Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-24 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дочки, [PERSON], [INFO] в розмірі 1\~500 гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 08.06.2002 року вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі, проте з травня 2013 року сторони подружніх відносин не підтримують. В період шлюбу у сторін народилася дочка, [PERSON], [INFO], яка в наступний час проживає разом із матірю та знаходиться на її утриманні. Добровільно виділяти кошти на утримання дитини відповідач відмовляється. З травня 2013 року по теперішній час відповідачем одноразово було надано на утримання дитини грошову суму 800,00 грн. Позивач одна не в змозі створити для дочки усі необхідні умови для її розвитку. Крім того, дитина шкільного віку, відвідує різноманітні гуртки, потребує витрат на харчування та придбання одягу. Відповідач на теперішній час офіційно не працює, має мінливий дохід, в звязку з чим на підставі ч.1 ст.184 СК України, позивач просить стягувати з відповідача щомісячно аліменти на утримання дочка, [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі, у розмірі 1\~500 гривень. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з*явився, сповіщений належним чином, заяви про розгляд справи за його відсутності, або заперечень стосовно предмету позову, до суду не надходило. Відповідно до ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у справі даних чи доказів. Позивач проти розгляду справи в порядку заочного провадження не заперечувала, враховуючи неявку відповідача, відповідно до вимог ст.ст. 224-225 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, оцінивши наявні докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 08 червня 2002 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, актовий запис № 188. В період шлюбу у сторін народилася дочка, [PERSON], [INFO], відповідно до Свідоцтва про народження від 01.03.2007 року, актовий запис №150. З травня 2013 року сторони подружніх відносин не підтримують. З травня 2013 року по теперішній час відповідачем одноразово було надано на утримання дитини грошову суму 800,00 грн. Позивач одна не в змозі створити для дочки усі необхідні умови для її розвитку. Восьмірічна дитина, шкільного віку, відвідує різноманітні гуртки, потребує витрат на харчування та придбання одягу. У добровільному порядку відповідач ніякої допомоги не надає, ухиляється від покладеного на нього обовязку утримувати дитину. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров*я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатність чоловіка. \~ Відповідно до ч.1,2 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. При постановленні рішення судом враховані стан здоров'я та матеріальне становище дитини, також стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, не встановлення інших осіб, які перебувають на утриманні відповідача. Суд має виходити з необхідності забезпечення рівності не тільки прав, але й обов'язків батьків щодо догляду та матеріального забезпечення неповнолітньої дитини. Згідно до статті 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» № 966-ХІV від 15.07.1999 року прожитковий мінімум вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, забезпечення його здоровя набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Крім цього, згідно до пп.4 п.2 статті 41 Бюджетного кодексу України, прожитковий мінімум застосовується у розмірах і на умовах, діючих у грудні попереднього бюджетного періоду та Закону України «Про державний бюджет України на 2015 рік», прожитковий мінімум дітей віком від 6 до 18 років з січня по листопад 2015 року складає 1\~286 гривень у місяць, у грудні 2015 року - 1\~455гривень. Частиною 3 статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька або у твердій грошовій сумі. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню, суд враховує принцип розумності та гуманності, а також потреби дитини відповідного віку з урахуванням її розвитку в суспільстві, які задовольнити виходячи з 30% прожиткового мінімуму не є можливим. Приймаючи рішення та задовольняючи вимоги позивачки щодо стягнення аліментів на утримання дитини, суд виходить з положень ст. 51 Конституції України, та ст.180 СК України, згідно з якими батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття. У відповідності до ст. 7 СК України, жінка та чоловік мають рівні права і обовязки у сімейних відносинах, шлюбі та сімї. Відповідно обовязок по утриманню дитини в рівних частках покладається на її батьків. Таким чином, аналізуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дочки, [PERSON], [INFO] у розмірі 1\~500,00 грн., до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч.1ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Суд роз'яснює, що згідно зі ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Згідно ст. 88 ЦПК України визначено, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Як вказує ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. В зв'язку із цим, судовий збір у розмірі 487,2 гривень підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved