Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON], третя особа Саксаганський районний відділ у м. Кривому Розі Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, про визнання особи такою, що втратила право користуванням житловим приміщенням. Позов обґрунтувала тим, що 11.07.2013 вона отримала ордер на житлове приміщення в гуртожитку № 22 на право зайняття житлового приміщення № 75 будинку № 6 по вулиці Кустонайській в м. Кривому Розі. З відповідачем по справі вона перебувала у шлюбу з 21.04.2007 по 26.03.2013. На прохання відповідача вона дала згоду на його реєстрацію у вищевказаному житловому приміщенні. У січні 2015 року відповідач виїхав до Російської Федерації на постійне місце проживання, але точна адреса його проживання їй не відома. З січня 2015 року і по сьогоднішній день відповідач не мешкає у вищевказаній квартирі, його речі відсутні, фактичне місце мешкання є невідомим. Позивач змушена сплачувати комунальні платежі, які нараховуються також і на відповідача та якими він не користується і не сплачує. Відповідач є зареєстрованими в цій квартирі, чим чинить перешкоди позивачу у здійсненні свого законного права як наймача квартири на вільне користування, володіння та розпорядження. Представником позивача подано заяву про розгляд справи за її відсутності та позивача особисто. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчать наявні в матеріалах справи поштові повідомлення про виклик. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надсилав. Про причину неявки суд не повідомив. Позивач не заперечувала проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, у звязку з чим суд на підставі ст. 224 ЦПК України, вважає за можливе вирішити справу без відповідача за наявними у справі доказами, ухваливши заочне рішення. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, про задоволення позовних вимог з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що шлюб між позивачем та відповідачем розірвано 26.03.2013 на підставі рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області, що підтверджується штампом в паспорті позивача на сторінці 10 (а.с. 7, зворотній бік). Згідно до ордеру на житлове приміщення в гуртожитку № 22 виданого виконавчим комітетом Саксаганської районної у місті ради від 11.07.2013, [PERSON] надано право на зайняття нею та членами її сімї [PERSON] та [PERSON], житлового приміщення № 75 будинку № 6 по вулиці Кустанайській в м. Кривому Розі (а.с. 4). Згідно довідки № 44 від 03.08.2015 Криворізької обєднаної міської довідково-інформаційної служби «Новаком» у вказаній квартирі зареєстровані позивач [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], та відповідач [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Однак, на сьогоднішній день відповідач за вказаною адресою не проживає, його речей в квартирі немає. Факт не проживання відповідача у спірній квартирі підтверджується Актом мешканців будинку №6 по вул. Кустанайській в м. Кривому Розі від 03.08.2015, засвідченого печаткою ТОВ «Житлосервіс-КР», відповідно до якого відповідач з січня 2015 року в квартирі № 75 вказаного будинку не мешкає (а.с. 6). Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК Української РСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до статті 72 ЖК Української РСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі остаточного рішення суду про позбавлення особи права користування житловим приміщенням. З наведеного вище вбачається, що відповідач перешкоджають позивачу вільно користуватися, володіти та розпоряджатися своєю власністю. Суд приходить до висновку, що доводи позивача обґрунтовані і є такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки відповідач більше ніж півроку у спірній квартирі не поживає та фактом реєстрації чинять перешкоди позивачу в здійсненні його права користування на вищевказану квартиру . Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати. Згідно викладеного, ст. ст. 319 ЦК України та

Outcome: approved