Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про визнання права власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS] (а.с.2-5), посилаючись на те, що на підставі договору міни, засвідченого 21 січня 1993 року державним нотаріусом п'ятої Єкатеринбурзької державної нотаріальної контори Свердловської області та зареєстрованого у комунальному підприємстві «Бюро технічної інвентаризації м. Донецька» 1 квітня 1993 року, матері позивачки [PERSON] та батьку позивачки [PERSON], належить на праві власності квартира [ADDRESS], а на підставі договору про визначення розміру часток у спільній власності, засвідченого приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу [PERSON] 10 жовтня 2008 року 2/3 частини зазначеної квартири належить її матері [PERSON], а 1/3 частина цієї квартири належала її батьку [PERSON] [INFO] батько позивачки помер. Після смерті батька позивач звернулася до приватного нотаріуса Донецького міського нотаріального округу із заявою про прийняття спадщини, але нотаріусом було рекомендовано звернутися до суду, оскільки договір про визначення часток у спільній власності, засвідчений приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу [PERSON] 10 жовтня 2008 року, не було зареєстровано у КП БТІ м. Донецька. Тому позивач просить суд визнати за нею право власності на 1/3 частину зазначеної квартири, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] Позивач в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, просила визнати за нею право власності на спадщину у вигляді 1/3 частини квартири [ADDRESS], оскільки іншим позасудовим шляхом вона позбавлена можливості оформити право на цю частину спадщини. Пояснила, що на інше спадкове майно після смерті батька, а саме на земельні ділянки площами 0,200 га; 0,120 га та 6,540 га, вона отримала свідоцтва на спадщину за законом. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі, не заперечувала проти визнання за позивачем право власності на спадщину у вигляді 1/3 частини квартири [ADDRESS], підтвердивши, що на спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON] вона не претендує Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, проаналізувавши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд встановив, що матері позивачки [PERSON] та батьку позивачки [PERSON], належить на праві власності квартира [ADDRESS], що підтверджується копією договору міни, засвідченого двадцять першого січня 1993 року державним нотаріусом п'ятої Єкатеринбурзької державної нотаріальної контори Свердловської області та зареєстрованого у комунальному підприємстві «Бюро технічної інвентаризації м. Донецька» 1 квітня 1993 року (а.с. 12). Суд встановив, що відповідно до договору про визначення часток у спільній власності, засвідченого приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу [PERSON] 10 жовтня 2008 року, [PERSON] належить 2/3 частини квартири [ADDRESS], а [PERSON] 1/3 частина цієї квартири (а.с.11). Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивача [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про його смерть (а.с.16). Судом встановлено, що договір про визначення часток у спільній власності від 10 жовтня 2008 року не було зареєстровано у КП БТІ м. Донецька, у зв'язку з чим нотаріус позбавлений можливості видати позивачу свідоцтво про право на спадщину у вигляді 1/3 частини квартири [ADDRESS], що підтверджується листом нотаріуса (а.с.8). Судом встановлено, що після смерті спадкодавця [PERSON] позивачем отримано свідоцтва про право власності на спадщину за законом на земельні ділянки площею 0,200 га, кадастровий номер 1423384500:05:000:2836, площею 0,120 га, кадастровий номер 1423384500:05:000:2835, площею 6,540 га, кадастровий номер 1423384500:05:000:2834, що крім показань позивача, підтверджується копіями свідоцтв про право спадщини за законом, видані приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу [PERSON] 30 жовтня 2013 року (а.с. 26-40). Відповідно до ч.1 ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч.1 ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За таких обставин, враховуючи, що позивач позбавлена можливості іншим позасудовим шляхом оформити право на спадщину у вигляді 1/3 частину кваритри [ADDRESS], суд встановив, що позовні вимоги про визнання права власності на 1/3 частину кваритри [ADDRESS] підлягають задоволенню. На підставі викладеного, ч.1 ст.1218, 1220, 1261 ЦК України,

Outcome: approved