Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Вказала, що 22 жовтня 2011 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON]. Від спільного проживання народився син [PERSON], [INFO]. Позивач просить суд шлюб розірвати, посилаючись на те, що вони з відповідачем не зійшлися характерами, через що в сім'ї часто виникали суперечки та непорозуміння. Позивач вважає, що сім'я їхня розпалася остаточно і збережена бути не може, миритися не бажає. Добровільно вирішити це питання неможливо, тому позивач вимушена звернутися до суду і просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON]. Після розірвання шлюбу просила суд змінити її прізвище на дошлюбне - «[PERSON]». 04.01.2017 позивач [PERSON] надала суду письмову заяву, в якій просила справу розглянути без її участі. Позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився. Про дату, час та місце судового розгляду справи був повідомлений у порядку, встановленому ст.74 ЦПК України - судовою повісткою, направленою рекомендованим повідомленням за зареєстрованим місцем його проживання. Про причини неявки суд не повідомив, заперечень суду не надав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Із свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER], виданого 22 жовтня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ямпільського районного управління юстиції Вінницької області, встановлено, що 22 жовтня 2011 року між сторонами було зареєстровано шлюб. Від спільного проживання народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження, серія [NUMBER], виданого 25 вересня 2012 року виконкомом Слободо-Шаргородської сільської ради Шаргородського району Вінницької області. Із акту обстеження (вих.№38 від 28.11.2016) встановлено, що проведено обстеження умов проживання [PERSON] [PERSON] проживає разом з чотирьохрічним сином [PERSON]. Також судом встановлено, що сторони сімейних стосунків не підтримують. Мір до примирення ніхто із сторін не приймав. Не бажають подальшого спільного життя. Оцінюючи усі докази, суд вважає встановленим, що поновлення сімейних відносин та збереження сім'ї стали неможливими, подальше спільне життя подружжя суперечить їхнім інтересам та інтересам їхньої дитини, сторони не мають наміру підтримувати сімейні стосунки, що має істотне значення, а тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як вбачається із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 22 жовтня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ямпільського районного управління юстиції Вінницької області, позивач [PERSON] після державної реєстрації шлюбу своє прізвище «[PERSON]» змінила на прізвище «[PERSON]-[PERSON]». Під час звернення з позовною заявою про розірвання шлюбу позивач [PERSON] заявила вимогу про зміну прізвища на дошлюбне «[PERSON]». Враховуючи дані обставини суд вважає змінити позивачеві [PERSON] прізвище «[PERSON]-[PERSON]» на дошлюбне «[PERSON]». Оскільки позовні вимоги позивача [PERSON] задоволені, тому в порядку ст.88 ЦПК України позивач має право на відшкодування їй відповідачем, понесених нею і документально підтверджених судових витрат у розмірі, встановленому ст.4 ч.2 п.1 п.п.1 ЗУ «Про судовий збір» на момент подання позову, тобто, у сумі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) гривня 20 копійок. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами врегульовані ст.ст.4,110,112,113 Сімейного Кодексу України.

Outcome: approved