Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на дитину та на утримання дружини, в обґрунтування якого вказала, що з 13.07.2018 вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, в якому [INFO] народилася донька [PERSON] , яка проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Проживаючи однією сім`єю з відповідачем, останній не систематично, за своїм бажанням надавав матеріальну допомогу на утримання дитини, що ставить її у скрутне матеріальне становище. Вона не працює, отримує грошове забезпечення по догляду за дитиною в щомісячному розмірі 860 грн, інших доходів не має. На теперішній час вона не має наміру розлучатися з відповідачем, оскільки вважає, що є можливість зберегти повноцінну сім`ю. Однак, вона дуже потребує матеріальної підтримки на утримання дитини та на своє утримання. Відповідач на диспансерних обліках не перебуває, працює у ПрАТ «Красноармійський динасовий завод» електрослюсарем, інших утриманців не має, добровільно матеріальної допомоги не надає. Тому позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на свою користь у розмірі 1/4 частки доходів відповідача на утримання доньки до її повноліття щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та аліменти на свою користь і своє утримання у розмірі 1/4 частки доходів відповідача до досягнення донькою трьох років. За ухвалою судді від 26.07.2019 у справі відкрито загальне позовне провадження. Відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, згідно якого він визнав позов частково з наступних підстав. У разі задоволення позову розмір відрахувань з його заробітку, який складає 5571,41 грн, буде становитиме 1/2 частину доходу, що у грошовому виразі з урахуванням сплати податку та єдиного соціального внеску, буде складати менше половини заробітку. Крім того, він періодично проходить лікування наслідків вогнепального поранення, отриманого під час виконання обов`язків військової служби, в останнє проходив лікування з 26.03.2019 по 15.04.2019. Призначена йому третя група інвалідності за рішенням обласної МСЕК від 18.07.2018 не була підтверджена. Таким чином на час розгляду справи пенсію не отримує. Оскільки прожитковий мінімум на дитину віком до 6 років становить 1699 грн, а 50% від цієї суми відповідно становить 849,50 грн, відповідач просить суд стягнути з нього аліменти на користь позивача у розмірі 1/5 частки його доходів на утримання доньки до її повноліття щомісячно, відмовивши в задоволення позовних вимог про стягнення аліментів на утримання позивача. Позивач надала до суду відповідь на відзив, згідно якого вказала, що зазначені відповідачем обставини щодо необхідності проходження періодичного лікування наслідків вогнепального поранення, отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби, не узгоджуються із закріпленими нормами Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». З копій епікризів, наданих відповідачем, вбачається, що йому рекомендоване лікування: фізіо-функціональна терапія, ЛФК, масаж; санаторно-курортне лікування та подібне. Її грошове забезпечення в розмірі 860 грн є єдиним матеріальним доходом, в той час як витрати на дитину щомісячно складають не менш ніж 2000 грн із розрахунку придбання памперсів, харчової суміші та відповідного одягу. Оскільки у зв`язку з доглядом за дитиною до досягнення нею трьох років вона не працює, доходи в неї відсутні, вважає, що також має право на матеріальну допомогу на своє утримання з боку відповідача. Крім того, позивач після наведених заяв по суті справи надала до суду заяву про зміну позовних вимог, згідно якої вона вказала, що просить суд стягнути з відповідача аліменти на свою користь у розмірі 1/4 частки доходів відповідача на утримання доньки до її повноліття щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та аліменти на свою користь і своє утримання у розмірі 1/5 частки доходів відповідача до досягнення донькою трьох років. Сторони до суду не з`явилися, про час і місце розгляду справи сповіщені належним чином, письмово повідомили суд про проведення підготовчого засідання у їх відсутність. При цьому позивач [PERSON] вказала, що вона не заперечує проти ухвалення рішення у підготовчому засіданні; відповідач [PERSON] - що він визнає змінені позовні вимоги у повному обсязі та не заперечує проти розгляду справу у підготовчому засіданні. З огляду на ч.3 ст.200 ЦПК України, беручи до уваги визнання позову позивачем, суд вважає за необхідне ухвалити рішення у підготовчому засіданні. Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони з 13 липня 2018 року перебувають у зареєстрованому шлюбі і є батьками [PERSON] , [INFO] , яка мешкає разом з матір`ю - позивачем у справі. Зазначені факти встановлено на підставі свідоцтв про шлюб, про народження дитини, довідки виконавчого комітету Мирноградської міської ради від 21.06.2019, акту координаційного комітету органів самоорганізації населення міста Мирноград від 20.06.2019 про місце мешкання позивача та її склад сім`ї (а.с.12, 13, 14, 15). Відповідач [PERSON] з 20.04.2017 був особою з інвалідністю третьої групи, з 29.01.2018 працює електрослюсарем (слюсарем) черговим та з ремонту устаткування Приватного акціонерного товариства «КДЗ», його середньомісячний дохід становить 5571,41 грн, про що свідчать посвідчення серії [NUMBER] , видане Управлінням соціального захисті населення Мирноградської міської ради та довідка з місця роботи від 09.08.2019. Відповідно до довідки Обласної медико-соціальної експертної комісії № 1 за результатами огляду від 18.07.2019 [PERSON] не визнаний інвалідом. Відповідно до довідки Мирноградського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 04.07.2019 аліментних стягнень з доходу відповідача у примусовому порядку не проводиться (а.с.17). Позивач [PERSON] за період з 4 кварталу 2018 року по 1 квартал 2019 року отримала дохід у загальній сумі 4898,54 грн, що підтверджується довідкою Головного управління ДФС у Донецькій області від 27.06.2019 (а.с.16). Відповідно за ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Одним із засобів виконання батьками зобов`язань по утриманню дітей є виплата аліментів, стягнутих за рішенням суду. Відповідно до ч.2 ст.91 СК України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до ч.ч.2-4 ст.84 СК України. Згідно за ст.84 СК України мати дитини має право на своє утримання від батька дитини, якщо дитина проживає з нею, до досягнення дитиною трьох років незалежно від свого матеріального положення. Враховуючи вищевикладене, а саме те, що відповідач є працездатним, являється батьком [PERSON] , [INFO] , яка знаходиться на утриманні позивача, що не працює через догляд малолітньої дитини до трьох років, інших осіб, яких він зобов`язаний утримувати, не встановлено, суд вважає, що він, як зобов`язальна особа, може надавати матеріальну допомогу позивачці як на утримання своєї доньки у розмірі 1/4 частки свого доходу до досягнення дитиною повноліття, так і на утримання дружини до досягнення трирічного віку дитиною у розмірі 1/5 частки його доходу, які відповідачем не оспорюваються та які в сумі не перевищують 50 % його доходу, тобто максимального розміру аліментів, встановленого ч.3 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження». Враховуючи, що позивач в силу п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» при зверненні до суду з цим позовом звільнена від сплати судового збору, а відповідачем визнано позов на стадії підготовчого провадження, то згідно із ч.1 ст.142 ЦПК України з відповідача необхідно стягненню у дохід держави 50 відсотків судового збору, які підлягають сплаті при поданні позову, що становить 384,20 грн. На підставі ст.ст.84, 91, 180-183 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 12, 13, 76, 141, 142, 200, 259, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

Outcome: approved