Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] третя особа: [PERSON] , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, в обґрунтування позовних вимог зазначивши наступне. Відповідач [PERSON] є батьком позивача [PERSON] , яка є повнолітньою і продовжує навчання у Харківському національному педагогічному університеті імені Г.С. Сковороди на першому курсі, денної форми навчання на платній основі. На даний час відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання повнолітньої доньки в період її навчання не надає. У зв`язку з чим [PERSON] змушена звернутися до суду з даним позовом та просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи стягнення з часу звернення до суду з даним позовом та до закінчення навчання, але не більше чим до досягнення, двадцяти трьох річного віку - 04.06.2025 року. Ухвалою суду від 11.11.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, сторонам встановлено строки для подання заяв по суті справи. 26.01.2021 року на адресу суду від представника відповідача [PERSON] - адвоката Тивоненка Д.Р. надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач визнає позов частково, зазначаючи, що на даний час на його утриманні перебуває його батько похилого віку (пенсіонер), який проживає разом з ним, крім того, у зв`язку із скороченням, він був змушений звільнитися з роботи та на даний час не працює, не перебуває на обліку у центрі зайнятості. Разом з тим, відповідач зазначив, що з нього вже стягуються аліменти на утримання його неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня подання заяви про видачу судового наказу з 04.11.2020 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач не ухиляється від сплати аліментів на повнолітню доньку, однак просить суд визначити їх розмір у 1/8 частину від доходу. Інших заяв по суті справи суду не подано. Позивач [PERSON] суду надала письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, відповідно до якої позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Тивоненко Д.Р. суду подав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, відповідно до якої позов визнає частково, з підстав, викладених у відзиві. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з`явилася, причину неявки суду не повідомила про час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку. На підставі ст. 247 ЦПК України, розглянув справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку. Відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 27.08.2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Орджонікідзевського районного управління юстиції м. Запоріжжя, актовий запис № 417 (а.с. 5). Позивач [PERSON] після досягнення повноліття продовжила навчання та на теперішній час, згідно з довідкою № 271/2020 від 16.09.2020 року, є студенткою 1-го курсу денної форми навчання факультету іноземної філології Харківського національного педагогічного університету імені Г.С. Сковороди за контрактом. Строк навчання у вказаному навчальному закладі встановлено з 15.09.2020 року по 30.06.2024 року (а.с. 8-9). Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно роз`яснень у пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених ст. 182 СК України, а саме: стану здоров`я та матеріального становища дитини; стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів; наявності у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Таким чином, однією із обов`язкових умов надання батьками утримання повнолітнім дочці чи сину є можливість надання дітям матеріальної допомоги, якої вони потребують саме у зв`язку з навчанням. Згідно з ч. 3 ст. 199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. Матеріальне становище повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, визначається з врахуванням вартості навчання, навчального обладнання, навчальних матеріалів, проїзду. З огляду на те, що [PERSON] після досягнення повноліття продовжує навчання і не має самостійного заробітку, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів є обґрунтованими. При визначені розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, суд враховує те, що відповідачем не було надано доказів, які б свідчили про неможливість надавати матеріальну допомогу повнолітній дочці, яка продовжує навчання і потребує такої допомоги. Разом з тим, суд враховує дані, надані відповідачем [PERSON] , а саме, ту обставину, що відповідач є працездатним, але на даний час не працює, проживає разом зі своїм батьком, який є особою похилого віку та перебуває на його утриманні, щодо стану його здоров`я суд вважає його задовільним, оскільки доказів про зворотне не надано. Також, судом враховується, що з відповідача на підставі судового наказу виданого Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя від 13.11.2020 на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання свого неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня подання заяви про видачу судового наказу з 04.11.2020 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 46). У зв`язку з викладеним, оцінивши докази, письмові матеріали справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів є законними та обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. На підставі вищевикладеного, виходячи з положень ч. 5 ст. 183 СК України в частині визначення розміру частки від доходу платника аліментів на одну дитину, а також, враховуючи те, що відповідач є особою працездатного віку, доказів неможливості надавати матеріальну допомогу суду надано не було, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на її утримання у розмірі 1/8 частини від всіх видів доходів (заробітку) щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до закінчення дитиною навчання, але не більше ніж до досягнення двадцяти трьох років. Відповідно до ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий у розмірі 840,80 гривень, визначеному за подання позову про стягнення аліментів, на час звернення до суду.

Outcome: partial