Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою 09.08.2017 року, уточнивши вимоги, просила суд: розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 23.02.2013 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції в Херсонській області, актовий запис № 90; після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]»; стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання їх малолітньої дитини - доньки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі по 2000 грн., щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду та до досягнення дитиною повноліття; допустити негайне виконання судового рішення в межах стягнення суми аліментних платежів за один місяць. В обгрунтування пред'явлених вимог вказала, що в період перебування сторін в шлюбі [INFO] року у них народилася донька [PERSON]. У зв'язку з тим, що сімейне життя у сторін не склалось з причин несумісності характерів, різних поглядів на життя, втрати почуття любові, з вересня 2016 року вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Вважаючи, що примирення між подружжям неможливе, а збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, позивач просить розірвати шлюб. Враховуючи те, що дитина проживає разом з матір'ю, матеріальну допомогу на її утримання відповідач в добровільному порядку не надає, тому позивач вважає за необхідне стягувати з нього аліменти за судовим рішенням в твердій грошовій сумі. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, однак подала заяву про розгляд справи за її відсутності, уточнені позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, згідно поданої заяви просив справу розглянути за його відсутності, уточнені позовні вимоги визнав, не заперечував проти стягнення з нього аліментів в твердій грошовій сумі по 2000 грн., щомісячно, до повноліття [PERSON] Суд, дослідивши письмові докази по справі, враховуючи позицію сторін та визнання відповідачем позову, вважає за необхідне уточнені позовні вимоги задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що 23.02.2013 року між сторонами укладено шлюб, зареєстрований Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції в Херсонській області, актовий запис № 90, від якого у них народилась спільна донька - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 23.02.2013 року та свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER] Як вказувала позивач, що також не заперечував відповідач, шлюбно-сімейні стосунки між сторонами припинились з вересня 2016 року, сторони не проживають разом, спільного господарства не ведуть. Відповідно до ч.2 ст.104, ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд не застосовує положення ст.111 Сімейного кодексу України, оскільки в судовому засіданні зібрано достатньо доказів, які підтверджують, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими, а збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Зі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 23.02.2013 року вбачається, що під час державної реєстрації шлюбу позивач змінила своє дошлюбне прізвище «[PERSON]» на «[PERSON]» (а.с.6), яке після розірвання шлюбу просить залишити без змін. Аналізуючи викладене, приймаючи до уваги, що збереження шлюбу між подружжям на майбутнє неможливе, оскільки це суперечитиме їх інтересам, з урахуванням обопільної згоди сторін на його розірвання, суд вважає за необхідне позовні вимоги в цій частині задовольнити: шлюб, зареєстрований між [PERSON] та [PERSON] 23.02.2013 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції в Херсонській області, актовий запис № 90 - розірвати, та після розірвання шлюбу залишити позивачеві прізвище «[PERSON]», яке вона змінила під час державної реєстрації шлюбу. Вирішуючи питання про обґрунтованість пред'явлених позивачем вимог про стягнення аліментів на утримання дитини, суд виходить з наступного. В ході судового розгляду встановлено, а сторонами визнано, що малолітня донька сторін - [PERSON], [INFO], проживає разом з матір'ю - [PERSON] Згідно ст.ст.141, 180 СК України, батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Як слідує з положень ч.1 ст.183, ч.1 ст.191 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються від дня пред'явлення позову у частці від доходу її матері, батька і/або у твердій грошовій сумі, при цьому частка заробітку (доходу), яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст..184 СК України, суд за заявою одержувача аліментів визначає їх розмір в твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. В ході судового розгляду справи сторони досягли домовленості щодо сплати відповідачем аліментів на користь [PERSON] на утримання малолітньої доньки [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі по 2000 грн., щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду до досягнення дитиною повноліття. Отже, з урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про необхідність задоволення уточнених позовних вимог в цій частині із стягуванням з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання їх дитини в погодженому сторонами розмірі в твердій грошовій сумі з проведенням їх індексації відповідно до закону. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ст.88 ЦПК України, враховуючи ухвалення судом рішення на користь позивача суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 640 грн. в рахунок відшкодування документально підтверджених витрат по сплаті судового збору за пред'явлення нею вимоги про розірвання шлюбу (а.с.2), а також стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 640 грн. за вимогу про стягнення аліментів, оскільки на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від його сплати за пред'явлення вказаної вимоги майнового характеру. В порядку п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, рішення суду в межах стягнення з відповідача суми аліментних платежів за один місяць допустити до негайного виконання.

Outcome: approved