Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], який було зареєстровано 26 січня 2007 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Жовтневого районного управління юстиції м. Харкова, актовий запис № 16. У обґрунтування позову позивачка посилається на те, що у 2007 році вони зареєстрували шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають двох дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з нею та знаходяться на її утриманні Спочатку вона з відповідачем мешкали у її батьків, а згодом оселилися в с. Пісочин. Сімейні стосунки з відповідачем складались невдало, він не мав постійної роботи, матеріально сім'ю не забезпечував. З 2009 року відповідач зловживав спиртними напоями, на підставі чого між ними виникали сварки та напружена обстановка в сім'ї травмувала кожного з них. Позивач зазначила, що їй було дуже важко утримувати всю сім'ю, вони виживали на дитячу допомогу, бо відповідач дуже рідко давав гроші на утримання дітей. Вони не змогли знайти порозуміння та в червні 2015 року вона вимушена була з дітьми переселитися до своїх батьків, які допомагали їй утримувати дітей. Тоді ж в червні 2015 року їй стало відомо про те, що відповідач опинився у СІЗО м. Харкова, потім він виходив на волю, а в серпні 2016 року він знову опинився у СІЗО м. Харкова. На даний час усі відношення між ними припиненні, вони не мають спільного бюджету, спільного господарства. Позивач переконана у тому, що відповідач байдуже відноситься до сім'ї, він не бажав, як справжній чоловік, на себе брати відповідальність за виховання та утримання дітей. Нічого спільного між ними немає, вони стали сторонніми один до одного. Шлюб існує лише формально з червня 2015 року. Тому вона вирішила звернутися до суду з даним позовом. Позивачка у судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву, згідно якої позов підтримала повністю, просила розглядати справу без її участі, прізвище після розірвання шлюбу залишити без змін. Відповідач знаходиться під вартою у Харківській установі виконання покарань № 27. На адресу, за місцем утримання відповідача судом надіслано ухвалу про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви. Як вбачається з розписки, такі отримані [PERSON] 28 жовтня 2016 року. Згідно заяви відповідача, він не заперечує проти розірвання шлюбу та просить розірвати шлюб без його участі. Згідно ч. 6 ст.76 ЦПК України, якщо особа, яка бере участь у справі, перебуває під вартою або відбуває покарання у виді довічного позбавлення волі, позбавлення волі на певний строк, тримання у дисциплінарному батальйоні військовослужбовців, обмеження волі, арешту, повістка та інші судові документі вручаються їй під розписку адміністрацією місця утримання особи, яка негайно надсилає розписку та письмові пояснення цієї особи до суду. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Відповідно до ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно зі ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який був зареєстрований 26 січня 2007 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Жовтневого районного управління юстиції м. Харкова, про що зроблено актовий запис № 16, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] (а.с.5). Від шлюбу сторони мають двох дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сімейно-шлюбні відносини сторони не підтримують та не мають наміру поновлювати їх. Мають обопільне бажання розірвати шлюб, за обставин, що склалися, поновлювати сімейно-шлюбні відносини сторони бажання не мають. Згідно з ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Частиною 8 ст. 235 ЦПК України встановлено, що у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. За таких обставин шлюб підлягає розірванню, після розірвання шлюбу прізвище позивача та відповідача суд залишає без змін.

Outcome: approved