Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в обґрунтування якого вказала, що з 14 травня 2016 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Рішенням Варвинського районного суду Чернігівської області від 26 жовтня 2017 року даний шлюб розірвано. Сторони проживають окремо, дитина зі згоди відповідача проживає разом з позивачем. Весь цей час відповідач життям доньки не цікавився, не виявляв бажання спілкуватися з дитиною та приймати участь у її вихованні, навчанні та утриманні. Відповідач не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно доньки [PERSON] . У зв`язку з вищевикладеним позивач просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] у судове засідання не з`явилися, просили проводити розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримали у повному обсязі, про що подали відповідні заяви. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час слухання справи був повідомлений належним чином. На адресу суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає, не заперечує щодо позбавлення батьківських прав. Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору служби у справах дітей Пирятинської районної державної адміністрації у судово засідання не з`явилася, просила справу слухати у її відсутність, проти задоволення позову не заперечує, про що надала відповідну заяву. Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору служби у справах дітей Варвинської районної державної адміністрації у судово засідання не з`явилася, просила справу слухати у її відсутність, проти задоволення позову не заперечує, про що надала відповідну заяву. Відповідно до ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Згідно довідки відділу державної реєстрації виконавчого комітету Пирятинської міської ради Полтавської області № 3035/02-33 від 29.05.2019 місцем реєстрації [PERSON] є [ADDRESS] . Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Статтями 12, 81 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з огляду на наступне. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Судом установлено, що [PERSON] та [PERSON] з 14 травня 2016 року до 26 жовтня 2017 року перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с. 15-16). Від даного шлюбу у них народилася донька [PERSON] , [INFO] про що свідчить копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 13 вересня 2016 року (а.с. 6). У наслідок реєстрації шлюбу з [PERSON] [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] (а.с. 73). [PERSON] звернулася із заявою до виконавчого комітету Гнідинцівської сільської ради Варвинського району Чернігівської області про надання висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , батька її малолітньої дочки, [PERSON] , рішенням якої від 20.06.2019 № 40 було вирішено надати [PERSON] висновк до суду про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до його малолітньої дочки [PERSON] , у зв`язку з тим, що батько ухиляється від виконання батьківських обов`язків (а.с. 11). [PERSON] проживає та перебуває на утриманні своєї матері [PERSON] . Згідно довідки про склад сім`ї № 3-18/762 вданої 09.12.2019 Гнідинцівською сільською радою Варвинського району Чернігівської області станом на 01.12.2019 до складу сім`ї [PERSON] входять: дочка [PERSON] , [INFO] , чоловів [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] (а.с. 72). Відповідач [PERSON] не заперечує проти позбавлення його батьківських прав щодо малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , що підтверджується його заявою від 17 квітня 2019 року, зареєстрованою у реєстрі за № 531 та посвідченою приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лавриненко О.І. (а.с. 12). На підставі ухвали Пирятинського районного суду Полтавської області від 28 жовтня 2019 року службі у справах дітей Пирятинської районної державної адміністрації зобов`язано надати письмовий висновок стосовно предмета спору. Проте працівниками служби у справах дітей не мали можливості обстежити умови проживання відповідача [PERSON] , оскільки будинок був зачинений, зі слів сусідів громадянин [PERSON] за даною адресою не проживає, що підтверджується актом обстеження житлово - побутових умов від 06.11.2019 ( а.с. 79) Після встановлення вказаних обставин, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Згідно ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Відповідно до вимог ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. У відповідності з п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України батьки дитини, чи один з них, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він, вона ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками (абз. 2 п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007р. № 3 зі змінами). З наведених вище норм права вбачається, що позбавлення батьківських прав повинно бути результатом свідомої поведінки батьків. Відповідно до Принципу 6, закріпленого в Декларації прав дитини від 20.11.1959 року, дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Згідно Конвенції про права дитини, ратифікованою Постановою Верховної Ради № 789 від 27.02.91, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини, держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини. Крім того, при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен керуватися максимальним забезпеченням інтересів дітей. Даючи правову оцінку поведінці [PERSON] щодо виконання ним своїх батьківських обов`язків у відношенні власної дитини, суд вбачає свідоме ухилення та нехтування ним своїми батьківськими обов`язками по вихованню дитини. Саме такий висновок суд робить виходячи з того, що після розлучення сторін дитини за згодою відповідача залишилася проживати з позивачем, [PERSON] за цей час життям доньки не цікавився, не виявляв бажання спілкуватися з нею та не приймав участі у її вихованні, навчанні та утриманні. Крім того, останній не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав відносно [PERSON]. Отже даючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд приходить до висновку, що свідоме невиконання батьками своїх батьківських обов`язків по вихованню своєї дитини суперечить вимогам Конвенції про права дитини, Декларації прав дитини, Конституції України та Сімейного Кодексу України, порушує права неповнолітньої дитини на належне батьківське виховання, а тому ці права підлягають судовому захисту. За таких обставин вимога про позбавлення батьківських прав підлягає задоволенню як така, що ґрунтуються на законі, підтверджені встановленими обставинами та перевірені наданими доказами. На думку суду позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо його неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , буде відповідати інтересам дитини. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому із відповідача [PERSON] підлягають стягненню на користь позивача судові витрати у виді сплаченого судового збору в розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved