Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивований тим, що позивач з відповідачем з 07.09.2014 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований виконкомом Кунянської сільської ради Гайсинського району Вінницької області (актовий запис №23). Від цього шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , яка проживає з матір`ю. Між подружжям зникло відчуття любові, поваги, відсутнє взаєморозуміння, взаємопідтримка, спільні життєві інтереси. Позивач дійшла висновку, що збереження шлюбу суперечить її інтересам, що стало підставою для звернення до суду з цим позовом. Ухвалою суду від 26.10.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання позивач не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просить позовну заяву задовольнити в повному обсязі, шлюб розірвати, судовий розгляд проводити за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав, просив розгляд справи провести за його відсутності. На підставі п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України суд ухвалив провести розгляд справи за відсутності позивача та відповідача. Оскільки сторони в судове засідання не з`явилися фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося (ч.2 с.247 ЦПК України). Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, враховуючи зміст заяв позивача та відповідача суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, врегульовані нормами\~СК України\~щодо припинення шлюбу. Відповідно до ч. 2\~ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч. 3\~ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2\~ст.\~112\~СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 07.09.2014 року [PERSON] \~та\~ [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Виконкомом Кунянської сільської ради Гайсинського району Вінницької області, про що 07.09.2014 року складено відповідний актовий запис №23 (а.с.6). Від цього шлюбу сторони мають дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 15.10.2015 року (а.с.5). Згідно п. 10 Постанови пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України (254к/96-ВР) охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін. В ході дослідження позовної заяви та доданих до неї матеріалів судом, відповідно до ч. 1 ст. 112 СК України, з`ясовано фактичні взаємини подружжя, а також те, що подана до суду позовна заява відповідає дійсній волі позивача та відповідача їх бажання розірвати шлюб є істинним та добровільним. Досліджуючи вказані обставини, суд зважає на те, що примирення між подружжям неможливе, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та відповідача, тому приходить до висновку про задоволення позову. Відповідно до\~ч.1\~ст.142\~ЦПК України\~у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи викладене, зважаючи на визнання відповідачем позову, позивачу слід повернути з Державного бюджету 50% судового збору, сплаченого нею при поданні позову. Решту судового збору (50%) слід стягнути з відповідача на її користь. На підставі викладеного,

Outcome: approved