Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], треті особи: Відділ Держземагенства у Доманівському районі, Прибузька сільська рада Доманівського району про визнання права власності на земельну ділянку, посилаючись на те, що 16 травня 2012р. вона придбала у [PERSON] житловий будинок, розташований в [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу від 16.05.2012р., реєстраційний № 635. Даний житловий будинок розташований на земельній ділянці площею 0,1300га , наданої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, про що зазначено в договорі купівлі-продажу житлового будинку. На зазначену земельну ділянку [PERSON] в 1995р. Прибузькою сільською радою було видано Державний акт на право приватної власності на землю серії МК № 2137. У зв'язку з відсутністю в Державному акті точної адреси розташування земельної ділянки, при укладені договору купівлі-продажу житлового будинку вказаний акт не було прийнято до уваги та земельну ділянку не було передано у власність нового власника. Для вирішення питання набуття права власності на дану земельну ділянку позивачка звернулася до відділу Держземагенства у Доманівському районі. При виготовлені технічної документації було виявлено, що спірна земельна ділянка має інший розмір і складає 0,1672 га , та їй присвоєно інший кадастровий номер. Розбіжності в ідентифікації земельної ділянки виникли по причині неправильних вимірів земельної ділянки при видачі Державного акту попередньому власнику. Кадастровий номер перший був визначений вручну, а інший був визначений за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру. Оскільки оформити нотаріально відчудження земельної ділянки неможливо, позивачка звернулася до суду з даним позовом. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю і просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про що свідчать поштові повідомлення про вручення судових повісток. Третя особа: представник відділу Держземагенства у Доманівському районі Юрчак І.М. в судовому засіданні позовні вимоги визнав і пояснив, що дійсно при зверненні [PERSON] до відділу Держземагенства з питання виготовлення технічної документації для набуття права власності на земельну ділянку, розташовану в [ADDRESS], були виявлені розбіжності в розмірі земельної ділянки. При видачі Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку на ім'я [PERSON], заміри проводилися без застосування геодезичних приладів. На час виготовлення технічної документації на теперішній час, шляхом здійснення замірів за допомогою сучасних геодезичних приладів було встановлено, що спірна земельна ділянки має інший розмір, який при попередньому визначенню був неправильно підрахований. Кадастровий номер даної земельної ділянки до 2013р. визначався вручну. З 01.01.2013р. визначення кадастрового номеру земельної ділянки здійснюється за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру. Таким чином при виготовленні технічної документації на дану земельну ділянку, програмне забезпечення видало інший кадастровий номер, за яким ця ділянки і значиться на даний час. Представники третьої особи: Прибузької сільської ради, Доманівського району Сторчак С.О. та сільський голова Матющенко В.В. позовні вимоги не визнали і пояснили, що оскільки на спірну земельну ділянку є Державний акт на право приватної власності на землю, виданий на попереднього власника, в якому розмір земельної ділянки зазначений 0,1300 га, то позивач може набути право власності на ту ж саму і в тому ж розміру земельну ділянку при купівлі-продажу житлового будинку. У зв'язку з тим, що позивач просить визнати право власності на більшу земельну ділянку, розміром 0,16 га, то в задоволені позову просять відмовити. Вислухавши пояснення сторін, свідків, допитаних в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Із матеріалів справи вбачається, що 16 травня 2012р. між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу житлового будинку, розташованого в [ADDRESS], на земельній ділянці площею 0,1300га, наданої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер 4822784000:10:030:0011. Даний договір був підписаний сторонами та посвідчений приватним нотаріусом Доманівського районного нотаріального округу Миколаївської області [PERSON] та внесений до реєстру за № 635. Згідно копії Державного акту на право приватної власності на землю, серії МК №2137, [PERSON], на підставі рішення виконавчого комітету Прибузької сільської ради народних депутатів від 19.07.93р. № 26 отримала у власність земельну ділянку площею 0,13 га, розташовану на території с.Прибужжя, Прибузької сільської ради народних депутатів. Землю передано для присадибної ділянки. Оскільки, в Державному акті не зазначено точну адресу розташування земельної ділянки, вказаний Державний акт не було прийнято нотаріусом до уваги і не вирішено питання про передачу земельної ділянки у власність новому власнику, що і стало приводом звернення позивача до суду для вирішення питання щодо переходу права власності на земельну ділянку.. [INFO] [PERSON] померла, про що свідчить копія свідоцтва про її смерть. Після її смерті спадкова справа, за інформацією нотаріальної контори, не відкривалася. Однак, відповідно до ст..1268 ч3 ЦК України спадкоємець [PERSON], який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким що прийняв спадщину. Постійне проживання [PERSON] із матір'ю [PERSON] до моменту її смерті, підтверджується довідками Доманівського районного сектору УДМС України в Миколаївській області, в яких зазначено, що дані особи були зареєстровані за однією адресою до часу смерті спадкодавці. Щодо переходу права власності на земельну ділянку , судом встановлено, що згідно ст..328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Статтею 377 ЦК України передбачено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника. Розмір та кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв'язку з переходом права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, є істотними умовами договору, який передбачає набуття права власності на ці об'єкти. Згідно ч 1 ст.120 ЗК України- у разі набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи яка набула право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Застосовуючи норми цивільного та земельного законодавства до спірних правовідносин, суд приходить до висновку, що з придбанням житлового будинку в [ADDRESS] позивачка має безспірне право на набуття права власності на земельну ділянку, на якій розташовані житловий будинок з господарськими спорудами і яка належала попередньому власнику. Однак, при визначенні площі спірної земельної ділянки у правовстановлюючому документі було допущена помилка. Представник позивача стверджує, що з моменту купівлі житлового будинку і до виготовлення нової технічної документації на землю , розмір та цільове призначення земельної ділянки ним не змінювалися. Дане ствердження представника позивача підтвердили в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] Так, свідок [PERSON], що мешкає в [ADDRESS], суду пояснила, що вона проживає по сусідству з позивачкою. ЇЇ земельна ділянка межує із земельною ділянкою [PERSON] З моменту купівлі [PERSON] житлового будинку, межі спірної земельної ділянки новим господарем не змінювалися. Новий господар не має можливості розширити свою земельну ділянку, так як межує з іншими власниками, які не дозволять це зробити. В довжину земельна ділянка теж не змінювалася. Нова огорожа господарем поставлена поряд із старою, не порушуючи нічиїх прав. Свідок стверджує, що Державний акт на право приватної власності на землю, виданий на ім'я свідка, теж містить розбіжності, у фактичному та зазначеному в акті, розмірі земельної ділянки. Свідок [PERSON], що мешкає в [ADDRESS], суду пояснила, що розмір земельної ділянки, на якій розташований житловий будинок з господарськими спорудами, який раніше належав [PERSON], а на даний час [PERSON] не змінився. З моменту купівлі-продажу житлового будинку, межі земельної ділянки залишилися попередніми. Аналізуючи письмові докази, судом встановлено, що відповідно до витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земель населених пунктів Прибузької сільської ради Доманівського району Миколаївської області площа земельної ділянки призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташована в [ADDRESS] складає 1672 м-2. Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку- площа земельної ділянки, розташованої в [ADDRESS], складає 0,1672 га. Земельна ділянка має обмеження у використанні, а саме: охоронна зона навколо об'єкта енергетичної системи площею 0,0161 га та водоохоронна зона, прибережні захисні смуги, площа, на яку поширюються дія обмеження 0,1672 га. Сільський голова Прибузької сільської ради Матющенко В.В. в своїх поясненнях не заперечував проти того, що розмір земельної ділянки, зазначений в Державному акті, визначений неточно і має розбіжності із фактичним розміром. Крім того, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, стороною не було надано жодних доказів, щодо самовільного захвату землі позивачем по справі або розширення меж земельної ділянки шляхом перенесення огорожі. Розбіжності, у визначені розміру спірної земельної ділянки, пояснюються представником відділу Держземагенства Юрчак І.М., як такі, що були здійснені по причині застосування різних приладів при вимірюванні, а також відсутністю геодезичних приладів на період видачі Державного акту. При попередньому власнику заміри здійснювали землевпорядником сільської ради в ручному режимі, а на теперішній час спеціалістами землевпорядної організації за допомогою геодезичних приладів. Вважає, що, на даний час площа земельної ділянки, зазначена в Державному земельному кадастрі про земельну ділянку співпадає з її фактичним розміром. За таких обставин, враховуючи досліджені судом письмові докази, надані сторонами, пояснення свідків та третіх осіб, беручи до уваги, що фактичний розмір земельної ділянки, з моменту виготовлення Державного акту на право приватної власності на землю і до теперішнього часу залишився незмінним, але має місце помилка в Державному акті на право приватної власності на землю в частині визначення площі спірної земельної ділянки, допущена по причинні неточних замірів, суд вважає можливим визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку розміром 0,1672 га, розташовану по [ADDRESS]. Різні кадастрові номери на одну й ту саму земельну ділянку, визначені у зв'язку з виготовленням технічної документації кожним власником в різний час, суд не вважає підставою для незадоволення позовних вимог. Беручи до уваги, що позивачем надано достатньо доказів на підтвердження своїх позовних вимог, суд вважає доцільним позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved