Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 16 травня 2015 року, в якому у них 06 листопада 2015 року народилася дочка [PERSON], яка на даний час проживає разом з матір»ю та перебуває на її утриманні. Поряд з тим, зазначила, що причиною розпаду сім»ї послужило те, що за відповідач постійно не погоджується з її життєвими поглядами, між ними часто виникають конфлікти та непорозуміння. З липня 2016 року подружні відносини не підтримують, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Таким чином шлюб набрав формальних рис, що суперечить її інтересам. Вважає, що за таких обставин подальше збереження шлюбу є неможливим в зв»язку з чим просила суд шлюб між ними розірвати. Сторони в судове засідання не з»явилися. Позивач [PERSON] подала до суду заяву, згідно якої розгляд справи просила провести без її участі. При цьому, зазначила, що позов підтримує та просить такий задоволити, надала згоду на заочний розгляд справи. Відповідач [PERSON], будучи належним чином сповіщеним про час та місце розгляду справи, причини неявки не повідомив. Заяви про відкладення розгляду справи чи розгляд такої у його відстуності до суду не подав. За таких обставин, враховуючи згоду позивача, суд вважає за необхідне ухвалити у справі заочне рішення, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України, відповідно до якої у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, що сторонами не оспорювалося, стверджено свідоцтвом про шлюб серії І-ИД № 118667, виданого 16 травня 2015 року Мельнице Подільською селищною радою Борщівського району Тернопільської області, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб 16 травня 2015 року, про що зроблено відповідний актовий запис за № 5. Після укладення шлюбу присвоєно прізвище чоловікові та дружині «Гречак». В шлюбі у них 06 листопада 2015 року народилася дочка [PERSON], яка на даний час проживає разом з матір»ю та перебуває на її утриманні. Також судом встановлено, що сторони взаєморозуміння та примирення досягти не можуть, фактично припинили шлюбні відносини, такі не підтримують з липня 2016 року, проживають окремо. Позивач наміру зберегти шлюб не має. В наданий судом строк примирення не досягли. Виходячи з наведеного вище, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, а його розірвання не суперечить будь-чиїм законним правам та інтересам. Поряд з тим, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені останньою судові витрати по справі. Тому, враховуючи викладене, на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved