Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів, в обґрунтування якого зазначила, що 16 липня 2016 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований у Сватівському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області. Від шлюбу позивач та відповідач мають малолітню дитину сина [PERSON], [INFO], який на даний час проживає разом з позивачем. Відповідач ухиляється від покладеного на нього законодавством обовязку утримувати свою дитину в добровільному порядку. Просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO] у розмірі ? з усіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи із дня предявлення позову до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву, у якій позов підтримала та просила його задовольнити, справу розглянути без її участі (а.с. 23). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, у якій позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. Просив розглянути справу без його участі (а.с. 24). Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши наявні у справі письмові докази, зважаючи на те, що визнання відповідачем позовних вимог ґрунтується на законних підставах, не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Матеріалами справи встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб, серії 1-ВЛ № 241186 від 16 липня 2016 року, між позивачем та відповідачем, Сватівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції зареєстровано шлюб, актовий запис № 75. (а.с.2). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ЕД № 378249, виданого 09.09.2016 року Сватівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції. (а.с. 3). Сторони проживають окремо, малолітня дитина [PERSON], [INFO], проживає разом з позивачем, що підтверджується довідкою № 3625, виданою 13.06.2018 року виданою Сватівською міською радою Луганської області. (а.с. 4). Як зазначила позивач у своєму позові, відповідач ухиляється від покладеного на нього законодавством обовязку утримувати свою дитину. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як передбачено ч. 3 ст. 181 СК України - за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з якими проживає дитина. Згідно ч. 1, 2 ст. 182 Сімейного кодексу України - при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1-2 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Оскільки мати та батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, а відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Відповідно до ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду про стягнення аліментів у межах сплати платежу за один місяць. На підставі ст. 180,182,184,192 СК України,

Outcome: approved