Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON], зареєстрований 22 квітня 2000 року в міському відділі реєстрації актів громадянського стану Кіровоградського міськвиконкому, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 203. В обґрунтування позову позивачч зазначила, що 22 квітня 2000 року між нею (позивачем) та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано у міському відділі реєстрації актів громадянського стану Кіровоградського міськвиконкому, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за №203. Від шлюбу мають двох дітей сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO]. Крім того, вказала, що ставлення відповідача до сімейного життя та до неї (позивача) стало погіршуватися, у звязку з чим, з січня, 2018 року вони не підтримують шлюбних стосунків, між ними втрачено почуття любові та поваги один до одного, всі намагання зберегти сімю не призвели до позитивного результату, на підставі чого є необхідним розірвання шлюбу з відповідачем. Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 20 червня 2018 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 21 вересня 2018 року за клопотанням відповідача [PERSON] сторонам надано строк на примирення терміном на два місяці. Крім того, провадження по даній цивільній справі було зупинено до закінчення строку на примирення. Ухвалою суду від 21 листопада 2018 року відновлено провадження по справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 21 грудня 2018 року підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримала з підстав, зазначених в позові, просила позов задовольнити. Додатково зазначила на обґрунтування позовних вимог, що з 01.05.2018 року з відповідачем не проживають, спільне господарство не ведуть, сімейні відносини не підтримують. Також зазначила, щодо неадекватної та агресивної поведінки відповідача по відношенню до неї. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу не визнав, заперечував щодо їх задоволення, при цьому, не заперечував щодо зазначеного позивачем факту про те, що разом вони не проживають, вважав, що причиною для розірвання шлюбу є інший чоловік у позивача. Також вважав, що не можливо примусити позивача проживати разом з ним та знаходитися у шлюбі. Заслухавши сторін, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, не суперечать законодавству, яке регулює сімейні правовідносини, а тому підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що сторони зареєстрували шлюб 22 квітня 2000 року у міському відділі реєстрації актів громадянського стану Кіровоградського міськвиконкому, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за №203, та видано свідоцтво про одруження серії І-ОЛ № 010572, шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, намірів відновлювати їх не мають, проживають окремо. Від шлюбу сторони мають двох дітей повнолітнього сина [PERSON], [INFO], та малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Крім того, в порядку ст. 11 СК України, за клопотанням відповідача судом було вжито заходи щодо примирення подружжя, та надано відповідачу [PERSON] строк на примирення терміном на два місяці, разом з тим, у термін, встановлений судом для примирення, подружжя не примирилося, про що останні повідомили в судовому засіданні. Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року № 11 якщо після закінчення призначеного судом строку примирення подружжя не відбулося і хоча б один з них наполягає на припинені шлюбу, суд вирішує справу по суті. За вказаних вище обставин та підстав позову, зазначених позивачем причин для розірвання шлюбу з відповідачем, серед яких позивач зазначила втрату почуття любові та поваги один до одного, агресивної поведінки відповідача по відношенню до неї (позивача), суд приходить до висновку, що подальше спільне життя, збереження шлюбу сторін суперечить інтересам подружжя, і, зокрема, позивача, якою предявлено позов до суду про розірвання шлюбу з відповідачем. Крім того, судом відзначається, що добровільність шлюбу, - одна з основних його засад. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Для поваги до права дружини або чоловіка на предявлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористався даним правом та звернулася до суду з позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Відповідно до ч.1\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2\~ст. 104 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до\~ст. 110 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. При цьому, судом під час судового розгляду справи з наявних у справі доказів не встановлено наявності обставин, визначених ч. 2 ст. 110 СК України, за яких позов про розірвання шлюбу не може бути предявлений. Відповідно до ч. 2\~ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За викладених обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, припинення сторонами шлюбно-сімейних відносин та небажання сторін їх відновлювати, дійсні причини предявлення позову про розірвання шлюбу, волевиявлення позивача припинити шлюбні відносини з відповідачем, враховуючи також ту обставину, що рішення позивача про розірвання шлюбу та предявлення з цього приводу позову до суду прийнято з усвідомленням нею його наслідків, виходячи при цьому також з відсутності у взаєминах сторін морально-правової основи шлюбу, до якої належать почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги, взаєморозуміння, довіри, підтримки та піклування, суд дійшов висновку про те, що шлюб між сторонами носить суто формальний характер, подальше спільне життя і збереження шлюбу та шлюбно-сімейних відносин суперечить інтересам подружжя, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті права сторін, а також права їх дітей, у звязку з чим позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати по справі, які складаються із судового збору в розмірі 704 грн. 80 коп., враховуючи клопотання позивача, - залишити по фактично понесеним останньою. Відповідно до ст.ст.\~110,\~112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved