Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання трьох неповнолітніх дітей. Позов мотивувала тим, що відповідач [PERSON] є батьком її неповнолітніх дітей, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають з позивачем та знаходиться на повному її утриманні. Відповідач мешкає окремо, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає хоча має можливість це робити, оскільки він працює Тому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі Ѕ частини. Позивач у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності позов просила задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав відзив на позовну заяву в якому зазначив про те, що він офіційно не працює та не має можливості сплачувати аліменти у розмірі Ѕ частини на утримання дітей, просить стягнути аліменти у твердій грошовій сумі. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності учасників справи не здійснюється. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. У судовому засіданні встановлено, що сторони є батьками неповнолітніх [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого виконкомом Свободенської сільської ради Волноваського району Донецької області, (а.с.8) [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого виконкомом Свободенської сільської ради Волноваського району Донецької області (а.с.9) та [PERSON] . [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого виконкомом Свободенської сільської ради Волноваського району Донецької області(а.с.10). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 18 Конвенції про захист прав дитини (далі Конвенції), суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно статті 27 Конвенції батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту її інтересів, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Аналізуючи надані та досліджені докази, у суду є достатні підстави вважати, що позивачка дійсно потребує матеріальної допомоги з боку відповідача, оскільки відповідач добровільно не допомагає позивачці, а позивачка сама не в змозі надати повної та необхідної допомоги своїм дітям, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір в сумі 704,80 грн. до спеціального фонду Державного Бюджету України. На підставі ст. ст.ст. 180, 183 СК України, ст. 88 ЦПК України,

Outcome: approved