Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовані тим, що 14.10.2000 року позивач уклала шлюб з відповідачем, про що посадовою особою виконкому Дяківської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області зроблено актовий запис за №15. Від шлюбу у них народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO]. З середини 2017 року вони припинили шлюбні відносини, а в січні 2018 року після чергової сварки позивач разом з дітьми переїхала проживати до будинку своїх батьків. Вважає, що їхній шлюб має формальний характер, просить суд такий розірвати та стягнути з відповідача на її користь судові витрати на суму 704,80 грн. судового збору. Сторони будучи повідомленими про день, час та місце проведення підготовчого судового засідання належним чином, в підготовче судове засідання не зявилися. Позивач [PERSON] подала до суду письмову заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у її відсутність. Відповідач [PERSON] надіслав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність та визнання позову в повному обсязі. Відповідно до ч. 3\~ст. 200 ЦПК України\~за результатами підготовчого судового провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідач позовні вимоги визнав повністю, що не суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому в порядку ст.206 ЦПК України визнання ним позову прийнято судом. Дослідивши матеріали справи, беручи до уваги визнання позову відповідачем, суд вважає за можливе у підготовчому судовому засіданні ухвалити рішення про задоволення позовних вимог з огляду на наступне. В судовому засіданні належними доказами достовірно встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 14.10.2000 року у виконкомі Дяківської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області за актовим записом №15. Від шлюбу у сторін народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу стали різні погляди на життя, сварки та непорозуміння. З середини 2017 року сторони припинили шлюбно-сімейні відносини та з січня 2018 року проживають окремо. Позивач бажає розірвати шлюб. Відповідач на розірвання шлюбу згідний. Суд констатує, що правовідносини, яким відповідають встановлені фактичні обставини, врегульовані нормами\~Сімейного кодексу України. Відповідно до вимог ст.112 СК України\~ суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розлучення, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя сторін. У відповідності до ст.51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносини, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч.3, 4 ст.56 СК України). Зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, взявши до уваги наявність у сторін неповнолітніх дітей та обставини життя подружжя, з врахуванням того, що подальше збереження шлюбу між сторонами є недоцільним, оскільки у період з часу звернення позивача до суду та до розгляду справи у суді наміри позивача розірвати шлюб не змінилися, суд встановив справжнє прагнення позивача до розірвання шлюбу, відповідач також бажає розірвати шлюб, а відтак суд приходить до переконання, що розірвання шлюбу не суперечить інтересам сторін і їхніх неповнолітніх дітей, після цього не будуть порушені їх особисті та майнові права, у звязку із чим позовні вимоги підлягають задоволенню. Статтею 113 СК України\~встановлено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач бажає залишити своє шлюбне прізвище після розірвання шлюбу, а тому, суд прийшов до переконання, що необхідно залишити її шлюбне прізвище «Товт». Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З матеріалів справи вбачається, що позивач сплатила 704,80 грн. судового збору, а відтак, з урахуванням вищенаведеного понесені позивачем судові витрати підлягають стягненню з відповідача. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved