Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом і просила позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], оскільки відповідач ухиляється від виконання батьківських обовязків, не бере участі у вихованні та утриманні дитини, не піклується про фізичний, моральний і духовний розвиток дитини, проживає окремо - дитина проживає разом з матірю (позивачем). Також позивач просила збільшити розмір аліментів, що стягуються з відповідача [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 750,00 грн. згідно рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 20.06.2017 року до 1500 грн., оскільки з часу присудження аліментів дитина підросла, потребує більшого матеріального утримання;\~ розмір стягуваних аліментів нижчий, ніж встановлений законом прожитковий мінімум для дитини відповідного віку. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю з підстав, викладених у позовній заяві, та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, однак подав до суду нотаріально посвідчену заяву від 15.02.2018 року, у якій зазначив, що не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно сина [PERSON], [INFO], розгляд справи просив провести у його відсутності. Представник Служби у справах дітей Вінницької міської ради (виконавчого комітету Вінницької міської ради як органу опіки та піклування) [PERSON] у судове засідання не зявилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, у якій підтримала висновок виконавчого комітету Вінницької міської ради від 29.03.2018 року № 01-00-011-13971 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дитини [PERSON], [INFO]. \~ Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає що позов частково обґрунтований та підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. \~ Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано заочним рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 20.06.2017 року (а.с. 6-7). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ФП № 159231 від 24.01.2012 року (а.с.10). У судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] ухиляються від виконання батьківських обовязків відносно сина [PERSON], не бере участі у його вихованні та утриманні, не піклується про фізичний, моральний і духовний розвиток дитини, проживає окремо - дитина проживає разом з матірю [PERSON] (позивачем) та знаходиться на її утриманні і вихованні. Зазначені факти підтверджуються наступним. Згідно довідки КЗ «Дошкільний навчальний заклад №46 ВМР» від 21.11.2017 року №174, дитина [PERSON], [INFO], відвідує групу загального розвитку №15 комунального закладу ДНЗ №46. Впродовж останніх трьох років дитина постійно відвідує садочок. Вихованням дитини займається мати [PERSON]. Дитина завжди охайна, доглянута, забезпечена усім необхідним для навчального процесу. Рідний батько дитини [PERSON] в навчальному закладі не зявляється, життям дитини не цікавиться. Як вбачається з Висновку виконавчого комітету Вінницької міської ради від 29.03.2018 року № 01-00-011-13971 позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дитини [PERSON], [INFO], є доцільним; з 2017 року по теперішній час [PERSON] проживає окремо від сина, не спілкується з дитиною, не цікавиться життям та розвитком сина, не підтримує з дитиною родинних відносин ; батько дитини [PERSON] на засідання комісії з питань захисту прав дитини не зявився, хоча належним чином повідомлявся про розгляд даного питання; відповідно до нотаріально засвідченої заяви від 15.02.2018 року [PERSON] не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно сина [PERSON], просив справу щодо позбавлення його батьківських прав розглянути у його відсутність. Згідно ст. 150 СК України батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, виховувати дитину, готувати її до самостійного життя. Ст. ст. 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини; на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини; батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до п. 2 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. \~ Згідно положень ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сімї якої проживає дитина, заклад охорони здоровя, навчальний або інший навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.\~ Враховуючи вищевикладене, зокрема, те, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обовязків відносно сина [PERSON], не бере участі у вихованні та утриманні дитини, не піклується про його фізичний, моральний і духовний розвиток, проживає окремо від нього, зважаючи на наявність нотаріально посвідченої заяви відповідача, у якій він не заперечував проти позбавлення його батьківських прав щодо сина [PERSON], з метою захисту прав та інтересів дитини, суд вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно дитини [PERSON], [INFO]. Суд зазначає, що згідно вимог ст. 169 СК України \~мати, батько, \~позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Щодо вимоги позивача про збільшення розміру аліментів, слід зазначити наступне. Відповідно до вимог ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обовязку щодо утримання дитини. \~ Заочним рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 20.06.2017 року (справа №127/2450/17) було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 750,00 грн. щомісячно. починаючи з дати звернення до суду, тобто з 06.02.2017 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.6-7). Відповідно до ч.2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України - батьки зобовязані утримувати своїх дітей до їх повноліття. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі; розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік», прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. Дитині [PERSON] 18.01.2018 року виповнилося 6 років. З огляду на викладене, зокрема на те, що розмір стягуваних аліментів (750,00 грн.) нижчий від 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тобто матеріальне становище дитини погіршилося, суд вважає справедливим та обґрунтованим визначити розмір аліментів на утримання дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рiшенням законної сили, тобто позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір в розмірі 704,80 грн.; стягнути з [PERSON] на користь держави 704,80 грн. судового збору. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial