Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом, в якому в обґрунтування вимог вказувала, що [INFO] померла її баба [PERSON]. Після її смерті стало відомо про наявність заповіту від 03.06.2016 року , згідно якого [PERSON] все своє майно заповіла [PERSON], зазначений запотів був посвідчений секретарем Бобрицької сільської ради Любашівського району Одеської області. Вказуючи на те, що [PERSON] заповіт не підписувала та він не відповідає її волі, позивач просила визнати недійсним заповіт складений від імені [PERSON] та посвідчений секретарем Бобрицької сільської ради Любашівського району Одеської області 03 червня 2016 року за реєстровим № 20. Позивач в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити, вказуючи на те, що підпис на заповіті не її бабки, крім того, заповіт був посвідчений в присутності [PERSON], що є порушенням посвідчення заповіту. Із сільської ради її повідомляли, що [PERSON] хоче, щоб [PERSON] склала на неї заповіт. Після смерті бабки вона звернулася д нотаріуса із питання прийняття спадщини та її стало відомо про наявність заповіту. Проте, нотаріус запідозрила, що заповіт підроблений. Представник позивачки - [PERSON] позов підтримав та просив задовольнити, вказуючи на те, що заповіт не відповідає волі [PERSON], оскільки вона його не підписувала. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] в задоволенні позову просили відмовити, вказуючи на те, що заповіт відповідає волі [PERSON] та нею підписаний. Оскільки [PERSON] хворіла, потребувала сторонньої допомоги, то останнім часом вона проживала із [PERSON] , яка її доглядала, а тому і був складений заповіт. Третя особа - Бобрицька сільська рада Любашівського району надала до суду клопотання про розгляд справи у відсутність представника , в задоволенні позову просила відмовити , вказуючи на те, що секретар Бобрицької сільської ради Любашівського району [PERSON] в межах своїх повноважень та відповідно до Закону України «Про нотаріат» посвідчила заповіт [PERSON] (а.с.56-57,145). Заслухавши пояснення сторін , дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи із наступного. [INFO] померла [PERSON], баба позивачки [PERSON] Зазначені обставини підтверджуються свідоцтвом про смерть та свідоцтвами про народження (а.с.7-10). Із свідоцтва про смерть вбачається, що батько позивачки [PERSON] помер [INFO] (а.с.9). Відповідно до заповіту, складеного 03 червня 2016 року і посвідченого секретарем Бобрицької сільської ради Любашівського району Одеської області [PERSON] і зареєстрованим за номером 20, [PERSON] заповіла [PERSON] все те, що буде належати її на день її смерті по Закону України, усе своє майно, де б воно не знаходилося і в чому б не виражалося б (а.с.67). Відповідно до ст.1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно зі ст.1234 ЦК України, право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вимоги до форми заповіту та порядку його посвідчення встановленіст.1247 ЦК України, зокрема, що заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Ст.1251 Цивільного кодексу України передбачає, якщо у населеному пункті немає нотаріуса, заповіт, крім секретного, може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою, службовою особою відповідного органу місцевого самоврядування. Секретар Бобрицької сільської ради [PERSON] в судовому засіданні в якості свідка пояснювала, що [PERSON] та [PERSON] приїхали до сільської ради із метою посвідчення заповіту, але оскільки в них були копії документів на землю, вона їм рекомендувала приїхати із оригіналами. Потім через деякий час приїхала [PERSON] із оригіналом паспорту і довіреністю , сказала, що [PERSON] хоче залишити її все своє майно. Вона зателефонувала фельдшеру [PERSON], який наглядав за [PERSON], від якого вона дізналася, що [PERSON] в стані середньої важкості, але при розумі. Вона виготовила варіант заповіту та разом із головою села приїхали до [PERSON], яка сиділа за столом, щось писала. Вона (секретар) зачитала [PERSON] заповіт і остання ручкою написала відповідні записи та поставила свій підпис в заповіті. Пояснення свідка [PERSON] про те, що [PERSON] особисто підписала заповіт і написала в ньому запис , що заповіт із її слів записано секретарем вірно та прочитано, суд не приймає до уваги, оскільки її покази були спростовані в судовому засіданні дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами та поясненнями свідків. Під час розгляду даної справи, з метою встановлення волевиявлення заповідача на момент складення заповіту, ухвалою суду призначалась судово-почеркознавча експертиза. Відповідно до висновку судово-почеркознавчої експертизи судового експерта Одеського науково-дослідчого інституту судових експертиз Міністерства Юстиції України від 25 квітня 2018 року неможливо надати відповідь чи виконанні [PERSON] або іншою особою рукописний текст та підпис у заповіті, який посвідчено 03 червня 2016 р., через незіставимість зразків підпису із досліджуваним підписом. В судовому засіданні [PERSON] пояснювала, що вона разом із [PERSON] зверталися до нотаріуса та нотаріусом була посвідчена довіреність від імені [PERSON] На дослідження експерту, з метою надання порівняльного підпису [PERSON] було надано довіреність від 27 січня 2016 р., яка посвідчена державним нотаріусом Любашівської районної державної нотаріальної контори Котюжинською Л.Д. та поставлено питання перед експертом чи виконаний підпис у заповіті від 03.06.2016 р. від імені [PERSON] та у довіреності [PERSON] від 27.01.2016 р. однією чи різними особами. (а.с.91). Відповідно до п.6 вищезазначеного висновку підписи від імені [PERSON] у вигляді запису прізвища «[PERSON]» у заповіті від 03 червня 2016 року та довіреності від 27 січня 2016 року , яка посвідчена нотаріусом, виконанні різними особами. Також згідно висновку експерта підпис у довіреності від 27 січня 2016 року від імені [PERSON] у вигляді запису прізвища «[PERSON]» виконаний під впливом збиваючих факторів природного характеру, ймовірно, внутрішнього характеру, до яких можна віднести: вікові зміни організму - старечий вік виконавця, хворобливий стан виконавця, який впливав на рухові функції організму, обмеження зорового контролю (а.с.224). Висновок експерта про те, що підпис від імені [PERSON] виконаний під впливом збиваючих факторів природного характеру, узгоджується із фактичним обставинами , оскільки в судовому засіданні було безспірно встановлено, що [PERSON] була похилого віку, хворіла, мала порушення зору, із труднощами пересувалася, зазначенні обставини підтверджуються довідкою Любашівської ЦРЛ та поясненнями сторін та свідків (а.с.11). Допитаний в судовому засіданні [PERSON] пояснював, що він працює фельдшером, а оскільки [PERSON] хворіла, то йому часто приходилося із нею бачитися. Вона була адекватна, психічних розладів в неї не було, на одне око вона бачила добре, любила випити десь. На початку січня 2016 року вона почала проживати у [PERSON] При цьому , також пояснив, що [PERSON] була неграмотною, в школу вона не ходила. Так, допитана в якості свідка [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона працює листоношею. [PERSON] проживала в с.Арчепитівка Любашівського району, отримувала в неї пенсію. Коли підписувалася за отримання пенсії, вона ставила одну букву, вона не могла підписуватися. Останні три місяці до дня своєї смерті вона проживала в будинку [PERSON] Разом із тим, в оспорюваному заповіті, який посвідчено на декілька місяців пізніше від довіреності від 27.01.2016 року, міститься рукописний запис на п»яти строчках: «Цей заповіт на моє особисте прохання, з моїх слів та за допомогою загальних прийнятих технічних засобів записано секретарем вірно до підписання прочитано вголос». Вказаний запис написано чітким, розбірливим почерком, без орфографічних помилок. Пояснення [PERSON] про те, що вона бачила, як [PERSON] особисто підписувала заповіт, суд не приймає до уваги, як доказ дійсності заповіту, оскільки вона є зацікавленою у результаті розгляду справи , а крім того, згідно абз.3 п.7 «Порядку посвідчення заповітів і доручень, прирівнюваних до нотаріально посвідчених заяв», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 15.06.1994 р. №413, фізична особа, на користь якої заповідається майно, не може бути присутньою під час підписання заповіту, а також, підписувати його за заповідача, що є самостійною підставою нікчемності заповіту. Відповідно до ч.2 ст.1257 України за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. За змістом ст..215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу… Зазначеними частинами статті 203 ЦК України визначено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Таким чином, суд, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи свідчення свідків, які зазначили, що [PERSON] була неграмотною , а в оспорюваному заповіті міститься запис розбірливим почерком на п»яти рядках, поряд із тим, в довіреності від 27 січня 2016 р., який посвідчено державним нотаріусом Любашівської районної державної нотаріальної контори Котюжинською Л.Д., [PERSON] ледве написала своє прізвище та в інших документах, підписуючи ставила лише одну букву, також враховуючи висновок експерта згідно якого заповіт та довіреність підписано різними особами, суд приходить до висновку, що заповіт від імені [PERSON] підписано не нею особисто, а тому його слід визнати недійсним.

Outcome: approved