Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що 05 березня 2013 року сторони уклали шлюб від якого у них [INFO], народився син [PERSON], який проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні. Відповідач, являючись батьком дитини, кошти на її утримання не надає, хоча працює і має постійний дохід. Виходячи з викладеного позивач просила суд, стягувати із відповідача на утримання дитини аліменти у твердій грошовій сумі 1000 (одна тисяча) гривень до досягнення дитиною повноліття, допустивши негайне виконання рішення суду в межах платежів за один місяць. В судовому засіданні позивач позовні вимоги змінила і посилаючись на викладені обставини просила стягнути аліменти в сумі 584 грн.. Судові витрати вважає, що зможе нести сама. Відповідач в судовому засіданні змінені позовні вимоги позивача в розмірі половини прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, визнав. Судові витрати просив покласти на позивача. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази по справі, судом встановлені наступні обставини справи і відповідні їм правовідносини. Так судом, згідно рішення Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 28 квітня 2015 року встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було вказаним рішенням, розірвано (а.с.5), Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 08.10.2013 року виконавчим комітетом Михальчанської сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області, судом встановлено, що у сторін [INFO], народився син [PERSON]. Згідно ст.51 Конституції України та у відповідності до положень ст.ст.180, 181 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Сторони, як встановлено судом, спільно не проживають, а дитина проживає з матір'ю. Таким чином відповідач, проживаючи окремо, зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття, нарівні із матір'ю дитини, що свідчить про необхідність задоволення позовної вимоги про стягнення з відповідача аліментів на утримання своєї дитини. Вирішуючи питання про розмір аліментів, що будуть стягуватись з відповідача, суд виходить з того, що згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вирішуючи вказані вимоги Закону, судом встановлено, що відповідач офіційно ніде не працює. Згідно частини 1 статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Інших дітей у відповідача немає. Законом України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2016 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років, з 1 січня в сумі 1167 грн., з 1 травня в сумі 1228 грн., з 1 грудня 1313 грн. Згідно ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до вимог ст.ст. 213, 215 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим, а за змістом має містити встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини. При встановленні фактів суд оцінює належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Виходячи з цього та зважаючи на те, що обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька і з урахуванням матеріального становища батьків суд знаходить, що таке, належне утримання можливе в розмірі який буде повністю забезпечувати встановлений Законом прожитковий мінімум дитини сторін. При цьому суд знаходить, що зазначений прожитковий мінімум не є межею як потреб дитини, за станом на сьогодні і до досягнення нею вісімнадцяти років, так і можливостей сторін по утриманню дитини, оскільки він має тенденцію, на законодавчому рівні, до збільшення. Виходячи з цього суд визначає розмір аліментів в твердій грошовій сумі і вважає, що половина прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, буде забезпечувати, нарівні із часткою матері, належне утримання дитини сторін і повністю забезпечувати її потреби, як сьогодні так і в найближчі роки, з урахуванням інтересів також і сторін. Суд, при цьому вважає, що в суді не знайшла свого підтвердження, стійка хвороба відповідача, наявність якої можна було б врахувати при визначенні розміру стягуваних аліментів на утримання дитини. Відповідач, згідно представленої ним виписки із медичної карти № 3562 (а.с.14) дійсно у 2012 році, до одруження і народження дитини, з діагнозом закрита тупа травма, розрив селезінки, оперативно лікувався 3 11.06.2012 р. по 25.06.2012 р., однак виписався в задовільному стані, без лікарського призначення медичних препаратів, що свідчить про повне виздоровлення. Будь-яких інших доказів своєї хвороби і необхідності покупки ліків, відповідач суду не представив, а тому його заперечення в цій частині суд оцінює критично. Аліменти на утримання дитини суд стягує з часу звернення позивача до суду, тобто з 09 лютого 2016 року, що відповідає положенням ст.191 СК України та згідно вимог п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, допускає негайне виконання судового рішення в цій частині в межах суми платежу за один місяць. Судові витрати суд, у відповідності до положень ст.88 ЦПК України, покладає на сторін порівну, у зв'язку з тим, що хоча позивач і погодилась нести такі витрати, але з нею проживає малолітня дитина сторін і позивач зверталась в суд для захисту інтересів цієї дитини, а тому справедливим буде розподіл судових витрат між сторонами порівно.

Outcome: approved