Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного 06 червня 2008 року, зареєстрованого міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №896. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що зареєструвала з відповідачем шлюб 06 червня 2008 року. Від шлюбу народилася донька, [PERSON], [INFO]. Сімейне життя між ними не склалось через різницю в поглядах на життєві цінності, сімейні обвязки та вирішення сімейних проблем, втрату почуття любові та поваги, внаслідок чого між ними часто виникали сварки, що в кінцевому результаті призвело до розпаду сімї. Вони не проживають разом, не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства. Неодноразові спроби примиритися позитивних результатів не дали, сімю зберегти не вдалось. Переконана, що сімя розпалась остаточно, примирення між ними неможливе, шлюб існує формально. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі, надала пояснення, аналогічні змісту позовної заяви, просила таку задовольнити. Додатково пояснила, що сторони не проживають разом більше двох років. Позивач не бажає зберігати шлюб, оскільки перебуває в інших стосунках та має намір створити нову сімю. Ствердила, що жодних ознак, які б свідчили про перебування позивача у стані вагітності немає, таких даних позивач не повідомляла. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, надав пояснення про те, що позивач не бажає розривати шлюб. Разом з тим, такий не може бути розірваний, оскільки зі слів відповідача позивач перебуває на останніх місяцях вагітності. Враховуючи те, що батьківство не встановлено, а сторони на даний час перебувають в шлюбі, просив відмовити у задоволенні позову. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, зясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 110 СК України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Позов про розірвання шлюбу не може бути пред'явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки кримінального правопорушення, щодо другого з подружжя або дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 06 червня 2008 року, зареєстрували такий у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, проте, міцної сімї не створили. Від шлюбу народилася донька, [PERSON], [INFO]. Сторони тривалий час не проживають разом, не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства, неодноразові спроби примиритись позитивних результатів не дали. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, оскільки бажає створити нову сімю. Разом з тим, жодних доказів того, що позивач перебуває у стані вагітності стороною відповідача не надано. За таких обставин, суд дійшов висновку, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе і такі обставини суперечать інтересам позивача, відтак, шлюб необхідно розірвати. Крім цього, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати, пов'язані зі сплатою судового збору, у розмірі 551,20 грн. На підставі статей 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved