Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про виділ в натурі ѕ частини майна із майна спільної часткової власності, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 05 грудня 1995 року, яке видане згідно з розпорядженням (наказом) № 134 від 25 липня 1995 року органом приватизації - Синельниківською селекційно-дослідною станцією Дніпропетровської області, та рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29.05.2017 року позивачу належить на праві приватної спільної часткової власності 1/2 частина квартири [ADDRESS] . Номер запису про право власності у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно - 21099524, дата реєстрації - 22.06.2017 року. На підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 16 березня 2017 року, виданого Другою Синельниківською державною нотаріальною конторою, (реєстр №2-695 серія та номер НВО 877597) позивач є власником 1/4 частини квартири [ADDRESS] , право власності на яку на її ім`я зареєстровано 16.03.2017 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 19475155. На підставі свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом від 22.07.2017 року, виданого Другою синельниківською державною нотаріальною конторою, (реєстр № 2-1706, серія та номер: НМО 828231) право приватної спільної часткової власності на 1/4 частину вказаної квартири належить [PERSON] , право власності на яку його ім`я зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 22.07.2017 року за № 21517698. Загальна площа квартири (кв.м.): 54.9, житлова площа (кв.м.) 31.5; Опис: 1-коридор пл. 2.3 кв.м., 2-коридор пл. 4.7 кв.м., 3-кладова пл. 1.2 кв.м., 4-кухня пл. 9.6 кв.м., 5-кімната пл. 17.6 кв.м., 6-кімната пл. 13.9 кв.м., 7-коридор пл. 2.4 кв.м., 8-санвузол пл. 3.2 кв.м. Дійсна вартість спірної квартири становить 55 412 гривень, а 3/4 її частини - 41 559 (сорок одна тисяча п`ятисот п`ятдесят дев`ять) гривень, про що свідчить технічний паспорт на квартиру, виготовлений КП «Синельниківське міжміське бюро технічної інвентаризації» 11.08.2016 року. Викладені відомості підтверджені інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 93909746 від 08.08.2017 року, сформованою державним реєстратором Синельниківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області Семенюк Я. В. Позивач зареєстрована та проживає у квартирі з 14 червня 1993 року по теперішній час, а відповідач самовільно заселився у квартиру у грудні 2015 року, зайняв коридор 7 пл. 2.4 кв.м., санвузол - 8 пл. 3.2 кв.м., кімнату 6 пл. 13.9 км м., заблокував двері із кімнати 5 в кімнату 6, чинить позивачу перепони у користуванні водою, електроенергією, руйнує квартиру, застосовує до позивача насилля, психологічний тиск та погрожує зовсім вигнати її з квартири. Така поведінка відповідача до позивача свідчать про його зазіхання на частку квартири, яка належить останній. На поділ квартири в натурі відповідач не налаштований та відмовляється на виділ належної позивачу частини в натурі, претендує на кухню 4 площею 9.6 кв.м. Позивач вважає, що відповідач зайняв та користується більшою частиною квартири, ніж йому належить, у зв`язку з цим, просить суд, постановити рішення, яким виділити в натурі на праві приватної власності їй, [PERSON] , 3/4 частини квартири [ADDRESS] , а саме: 1- коридор пл. 2,3 кв. м., 2- коридор пл. 4.7 кв. м., 3 - кладову пл. 1.2 кв.м., 4- кухню пл. 9.6 кв.м., 5- кімнату пл. 17.6 кв.м., та частково кімнату -6 площею 13.9 кв.м. Відповідач звернувся з зустрічною позовною заявою до [PERSON] про стягнення коштів на утримання майна, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що згідно із заповітом матері [PERSON] спадкове майно повинно бути поділене в рівних частинах між [PERSON] і [PERSON] , оскільки предметом поділу є батьківський дім - квартира в будинку [ADDRESS] , яку саме він за власні кошти утримав як за життя матері так і після її смерті. Також ним були витрачені кошти посадку нового саду на території де розташована вищезазначена квартира. В кінці 2015 році [PERSON] виїхав на постійне місце проживання до Росії, однак повернувшись назад до батьківської квартири, [PERSON] почала висловлювати невдоволення від його присутності, в зв`язку з чим останній облаштував собі для житла приміщення, яке раніше було прибудовою до будинку (дерев`яної веранд) і знаходилось в непридатному для проживання стані, на що [PERSON] витратив близько 30 000 грн. [PERSON] зазначив, що за останні 10 років за його кошти були виконані наступні роботи в будинку: облаштування нового даху; внутрішній ремонт приміщень - коридора 2, кухні 4, кімнати 5 (див. техпаспорт); монтаж металопластикових вікон в приміщеннях 4, 5; монтаж газового котла в приміщенні 4, водяного опалення в будинку; відновлення прибудови до будинку - кімнати 6, приміщень 7, 8; утеплення будинку пенопластом; облаштування двох водяних свердловин; побудова льоху. За розрахунками загальна вартість використаних будматеріалів, устаткування і виконання робіт по облаштуванню будинку складає 97 941,5 грн. Оскільки у володінні [PERSON] знаходиться 3/4 частини квартири в будинку [ADDRESS] - сума витрат, які підлягають стягненню з неї на його користь становить 73 456, 13 грн. (97941,5 * 0,75 = 73456,13). Також, [PERSON] зазначив, що за користування електроенергією він сплачує комунальні послуги, про що свідчить розписка, а підведення водогону до будинку відсутнє. Вважає, що фактичний розподіл житлової площі з урахуванням всіх обставин є таким, що не порушує прав спадкоємців за винятком користування газопостачанням і системою опалення житла. [PERSON] фактично займає приміщення 1, 2, 3, 4, 5, що складає 63 % житлової площі, а він [PERSON] займає приміщення 6,7,8, що складає 37 % житлової площі, які були ізольовані і непридатні для проживання. Проживання [PERSON] в цих приміщеннях стало можливим тільки після відбудови, яка коштувала 29 640 грн., таким чином, [PERSON] не втратила жодного метра житлової площі. Враховуючи вищевикладені обставини, просить суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] витрати на ремонт та утримання квартири у розмірі 73 456 гривень 13 копійок (сімдесят три тисячі чотириста п`ятдесят шість гривень тринадцять копійок). Позивач за первісним позовом [PERSON] та представник позивача [PERSON] у судовому засіданні надали пояснення аналогічні викладеним обставин у позовній заяві, вимоги підтримали, просили їх задовольнити у повному обсязі. Також, підтримали письмові заперечення викладені у відзиві на зустрічну позовну заяву, в якій зазначено, що [PERSON] самовільно прибудував до коридору 1-7 і санвузла 1-8 цегляне приміщення, приблизним розміром 3мх4 м., яке не внесено до технічного паспорту, в зв`яжу з чим і поніс свої фінансові витрати, та на яке позивач не претендує. [PERSON] самовільно добудувався, без урахування її думки та надання її дозволу. У зустрічних позовних вимогах [PERSON] просять відмовити у повному обсязі ( а. с. 85-88). Представник відповідача за первісним позовом [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що позивач користується належною їй частиною спірної квартири, відповідач ні яким чином не чинить їй перешкод у її користуванні, сплачує комунальні послуги, несе витрати щодо її утримання. Щодо своїх зустрічних позовних вимог, пояснив, що позивач, дійсно поніс витрати в розмірі 97 941, 5 грн., частина з яких підлягає стягненню з [PERSON] , оскільки ремонтні роботи квартири були здійсненні і на належній [PERSON] частині спірної квартири, тому зустрічні вимоги підтримує та просить їх задовольнити у повному обсязі. Також надав відповідь на відзив на зустріну позовну заяву, в якій викладені обставини у судовому засіданні підтримав ( а.с.110, 111). Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, дійшов наступного висновку. Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст.16 ЦК України, к ожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до копії свідоцтва про право власності на житло від 05 грудня 1995 року, яке видане згідно з розпорядженням (наказом) № 134 від 25 липня 1995 року органом приватизації - Синельниківською селекційно-дослідною станцією Дніпропетровської області, та рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29.05.2017 року - [PERSON] належить на праві приватної спільної часткової власності 1/2 частина квартири [ADDRESS] ( а.с. 116). Відповідно до копії Інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 93909746 від 08.08.2017р - номер запису про право власності на Ѕ частину квартири належній [PERSON] зареєстровано у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно - 21099524, дата реєстрації - 22.06.2017 року ( а. с. 6-7). Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 16 березня 2017 року, виданого Другою Синельниківською державною нотаріальною конторою, (реєстр №2-695 серія та номер НВО 877597) - [PERSON] є власником 1/4 частини квартири [ADDRESS] . Право власності даної частки на ім`я [PERSON] зареєстровано 16.03.2017 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 19475155. З копії свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом від 22.07.2017 року, виданого Другою синельниківською державною нотаріальною конторою, (реєстр № 2-1706, серія та номер: НМО 828231) вбачається, що право приватної спільної часткової власності на 1/4 частину вказаної квартири належить [PERSON] , яка зареєстрована у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 22.07.2017 року за № 21517698. ( а. с. 21). Відповідно до технічного паспорту на квартиру розташовану за адресою: квартира [ADDRESS] , квартира має загальну площу 54, 9 кв. м., з яких жила 31,5 кв. м. допоміжна 23,4. Експлікація приміщень до плану квартири: 1- коридор пл. 2,3 кв. м., 2- коридор пл. 4.7 кв. м., 3 - кладова пл. 1.2 кв.м., 4- кухню пл. 9.6 кв.м., 5- кімнату пл. 17.6 кв.м., 6 - кімната пл. 13.9 кв.м., 7 - коридор пл. 2,4,; 8 - санвузол пл. 3,2. ( а.с. 22-26). З фотокарток вбачається, добудова здійсненна [PERSON] до квартири [ADDRESS] ( а.с. 103-106). Судом досліджено та взято до уваги письмові документи, якими позивач за зустрічною позовною заявою [PERSON] обґрунтовує свої вимоги, а саме: копії квитанцій, щодо витрат [PERSON] на ремонт спірної квартири ( а. с. 66-75), копії розписок [PERSON] , щодо отримання від [PERSON] грошових коштів за користування електроенергією у спірній квартирі ( а .с. 36,37,38). З висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної, оціночно-будівельної експертизи № 191/2882/17 від 25.04.2019 року вбачається, що при зіставлені частки співвласників квартири [ADDRESS] в одиницях площі, об`ємно - планувального рішення житлового будинку та виходячи із вимог діючих нормативних документів, чинних на території України в галузі будівництва, а саме, ДБН В.2.2-15-2005 кожному власнику необхідно виділити однокімнатну квартиру площа якої повинна бути не менше 30м2, а 1/4 частки від загальної площі приміщень квартири [ADDRESS] , які підлягають розподілу складає 13,73м. Таким чином, виділ в натурі з окремими входом 3/4 частини квартири [ADDRESS] виходячи з технічних характеристик, відповідно до ідеальної частки кожного зі співвласників, а саме ј та ѕ частки з технічної точки зору не можливо. У зв`язку з тим, що виділ квартири [ADDRESS] в натурі між співвласниками виходячи з технічних характеристик, відповідно до ідеальної частки кожного зі співвласників, а саме 1/4 та ѕ не можливий, то варіанти виділу в натурі експертом не вирішувались. Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою; кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Частиною 1 ст. 364 ЦК України передбачено право співвласника на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. За змістом цієї норми виділ частки зі спільного майна - це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частки в праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні. Вид майна, що перебуває у спільній частковій власності, впливає на порядок виділу з нього частки. Так, відповідно до ч. 2 ст. 364 ЦК України, якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч. 2 ст. 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Ураховуючи те, що після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку ст. 364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, при виділі частки із спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні ст. 181 ЦК України та Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року №1127). Порядок проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток житлових будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна при підготовці проектних документів щодо можливості проведення цих робіт визначається Інструкцією, затвердженою наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства від 18 червня 2007 року №55. Так, згідно з п.п. 1.2, 2.2, 2.4 цієї Інструкції поділ об`єкта нерухомого майна та виділ частки здійснюються відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна або висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна. Відповідно до ч. 1 ст. 382 ЦК України квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання. З огляду на ч. 2 ст. 364 ЦК України, виділ в натурі частини неподільної речі є юридично неможливим. Неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення (ч. 2 ст. 183 ЦК України). Враховуючи, що фактичний розподіл спірної квартири, що належить сторонам на праві спільної часткової власності, неможливий у зв`язку з невідповідністю вимогам діючих нормативних документів, чинних на території України в галузі будівництва, а саме, ДБН В.2.2-15-2005, тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] , щодо виділення в натурі на праві приватної власності їй, [PERSON] , 3/4 частини квартири [ADDRESS] , а саме: 1- коридор пл. 2,3 кв. м., 2- коридор пл. 4.7 кв. м., 3 - кладову пл. 1.2 кв.м., 4- кухню пл. 9.6 кв.м., 5- кімнату пл. 17.6 кв.м., та частково кімнату -6 площею 13.9 кв.м. Відносно зустрічних позовних [PERSON] , щодо стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] витрат на ремонт та утримання квартири у розмірі 73 456 гривень 13 копійок (сімдесят три тисячі чотириста п`ятдесят шість гривень тринадцять копійок), суд вважає, що останні не підлягають задоволенню, оскільки [PERSON] не надано суду доказів того, що проведене ним перепланування та перебудови приміщень із нежитлових у житлові приміщення здійснене ним на підставі дозволів, введене в експлуатацію відповідно до вимог чинного законодавства та не є самочинним нерухомим майном, а платежі за придбання будівельних матеріалів не містять доказів, що [PERSON] використовув їх саме на ремонт спірної квартири. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України сплачений при зверненні до суду [PERSON] та [PERSON] судовий збір стягненню не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed