена заробітна плата з березня 2017 року по 23.05.2017 та грошова компенсація за невикористану щорічну відпустку, що у сумі складає 11972,34 грн, яка відповідно до наданих їй відповідачем розрахунків складається: із заробітної плати за березень 2017 року в сумі 2220,34 грн, виходячи із нарахованої суми 4320,34 грн та сплаченого у вересні 2017 року авансу у сумі 2100 грн; із заробітної плати за квітень 2017 року - 2998,24 грн; із заробітної плати за травень 2017 року та грошової компенсації за невикористану відпустку (код нарахування 308) у загальній сумі 6753,76 грн. Також зазначає, що з 20.03.2017 у виробничому підрозділі відповідача - «Донецька дистанція зв'язку» структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» згідно із наказом начальника дирекції від 17.03.2017 був встановлений простій не з вини працівника, подані нею розрахунки заробітної плати містять посилання саме про оплату простою підприємства, час якого відповідно до ч.1 ст.113 КЗпП України оплачується із розрахунку не нижче двох третин тарифної ставки встановленого працівникові розряду. Оскільки у день звільнення повний розрахунок з нею не був проведений, вважає, що відповідно до ст.ст.116, 117 КЗпП України має право на отримання середнього заробітку за весь час затримки розрахунку, а саме: з 24.05.2017 по 08.10.2018 в сумі 148777,80 грн (345 днів х 431,24 грн/день). Тому позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість із заробітної плати та грошову компенсацію за невикористані дні відпустки в сумі 11972,34 грн та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 148777,80 грн. За ухвалою судді від 09.10.2018 позовна заява була залишена без руху з наданням строку для усунення недоліків позовної заяви, які були усунуті 16.10.2018. За ухвалою судді від 22.10.2018 у справі відкрите спрощене позовне провадження. У судовому засіданні від 21.11.2018 було задоволено клопотання відповідача про продовження строку на подання відзиву. Позивач [PERSON] до судового засідання не з'явилася, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, просила позов задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача до судового засідання не з?явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи від нього не надходило, у відзиві на позовну заяву позовні вимоги позивача не визнав у повному обсязі, просив відмовити у їх задоволенні, посилаючись на те, що з 16.03.2017 у зв'язку з відсутністю організаційних та технічних умов здійснення господарської діяльності структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» та виробничих підрозділів, підпорядкованих дирекції, викликаних припиненням переміщення вантажу через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської областях шляхом залізничного та автомобільного сполучення, відповідно до рішення Ради національної безпеки і оборони України від 15.03.2017 «Про невідкладні додаткові заходи із протидії гібридним загрозам національної безпеці України», введеного в дію Указом Президента України від 15.03.2017 № 62/2017, нарахування заробітної плати було припинено. Наслідком вказаного рішення є неможливість передачі з непідконтрольної території первинних документів, через відсутність яких нарахування заробітної плати позивачу не здійснювалося. Тому вважає, що заборгованість із заробітної плати перед позивачем у відповідача відсутня. Останнє нарахування заробітної плати проведено за першу половину березня 2017 року, яке виплачено в сумі 2036,41 грн 21.09.2018. Надані позивачем розрахунки заробітної плати виготовлені на непідконтрольній українській владі території в м.Донецьк. До того ж, 17.03.2017 адміністративна будівля Донецької дирекції залізничних перевезень була захоплена невідомими особами так званої «ДНР», у зв'язку з чим відповідач втратив контроль над структурним підрозділом і його діяльністю після захоплення. Крім того, згідно з науково-правовим висновком Торгово-промислової палати України № 126/2/21-10.2 від 16.01.2018 встановлено, що порушення норм трудового законодавства стосовно працівників структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» виникли через форс-мажорні обставини. На цій підставі ПАТ «Укрзалізниця» підлягає звільненню від відповідальності за невиконання обов'язків, передбачених законодавством про працю, через відсутність вини. У відповіді на відзив позивач [PERSON] вказала, що зазначаючи у відзиві про те, що нарахування заробітної плати не здійснювалося з 20.03.2017, відповідачем фактично визнано факт невиплати заробітної плати за період після 20.03.2017 внаслідок відсутності первинної документації. В якості підтвердження обсягів нарахованої заробітної плати за період з березня 2017 року по травень 2017 року нею до суду надані відповідні розрахунки по заробітній платі, які відповідають вимогам ст.110 КЗпП України (не повинні містити штемпеля, підписів головного бухгалтера, керівника підприємства та печатки), з яких вбачається, що їй з березня 2017 року нараховувалися виплати за простій підприємства. Документи для остаточного розрахунку, зокрема, табелі обліку робочого часу за березень-травень 2018 року, оригінал наказу про припинення трудового договору, були нею направлені в структурний підрозділ «Донецька дирекція залізничних перевезень» до робочої комісії з опрацювання первинних документів та зареєстровані за № 1013 від 05.10.2017. Вимоги наказу від 26.06.2017 № 899-Н, відповідно до якого були спрямовані нею первинні документи, є грубим порушенням ст.ст.47, 97, 116 КЗпП України. З 20.03.2017 у виробничому підрозділі «Донецька дистанція зв'язку» на підставі наказів начальника дирекції та начальника регіональної філії від 17.03.2017 був встановлений простій. Зупинення роботи, викликане відсутністю організаційних або технічних умов, необхідних для виконання роботи, невідворотною силою або іншими обставинами умов, є простоєм згідно за ст.34 КЗпП України, а розрахунки заробітної плати, надані нею, містять посилення саме про оплату простою підприємства. На її думку посилання відповідача на висновок Торгово-промислової палати України від 16.01.2018 про форс-мажорні обставини є безпідставними, оскільки,

Outcome: partial