Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, в обгрунутвання якого зазначила наступне. Так, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 18 листопада 2011 року позивачу належить на праві власності житловий будинок [ADDRESS] . Близько 2 місяців назад вона надала дозвіл на проведення реєстрації у будинку своєму брату [PERSON] , під час проведення якої їй стало відомо про те, що в будинку також зареєстровано [PERSON] . Вказала, що починаючи з 2011 року, в будинку [ADDRESS] [PERSON] не проживав та будинком не користувався. Так як відповідач не проживає увказаному будинку тривалий час і його місце перебування позивачу невідоме, вона вирішила звернутися до суду. Вважає, що оскільки відповідач не проживає у належному їй житловому будинку, він втратив право їм користуватись. При цьому через реєстрацію відповідача вона не має можливості реалізовувати в повній мірі своє право власності на будинок. Також вказала, що добровільно виселятися з житлового будинку та зніматися з реєстрації відповідач не бажає. Просила визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим будинком [ADDRESS] . Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, надала пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, просила їх задовольнити. Додатково пояснила, що відповідач є колишнім власником вказаного будинку, який ще у 2005 році він продав її матері. І саме з тих пір він у вказаному будинку не проживає, його речей там немає, втім, до цього часу відповідач не знявся з реєстрації у вказаному будинку, що заважає їй, як теперішній власниці, будинком розпорядитись. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, будучі належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, що підтверджується відповідними поштовими повідомленнями та оголошеннями на офіційній інтернет сторінці Брусилівського районного суду Житомирської області, про причини своєї неявки суду не повідомив, у зв`язку з чим зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, вислухавши позивача та свідків [PERSON] та [PERSON] , суд вважає, що вимоги позивача законні й обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до Закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Так, судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом, копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с. 6-8). Згідно довідки Брусилівської селищної ради Житомирської області № 5143 від 09.11.2020 року [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 9). При цьому факт непроживання відповідача [PERSON] за місцем його реєстрації в будинку [ADDRESS] підтвердили допитані судом свідки [PERSON] та [PERSON] . Таким чином, судом достовірно встановлено, що відповідач [PERSON] не є власником домоволодіння по [ADDRESS] , в ньому не проживає більше шести місяців, витрати, пов`язані з утриманням вказаного майна, не несе. Згідно ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідач без поважної причини не проживає за місцем своєї реєстрації понад рік, а тому він має бути визнаний таким, що втратив право користування житловим приміщенням житловим будинком [ADDRESS] . На підставі викладеного, ст.ст. 316, 317 ЦК України, ст. 71 ЖК України та

Outcome: approved