Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] у розмірі 1/6 частини з усіх його доходів на дитину, яка продовжує навчання. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що [PERSON] є спільним сином її та відповідача, на даний час навчається у Криворізькому гірничо - електромеханічному технікуму, денної форми навчання. Відповідач, працює, тому може надавати дитині матеріальну допомогу до закінчення ним навчання в навчальному закладі. Сторони до суду не з'явились, звернулись з заявами про розгляд справи в їх відсутності. Дослідивши матеріали справи, заслухавши позивачку, суд приходить до висновку, що позивач надав достатній обсяг доказів, які підтверджують позов та можливим їх задоволення в повному обсязі. Судом встановлено, третя особа [PERSON] є сином відповідача, чого останній не заперечує, і являється студентом Криворізькому гірничо - електромеханічному технікуму, ІІІ курсу, денної форми навчання, група 3В-11 1/9, що підтверджуються свідоцтвом про народження ( а.с.4), довідкою навчального закладу ( а.с.5) . Виходячи з цих підстав, позов [PERSON] ґрунтується на вимогах ст.ст.198 та 199 Сімейного кодексу України, згідно з якими батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дітей, які потребують матеріальної допомоги у зв'язку з їхнім навчанням. Як зазначено в рекомендаціях Пленуму Верховного Суду України викладених в постанові від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України» при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»- обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст. 99 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріалу допомогу. Так, згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини , які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог, на підставі доказів сторін та інших осіб , які беруть участь у справі. Суд погоджується з доводами позивача , оскільки вони узгоджуються з матеріалами справи , підтверджуються документально та не противоречать законодавству. Відповідно до ст. 182, 200 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей , непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. За таких обставин суд вважає, що відповідач має змогу надавати матеріальну допомогу своєму повнолітньому сину у розмірі 1/6 частини зі всіх доходів, до закінчення навчання, починаючи стягнення з моменту звернення з позовом до суду. Відповідно до ч.2 ст. 88 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial