Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми боргу за договором позики, в обґрунтування позову вказавши наступне. 20.09.2013 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики б/н, відповідно до якого Відповідач отримала від Позивача безвідсоткову позику у розмірі 50 000 гривень, на підтвердження чого Відповідач надала Позивачу розписку про отримання вказаної суми грошових коштів та зобов'язалася повернути одержані грошові кошти у строк до 20.09.2015 року. На теперішній час Відповідачем грошові кошти у розмірі 50 000 гривень за договором позики Позивачу не повернуто. У зв'язку з неналежним виконанням позичальником умов договору позики, позивач звернулася до суду та просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та судові витрати. В судове засідання позивач не з'явилася, суду надала письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, у якій вказала, що підтримує позовні вимоги та просить їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнала у повному обсязі та не заперечувала проти їх задоволення. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 20.09.2013 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики б/н. Відповідно до п. 1.1 даного договору позики Позикодавець передає Позичальнику безвідсоткову позику в сумі 50 000 гривень готівкою, а позичальник зобов'язується повернути отриману суму в строки і у порядку, зазначені у Договорі. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Пунктом 2.3 Договору позики встановлено, що Позичальник зобов'язаний повернути Позикодавцеві грошові кошти за договором позики у строк до 20.09.2015 року. Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Умови Договору позики Позикодавцем були виконані у повному обсязі шляхом надання грошових коштів у розмірі 50 000 гривень Позичальнику, що підтверджується розпискою [PERSON] про отримання коштів за договором позики від 20.09.2013 року. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Пунктом 2.4 Договору позики передбачено, що факт повернення Позичальником зазначеної у договорі позики суми засвідчується розпискою Позикодавця. Відповідно до п. 8.3 Договору позики, сума позики вважається повернутою в момент передачі Позикодавцю готівки. Беручи до уваги, що матеріали справи не містять підтвердження щодо повернення грошових коштів за договором позики у строк, визначений договором та на час розгляду справи, а також, враховуючи, що відповідач у судовому засіданні не заперечувала щодо неповернення суми позики, суд приходить до висновку, що Відповідачем порушено умови Договору позики щодо повернення коштів у встановлений договором термін. Загальна суму боргу за Договором становить 50 000 гривень. На підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги законними та обґрунтованими, та приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості за договором позики у розмірі 50 000 гривень. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору в розмірі 500 гривень.

Outcome: approved