Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Котелевської селищної ради Котелевського району Полтавської області в якому просить визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку загальною площею 0, 2433 га., з них: 0, 0683 га.- для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд та 0, 1750 га. для ведення особистого підсобного господарства, та розташована за адресою: смт Котельва Полтавської області вул. Гоголя, 19 (старий № 17) й на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ПЛ № 001111, який виданий Котелевською селищною радою Котелевського району Полтавської області 24 лютого 1998 , до дня смерті належала на праві приватної власності [PERSON], який помер 03 травня 2015 року. Обґрунтовуючи свій позов тим, що вона стала спадкоємицею за законом на майно померлого чоловіка [PERSON]. В теперішній час вона бажає оформити спадкове майно, яке складається із земельної ділянки загальною площею 0, 2433 га., з них: 0, 0683 га.- для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд та 0, 1750 га. для ведення особистого підсобного господарства, та розташована за адресою: смт Котельва Полтавської області вул. Гоголя, 19, і до дня смерті належала [PERSON]. Але нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначене майно, оскільки відсутній витяг з Державного земельного кадастру та рекомендовано звернутися до суду (а.с 6). У відкрите судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася в установленому законом порядку. [PERSON] надала до суду заяву від 31.08.2016 року, в якій просить розгляд справи провести без її участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує повністю (а.с. 30). Представник відповідача Котелевської селищної ради Котелевського району Полтавської області у відкрите судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку. Котелевська селищна рада Котелевського району Полтавської області надала до суду листа від 29.08.2016 року, в якому просить розгляд справи провести без участі їх представника, зазначивши що позовні вимоги [PERSON] визнають в повному обсязі (а.с. 28). Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Котелевської державної нотаріальної контори, в судове засідання не зявився, про час і місце судового розгляду повідомлений в установленому законом порядку. Котелевська державна нотаріальна контора надіслала до суду листа № 763/01-16 від 31.08.2016 року, в якому просить розглядати справу без участі державного нотаріуса, зазначивши що проти задоволення позовних вимог позивача не заперечує (а.с. 29). У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, системно дослідивши матеріали даної цивільної справи (а.с.1-42), вивчивши правові норми, що регулюють дані правовідносини приходить до переконання, що позовну заяву слід задовольнити повністю з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини [PERSON] являється дружиною [PERSON] про що свідчить копія свідоцтва про одруження серії II -ЯР № 488312 від 09.03.1959 року (а.с.4). [PERSON] помер 03 травня 2015 року, про що свідчить світлокопія свідоцтва про смерть, серії 1-КЕ № 290579, виданого відділом ДРАЦС реєстраційної служби Котелевського РУЮ Полтавської області 05.05.2015 року (а.с.15). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина за законом. Дружина [PERSON] стала єдиною спадкоємицею першої черги за законом на майно померлого. Спадкове майно складається із земельної ділянки загальною площею 0, 2433 га., з них: 0, 0683 га. - для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд та 0, 1750 га. для ведення особистого підсобного господарства, та розташована за адресою: смт Котельва Полтавської області вул. Гоголя, 19 (старий № 17) й на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ПЛ № 001111, який виданий Котелевською селищною радою Котелевського району Полтавської області 24 лютого 1998 , до дня смерті належала на праві приватної власності [PERSON], який помер 03 травня 2015 року (а.с. 5). При цьому, з вказаного державного акту ( а.с. 5) вбачається, що земельна ділянка була надана [PERSON] з цільовим призначенням для ведення особистого підсобного господарства, тоді як на сьогодні це суперечить п. г ч.3 ст. 22 ЗК України, де вказано що земельні ділянки для ведення підсобного сільського господарства надаються несільськогосподарським підприємствам, установам чи організаціям, а не громадянам України (фізичним особам). В свою чергу відповідно до вимог п. а ч.3 ст. 22 ЗК України ( в редакції що діє на сьогодні) землі сільськогосподарського призначення передаються у власність на надаються у користування громадянам для ведення особистого селянського господарства. Крім цього , виходячи з положень ст. 5 ЗУ « Про особисте селянське господарство» від 15.05.2003 року, законодавцем було прирівняно (ототожнено) значення цільового призначення земельної ділянки, яка раніше надавалася громадянам для ведення підсобного господарства, тоді як з прийняттям ЗК України від 25.01.2001 року, який набрав чинності 01.01. 2002 року, земельна ділянка надається громадянам для ведення особистого селянського господарства. Як вбачається з листа про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 653/02-14 від 20.02.2016 року, до Котелевської державної нотаріальної контори звернулася [PERSON] з метою оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом, на земельну ділянку, проте нотаріусом було встановлено, що відповідно до повідомлення відділу Держземагентства у Котелевському районі Полтавської області земельна ділянка спадкодавця до автоматизованої системи ведення Державного земельного кадастру не занесена, кадастровий номер не визначався, а тому Відділ не має можливості видати витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, тому Котелевська держнотконтора позбавлена можливості видати свідоцтво про право на спадщину за законом, рекомендовано звернутися до суду. (а.с. 6). Це знайшло своє підтвердження у листі Відділу Держгеокадастру у Котелевському районі Полтавської області від 20.04.2016 року, відповідно якого до автоматизованої системи ведення Державного земельного кадастру земельна ділянка [PERSON] не занесена, кадастровий номер не визначався. ( а.с. 16-17). Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Державний земельний кадастр» кадастровий номер земельної ділянки індивідуальна, що не повторюється на всій території України, послідовність цифр та знаків, яка присвоюється земельній ділянці під час її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування. Відповідно до п.115 постанови КМУ « Про затвердження порядку ведення Державного земельного кадастру» від 17.10.2012 року державна реєстрація земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації за заявою власників. Так, як власник спірної земельної ділянки [PERSON] помер 03 травня 2015 року, а сама земельна ділянка не занесена до автоматизованої системи ведення Державного земельного кадастру, кадастровий номер не визначений, то позивачка [PERSON] позбавлена можливості як спадкоємиця за законом на майно померлого чоловіка отримати свідоцтво про право власності на спадщину за законом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно з п. г ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до п.2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Державний земельний кадастр» земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до змісту повідомлення завідувача Котелевської державної нотаріальної контори Полтавської області № 763/01-16 від 31.08.2016 року, в провадженні знаходиться спадкова справа № 10/2015 на майно [PERSON], померлого 03.05.2015 року. В спадковій справі знаходяться: заява про прийняття спадщини за законом, що надійшла 29.07.2015 року, дружини померлого; Дані про інших спадкоємців у спадковій справі відсутні. Котелевською державною нотаріальною конторою 14.07.2016 року на імя [PERSON] було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: смт. Котельва Полтавської області вул. Гоголя, 19 (старий №17) (а.с. 18, 29). [PERSON] набула право власності на житловий будинок, з господарськими будівлями що знаходиться за адресою: смт. Котельва, Котелевського району Полтавської області вул. Гоголя, 19 в цілому, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.07.2016 року після смерті [PERSON] (а.с. 18, 29). Відповідно до ч. 1 ст. 120 Земельного Кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Ч.1 ст. 1225 ЦК України встановлено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємців права на спадщину. Згідно з ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Задовольняючи позовну заяву [PERSON] до Котелевської селищної ради Котелевського району Полтавської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Котелевська державна нотаріальна контора Полтавської області, суд виходить із засад справедливості, добросовісності, виваженості, розумності відповідно до вимог ст. 3 ч. 1 п. п. 5, 6 Цивільного кодексу України. Підсумовуючи все вище викладене суд, вважає, що [PERSON] , як спадкоємиця першої черги за законом на майно померлого чоловіка [PERSON], дійсно має законне право на земельну ділянку, яка надана для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд та для ведення особистого селянського господарства. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові витрати позивачу присуджуються пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved