Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що рішенням Борщівського районного суду від 11 травня 2007 року з відповідача в її користь вирішено стягувати аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частки від його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 03.05.2007 року і до досягнення дитиною повноліття. На той час відповідач працював і лише за один місяць сплатив аліменти в сумі 230, 31 грн., а надалі з метою уникнення сплати аліментів, звільнився з роботи і припинив сплачувати аліменти, за винятком 1000 грн. у 2010 році. Заборгованість по сплаті аліментів з 2007 року по 2016 рік становить 74819 грн. Поряд з тим, зазначила, що знову вийшла заміж, на утриманні має ще двох дітей від інших шлюбів. В даний час ніде не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до 3 років, у своїй власності земельних ділянок, майнових паїв, домоволодінь та транспортних засобів не має. А тому самостійно забезпечити належне утримання дитини не взмозі, так як, донька хворіє - знаходиться на диспансерному обліку з діагнозом С-подібний сколіоз грудо-поперекового відділу хребта 11 ст., укорочення лівої ноги, рецидивуючий бронхіт, в зв»язку з чим потребує значних додаткових витрат, пов»язаних з лікуванням. Що півроку дочка повинна проходити та проходить лікування у Харківській лікарні протягом двох тижнів. Окрім цього раз у пів року їй необхідно купляти дочці новий корсет, так як дочка росте, а він коштує 10000 грн. Майже щомісяця дочка перебуває у лікарні з приводу рецидивуючого бронхіту, на що їй потрібно купляти ліки, в тому числі дорогі антибіотики. У місяць витрачає на утримання дочки не менше 4000 грн. Крім того, ціни на продукти харчування, одяг, взуття та ліки, з моменту постановлення судового рішення про стягнення аліментів, значно підвищились. Також зазначила, що відповідач знаючи про всі ці обставини, повністю самоусунувся від виконання батьківських обов»язків, здоров»ям дитини не цікавиться, матеріально її не утримує, при тому, що є фізично здоровим, ніде офіційно не працює, однак отримує дохід від тимчасових заробітків, таким чином має нерегулярний та нестабільний дохід, в зв»язку з чим, просила суд збільшити розмір аліментів та стягнути з відповідача аліменти на утримання дочки у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно і до досягнення нею повноліття. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов, з підстав наведених у поданій до суду заяві, підтримала повністю та просила такий задоволити. Представник відповідача адвокат [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково - у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому, зазначив, що позивач не надала суду належних доказів, які б свідчили про витрати на дитину в місяць саме на суму 4000 грн. Крім того, зазначив, що відповідач створив другу сім»ю, має на утриманні 2-х неповнолітніх дітей, дружина якого теж ніде не працює. Відповідач офіційного місця роботи немає, дохід отримує від тимчасових заробітків. Визнав, що заборгованість по аліментах існує. Проте, вважає. Що така є завишеною і дійсності не відповідає. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.192 цього ж Кодексу розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як встановлено судом, сторони по справі [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія 1-ИД № 013047, виданого Мушкатівською сільською радою Борщівського району Тернопільської області 02 грудня 2005 року. Також встановлено, що сторони розірвали шлюб 11 грудня 2007 року, і після розірвання шлюбу позивачу присвоєно прізвище [PERSON]. Наведене вбачається з копії свідоцтва про розірвання шлюбу серія 1-ИД №018920, виданого 11.12.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Борщівського районного управління юстиції Тернопільської області. З копії виконавчого листа №2-291/2007 виданого 15.05.2007 року вбачається, що рішенням Борщівського районного суду Тернопільської області від 11 травня 2007 року, вирішено стягувати із [PERSON], [INFO] в користь [PERSON], [INFO], аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], в 1/3 частині від його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 03.05.2007 року і до досягнення дитиною повноліття. Крім того встановлено, що позивач 17 лютого 2015 року зареєструвала шлюб з [PERSON] і після реєстрації шлюбу їй присвоєно прізвище [PERSON]. Наведене підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія І-ИД №114762, виданого 17 лютого 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Борщівського районного управління юстиції у Тернопільській області. Також встановлено, що у шлюбі у них народилася дочка [PERSON], [INFO], а також від попереднього шлюбу у позивача є ще дочка [PERSON], [INFO]. Наведене підтверджується свідоцтвом про народження серія І-ИД № 223752, виданого Мушкатівською сільською радою 28.09.2015 року, свідоцтвом про народження серія 1-ИД №073669, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Чортківського районного управління юстиції Тернопільської області. Поряд з тим, встановлено, що позивач [PERSON] зареєстрована та проживає в с.Слобідка Мушкатівська по вул.Кут, 6, де є також зареєстрованими та проживають її батько [PERSON], мати [PERSON], брат [PERSON], чоловік [PERSON] та діти [PERSON], [PERSON] та [PERSON] У своїй власності ні домоволодінь, ні земельних ділянок, ні транспортних засобів, позивач не має. Що стверджено довідками №№179, 178 від 20.06.2017 року, №541 від 21.06.2017 року, виданими виконкомом Борщівської міської ради, актом обстеження житлово побутових умові проживання сім»ї [PERSON] №180 від 20.06.2017 року, складеного комісією виконавчого комітету Борщівської міської ради. Згідно довідки №01-24/247 від 21.06.2017 року виданої Борщівською центральною районною комунальною лікарнею, вбачається, що неповнолітня [PERSON], [INFO], знаходиться на диспансерному обліку в Борщівській ЦРКЛ з діагнозом: S-подібний сколіоз грудо поперекового відділу хребта ІІ ст. Укорочення лівої ноги до 0, 8 см. Рецидивуючий бронхіт. Наведене також підтверджується довідкою Борщівської ЦРКЛ №108 від 22.08.2016 року, довідкою лікаря [PERSON] №86, протоколом № 14765 рентгенологічного дослідження від 15.08.2016 року. З довідки Українського науково-дослідного інституту протезування, протезобудування та відновлення працездатності, вбачається що [PERSON] знаходилась в такому на стаціонарному лікуванні з 14.06.2017 року з приводу S-подібного сколіозу ІІ ст. В подальшому хвора потребує корсета під час курсу реабілітації з 23.10.2017 року. Крім цього, судом встановлено, що відповідач аліменти за вищевказаним виконавчим листом не сплачує, внаслідок чого допустив заборгованість по аліментах, яка становить станом на 01.04.2017 року 74819 грн. Наведене підтверджується копією акту про нарахування заборгованості по аліментах від 04.04.2017 року, виданого Борщівським районним відділом державної виконавчої служби 11.07.2017 року за №3-21/5864. Також встановлено, що відповідач на даний час ніде не працює. Разом із сім»єю до складу якої входять дружина [PERSON], дочка [PERSON]-М.Я., [INFO], син [PERSON], 16.06.2010 року, проживає в [INFO], ? Тернопільської області. У своїй власності земельних ділянок не має. Наведене підтверджується копією трудової книжки серія АН №158856, довідками виконавчого комітету Борщівської міської ради №№5153, 5152 від 08.08.2017 року. Аналізуючи всі досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що, оскільки з моменту постановлення судового рішення про стягнення з відповідача аліментів на утримання дочки [PERSON], витрати на утримання такої збільшились, вимоги позивача щодо збільшення розміру стягуваних аліментів знаходить підставними та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. При цьому, суд також виходить з того, що з моменту постановлення судом рішення про стягнення аліментів з відповідача розмір прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років суттєво збільшився, і дохід отримуваний позивачем не дає їй змоги належним чином забезпечити утримання дитини. Так, відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» встановлено, що розмір прожиткового мінімуму складає: для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2017 року - 1689 гривень, з 1 травня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1860 гривень.Відповідно до ст. 52 Закону України « Про Державний бюджет України на 2007 рік» встановлено, що прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років складав: з 1 січня - 434 гривні, з 1 квітня - 463 гривні, з 1 жовтня - 470 гривень. Крім того, суд враховує ті обставини, що в державі постійно відбувається ріст цін як на продукти харчування, так і на побутові речі, одяг, взуття, що суд визнає загальновідомим фактом, а тому таким, що додаткового доказування не потребує. В зв»язку з чим, даний факт також розцінює як обставину збільшення витрат, які несе позивач на утримання дитини. Також суд враховує те, що неповнолітня [PERSON] має незадовільний стан здоров»я, а тому, систематично потребує лікування, проходження реабілітації в медичних закладах, на що позивач несе додаткові, значні витрати. Враховує суд і те, що неповнолітня проживає з матір»ю, яка в зв»язку з цим несе також і додаткові витрати щодо належного утримання місця проживання. А тому, приходить до висновку, що в даному випадку розмір стягуваних з відповідача аліментів не повинен бути нижчим, ніж прожитковий мінімум для дитини відповідного віку. І враховуючи норми закону, за якими він постійно збільшується, вважає за можливе визначити такий у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн., таким чином задоволивши позовні вимоги повністю. Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача і судові витрати по справі у вигляді судового збору. На підставі наведеного, ст.ст. 180, 182, 184, 192 СК України, Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік»,

Outcome: approved