Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначала, що від шлюбу з відповідачем який було зареєстровано 08.11.2003 року мають неповнолітню дочку - [PERSON], [INFO], яка проживає з нею. Їх шлюб фактично було припинений з січня 2013 року. Відповідач ухиляється від покладеного обов'язку утримувати дитину. Відповідач не має стягнень за виконавчими документами, інших неповнолітніх дітей чи непрацездатних батьків не має. Позивачка просить стягнути аліменти на утримання дитини, оскільки вона не має можливості сама її повністю забезпечувати. Позивач в судовому засіданні, позов підтримала та просить суд стягнути з відповідача аліменти на неповнолітню дочку - [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, просила позовні вимоги задовольнити. Пояснила суду, що відповідач матеріальної допомоги не надає, а вона вимушена сплачувати кредити. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечував, та пояснив, що допомагає матеріальну утримувати свою дитину, купляє їй одяг. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 08.11.2003 року та мають неповнолітню дочку - [PERSON], [INFO], (свідоцтво про народження [NUMBER] виданого 20.012006 р.), відповідач є батьком дитини. Згідно зі ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Суд не вбачає підстав для звільнення відповідача від обов'язку утримувати дітей. Згідно зі ст.183 Сімейного Кодексу України частина заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що сторони не проживають разом, неповнолітня дитина знаходиться на вихованні й утриманні позивачки, відповідач має можливість утримувати дитину, оскільки є працездатним. Позивач просить стягнути з відповідача аліменти на неповнолітню дитину 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Доводи позивача про те, що вона вимушена сплачувати банківські кредити, не мають відношення до позовних вимог. Тким чином, суд вважає необхідним визначити розмір аліментів у виді ? частини доходу відповідача, але не менше мінімального розміру, встановленого ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України - 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальний стан сторін, стан здоров'я дітей, наявність на утриманні у платника аліментів інших неповнолітніх дітей та інших непрацездатних членів сім'ї. Даних про наявність на утриманні відповідача інших неповнолітніх дітей та непрацездатних членів сім'ї суду не надано, відповідач не заперечує проти розміру аліментів. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.. 88 ЦПК України. Судовий збір в доход держави суд стягує з відповідача. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежів за один місяць підлягає негайному виконанню. З урахуванням наведеного,

Outcome: partial