Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення боргу в сумі, що еквівалентна за міжбанківським комерційним курсом 20608,00 долара США. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідно до укладеної розписки від 23.02.2011 року про отримання коштів у борг, [PERSON] 23.02.2011 року отримав позику у розмірі 160080,00 грн., що еквівалентно за міжбанківським комерційним курсом 19642,82 (дев»ятнадцять тисяч шістсот сорок два) долари США 82 центи США, що підтверджується підписом позичальника на розписці. Місцем виконання зобов'язання було обрано - [ADDRESS]. Позивач вказує, що Відповідач отримав зазначену грошову суму готівкою та зобов'язався повернути її у строк до 15.08.2013 року. Незважаючи на взяті на себе зобов'язання щодо отримання від позивача грошових коштів, відповідач не повернув отримані грошові кошти у строк визначений у розписці, тому позивач була вимушена звернутись до суду та просить суд позов задовольнити. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав до суду письмову заяву, в якій позов підтримав у повному обсязі та просив розглядати справу за відсутності представника позивача, надав згоду на заочний розгляд справи. Відповідач [PERSON], повідомлений належним чином, у судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, заява про розгляд справи за його відсутності до суду не надходила. За цих обставин, суд відповідно до вимог ст.224 ЦПК України, з огляду на заяву позивача, вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові докази наявні в матеріалах справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 23.02.2011 року [PERSON] надала у борг [PERSON] суму коштів у розмірі 160080,00 грн., що еквівалентно за міжбанківським комерційним курсом 19642,82 (дев»ятнадцять тисяч шістсот сорок два) долари США 82 центи США,що підтверджується підписом позичальника на розписці. (а.с. ). Відповідно до розписки, відповідач отримав зазначену грошову суму готівкою та зобов'язався повернути її у строк до 15.08.2013 року. Незважаючи на взяті на себе зобов'язання щодо отримання від позивача грошових коштів, відповідач не повернув отримані грошові кошти у строк визначений у розписці. Відповідно до ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 525 ЦК України не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язання, крім випадків, передбачених законом або договором. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк, як це передбачено ст. 530 ЦК України. Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Крім цього, ч. 1. ст. 1050 Цивільного кодексу України передбачено, що «якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу». Відповідно ж до ч. 2. ст. 625 ЦПК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. При цьому згідно з ч.1 ст.1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Виходячи з наведених у позові розрахунків загальна сума заборгованості відповідача перед [PERSON], включаючи нараховані відсотки за користування позикою та штрафні санкції за її несвоєчасне повернення станом на 20.02.14 р. складала 20 608 доларів США, що було еквівалентно 185 678 (сто вісімдесят п'ять тисяч шістсот сімдесят вісім) гривень 08 коп. за міжбанківським курсом. Відповідно до ч.2 ст.524 ЦК України сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті, та згідно ч.2 ст. 533 ЦК України якщо у зобов'язанн визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або іншим нормативно-правовим актом. За таких обставин суд вважає, що вимога позивача до відповідача цілком обґрунтована, оскільки останній не виконав умов розписки і тому з нього слід стягнути на користь позивача загальну заборгованість в розмірі 281493, 10 гривень. Задовольняючи вимоги позивача, суд стягує з відповідача на користь [PERSON] відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України витрати на оплату судового збору в розмірі 1856,78 гривень. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Відповідно до ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215, 224 - 226 ЦПК України, ст. ст. 525, 526, 530, 1046, 1048 ЦК України, суд -

Outcome: approved