Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Біловодської селищної ради про визнання додаткового строку для прийняття спадщини. В обґрунтування уточнених позовних вимог посилалась на те, що [INFO] в м. Суходільськ м. Сорокине Сорокинського району Луганської області померла її мати - [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді недоотриманої пенсії. Позивач зазначає, що згідно ст. 1261 ЦК України вона є єдиним спадкоємцем за законом майна [PERSON] , яке їй належить на час смерті. Проте у встановлений законом шестимісячний строк позивач [PERSON] спадщину не прийняла оскільки спадкодавець [PERSON] померла на тимчасово непідконтрольній уряду України території Луганської області, у зв`язку із чим позивач витратила певний час на юридичне оформлення факту смерті шляхом звернення із заявою до Сватівського районного суду Луганської області. Рішення суду від 23 травня 2018 року по справі № 426/14390/18, яким було встановлено факт смерті [PERSON] [PERSON] , позивачем було отримано після закінчення шестимісячного строку, встановленого ЦПК України для подання заяви про прийняття спадщини, додатково також був витрачений час в органах ДРАЦС на отримання свідоцтва про смерть [PERSON] , в результаті чого в передбачений шестимісячний строк позивач подати заяву про прийняття спадщини до нотаріуса не встигла. 20 червня 2018 року позивач [PERSON] звернулася до Біловодської державної нотаріальної контори, однак отримала письмові роз`яснення з рекомендацією звернутися до суду з позовом про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. У зв`язку із наведеним, позивач [PERSON] просила суд визначити їй додатковий строк для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті матері. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, просила суд розглянути справу без її участі. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі, заперечень проти позову немає. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є такими, що відповідають вимогам чинного законодавства і підлягають задоволенню з наступних підстав. З свідоцтва про смерть від 07 червня 2018 серії [NUMBER] , виданого Станично-Луганським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області слідує, актовий запис № 33, що [PERSON] померла [INFO] в м. Суходільськ м. Сорокине Сорокинського району Луганської області. З свідоцтва про смерть від 26 вересня 1986 року серії [NUMBER] , виданого Великосуходольською сільскою радою Краснодонського району Ворошиловградської області, актовий запис № 36, слідує, що [PERSON] помер [INFO] в с. Підгірне Краснодонського району Ворошиловградської області. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 18 лютого 1953 року, виданого відділом ЗАГС м. В-Салда Свердловської області, актовий запис № 132, позивачка [PERSON] (дошлюбне прізвище) є рідною донькою [PERSON] та [PERSON] Свідоцтвом про укладення шлюбу від 27 вересня 1975 року серії [NUMBER] , виданим установою з реєстрації шлюбів м. Губаха Пермської області, актовий запис № 48, підтверджується факт зміни прізвища позивачкою з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Частиною 3 статті 1268 ЦПК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строків, передбачених ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. З копії роз`яснення від 20 червня 2018 № 756/02-16, винесеного державним нотаріусом Біловодської держаної нотаріальної контори Анохіним О.О., встановлено, що [PERSON] нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину у зв`язку із тим, що ні факту подання заяви про прийняття спадщини у визначений законом строк, на факту реєстрації за однією адресою з померлою немає, тому вона є такою, що не прийняла спадщину, та рекомендовано звернутися до суду з заявою про надання додаткового строку для прийняття спадщини згідно ст. 1272 ЦК України. З повідомлення від 12 листопада 2019 №1451/01169 державного нотаріуса Біловодської державної нотаріальної контори Анохіна О.О. вбачається, що в спадковому реєстрі записи щодо заведення спадкової справи після смерті [PERSON] , померлої [INFO] - відсутні. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Статтею 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно змісту ст. 1272 ЦК України позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: 1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори; 2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви. Згідно роз`яснень, викладених у п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» вбачається, що «суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права». Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «Ілхан проти Туреччини» від 27 червня 2000 року вбачається, що при вирішенні питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Таким чином, оскільки факти, які викладені в позовній заяві знайшли своє підтвердження, суд приходить до висновку про те, що причини пропуску позивачем строку прийняття спадщини слід визнати поважними, оскільки останній звернувся до державного нотаріуса Біловодської державної нотаріальної контори Луганської області з заявою про прийняття спадщини, але у зазначений законом строк шість місяців, згідно ст.1270 ЦК України, не подав заяву до органів нотаріату, а також за відсутності спору про спадщину, суд вважає позов обґрунтованим і таким що підлягає задоволенню.

Outcome: approved