Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 19 вересня 2012 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Томаківського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 25. Від шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO]. Одруження з відповідачем виявилося невдалим. Протягом сумісного життя дедалі частіше між нею та чоловіком виникали непорозуміння, що спричиняло повсякденні сварки, навіть через незначні дрібниці, створюючи психологічно нездорову атмосферу в сім'ї, внаслідок чого їх подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити її інтересам. В зв'язку з цим, в січні 2016 року вона припинила з відповідачем шлюбні стосунки і перестала вести спільне господарство та спільне проживання. Примирення з відповідачем неможливе. Спроби збереження сім'ї вважає недоцільними, оскільки факт її існування лише формальний. Тривалий час вона та її чоловік живуть окремо кожен своїм особистим життям. Позивач зазначає, що спільне життя між ними не склалося. Подальше сумісне життя і збереження шлюбу буде протирічити їхнім інтересам та інтересам їхньої дитини. Син проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Сторони подали до суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, при цьому позивач наполягає на позовних вимогах, авідповідач проти позову не заперечує. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони у даній справі перебувають у шлюбі з 19.09.2012 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-КИ № 235850, виданим відділом ДРАЦС Томаківського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 25. Сторони мають спільну дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-КИ №421193, виданим відділом ДРАЦС Томаківського районного управління юстиції у Дніпропетровській області. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 СК України. Окрім того, частиною 8 ст. 235 ЦПК України передбачено, що у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Тому суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню, позивач наполягає на розірванні шлюбу та відповідач не заперечує, при цьому позивачем у заяві не зазначено про бажання щодо зміни прізвища, яке остання змінювала після реєстрації шлюбу. Статтею 115 СК України передбачено, що документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі викладеного та

Outcome: approved