Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просила розірвати шлюб з відповідачем [PERSON], який було зареєстровано 20 серпня 1999 року у відділі реєстрації актів громадського стану виконкому Октябрської районної ради м.Полтави. Вказала, що від шлюбу мають спільну дочку [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу буде проживати з нею. Сімейне життя з відповідачем не склалося, сторони припинили шлюбні стосунки з 2008 року. Збереження шлюбу та примирення вважає неможливим. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву з проханням розглянути справу без її участі, в якій підтримала позовні вимоги. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, в якій визнав позовні вимоги про розірвання шлюбу та просив судові витрати покласти на сторін в рівних частках. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників справи за наявними у справі матеріалами. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає повному задоволенню з таких підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 20.08.1999 року відділом реєстрації актів громадського стану виконкому Октябрської районної ради м.Полтави вбачається, що сторони 20.08.1999 року зареєстрували шлюб, актовий запис №44 (а.с.10). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 22.02.2008 року Октябрським відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції (а.с.11), 15 лютого 2008 року у позивача та відповідача народилася спільна дочка [PERSON]. Як встановлено з позовної заяви, подружжя сімейно-шлюбних стосунків не підтримує та проживає окремо з 2008 року, спір про майно між сторонами відсутній, суперечок про місце проживання дитини немає. Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України - у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Враховуючи, що фактично шлюб між подружжям розпався, сімейні стосунки припинені, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, суд вважає, що позов обґрунтовано, та підтверджено доказами, тому він підлягає задоволенню. Окрім того, позивач просила стягнути з відповідача сплачений нею судовий збір при подачі позову, в свою чергу відповідач просив судові витрати покласти на сторін в рівних частках. Разом з тим, відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому сплачений позивачем судовий збір в розмірі 704, 80 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Враховуючи викладене та

Outcome: approved