Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-03 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] \~ про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги відсутністю любові та поваги один до одного, кожен з подружжя живе своїм життям та власними інтересами. Фактично сім`я припинила своє існування. Позивач вважає, що спільне життя та збереження сім`ї неможливе. Ухвалою суду позов прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче засідання у справі. 18.02.2020 ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 04.03.2020 о 08 год 30 хв. В судове засідання сторони не з`явилися, про день, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, відповідач зокрема через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, що розміщене 19.02.2020 /а.с.77/, поштові відправлення з повістками про виклик до суду, повернулися з відмітками про неотримання. Від позивача, [PERSON] , надійшла заява, в якій просить розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити /а.с. 63/. Відповідач [PERSON] правом подання відзиву не скористався, інших заяв, клопотань, суду не надав. Підстав для відкладення судового розгляду відповідно до ст. 223 ЦПК України судом не встановлено. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послалася як на підставу своїх вимог, прийшов таких висновків. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12.08.1994, про що зроблено відповідний актовий запис № 978, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим повторно 23.08.2019 Кременчуцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області /а.с.14/. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Перешкод для пред`явлення позову про розірвання шлюбу судом не встановлено. Згідно із ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України (далі СК України) позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Ч. 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Як вбачається з матеріалів справи, спільне подружнє життя у сторін не склалося, спільне господарство не ведеться, вони припинили шлюбні стосунки і поновлювати їх не мають наміру, примирення і збереження сім`ї є неможливим. За таких обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, зокрема відсутність почуття любові та поваги, суд приходить висновку про наявність підстав для розірвання шлюбу, оскільки його збереження суперечило б інтересам сторін. Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб (ч. 2 ст. 115 СК України). Завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат між сторонами, правове регулювання якого міститься в положеннях ст.ст. 141, 142 ЦПК України. Відповідно до абз. 1 ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку із розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). З огляду на викладене підлягає стягненню із відповідача сума судового збору у розмірі 768 грн 40 коп, сплаченого позивачем при поданні позову відповідно до квитанції № 1677-18-028/С від 18.07.2019. На підставі викладеного,

Outcome: approved