Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-01 00:00:00

Позивач [PERSON], звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], треті особи: Управління Держземагенства міста Харкова Харківської області, Реєстраційна служба Харківського міського управління юстиції, в якому просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на 15/100 земельної ділянки площею 0,0844 га, кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER], яка розташована по [ADDRESS], яка належала [PERSON] на праві спільної часткової власності та зобов'язати Управління Держземагенства міста Харкова Харківської області внести зміни до Державного земельного кадастру, а саме зареєструвати за нею право власності на зазначену земельну ділянку. В обгрунтування позовних вимог зазначила, що 31 січня 2011 року між [PERSON] та [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] було укладено мирову угоду затверджену ухвалою Комінтернівського районного суду міста Харкова від 05.04.2011 року по справі № 2-1094/11, яка набрала законноъ сили, про виконання договірних зобов'язань за договором про Співробітництво №20/08-ІД-01/2007 від 20.08.2007 року. Відповідно до умов Мирової угоди за [PERSON] було визнано право власності на 15/100 земельної ділянки площею 0,0844 га, кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER], яка розташована по [ADDRESS], за [PERSON] визнано право власності на 15/100, [PERSON] визнано право власності на 50/100, за [PERSON] визнано право власності на 20/100 зазначеної земельної ділянки. [INFO] помер її чоловік - [PERSON], після його смерті його спадкоємці - [PERSON] та [PERSON] відмовилися від прийняття спадщина на її користь, після чого вона звернулася до Першої Харківської нотаріальної контори для оформлення своїх спадкових прав на земельну ділянку площею 0,0844 га, кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER], яка розташована по [ADDRESS]. 29.04.2015 року державним нотаріусом Першої Харківської державної нотаріальної контори Тиндик І.В. було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії на підставі того, що в якості правовстановлюючого документу було надано - Державний акт на право приватної власності на землю [NUMBER], виданий Управлінням земельних ресурсів у місті Харків 10 січня 2008 року, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 910867100012 на 3/4 частки в праві спільної часткової власності на земельну ділянку площею 0,0844 га, кадастровий номер - [NUMBER], що розташована в [ADDRESS], та Мирову угоду від 31 січня 2011 року, затверджену Ухвалою Комінтернівського районного суду міста Харкова від 05 квітня 2011 року, справа № 2-1094/11. Тобто, [PERSON] не надав Мирову угоду від 31 січня 2011 року до відповідного реєструючого органу для реєстрація права власності на вищевказану частку земельної ділянки та не отримав правовстановлюючий документ згідно норм чинного законодавства. На підставі цього існують розбіжності між Витягом з Державного земельного кадастру та ухвалою Комінтернівського районного суду міста Харкова від 05 квітня 2011 року по справі № 2-1094/11, що і стало підставою відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій, тому вона звертається до суду з зазначеним позовом. Позивач та її представник в судове засідання не з'явились, про день та час розгляду справи повідомлялись своєчасно та належним чином, надали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Відповідачі та їх представники в судове засідання не з'явилися, через канцелярію суду надали заяви про визнання позову. Представники третіх осіб в судове засідання не з'явилися, повідомлялися вчасно та належним чином, причини своєї неявки суду не повідомили. Суд, дослідивши матеріали справи, з урахуванням положень статті 174 ЦПК України щодо визнання позову відповідачами, приходить до наступного. Відповідно до копії ухвали Комінтернівського районного суду міста Харкова від 05.04.2011 року по справі №2-1094/11 якою було затверджено мирову угоду укладену 31 січня 2011 року між [PERSON] та [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] відповідно до умов якої за [PERSON] було визнано право власності на 15/100 земельної ділянкиплощею 0,0844 га, кадастровий номер земельноїділянки [NUMBER], яка розташована по [ADDRESS] за [PERSON] визнано право власності на 15/100, [PERSON] визнано право власності на 50/100, за [PERSON] визнано право власності на 20/100 зазначеної земельної ділянки. Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] [INFO] помер. Відповідно до копій свідоцтв про право спадщину за законом після смерті [PERSON] на 15/100 часток в праві спільної часткової власності на житлову будівлю літ.Л-4 по [ADDRESS], частки у статутному фонді (капіталі) ТОВ «Парк-Сервіс», транспортний засіб марки Mersedes-Benz E 200 Kompressor, 2006 року випуску, з урахуванням 2/3 часток у спадщині від яких відмовилися діти спадкодавця [PERSON] та [PERSON], отримала дружина [PERSON]. Відповідно до копії витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку серії НВ-6301663192015 право власності зареєстровано на 3/4 частки в праві спільної часткової власності на земельну ділянку площею 0,0844 га, кадастровий номер - [NUMBER], що розташована в [ADDRESS], наданої для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що належить померлому [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю [NUMBER]. Згідно копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від29.04.2015 року №1861/02-31 державним нотаріусом Першої Харківської державної нотаріальної контори Тиндик І.В. було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку земельної ділянки площею 0,0844 га, кадастровий номер - [NUMBER], що розташована в [ADDRESS] після померлого [INFO] [PERSON], у зв'язку з ненаданням правовстановлюючого документу на нерухоме майно, право власності на яке померлий не зареєстрував згідно діючого законодавства. Тобто, померлий [PERSON] не надав Мирову угоду від 31 січня 2011 року, затверджену ухвалою Комінтернівського районного суду міста Харкова від 05 квітня 2011 року, справа № 2-1094/11 до відповідного реєструючого органу для реєстрація права власності на вищевказану частку земельної ділянки та не отримав правовстановлюючий документ згідно норм чинного законодавства. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ч. 1 ст. 1225 Цивільного кодексу України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 1 ст. 1226 Цивільного кодексу України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Як зазначено у ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 78 Земельного кодексу України право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Відповідно до ч. 2 ст. 81 Земельного Кодексу України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами;б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю). Так, приписи статей 13 і 41 Конституції України визначають, що від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, усі суб'єкти права власності рівні перед законом. Згідно п. 25 «Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 р. № 703 (який був чинний на момент укладання мирової угоди) документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, є: 1) укладений в установленому законом порядку договір, предметом якого є нерухоме майно, права щодо якого підлягають державній реєстрації, або речове право на нерухоме майно, чи його дублікат; 2) свідоцтво про право власності на частку в спільному майні подружжя в разі смерті одного з подружжя, видане нотаріусом або консульською установою України, чи його дублікат; 3) свідоцтво про право на спадщину, видане нотаріусом або консульською установою України, чи його дублікат; 4) свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) та свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, видані нотаріусом, чи їх дублікати; 5) свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане державним реєстратором відповідно до цього Порядку; 6) свідоцтво про право власності, видане органом приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді; 7) свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане органом місцевого самоврядування або місцевою держадміністрацією до набрання чинності цим Порядком; 8) рішення про закріплення нерухомого майна на праві оперативного управління чи господарського відання, прийняте власником нерухомого майна чи особою, уповноваженою управляти таким майном; 9) державний акт на право власності на земельну ділянку або на право постійного користування земельною ділянкою; 10) рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно; 11) ухвала суду про затвердження (визнання) мирової угоди; 12) заповіт, яким встановлено сервітут на нерухоме майно; 13) закон, яким встановлено сервітут на нерухоме майно; 14) рішення уповноваженого законом органу державної влади про повернення об'єкта нерухомого майна релігійній організації; 15) рішення власника майна, уповноваженого ним органу про передачу об'єкта нерухомого майна з державної у комунальну власність чи з комунальної у державну власність або з приватної у державну чи комунальну власність; 16) інші документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно відповідно до закону. За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині визнання права власності на частину земельної ділянки є доведеними та підлягають задоволенню. Стосовно позовних вимог позивача про зобов'язання третьої особи - Управління Держземагенства міста Харкова Харківської області зареєструвати за [PERSON] право власності на 15/100 земельної ділянки площею 0,0844 га, кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER], яка розташована по [ADDRESS], то останні задоволенню не підлягають оскільки відповідно до положень Цивільного процесуального Кодексу України, позовні вимоги позивача можуть бути предявлені особі, яка має процесуальний статус лише «відповідача».

Outcome: partial