Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що їй на праві приватної спільної часткової власності належить Ѕ вбудованого приміщення магазину загальною площею 247,6 кв. м., що знаходиться в [ADDRESS] приміщення [ADDRESS] . Інша Ѕ частина вказаного нерухомого майна належить відповідачу [PERSON] , яку їй виділено внатурі за домовленістю між сторонами та яку вона використовує як приміщення магазину. Належну позивачу частину приміщення вона вирішила продати. Але відповідач по справі із-за відсутності позивача стала використовувати належну їй частину приміщення як склад без її згоди. У позивача немає доступу до своєї частини приміщення. Об`єкт спірного нерухомого майна внатурі офіційно залишається неподіленим, що перешкоджає позивачу розпоряджатися його власністю. За заявою позивача 23.06.2018 р. було здійснено реєстрацію її прав на нерухоме майно і до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно були внесені відомості про її право спільної часткової приватної власності на Ѕ частину вбудованого приміщення магазину загальною площею 247,6 кв. м. З наведених підстав позивач [PERSON] просила суд ухвалити рішення, яким відповідно до Ѕ частки співвласника [PERSON] та 1/2 частки співвласника [PERSON] виділити кожному в натурі із вбудованого приміщення магазину [ADDRESS] м., [ADDRESS] : -[PERSON] : тамбур 1 площею 2,3 кв. м., торгову залу 2 площею 72,4 кв. м., коридор 3 площею 12.4 кв. м., склад 4 площею 6,2 кв. м., склад 5 площею 4,0 кв. м., туалет 6 площею 2,3 кв. м., склад 7 площею 24,2 кв. м.; разои сім суміжних приміщень загальною площею 123,8 кв. м.; -[PERSON] : склад 8 площею 23, 8 кв. м., коридор 9 площею 11,9 кв. м., туалет 10 площею 2,4 кв. м., склад 11 площею 4,1 кв. м., склад 12 площею 6,4 кв. м., торгова зала 13 тплощею 75,2 кв. м.; разом шість суміжних приміщень загальною площею 123,8 кв. м.. Сторони та їх представники в судове засідання не з`явились. Від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує. Від представника відповідача адвоката Галич А. С. до суду надійшла заява про визнання позову та розгляд справи за її відсутності, розподіл судових витрат просила здійснити солідарно між сторонами по справі. Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 25 липня 2000 року, посвідченого приватним нотаріусом Цюрупинського районного нотаріального округу сторони по справі набули у валасність вбудоване приміщення магазину [ADDRESS] загальною площею 250,6 кв. м. Відповідно до довідки до технічного паспорту від 21.05.2018 р. відбулося зменшення загальної площі спірного нерухомого майна на 3 кв. м., що не відноситься до категорії самочинного. (а. с. 20). Таким чином загальна площа спірного нерухомого майна становить 247,6 кв. м. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 23.06.2018 р. позивачу [PERSON] належить на праві приватної спільної часткової власності Ѕ частина вбудованого приміщення магазину загальною площею 247,6 кв. м. за адресою: [ADDRESS] (а. с. 21). Відповідач є власником іншої 1/2 частини спірного нерухомого майна. Згідно висновку експерта № 04 від 20.07.2019 року за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи по даній цивільній справі пропонується один варіант поділу в натурі по Ѕ частки для співвласників [PERSON] та [PERSON] спірного нерухомого майна. Згідно з технічним паспортом Херсонського БТІ від 25.07.2018 р. і при огляді по експертизі від 22.05.2019 р. виявлено, що співвласнику [PERSON] належить приміщення магазину: 1-8 склад площею 23,8 кв. м., 1-9 коридор площею 11,9 кв. м., 1-10 туалет площею 2,4 кв. м., 1-11 склад площею 4,1 кв. м., 1-12 склад площею 6,4 кв. м., 1-13 торгова зала площею 75,2 кв. м., Разом: 123,8 кв. м. Частка приміщень магазину, яка виділяється в натурі [PERSON] складає 0,5 або 50/100 = 1/2. [PERSON] належить приміщення магазину: 1-1 тамбур площею 2,3 кв. м., 1-2 торгова зала площею 72,4 кв. м., а. коридор площею 12.4 кв. м., 1-4 склад площею 6,2 кв. м., 1-5 склад площею 4,0 кв. м., 1-6 туалет площею 2,3 кв. м., 1-7 склад площею 24,2 кв. м. Разом: 123,8 кв. м. Частка приміщень магазину, яка виділяється в натурі [PERSON] складає 0,5 або 50/100 = 1/2. Отже обидва співвласника мають рівну площу приміщень в складі загальної площі вбудованих приміщень магазину [ADDRESS] . Відокремлені приміщення [PERSON] складають окремий магазин, який працює. Приміщення [PERSON] потребують поточного ремонту. Роботи з переобладнання вбудованих приміщень магазину [ADDRESS] загальною площею 247,6 кв. м. за наданим варіантом поділу не потрібні, оскільки існуючі приміщення обох магазинів відповідають ідеальним часткам співвласників і мають найкраще планування приміщень магазинів. За змістом ст.ст. 317, 319\~ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно із ч.1, 2 ст.355, ст.356\~ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників) належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб`єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади. Згідно із вимогами ст.ст. 364, 367\~ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Поділ в натурі між співвласниками здійснюється за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. При розгляді питання про розподіл судових витрат, які представник відповідача просив здійснити солідарно між сторонами по справі, суд вбачає за необхідне звернути увагу на наступне. Ухвалою суду від 10.12.2019 р. по даній справі закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду та залишено без розгляду заяву представника відповідача адвоката Галич А. С. про перенесення судового засідання на іншу дату, попередивши про недопустимість зловживання процесуальними правами з підстав того, що чергова заява про перенесення розгляду справи містила ознаки зловживання процесуальними правами, перешкоджала розгляду справи в строки, визначені діючим законодавством. Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує в тому числі поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Суд не може застосувати положення даної процесуальної норми про повернення 50 % судового збору, оскільки визнання позову представником відповідача здійснено на стадії судового розгляду справи по суті, а відповідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України підставою повернення половини судового збору є визнання позову відповідачем саме до початку розгляду справи по суті. З наведеного вбачається про відсутність підстав для розподілу судових витрат між сторонами солідарно, тому при вирішенні питання про розподіл судових витрат між сторонами суд керується чч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved