Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Київської міської ради про встановлення факту проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності, в якому просила встановити факт, що [PERSON] на час відкриття спадщини після смерті [PERSON], який помер [INFO], постійно проживала із спадкодавцем, та визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] Обгрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначала, що її двоюрідна тітка [PERSON] постійно проживала з [PERSON], який помер [INFO], та була зареєстрована в [ADDRESS]. Після смерті [PERSON] [PERSON] фактично прийняла спадщину, однак не отримувала свідоцтво про право на спадщину. Після смерті [PERSON] позивач як спадкоємиця за законом, не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, оскільки квартира не зареєстрована на [PERSON], а тому змушена звернутися з позовом до суду. Ухвалою суду від 23 березня 2016 року як третю особу у справі було залучено Головне територіальне управління юстиції у м. Києві, ухвалою суду від 21 квітня 2016 року як третіх осіб у справі було залучено - [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Ухвалою суду від 28 вересня 2016 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON], треті особи: Дев'ята Київська державна нотаріальна контора, Київська міська рада, про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно об'єднано в одне провадження з позовом [PERSON] до Київської міської ради, треті особи: Головне територіальне управління юстиції у м. Києві, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], про встановлення факту проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності (а.с.а.с. 39-40 Том 3). Позивач [PERSON] просить встановити факт, що вона є двоюрідною племінницею (донькою [PERSON], яка є двоюрідною сестрою [PERSON]) спадкодавця [PERSON], [INFO], яка померла [INFO], та визнати за позивачем, [PERSON], в порядку спадкування за законом право власності на ? частину житлової квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS]. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, [PERSON] посилається на те, що [INFO] померла [PERSON] Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з житлової квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] була двоюрідною сестрою її матері [PERSON]. Позивач зазначає, що у встановлений законом строк вона звернулася до Дев'ятої Київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Окрім неї, з заявою про прийняття спадщини звернулася [PERSON], яка також являється двоюрідною племінницею спадкодавця [PERSON] та також належить до п'ятої черги спадкоємців за законом. Інших спадкоємців немає. Враховуючи те, що відомості про народження двох рідних братів [PERSON] та [PERSON], а також відомості про одруження та народження [PERSON] та [PERSON] в архівних установах не збереглися, вона не має можливості довести факт споріднення двоюрідних сестер [PERSON] та [PERSON], що, в свою чергу, не дає можливості позивачу довести факт її споріднення третього ступеню зі спадкодавцем [PERSON], що змусило її звернутися з позовом до суду. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав заявлені вимоги з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог (а.с.а.с. 175-178 Том 1), у задоволенні позову [PERSON] просив відмовити. Представник [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти позову [PERSON] та просила задовольнити позов [PERSON] Представник відповідача Київської міської ради в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином, представник Київської міської ради суду подав письмові пояснення з проханням відмовити [PERSON] в позовній вимозі про встановлення факту постійного проживання [PERSON] на час відкриття спадщини з померлим чоловіком [PERSON], в іншій частині вимог про визнання права власності просив прийняти рішення згідно чинного законодавства, на підставі поданих сторонами доказів, та розглянути справу у відсутності представника Київської міської ради. Представник третьої особи Головного територіального управління юстиції у м. Києві в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи третя особа була повідомлена належним чином, суду подавала клопотання з проханням розглянути справу на розсуд суду без участі представника Головного територіального управління юстиції у м. Києві за наявними документами та доказами і ухвалити рішення відповідно до діючого законодавства. Треті особи [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином, подали заяви про розгляд справи без їх участі. Суд, заслухавши пояснення представника позивача [PERSON], пояснення представника позивача [PERSON], пояснення свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню, а позов [PERSON] - задоволенню, з таких підстав. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього кодексу. Згідно з вимогами статті 214 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим Відділом реєстрації смерті у м. Києві 17 червня 2013 року (а.с. 12 Том 1). Єдиним спадкоємцем [PERSON] була його дружина [PERSON] що підтверджується даними спадкової справи (а.с.а.с. 17-97 Том 1). Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України, обставини, які за законом мають бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. За заявленими вимогами [PERSON], серед іншого, просить встановити факт, що [PERSON] на час відкриття спадщини після смерті чоловіка [PERSON], який помер [INFO], постійно проживала зі спадкодавцем. Суд вважає, що вимоги [PERSON] в частині встановлення факту, що [PERSON] на час відкриття спадщини після смерті [PERSON], який помер [INFO], постійно проживала із спадкодавцем, не підлягають задоволенню, так як існують докази того, що вищезазначені особи були зареєстровані за однією адресою. Так, з матеріалів справи встановлено, що [PERSON] яка прийняла спадщину як спадкоємець, на час відкриття спадщини проживала постійно зі спадкодавцем, була зареєстрована та проживала в [ADDRESS] по день смерті, що підтверджується довідкою ОСББ «Восход-2» від 16.04.2015 року, довідками ОСББ «Восход-2» форми №3 від 01.08.2013 року та від 24.11.2014 року та від 24.10.2013 року про забезпечення житловою площею та комунальними послугами (а.с.а.с. 15, 16, 17 Том 1). Отже, позовна вимога [PERSON] до Київської міської ради про встановлення факту проживання [PERSON] на час відкриття спадщини з померлим чоловіком [PERSON] є безпідставною та не підлягає задоволенню. Судом також встановлено, що [INFO] померла [PERSON] що підтверджується копією актового запису про смерть № 21747 від 21.12.2014 року та Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть № 00015265345 від 14.04.2015 року (а.с. 14 Том 1, а.с. 5 Том 2). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з житлової квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS]. Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 Цивільного кодексу України). З матеріалів справи судом встановлено, що у встановлений законом строк до Дев'ятої Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті померлої [PERSON] звернулися [PERSON] та [PERSON]. Постановою державного нотаріуса Дев'ятої Київської державної нотаріальної контори Майданника І.В. від 02 липня 2015 року, було відмовлено [PERSON] у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки згідно п. 4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна, а у спадкоємиці відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно. Крім того, спадкоємиця не підтвердила факт родинних відносин (а.с. 21 Том 1). Постановою державного нотаріуса Дев'ятої Київської державної нотаріальної контори Майданника І.В. від 30 липня 2015 року, було відмовлено [PERSON] у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки спадкоємиця не може підтвердити свої родинні відносини з померлою, а також згідно п.п. 4.15 п. 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна, а у спадкоємиці відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно (а.с. 13 Том 2). Згідно ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. За нормою ч. 1 ст. 1265 ЦК України, у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 03 грудня 2015 року, встановлено факт, що [PERSON], [INFO], є двоюрідною племінницею померлої [INFO] [PERSON] (а.с.а.с. 18-20 Том 1). Згідно з вимогами ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Таким чином, згідно ст. 1265 ЦК України, [PERSON] має право на спадкування за законом після смерті [PERSON] в порядку п'ятої черги. Судом з'ясовано, що встановлення факту родинних відносин необхідне позивачу [PERSON] для оформлення своїх спадкових прав на майно спадкодавця. Факт родинних зв'язків між позивачем [PERSON] та спадкодавцем [PERSON], а також факт споріднення двоюрідних сестер [PERSON] та [PERSON] підтверджується даними свідоцтв про народження, даними архівних книг, свідоцтв про одруження, з яких видно, що [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]), яка була матір'ю позивача, народилася в с. Ставище Попільнянського району Житомирської області. [PERSON] (батько [PERSON]) та [PERSON] (батько [PERSON].) були рідними братами (а.с.а.с. 6, 7, 8, 106, 173-175, 179-181, 182 Том 2). Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] та [PERSON] підтвердили факт родинних відносин між позивачем [PERSON] та спадкодавцем [PERSON] Свідок [PERSON], допитана в судовому засіданні, не спростувала факт споріднення двоюрідних сестер [PERSON] та [PERSON] та факт родинних відносин між позивачем [PERSON] та спадкодавцем [PERSON] Відповідно до ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Тому, суд вважає за можливе встановити факт, що [PERSON] є двоюрідною племінницею померлої [PERSON] Згідно ст. 1265 ЦК України, [PERSON] має право на спадкування за законом після смерті [PERSON] в порядку п'ятої черги. Інших спадкоємців немає, що підтверджується матеріалами спадкових справ (а.с.а.с. 17-163 Том 1, а.с.а.с 31-86 Том 2). Згідно п. 6 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК), проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно (ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Разом із тим суди повинні розмежовувати право на спадщину як майнове право (об'єкт спадкування) та виникнення права власності на спадкове майно як на об'єкт нерухомого майна. При цьому, наприклад, спадкоємець має право звернутися із заявою про державну реєстрацію переходу права власності до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, після прийняття спадщини в порядку, передбаченому законом. Якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно. За життя [PERSON] не здійснила державної реєстрації речового права на успадковане після смерті чоловіка нерухоме майно, як того вимагає закон, та не отримала свідоцтво про право на спадщину за законом. Згідно із ст. 1216 ЦК України - спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.ст. 1222, 1223 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцями за заповітом можуть бути юридичні особи та інші учасники цивільних відносин (стаття 2 цього Кодексу). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. У відповідності до п. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Пленум Верховного суду України у своїй Постанові № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» констатує факт того, що відповідно до ст. 41 Конституції України та п. 2 ч. 1 ст. 3, ст. 321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Ураховуючи, що згідно зі ст. 92 Конституції України правовий режим власності визначається виключно законами України, то інші нормативно-правові акти, які обмежують права власника і не мають ознак закону, не підлягають застосуванню. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. На підставі вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Статтею 1297 ЦК України визначено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про нотаріат», нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Відповідно до п. 4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 р. за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Згідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. № 7, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Враховуючи вищевикладене, оскільки [PERSON] спадщину після смерті чоловіка [PERSON] прийняла фактично, але за життя вона не встигла отримати свідоцтво про спадщину та зареєструвати спадкове майно на своє ім'я, суд вважає, що позивачі обґрунтовано звернулися до суду з вимогами про визнання права власності. Оскільки позивачі є спадкоємцями п'ятої черги і обоє мають право на спадкування за законом, то за ними потрібно визнати право власності по ? частині квартири [ADDRESS] після померлої [INFO] [PERSON] Таким чином, позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню, а [PERSON] - задоволенню.

Outcome: partial