Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що в неї з відповідачем є спільна дитина - донька [PERSON], [INFO], яка на даний час навчається на першому курсі денної форми навчання у Глухівському національному педагогічному університеті ім. Олександра Довженка, у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги, бо процес навчання є дорогим, а вона (позивачка) не працює, так як знаходиться у відпустці по догляду за дитиною. Оскільки відповідач не надає таку допомогу, але має можливість, бо є працездатним, то позивачка просить суд стягнути з [PERSON] аліменти на утримання їх повнолітньої доньки [PERSON] у розмірі 1000 грн. щомісячно до закінчення нею навчання, але не більш як до досягнення віку 23 років, а також 300 грн. витрат по оплаті судового збору. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала свої вимоги, пославшись на обставини, викладені у позовній заяві, а також заявила в суді, що відмовляється від стягнення з відповідача 300 грн. витрат по оплаті судового збору. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надавши заяву, в якій проти позову заперечив, посилаючись на те, що [PERSON], [INFO], не є їх спільною донькою, а він її удочерив із-за наполягання позивачки, і хоч вони й прожили всього два роки, сплачував аліменти до її повноліття. Також заперечення мотивовані тим, що він є учасником бойових дій і після повернення із зони АТО має певні проблеми зі здоров'ям, й має ще сина, який є неповнолітнім, на якого сплачує аліменти. На даний час не працює, бо тривалий час витратив на адаптацію до мирного життя, а відповідачка заміжня, матеріально забезпечена, тому просив повністю відмовити у задоволені позову. Третя особа [PERSON] суду пояснила, що дійсно навчається на першому курсі Глухівського національного педагогічного університету ім. Олександра Довженка, отримує стипендію, розмір якої становить 1100 грн., й згодна з позовом про стягнення з батька [PERSON] аліментів на її утримання в розмірі 1000 грн. щомісячно. Вивчивши матеріали справи та заслухавши пояснення позивачки, третьої особи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Так, в суді встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], яка проживає з матір'ю [PERSON]., яка з 04.07.2014 р. перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Також судом установлено, що відповідач є учасником бойових дій та має ще одну дитину, а саме, неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 32 - 34). Посилання відповідача на те, що він не є біологічним батьком [PERSON], суд вважає безпідставними, оскільки за змістом ст. 232 СК України усиновлення надає усиновлювачеві права і накладає на нього обов'язки щодо дитини, яку він усиновив, у такому ж обсязі, який має дитина щодо своїх батьків. З довідки №278 від 05.09.2016 року вбачається, що [PERSON] з 01.09.2016 р. є студенткою I курсу денної форми навчання факультету філології та історії Глухівського національного педагогічного університету ім. Олександра Довженка, за держзамовленням, термін навчання до 30.06.2020 р. Згідно ч.1 ст. 199 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх дітей у випадку продовження ними навчання до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу, а ч.3 цієї статті передбачено, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Також відповідно до положень ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу, при цьому при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Крім того, ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, й докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Враховуючи викладене, суд вважає безпідставними як посилання позивачки на те, що вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною, так і посилання відповідача про наявність на утриманні непрацездатної матері та щодо витрат на відновлення здоров'я. Також безпідставним, на думку суду, є й посилання відповідача [PERSON] на те, що позивачка перебуває в іншому шлюбі, оскільки обов'язок по утриманню повнолітніх дітей у випадку продовження ними навчання покладається саме на їх батьків (ст. 199 СК України). Зважаючи на те, що [PERSON] хоч і досягла повноліття, але навчається в Глухівському національному педагогічному університеті імені Олександра Довженка, при цьому отримує стипендію, але потребує матеріальної допомоги, а відповідач [PERSON] є працездатним, й має на утриманні ще одну неповнолітню дитину, то виходячи з принципу розумності та справедливості, суд вважає необхідним стягнути з нього аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON], яка продовжує навчання, у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно, і стягувати їх до закінчення нею навчання, тобто, до 30.06.2020 р. Крім того, у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України з [PERSON] необхідно стягнути 640 грн. судового збору на користь держави, так як за законом позивач звільнений від його сплати. На підставі ст.ст. 198 - 200 Сімейного кодексу України та

Outcome: partial