Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем [PERSON], зареєстрований 29 серпня 2002 року міським відділом реєстрації актів громадянського стану Львівського обласного управління юстиції, актовий запис № 2070. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 29 серпня 2002 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу у них народилися діти, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Вказує, що подружнє життя у них не склалося, так як у них різні погляди на життя. Протягом тривалого періоду часу кожен живе своїм життям, шлюбні відносини фактично припинені з липня 2014 року, саме з цього часу вони проживають окремо. Враховуючи вищенаведене, а також те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, таке суперечить їхнім інтересам та інтересам їхніх дітей, сім'я існує формально та те, що примирення між ними неможливе, вимушена звернутися до суду із вказаним позовом. Позивач в судове засідання не з'явилася, подала суду письмову заяву, в якій просить розглядати справу у її відсутності, позов підтримує та просить задоволити. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище «[PERSON]». Відповідач в судове засідання не з'явився, подав суду письмову заяву, в якій просить розглядати справу у його відсутності, позов визнає в повному обсязі та просить задоволити. У зв'язку із неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося згідно із вимогами ч.2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши її дійсні обставини та причини позову, повно та всебічно з'ясувавши фактичні взаємини сторін, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 29 серпня 2002 року у міському відділі реєстрації актів громадянського стану Львівського обласного управління юстиції, актовий запис № 2070. Від шлюбу у них народилися діти, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Сімейне життя між сторонами не склалось, перебуваючи в зареєстрованому шлюбі з 2002 року, міцної сім'ї вони не утворили, між ними систематично виникали непорозуміння, які призвели до розпаду сім'ї. На протязі тривалого часу вони не ведуть спільне господарство, не підтримують подружні відносини. Із письмових пояснень позивача вбачається, що вони втратили один до одного почуття любові, поваги, довіри та взаємодопомоги, без яких повноцінна сім'я існувати не може, і відновлення сімейних стосунків неможливе; переконана, що вони не будуть вживати заходів для збереження формально існуючого шлюбу. Наведені обставини приводять суд до переконання, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, суперечать інтересам сторін, сім'я розпалась остаточно та шлюб існує формально. Враховуючи наведене, суд вважає необхідним формально існуючий шлюб розірвати. Статтею 113 Сімейного кодексу України передбачено право на вибір прізвища після розірвання шлюбу, зокрема, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що позивачу [PERSON] після розірвання шлюбу слід залишити прізвище - «[PERSON]». Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд стягує з другої сторони понесенні нею і документально підтверджені витрати. А відтак, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача 640 грн. судового збору. На підставі ст.ст. 105, 110, 112, 113 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved