Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання договору довічного утримання та просила розірвати Договір довічного утримання (догляду) від 10.08.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу [PERSON], через невиконання його умов. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, оцінивши докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. У відповідності до положень ст. 57 ЦПК України доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів. Ч. 4 ст. 174 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що відповідно до Договору довічного утримання (догляду) від 10.08.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу [PERSON], [PERSON] передала у власність [PERSON] квартиру під [ADDRESS], а [PERSON] зобов'язалася забезпечувати [PERSON] утриманням довічно, а у разі втрати здоров'я - також довічно доглядом. Згідно п. 9. Договору [PERSON] зобов'язалась надавати [PERSON] довічно матеріальне забезпечення, а саме: витрати на придбання лікарських засобів, щотижневе забезпечення продуктами харчування, доглядом, необхідною допомогою, а також стверджує, що за відчужувачем зберігається право довічного безоплатного проживання у відчужуваній квартирі. П.10 Договору передбачено, що вартість матеріального забезпечення (харчів, догляду та необхідної допомоги) визначена сторонами в розмірі 100 гривень на місяць. ця оцінка підлягає індексації у порядку, встановленому законом. Відповідно до положень ст. 744 ЦК України за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужував) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов'язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно. Ст. 755 ЦК України передбачено, що договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов'язків, незалежно від його вини. Згідно ч.1, 2 ст. 756 ЦК України у разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у зв'язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов'язків за договором, відчужував набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення. У цьому разі витрати, зроблені набувачем на утримання та (або) догляд відчужувача, не підлягають поверненню. Як пояснила в судовому засіданні відповідач [PERSON], дійсно нею не в повному обсязі виконувалися умови договору Довічного утримання, вона не заперечувала проти розірвання Договору. Таким чином, з огляду на викладене, на переконання суду, позивачем доведено факт невиконання відповідачем умов Договору довічного утримання (догляду) від 10.08.2006 року, що порушує права [PERSON], а тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до положень статті 88 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене, на підставі ст. ст. 744, 755, 756 ЦК України,

Outcome: approved