Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], де просила визнати за нею право власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування після померлого [INFO] [PERSON], усунути перешкоди у користуванні власністю шляхом вселення її, [PERSON], до квартири [ADDRESS], зобов»язавши [PERSON] надати їй ключі від квартири. В обґрунтування позовних вимог вказала, що вона за 14.07.2000 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який помер [INFO]. Після його смерті вона звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Крім неї спадкоємцями є діти померлого - відповідачі по справі. Спадкове майно складається з квартири [ADDRESS]. Оформити спадкові права вона не має можливості, оскільки у неї відсутній правовстановлюючий документ на квартиру. Договір купівлі-продажу, за яким її чоловік придбав нерухоме майно, та ключі від квартири перебували у відповідачки [PERSON] Вона неодноразово зверталася до [PERSON] з проханням надати оригінал правовстановлюючого документа на нерухоме майно, але отримувала відмови. При цьому [PERSON] перешкоджає їй у користуванні спадковим майном, з приводу чого вона неодноразово зверталася до правоохоронних органів. В судове засідання позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] не з»явилися, надали суду заяви, де позовні вимоги підтримали, просили розгляд справи проводити за їх відсутності, згодні на винесення заочного рішення. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання повторно не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином в порядку, встановленому цивільно-процесуальним законодавством, причини неявки суду не повідомили, заперечень на позов не надіслали. Представники третіх осіб Другої кременчуцької державної нотаріальної контори та реєстраційної служби Кременчуцького МУЮ Полтавської області в судове засідання своїх представників не направили, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, надали суду заяви, де просили справу розглянути за їх відсутності. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності належно повідомлених відповідачів та за відсутності позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи, у порядку заочного провадження на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, дослідивши і оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER]. З 14.07.2000 року позивачка [PERSON]. перебувала в шлюбі з померлим [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про одруження [NUMBER]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на спадкове майно, яке складається з квартири [ADDRESS]. Належність спадкового майна померлому підтверджується довідкою з КП «Кременчуцьке МБТІ» від 22.01.2014 року № 61/4186, копією договору купівлі-продажу, укладеного 14.04.2000 року. В Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та в Реєстрі прав власності на нерухоме майно відомості про власника зазначеного нерухомого майна відсутні. Оригінал правовстановлюючого документу на квартиру [ADDRESS], за поясненнями позивачки, перебуває у відповідачки [PERSON] Відповідно до ст.1216 ЦК, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). В силу ч.1,2 ст.1223 цього Кодексу право на спадкування мають особи, визначені у заповіті; у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ст..1261 ЦК, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Статтею 1268 ЦК (ч.1, 5) передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. В силу ч.1 ст.. 1278 цього Кодексу частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Згідно ч.1.3 ст..1296 ЦК спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, що встановлено ч.1 ст..1297 ЦК. Як встановлено судом, у встановлений законом шестимісячний строк [PERSON] звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після померлого чоловіка [PERSON], що підтверджується копією заяви від 29.01.2014 року, листом Другої кременчуцької державної нотаріальної контори від 22.07.2014 року № 920/01-16. Вказаним листом також підтверджується, що заяви про прийняття спадщини після померлого [PERSON] подали, окрім позивачки, [PERSON] та [PERSON], які є дітьми померлого. Та обставина, що померлий [PERSON] є батьком обох відповідачів, встановлена рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука від 29.02.2012 року № 2-4/11, яке набрало чинності, винесеним у справі за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про визнання права спільної сумісної власності, виключення частини квартири зі спадкового майна, визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування та за зустрічним позовом [PERSON], [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування. В даному судовому засіданні суду не надавалися свідоцтва про народження чи інші письмові докази, які б підтвердили наявність родинних стосунків між померлим та відповідачами. Листом Другої кременчуцької державної нотаріальної контори від 22.07.2014 року також підтверджується, що свідоцтво про право на спадщину після померлого [PERSON] не видавалось. Як вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, заповіт померлим не складався. Постановою державного нотаріуса Другої кременчуцької державної нотаріальної контори Полтавської області Литвиненко Л.І. від 10.02.2014 року відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON] на квартиру [ADDRESS], що належала її чоловіку [PERSON] Підставою відмови стало те, що [PERSON] не було подано нотаріусу правовстановлюючого документа щодо належності спадкового майна спадкодавцеві, що передбачено п.4.15 гл.10 р.2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5. При цьому, відповідно до ч.1 ст..1267 ЦК, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Зміна розміру часток у спадщині можлива за угодою між спадкоємцями згідно ч.2.3 ст.1267 ЦК. Згідно пояснень позивачки будь-яких угод про поділ спадкового майна нею та відповідачами не укладалося. Оскільки дублікат правоустановлюючого документа - договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] - міг бути виданий лише власнику нерухомого майна, [PERSON] позбавлена можливості отримати вказаний дублікат та отримати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно на 1/3 частину квартири. Перебування оригіналу договору купівлі-продажу, укладеного 14.04.2000 року, у відповідачки [PERSON], яка відмовляється надавати його до нотаріальної контори та визнавати право позивачки на частку у спадковому майні, не свідчить про можливість [PERSON] використати вказаний оригінал та підтвердити своє право власності. При цьому суду надано докази, що позивачкою вживалися заходи на витребування оригіналу документу, в тому числі шляхом надіслання претензії на адресу проживання відповідачки [PERSON] Та обставина, що обоє відповідачів - [PERSON] та [PERSON] - не визнають право позивачки на частку у спадковому майні, а також створюють їй перешкоди у користуванні ним, не допускаючи до квартири, вбачається також зі змісту рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука від 29.02.2012 року № 2-4/11, копії скарги на ім»я начальника Крюківського РВ КМУ УМВС України в Полтавській області від 20.01.2014 року. В силу ч.1 ст..3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.. 392 ЦК України, власник майна може пред»явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, що засвідчує його право власності. Позовом про визнання права власності є позадоговірний позов власника майна про визнання його права власності. Необхідність у даному способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника підлягає сумніву, не визнається іншими особами або оспорюється ними. Відповідно до положень ч. 1 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів судом є визнання права, в тому числі визнання права власності особи на майно. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про визнання за нею права власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування після померлого чоловіка [PERSON], підлягають задоволенню, оскільки вказане право їй належить відповідно до закону та не визнається обома відповідачами. В силу ч.1, 4 ст..41 Конституції України кожен має право володіти, розпоряджатися і користуватися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном. Позивачка позбавлена права фактично користуватися своєю часткою квартири без вирішення питання про її вселення та зобов»язаня відповідача [PERSON], яка фактично проживає у спірній квартирі, надати їй ключі, і позбавлена можливості відновити іншим способом свої порушені права, за захистом яких вона звернулася до суду, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved