Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом до відповідача [PERSON], в якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], який було укладено 29.09.2012 року, про що зроблено відповідний актовий запис №721, стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання малолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів (заробітку) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня предявлення позову і до досягнення сином повноліття. В обґрунтування позову зазначила, що 29.09.2012 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстровано в Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 721 та видано свідоцтво про шлюб серії І-ОЛ № 063828, від фактичних шлюбних стосунків мають малолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Крім того, зазначила, що спільне життя з відповідачем останнім часом не склалося через відсутність взаєморозуміння, внаслідок того, що кожен із них має різні погляди на сімейне життя, ведення спільного господарства, виховання та утримання дитини, у звязку з чим фактично шлюбні стосунки припинено, спільне господарство не ведуть, підґрунтя до порозуміння та відчуття любові і поваги один до одного втрачені, а тому шлюб носить лише формальний характер, у звязку з чим, подальше його збереження та примирення не можливі. Окрім того, позивач зазначила, що дитина знаходиться на її утриманні, відповідач належним чином не допомагає у вихованні та матеріальному забезпеченні дитини, у звязку з чим є необхідним стягувати з останнього аліменти на утримання дитини у примусовому порядку. Позивач [PERSON] в судове засідання подала заяву за вх. № 798 від 16.01.2017 року про розгляд справи за її відсутності, в якій також зазначила, що позовні вимоги про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів (заробітку) щомісячно підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання подав заяву за вх. № 797 від 16.01.2017 року про розгляд справи за його відсутності, в якій також зазначив, що проти задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів (заробітку) щомісячно не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Враховуючи подані сторонами заяви, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, не суперечать законодавству, яке регулює сімейні правовідносини, а тому підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що сторони зареєстрували шлюб 29 вересня 2012 року в Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 721, та 29 вересня 2012 року видано свідоцтво про шлюб серії 1-ОЛ № 063828. Також встановлено, що від шлюбу сторони мають малолітню дитину сина [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження серії І-ОЛ № 142806, видане Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, про що 04.04.2013 року складено відповідний актовий запис № 600. Батьками дитини [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження зазначені в графі «мати» - [PERSON], в графі «батько» - [PERSON]. Сімейні стосунки між подружжям не склалися, як зазначено в позові, через відсутність взаєморозуміння, різницю поглядів на сімейне життя, ведення спільного господарства та виховання дитини, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. За вказаних обставин подальше спільне життя і збереження шлюбу сторін суперечить інтересам подружжя. Відповідно до ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За викладених обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини предявлення позову про розірвання шлюбу, волевиявлення позивача припинити шлюбні відносини, враховуючи також ту обставину, що рішення позивача про розірвання шлюбу та предявлення з цього приводу позову до суду прийнято з усвідомленням нею його наслідків, виходячи при цьому також з відсутності у взаєминах сторін морально-правової основи шлюбу, до якої належать почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги, підтримки та піклування, взаєморозуміння, суд дійшов висновку про те, що шлюб між сторонами носить суто формальний характер, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті права сторін, а також права їх малолітньої дитини, в звязку з чим позовні вимоги позивача в частині розірвання шлюбу є доведеними, та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, причому відповідно до ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Більш того, відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу, за якою розмір аліментів визначається у твердій грошовій сумі. На підставі вищевикладеного, враховуючи, що обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька, приймаючи до уваги, що дитина знаходиться на утриманні позивача, при цьому, судом під час розгляду справи не встановлено наявності у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, виконавчих листів, за якими б проводилися стягнення, не можливості сплачувати аліменти, а також інших обставин, визначених ст.182 СК України, які мають прийматися судом до уваги при розгляді питання про стягнення аліментів, приймаючи також до уваги що, відповідач є молодою, працездатною особою, крім того, в адресованій на адресу суду заяві не заперечував щодо стягнення з нього аліментів на утримання дитини в розмірі, визначеному позивачем, на підставі чого суд вважає, що позовні вимоги позивача в частині стягнення аліментів з відповідача на утримання малолітньої дитини сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів (заробітку) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, обґрунтовані, ґрунтуються на вимогах закону, в звязку з чим підлягають задоволенню. Згідно з п.1 ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в частині суми платежу за один місяць. Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України у разі, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, у звязку з чим на користь держави з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп. в частині вирішення позовних вимог про стягнення аліментів, враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору при поданні до суду позовної заяви про стягнення аліментів. Судові витрати, які складаються із судового збору у розмірі 551 грн. 20 коп. за подання позовної вимоги про розірвання шлюбу з урахуванням клопотання позивача залишити по фактично понесеним позивачем. Відповідно до ст.ст. 110, 112, 180, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved