Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини і просить стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1 / 4 частини всіх доходів відповідача щомісячно. В обґрунтування позову вказала, що з 22 лютого 2012 року по 07 березня 2014 року вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. 21 травня 2012 року у них народився син [PERSON]. Відповідач [PERSON] не являється біологічним батьком дитини, але щодо запису його як батька в свідоцтві про народження та щодо виконання батьківських обовязків не заперечував. На даний час дитина знаходиться на її утриманні, відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, і тому позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на неповнолітню дитину в розмірі 1 / 4 частини всіх його доходів щомісячно. В судовому засіданні позивач [PERSON] свій позов підтримала і просила задовольнити, поскільки дитина знаходиться на її утриманні, а відповідач не надає допомоги. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, поскільки він не являється батьком дитини, і аліменти платити відмовляється. Про те, що він не є батьком дитини, він знав, але дав згоду на запис себе батьком добровільно. Суд, заслухавши сторони, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку. Як встановлено в судовому засіданні, відповідач [PERSON] є батьком неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ЕЛ № 121272 від 05.06.2012 (а.с.5). Дитина проживає з позивачкою та перебувають на її утриманні, що підтверджується довідкою Поповичківської сільської ради № 162 від 02.06.2015 року (а.с.2). рішенням Талалаївського районного суду від 17.07.2014 року, яке набрало чинності 30.07.2014 року шлюб між сторонами розірвано (а.с.6) Все наведене свідчить про те, що між сторонами склалися спірні правовідносини з приводу утримання дітей. Статтею 133 СК України передбачено, що якщо дитина народилась у подружжя, дружина записується матірю, чоловік батьком. Та обставина, що відповідач не являється біологічним батьком дитини, але дав свою згоду на запис його батьком у свідоцтві про народження дитини, у даному випадку оцінюється судом з позиції ч.5 ст. 136 СК України не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком. Тобто з моменту запису в свідоцтві про народження дитини відповідача [PERSON] як батька, він фактично добровільно взяв на себе батьківські обовязки по утриманню і вихованню дитини. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки повинні утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Визначаючи розмір аліментів, суд виходить з вимог ст.181 СК України, якою передбачено стягнення аліментів в частці від доходу. Суд також виходить з положення ч.1 ст. 182 СК України та п. 17 Постанови Пленуму верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства і стягнення аліментів», які передбачають перелік обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, до яких відносяться стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у нього непрацездатних утриманців, інші обставини, що мають істотне значення. Крім того, судом враховується передбачений законодавством мінімальний розмір аліментів на одну дитину, встановлений ч.2 ст. 182 СК України, і який не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до вимог ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до ст.88 ЦПК України та підпункту 1 п.1 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» необхідно стягнути з відповідача судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. на користь держави. Відповідно до ст. 367 ЦПК України необхідно допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved