Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON], визначивши третіми особами КП «ЖЕО № 2», Управління державної міграційної служби України у Полтавській області, [PERSON], про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що являється співвласником квартири [ADDRESS], іншими співвласниками по 1/3 частині є [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] право володіння квартирою не належить. В даній квартирі на даний час зареєстровані вона, [PERSON], [PERSON], а [PERSON], [INFO] помер, тому знятий з реєстрації. З часу поставлення на реєстраційний облік у 1964 році [PERSON] жодного разу не з»являвся у вказаній квартирі, не отримує кореспонденцію, не сплачує за комунальні послуги та взагалі не цікавиться квартирою. Оскільки відповідач не проживає в квартирі понад один рік, звернулася до суду з позовом. У судове засідання позивач не з»явилася, надіслала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала у повному обсязі, прохали його задовольнити (а.с.26). Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з»явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, через оголошеня у пресі (а.с.34). З цих підстав суд, відповідно до норм ст.ст. 169, 224 ЦПК України, розглянув справу у заочному порядку та ухвалив рішення. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з»явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи (а.с.20), про причини неявки суд не повідомив. Представник третьої особи Управління державної міграційної служби України у Полтавській області в судове засідання не з»явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи , про причини неявки суд не повідомив (а.с.21). Представник третьої особи КП «ЖЕО № 2» Полтавської міської ради у судове засідання не з»явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі, покладався на розсуд суду (а.с.24). Перевіривши фактичні обставини справи у межах наданих письмових доказів, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 18 січня 2005 року виданим Головним Управлінням з питань житлово-комунального обслуговування населення (а.с.6). З довідки КП ЖЕО № 2 Полтавської міської ради № 4689 від 22 листопада 2013 року вбачається, що в квартирі [ADDRESS] зареєстровані 3 особи, а саме [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.7). Згідно акту обстеження житлового приміщення сусідами [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] від 19 січня 2012 року, 05 листопада 2012 року, 20 листопада 2013 року при огляді квартири [ADDRESS] встановлено відсутність особистих речей та будь-яких ознак проживання [PERSON] (а.с.8). Відповідно до вимог п. 3 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути припинення дії, яка порушує право. Згідно вимог ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Зі змісту ч.1 ст.319 ЦК України слідує, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оскільки [PERSON] за місцем реєстрації у квартирі [ADDRESS] не проживає понад один рік, а саме з 1964 року, що підтверджено зібраними по справі доказами, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання втратившим права користування житловим приміщенням підлягають задоволенню. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved