Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Свій позов мотивувала тим, що згідно рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 28.09.2016 року (справа №127/13240/16-ц) з [PERSON] на користь позивача стягуються аліменти у твердій грошовій сумі в розмірах: 800 грн. на доньку [PERSON] щомісячно, починаючи стягнення з 18.06.2016 року і до досягнення дитиною повноліття, 650 грн. на сина [PERSON] щомісячно, починаючи стягнення з 18.06.2016 року і до досягнення дитиною повноліття. На сьогоднішній день визначений розмір аліментів не достатній для належного забезпечення умов життя дітей, позивач не працює та не має постійного доходу, винаймає житло та несе значні витрати на утримання дітей. Відповідач сплачує їх нерегулярно та не в повному обсязі. Враховуючи викладене позивач просила змінити спосіб стягнення аліментів та стягувати з відповідача на її користь на утримання неповнолітніх дітей аліменти в розмірі 1/3 частки від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 100% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 09.11.2018 року було відкрите спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) осіб. Позивач та її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю з підстав, викладених в позовній заяві, просили позов задовольнити, не заперечували щодо заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце судового засідання, що підтверджується матеріалами справи, про причини неявки суд не повідомив, відзиву не надав, а тому суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, оскільки позивач не заперечував проти такого порядку розгляду справи. Відповідно до ст.ст. 178, 279 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлені наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, врегульовані нормами Сімейного кодексу України в частині обов'язку батьків утримувати дітей. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірваний рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 13.12.2016 року (справа №127/13598/16-ц) (а.с.7). Від шлюбу вони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвами про народження серії І-АМ №057340 від 05.12.200 року та серії І-АМ №300683 від 13.01.2015 року відповідно (а.с.8,9). Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 28.09.2016 року (справа №127/13240/16-ц) з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти у твердій грошовій сумі в розмірах: 800 грн. щомісячно на утримання доньки [PERSON], починаючи стягнення з 18.06.2016 року і до досягнення дитиною повноліття: 650 грн. щомісячно на утримання сина [PERSON], починаючи стягнення з 18.06.2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини», в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обовязки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідно до ч.2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України - батьки зобовязані утримувати своїх дітей до їх повноліття. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Положеннями ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоровя та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, інші обставини, що мають істотне значення; розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно\~до ст.\~7\~Закону України\~«Про Державний\~бюджет України\~на 2018\~рік»,\~з 1\~грудня прожитковий\~мінімум для\~дітей віком\~до 6\~років становить\~1626\~грн.; для дітей віком від 6 до 18 років - 2027 гривень. З огляду на викладене, суд вважає, що наявні підстави для зміни способу аліментів на утримання дітей, оскільки це є правом позивача відповідно до ч. 3 ст. 182 СК України. Суд\~враховує,\~що діти\~проживають разом\~з матірю,\~а тому, виходячи із засад справедливості, розумності та пропорційності, зважаючи на обовязок обох батьків утримувати дітей до їх повноліття, розмір гарантованого законодавством України прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, те, що відповідач здорова, працездатна особа, суд вважає за необхідне змінити спосіб стягнення аліментів, визначених рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 28.09.2016 року в цивільній справі №127/13240/16-ц, стягнувши з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частки від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з дня набрання законної сили даним рішенням і до досягнення старшою дитиною повноліття. Визначаючись щодо способу стягнення аліментів на утримання двох дітей у єдиній частці від усіх видів його заробітку (доходу) відповідача за правилами ст. 183 СК України судом враховується правовий висновок Верховного Суду України, викладений в постанові від 19.10.2016 року по цивільній справі 6-1798цс16. Щодо позовних вимог про визначення способу\~стягнення аліментів\~на утримання\~дітей в\~розмірі 1/3\~частки від\~усіх видів\~його заробітку\~(доходу)\~щомісячно,\~але не\~менше 100%\~прожиткового мінімуму\~для дитини\~відповідного віку,\~суд враховує\~наступне. 08.07.2017 року набрав чинності Закон України № 2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів, щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 року, а 28.08.2018 року Закон України «Про внесення\~змін до\~деяких законодавчих\~актів України\~щодо створення\~економічних передумов\~для посилення\~захисту права\~дитини на\~належне утримання», якими внесено зміни до законодавства України, зокрема щодо правового статусу аліментів (ст. 179 СК України) та закріплення їх мінімального розміру (ст. 182 СК України). Тобто, вищевказаними змінами до Законів законодавець закріплює мінімальний гарантований розмір аліментів, який дитина має право отримати у будь-якому випадку незалежно від обставин, які можуть перешкоджати в реалізації такого майнового права (50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку). 100 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку як мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Позивач, звертаючись до суду, будь-яких доказів щодо достатності заробітку відповідача (платника аліментів) для визначення аліментів в мінімальному рекомендованому розмірі суду не надала, а тому позовні вимоги в цій частині є необґрунтованими та задоволенню не підлягають. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави 704,80 грн. судового збору. На\~підставі викладеного,\~

Outcome: partial