Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом посилаючись на те, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем, який 16 березня 2000 року розірвано. Від шлюбу у них 30 грудня 1998 року народився син [PERSON], який з власних міркувань змінив прізвище на [PERSON]. На теперішній час син навчається на першому курсі денного відділення медичного факультету Сумського державного університету на контрактній основі. Навчання сина вимагає значних витрат, тому що сплата на рік складає близько 17 400,00 грн. та проживання в гуртожитку близько 3 500,00 грн. на рік. Її доходів не вистачає на утримання сина, оскільки її заробітна плата складає 3 200,00 грн. на місяць. Син не отримує стипендію, оскільки вчиться за контрактом. Тому її заробітної плати не вистачає матеріально забезпечити сина та надати йому змогу повноцінно навчатись, оскільки ціни на сьогоднішній день дуже високі, а тому це не дає можливості купувати необхідні для навчання речі, а саме книжки, спортивний одяг, взуття та таке інше. У зв'язку з вищенаведеним син потребує матеріальної допомоги. Відповідач має змогу надавати матеріальну допомогу на утримання сина, оскільки він працює та аліменти на утримання інших осіб не сплачує. В добровільному порядку надавати допомогу відмовляється. Просить стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 26 січня 2017 року і до закінчення сином навчання. У судове засідання позивач не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином та своєчасно. Судом ухвалено про розгляд справи без участі позивача. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, суду пояснив, що він дійсно є батьком [PERSON]. Вважає, що позивач не є належним позивачем по справі, оскільки син є повнолітнім та разом з нею не проживає. Також, з розміром аліментів, що просить стягнути позивач не згоден за таких підстав. По - перше, він є інвалідом 3 групи та перебуває на диспансерному обліку та наглядається у кардіолога з діагнозом - гіпертонія 1 ступеню та ендокринолога з діагнозом цукровий діабет. Стан його здоров»я погіршується та він потребує періодичного лікування. По друге, за станом здоров»я, він 05 липня 2016 року був переведений з ПАТ «ІНГЗК» підсобним робітником до цеху підготовки виробництва дільниця реабілітації інвалідів ПАТ «ІНГЗК». Разом його місячний дохід з урахуванням пенсії складає 3 737,24 грн. По-третє, на його утриманні перебуває його непрацездатна мати [PERSON], [INFO], скільки його батько помер. Мати є пенсіонеркою, хворою людиною похилого віку, інвалідом 3 групи та потребує постійного стороннього догляду. Її дохід складає 1 430,92 грн. Цих коштів не вистачає, щоб утримувати житло та купувати ліки. Він як син за можливістю надає матері матеріальну допомогу у розмірі 400-500 грн. По - четверте, у нього створена нова сім»я з гр. [PERSON], з якою вони мешкають у його власній квартирі [ADDRESS]. У зв'язку із зростом комунальних послуг та інших його витрат у нього залишається лише 287,24 грн. для існування. Тому зазначає, що аліменти на утримання повнолітнього сина він може сплачувати лише в твердій грошовій сумі у розмірі 250,00 грн., щомісяця. Тому не заперечує проти стягнення з нього аліментів в твердій грошовій сумі у розмірі 250,00 грн., щомісяця на користь сина. У задоволенні позовних вимог про стягнення з нього 1/4 частки всіх видів його заробітку на користь позивача просить відмовити. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином та своєчасно, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує. Судом ухвалено про розгляд справи без його участі. Вислухав сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини. 30 грудня 1998 року народився [PERSON], батьками якого є сторони, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-КИ №018180 від 09 лютого 1999 року (а.с.3). Як вбачається зі свідоцтва про зміну імені серії І-КИ №013705 від 24 березня 2015 року [PERSON] змінив прізвище на «Осіпов» (а.с.10). [PERSON] є студентом першого курсу медичного факультету СумДУ, денної форми навчання. Навчається за контрактною основою. Термін навчання з 01 вересня 2016 року по 30 червня 2022 року (а.с.11, 20) Позивач працює у КЗ «Криворізька міська лікарня №17» ДОР» та займає посаду медичної сестри-буфетчиці (а.с.19). Відповідно до пенсійного посвідчення серії ААЗ №710561 від 05 листопада 2013 року та довідки МСЕК серії №690916 відповідач є інвалідом 3 групи (а.с.38,39). Згідно з трудовою книжкою відповідач з 05 липня 2016 року був переведений з ПАТ «ІНГЗК» підсобним робітником до цеху підготовки виробництва дільниця реабілітації інвалідів ПАТ «ІНГЗК» де працює по теперішній час та відповідно отримує заробітну плату (а.с.68-69,73). Як вбачається із виписки із медичної карти, виписки із історії хвороби, епікризів відповідач хворіє, потребує періодичного лікування та витрачає кошти на придбання ліків (а.с.44-51, 52-59, 60, 61-67, 70-72, 115-117, 118-123). У відповідача є мати [PERSON], [INFO], яка є пенсіонеркою, отримує пенсійні виплати та хворіє рядом захворювань (а.с.74, 76-77,78). Відповідач перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 30 березня 2012 року (а.с.79). Відповідач володіє на праві приватної власності квартирою №25 будинку №18 по вул. 50-річчя Жовтня в м. Кривому Розі Дніпропетровської області та сплачує за неї комунальні послуги (а.с.81,106-108). Викладеним обставинам відповідають правовідносини, які витікають з обовязку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги. Відповідно до статті 198 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Статтею 48 Конституції України гарантовано, що кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім'ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло. Відповідно до роз'яснень викладених в п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3 обов'язок батьків утримувати повнолітню дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Нормами ч.1 ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Зокрема, відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що повнолітній син сторін [PERSON], [INFO] є повнолітнім, продовжує навчання та потребує допомоги відповідача на період навчання. Враховуючи сімейний та майновий стан сторін, а саме: позивача, яка працює, однак її заробітної плати не вистачає на повноцінне забезпечення навчання повнолітнього сина, відповідача, який є інвалідом 3 групи, однак також і працює та отримує заробітну плату та пенсійні виплати, має матір пенсіонера, у добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина не надавав, стан третьої особи, який навчається за контрактом та не отримує стипендію, не має можливості працювати у звязку із навчанням, має потребу в коштах на оплату навчання, проживання, харчування, одяг та взуття, на придбання необхідних матеріалів на навчання, канцелярського приладдя суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню у розмірі 1/6 частини всіх видів доходів з відповідача щомісяця, на період навчання дитини але не більше, як до досягнення нею 23 років до 30 грудня 2021 року. Суд не приймає до уваги доводи відповідача, що [PERSON] є неналежним позивачем, оскільки відповідно до ч.3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом має не тільки дочка чи син, які продовжують навчання, а і той з батьків, з ким проживає дитина, яка продовжує навчання. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] зареєстрований у гуртожитку за адресою: вул. Санаторна буд.31/4 в м. Суми у зв'язку із навчанням. Таким чином, скориставшись своїм правом, передбаченим вищезазначеною нормою закону, позивачка і звернулася до суду з позовом. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 640,00 грн. На підставі ст.ст. 199-200 СК України,

Outcome: partial