Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу укладеного з [PERSON] 14 лютого 2009 року, зареєстрованого у Відділі реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, актовий запис №170 та стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання сина - [PERSON], [INFO] та дочки - [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 грн. на кожну дитину, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дітьми повноліття В судовому засіданні, позивач [PERSON] свої позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Просить суд, розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 14 лютого 2009 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, актовий запис №170 та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина - [PERSON], [INFO] та дочки - [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 грн. на кожну дитину, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. Додатково пояснила суду, що спільне життя в неї з відповідачем не склалося, виникають постійні сварки. Відповідач не надає коштів на утримання дітей, тому вона утримує дітей самостійно. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги позивача не визнав, заперечив проти їх задоволення у повному обсязі. Додатково пояснив суду, що не згідний з позовними вимогами позивача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, вказав що забезпечує дітей всім необхідним, сплачувати аліменти не погоджується. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Органу опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради - Самолюк І.Р. залишила вирішення спору на розсуд суду. Суд, заслухавши позивача [PERSON], відповідача [PERSON], представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Самолюк І.Р., дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного: Як було встановлено в судовому засіданні з 14 лютого 2009 року сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому у Відділі реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, актовий запис №170, що стверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER], виданим 14 лютого 2009 року. Від шлюбу мають двох дітей: малолітнього сина - [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження виданого 06 січня 2011 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, [NUMBER] та малолітню дочку - [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження виданого 13 листопада 2012 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, [NUMBER]. Зі слів позивача, спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини між сторонами припинені, шлюб існує формально, спільного господарства сторони не ведуть. Кожен має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім'ю. Неодноразові спроби примирення не дали результатів. Позивач вважає подальше спільне життя неможливим та таким, що суперечить її інтересам та інтересам дітей. Частиною 3 ст. 105 СК України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Обов'язок батьків по утриманню дітей до досягнення ними повноліття закріплений в ч.2 ст.51 Конституції України та ст.180 Сімейного кодексу України. У випадку ухилення батьків від виконання цього обов'язку, за рішенням суду аліменти на утримання дитини присуджуються в частині від доходу його матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ст.181 Сімейного кодексу України). Відповідно до ч. 2 ст. 141 СК України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до роз'яснень, що містяться у пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. У відповідності до ч.1 ст. 182 СК України, при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 1 статті 184 СК України встановлено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином, визначаючи розмір аліментів, суд враховує те, що домовленість між позивачем та відповідачем про добровільну сплату аліментів на утримання дітей відсутня, відповідач є здоровою працездатною особою, зі слів позивача отримує нерегулярний, мінливий дохід, позовні вимоги позивача не визнав. З огляду на вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача слід задоволити повністю, шлюб укладений між сторонами, 14 лютого 2009 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, актовий запис №170, слід розірвати та стягувати з відповідача на користь позивача, аліменти на утримання двох дітей: сина - [PERSON], [INFO] та дочки - [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 грн. на кожну дитину, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. Оскільки з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання дитини, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць відповідно до ст. 430 ЦПК України. Згідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати по справі понесені позивачем по сплаті судового збору у розмірі 640,00 грн. за позовну вимогу про розірвання шлюбу та стягнути з відповідача 640,00 грн. судового збору в дохід держави за позовну вимогу про стягнення аліментів. На підставі викладеного,

Outcome: approved