Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить визначити їй додатковий строк у три місяці для подання заяви про прийняття спадщини після [PERSON] , яка померла [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки. 05.11.2008 [PERSON] склала заповіт на користь позивачки, яким заповіла їй земельну ділянку. Крім неї інших відомих спадкоємців померлої за законом чи заповітом не має. Про наявність заповіту вона дізналась 18.02.2016 від приватного нотаріуса Фіщина В.В. З 05.04.2016 по 05.11.2020 вона знаходилась у Російській Федерації, де працювала за контрактом, і фізично не мала можливості прийняти заходів до оформлення спадщини, в тому числі і подати заяву про прийняття спадщини. При зверненні до державного нотаріуса Приморської ДНК Подольською І.М. з заявою про прийняття спадщини, їй було відмовлено у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини. В судове засідання сторони не з`явилися, надіслали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позивач на задоволенні позовних вимог наполягає у повному обсязі (а.с.23); представник відповідача та представник третьої особи заперечень проти позову не мають (а.с.22,24). Відповідно до ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206\~ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову в підготовчому судовому засіданні. Тому суд може розглянути справу без участі сторін, і на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювати фіксацію судового процесу звукозаписувальними технічними засобами. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно з свідоцтвом про смерть, яке видано 08 лютого 2013 року Партизанською сільською радою Приморського району Запорізької області, [PERSON] померла [INFO] в с. Партизани Приморського району Запорізької області, про що складено відповідний актовий запис № 06 (а.с.7). У довідці Партизанської сільської ради Приморського району Запорізької області від 24.03.2016 наданої [PERSON] вказано, що [PERSON] , 1951 року народження була зареєстрована і проживала за адресою: [ADDRESS] з 1996 року по день її смерті [INFO] (а.с.10). 05 листопада 2008 року приватним нотаріусом Приморського районного нотаріального округу Запорізької області Фіщиним В.В. було посвідчено заповіт [PERSON] , яка народилася [INFO] в с. Партизани Приморського району Запорізької області (ІПН [NUMBER] ), що проживає за адресою: Запорізька область, Приморський район, с. Партизани, яким зробила таке заповідальне розпорядження на випадок своєї смерті: земельну ділянку площею 2,00 га в межах згідно з планом, для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 2324884600:01:042:0004, яка розташована на території Партизанської сільської ради Приморського району Запорізької області, що належить їй на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЗП № 136593, виданого Приморською райдержадміністрацією та Приморським районним відділом земельних ресурсів 06 березня 2006 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010687800046, заповіла [PERSON] , яка народилася в с. Партизани Приморського району Запорізької області [INFO] (а.с.11). Даний заповіт зареєстровано в Спадкову реєстрі за №45766589, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с.12). 06 березня 2006 року [PERSON] на підставі розпорядження голови Приморської районної державної адміністрації від 29.04.2005 № 302 отримала Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЗП №136593 площею 2.00 га, розташовану на території Партизанської сільської ради Приморського району Запорізької області, для ведення особистого селянського господарства. Вказаний Державний акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010687800046 (а.с.13). 10.11.2020 [PERSON] звернулась до відділу у Приморському районі ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області з заявою про надання інформації у чий власності перебуває належна померлій [INFO] [PERSON] земельна ділянка (а.с.15). Про що отримала відповідь, що у зв`язку з передачею повноважень по здійсненню державної реєстрації прав на земельні ділянки з 01.01.2013 органам Міністерства юстиції, надання витягів з Державного реєстру речових прав на земельну ділянку до повноважень відділу не входить (а.с.14). Згідно з довідкою керівника ПСП «ЛАН» Онішко О.В., станом на 30.11.2020 в користуванні на умовах оренди ПСП «ЛАН» знаходиться земельна ділянка сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва належна померлій 07.02.2013 [PERSON] розміром 2.00 га, кадастровий номер 2324884600:01:042:0004, за державним актом ЗП № 136593, виданим Приморською райдержадміністрацією 06.03.2006 та зареєстрованим Приморським районним відділом земельних ресурсів в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010687800046, яка розташована на території Партизанської сільської ради Приморського району Запорізької області, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства (а.с.16). Згідно з довідкою ТОВ «Євросеть» [PERSON] , [INFO] дійсно в період з 05 квітня 2016 року по 05 листопада 2020 року працювала за контрактом № 131 від 05.04.2016 у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Євросеть-Ритейл» (а.с.17). Постановою державного нотаріуса Приморської державної нотаріальної контори Запорізької області Подольської І.М. від 01 квітня 2016 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , 1951 року народження, яка померла [INFO] у зв`язку з пропущенням терміну для прийняття спадщини (а.с.18). За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Згідно з частиною третьою статті 1272\~ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272\~ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Відповідно до положень статті 63\~Закону України\~«Про нотаріат» в редакції, яка діяла на момент відкриття спадщини, нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена\~\~ на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій,\~\~також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі. Згідно з пунктами 7, 209, 188, 214 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства\~юстиції України\~від 3\~березня 2004\~року №\~20/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 283/8882 (чинних на час виникнення спірних правовідносин), довідки про заповіти (про наявність заповіту, його зміст та ін.) видаються особам, щодо яких було складено заповіт, а також органам, переліченим в абзаці третьому пункту 7, та спадкоємцям за законом тільки після смерті заповідача за умови подання свідоцтва про його смерть. При підготовці до видачі свідоцтва про право на спадщину за законом або заповітом нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність спадкової справи, спадкового договору, заповіту. Нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом шляхом витребування відповідних доказів перевіряє: факт смерті спадкодавця, наявність заповіту, наявність та чинність спадкового договору, час і місце відкриття спадщини, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво; перевіряє коло осіб, які мають право на обов`язкову частку в спадщині. Нотаріус, який одержав від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язаний повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких йому відоме. Нотаріус може також зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі. Отже, Закон пов`язує виникнення у нотаріуса або особи, уповноваженої на вчинення нотаріальних дій, обов`язку здійснювати дії щодо сповіщення спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме, з моментом заведення спадкової справи, чому передує звернення спадкоємця із заявою про прийняття спадщини. Аналогічний правовий висновок висловлений Верховним Судом у постанові від 26 червня 2019 року № 61-38298св18. Судом встановлено, що позивачкою [PERSON] пропущено строк на прийняття спадщини після смерті [PERSON] , з поважних причин, так як про існування заповіту вона дізналася 18.02.2016, а з 05.04.2016 по 05.11.2020 знаходилась у Російській Федерації, де працювала за контрактом. Позивач навела поважні причини пропуску строку звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини в установлений законом строк. Такі обставини позбавляють її можливості оформити свої спадкові права. В інший спосіб, крім як звернутися з позовом до суду про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, захистити своє порушене право вона не може. Враховуючи викладене суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, їй необхідно встановити додатковий строк для подання заяви для прийняття спадщини, та визнати причину пропуску встановленого законом строку для подачі заяви про прийняття спадщини поважною.

Outcome: approved