Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, в якому зазначила, що вона є власницею житлового будинку [ADDRESS] відповідно до договору купівлі-продажу від 20.09.1995 року. В належному їй будинку зареєстрований [PERSON] , [INFO] , який фактично не проживає за вказаною адресою більше року. При звернення до Коломийчиської сільської ради з питання зняття з реєстрації [PERSON] позивачу були надані роз`яснення про необхідність особистої присутності особи, що знімається з обліку. Речей відповідача у належному позивачу будинку немає, відповідач не цікавиться станом будинку, за весь час реєстрації у вказаному будинку не сплачував комунальні платежі та не брав участі у його ремонті та утриманні. Врегулювати дане питання в досудовому порядку позивач не має можливості, оскільки їй не відоме місце знаходження відповідача. Просить суд визнати [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування житловим будинком [ADDRESS] . Ухвалою судді Сватівського районного суду Луганської області від 11 червня 2019 року було призначено справу до розгляду у підготовчому судовому засіданні та надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Ухвалою судді Сватівського районного суду Луганської області від 23 липня 2019 року було призначено справу до розгляду у судовому засіданні. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала заявлені вимоги та пояснила суду, що відповідач зареєстрований у належному їй будинку з 02.07.2018 року. Восени 2018 року відповідач зібрав усі свої речі та поїхав з будинку, з того часу вона [PERSON] не бачила, останній не бере участі в утриманні будинку, сплаті комунальних платежів. Просила суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час місце розгляду справи був повідомлений належним чином шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України відповідно до вимог ч.11 ст.128 ЦПК України, про причини неявки відомостей не надходило. У встановлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не надав. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона є сусідкою позивача, їй відомо, що раніше у будинку позивача проживав [PERSON] , але з 2018 року він у вказаному будинку не проживає, його місцезнаходження їй не відомо. Свідок [PERSON] суду пояснила, що є сусідкою позивача, та знайома з відповідачем [PERSON] , який проживав у будинку [ADDRESS] у [PERSON] близько 2 років. Восени 2018 року відповідач виїхав з будинку та з того часу там не з`являвся. Утриманням будинку займається лише позивач [PERSON] Зі згоди позивача суд ухвалює проводити заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у відповідності ЦПК України випадках. Згідно ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, позивачу [PERSON] належить на праві приватної власності будинок [ADDRESS] , про що свідчить договір купівлі-продажу від 12 вересня 1995 року, укладений між [PERSON] та [PERSON] , посвідчений державним нотаріусом Сватівської державної нотаріальної контори Власовою В.А., зареєстровано в реєстрі № 1-2883 (а.с. 6-7). Як вбачається з довідки, виданої виконкомом Коломийчиської сільської ради Сватівського району Луганської області, в результаті інвентаризації будинків, будинок [ADDRESS] рахується як будинок [ADDRESS] (а.с [ADDRESS] ). Згідно довідки, виданої виконкомом Коломийчиської сільської ради Сватівського району Луганської області в будинку [ADDRESS] з 02.07.2018 року зареєстрований [PERSON] , [INFO] , який не є родичем [PERSON] (а.с.8). Як вбачається з копій квитанцій по сплаті комунальних платежів, обов`язки з утримання будинку та сплати комунальних послуг несе позивач [PERSON] (а.с. 13-16). Позивач, звертаючись до суду, посилається на те, що відповідач [PERSON] не є членом її сім`ї, та, у зв`язку з тривалою відсутністю за адресою реєстрації, втратив право користування житловим будинком [ADDRESS] . Безпідставне перебування відповідача на реєстраційному обліку в будинку, на думку позивача, свідчить про перешкоди у користуванні власністю та є підставою для визнання відповідача таким, що втратив право користування будинком. Відповідно до ст. 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97 ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном. Згідно ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Приписами ст. 383 Цивільного кодексу України та ст. 150 ЖК України передбачено право власника використовувати житло для власного проживання членів сім`ї, інших осіб, та розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Згідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Частиною 1 ст. 391 ЦК України, передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. З досліджених у судовому засіданні матеріалів справи встановлено, що відповідач [PERSON] не є членом родини позивача, в будинку [ADDRESS] не проживає, особистих речей там не має, обов`язки щодо утримання будинку і сплати комунальних послуг не несе, а отже, своєю реєстрацією в будинку чинить перешкоди власнику - позивачу [PERSON] у розпорядженні своїм майном. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки у зазначеному випадку саме такий спосіб захисту дає можливість реального усунення порушення права власності. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved