overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 16.10.1999 р. зареєструвала шлюб з [PERSON] Від даного шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинені з літа 2014 р., оскільки відповідач зловживає алкогольними напоями, ніде не працює. Після розлучення дочка проживатиме разом з нею. Майнового спору немає. На підставі вищезазначеного позивач просив розірвати шлюб. У судове засідання сторони не з'явились, подали заяви, відповідно до яких, позивач підтримала позовні вимоги, просила задовольнити, а справу слухати без її участі. Відповідач позовні вимоги визнав, просив справу слухати без його участі. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб. Дослідивши матеріали цивільної справи, подані сторонами заяви, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами склалися сімейні правовідносини щодо припинення шлюбу, які врегульовуються ст.ст. 104 ч.2, 105 ч.3, 110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України. Так, під час судового слідства встановлено, що дійсно між сторонами 16 жовтня 1999 року зареєстровано шлюб, про що свідчить свідоцтво про одруження, видане відділом реєстрації актів громадянського стану Бориспільського міськвиконкому Київської області, й зроблено в книзі реєстрації актів запис за №305 /а.с.4/. Від шлюбу сторони мають дитину - доньку [PERSON], [INFO] /а.с.5/. Змісту позовної заяви, вбачається, що спільне життя у сторін не склалося, подальше існування їх сім'ї неможливе, у зв'язку з чим позивач відмовляється від примирення. Тривалий час шлюбні стосунки між ними припинені, спільне господарство не ведеться. З урахуванням зазначеного суд визнає встановленим, що між сторонами у справі подальше спільне життя неможливе, у зв'язку з чим позивач звернувся з позовом в порядку ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України. Саме той факт, що сторони спільного господарства не ведуть, сім'я фактично розпалась, що унеможливлює їх сумісне співіснування. При ухваленні рішення судом враховано спільне бажання сторін не надавати строку для примирення, оскільки подальші шлюбні відносини між ними є неприпустимими. Враховуючи вказане, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, та інтересам дитини, що має істотне значення, у зв'язку з чим укладений шлюб слід розірвати на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України. Спору стосовно місця проживання дитини між сторонами немає, після розірвання шлюбу дитина залишиться проживати з позивачкою. Спору про поділ майна не мають.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 17.10.2014 року між нею та третьою особою за справою [PERSON] укладено договір позики, відповідно до якого останній надав позивачу грошові кошти в розмірі 314814,50 гривень, що станом на день укладання договору складало 24310 доларів США за офіційним кусом Національного банку України. Також задля забезпечення виконання договору позики 17.10.2014 року між сторонами укладено Іпотечний договір у реєстрі №1554, відповідно до якого позивач (іпотекодавець) передала в іпотеку третій особі (іпотекодержателю) належне їй на праві власності нерухоме майно, а саме: житловий будинок [ADDRESS] . Вказаний іпотечний договір був посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Нікодон Ольгою Олександрівною. Проте, насправді третя особа фактично надав позивачу не 24310 доларів США, а лише 13003 доларів США. Позика в розмірі 13000 доларів США була усно обумовлена між сторонами ще до укладення договору позики і у зв`язку з цим у позивача не виникло жодних питань до третьої особи. Третя особа переконав позивача в тому, що він не буде стягувати з позивача суму в розмірі 24310 доларів США, а останній необхідно буде повернути 13000 доларів США плюс 3% відсотки річних, оскільки Договір позики був безвідсотковим. Позивач повернула третій особі 13930 доларів США (дана сума включає позику та 3% річних). Згодом третя особа почав вимагати від позивача повернення заборгованості в розмірі 24310 долари США без урахування суми погашеної заборгованості та відсотків. Факт отримання грошей зафіксований в розписках від 17.11.2014 року та 04.03.2015 року, інших розписок третя особа не підписував, посилаючись на брак вільного часу. Після чого третя особа, вимагаючи повернення коштів, вказував на те, що в разі неповернення коштів, позивачу разом з родиною необхідно буде виселитись з будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в добровільному порядку або примусово. Так як, позивач обумовлену суму в розмірі 13000 доларів США повернула, а зобов`язання не припинилось, позивач почала вважати, що вона стала жертвою обману, тобто сам правочин у вигляді договору позики був укладений під впливом обману. Вказані договори на сьогодні недійсними не визнані, звернення стягнення на будинок, на підставі іпотечною договору здійснене з порушенням законодавства. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 26.09.2016р. №68980082 відповідач, як державний реєстратор, 16.09.2016р. внесла запис про право власності №16525610, відповідного до якого майно під реєстраційним номером 479938565101 стало належати на праві власності [PERSON] . Підставою внесення запису є рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень номер 31516975 від 22.09.2016р. Підставою виникнення права власності є іпотечний договір №1554 від 17.10.2014 р. Тобто,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-19 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач [PERSON], звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 26 вересня 2003 року вона з дозволу [PERSON] вселився в будинок № 24 по вул. Садовій в с. Плетений Ташлик Маловисківського району Кіровоградської області, де постійно проживає до теперішнього часу. Позивач вважає, що має право на будинок за набувальною давністю. Відповідач визнав позов у повному обсязі, надіславши до суду відповідну заяву. \~Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до частини 1 статті 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. \~Судом встановлено, що позивач [PERSON]П з 26.09.2003 року по теперішній час проживає на правах домовласника в спірному житловому будинку,що підтверджується матеріалами справи (а.с. 6). Тому, для задоволення позову є законні підстави. \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 30.06.2007 р. зареєструвала шлюб з [PERSON] Від даного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинені з 20.04.2014 р., оскільки втратили почуття поваги та любові один до одного, в зв'язку з чим виникають постійні сварки та суперечки. Спір про поділ майна будуть розгляди в окремому провадженні. Після розірвання шлюбу діти проживатимуть разом з матір'ю. На підставі вищезазначеного позивач просить розірвати шлюб. У судове засідання сторони не з'явились, подали заяви, відповідно до яких, позивач підтримала позовні вимоги, просила задовольнити, а справу слухати без її участі. Відповідач позовні вимоги визнав, просив справу слухати без його участі. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб. Дослідивши матеріали цивільної справи, подані сторонами заяви, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами склалися сімейні правовідносини щодо припинення шлюбу, які врегульовуються ст.ст. 104 ч.2, 105 ч.3, 110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України. Так, під час судового слідства встановлено, що дійсно між сторонами 30.06.2007 року зареєстровано шлюб, про що свідчить свідоцтво про одруження, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськвиконкому Київської області, й зроблено в книзі реєстрації актів запис за №293 /а.с.3/. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] /а.с.4,5/. Змісту позовної заяви, вбачається, що спільне життя у сторін не склалося, подальше існування їх сім'ї неможливе, у зв'язку з чим сторони відмовляються від примирення. Тривалий час шлюбні стосунки між ними припинені, спільне господарство не ведеться. З урахуванням зазначеного суд визнає встановленим, що між сторонами у справі подальше спільне життя неможливе, у зв'язку з чим позивач звернувся з позовом в порядку ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України. Саме той факт, що сторони спільного господарства не ведуть, сім'я фактично розпалась, що унеможливлює їх сумісне співіснування. При ухваленні рішення судом враховано спільне бажання сторін не надавати строку для примирення, оскільки подальші шлюбні відносини між ними є неприпустимими. Враховуючи вказане, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, та інтересам дитини, що має істотне значення, у зв'язку з чим укладений шлюб слід розірвати на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України. Спору стосовно місця проживання дітей між сторонами немає, після розірвання шлюбу діти залишаться проживати з матір'ю. Спір про поділ майна відсутній.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-25 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 7 грудня 2017 року помер її рідний дядько по лінії батька [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 4,64 га, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області. Позивач зазначила, що за життя на випадок смерті спадкодавець склав заповіт; вона є єдиним спадкоємцем померлого по лінії свого батька; строк для подання заяви про прийняття спадщини пропустила з поважних причин. \~ \~ \~ \~Відповідач визнав позов у повному обсязі, надіславши до суду відповідну заяву. \~ \~ \~ \~Позов підлягає задоволенню з наступних. \~ \~ \~ \~Відповідно до частини 3 статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. \~ \~ \~ \~Відповідно до абзацу 7 пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що 7 грудня 2017 року помер спадкодавець [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 4,64 га, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області (а.с. 8). \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом (а.с. 13). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Позивач пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, що визнав відповідач у відповідній заяві. \~ \~ \~ \~Матеріалами справи підтверджується, що позивач не відмовлялася від прийняття спадщини в порядку, передбаченому статтею 1273 ЦК України. \~ \~ \~ \~Тому, право позивача підлягає судовому захисту шляхом визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-08 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що [INFO] помер її батько, [PERSON] . На випадок смерті [PERSON] склав заповіт, яким заповів позивачу [PERSON] 2/3 частки земельної ділянки № [NUMBER] , загальною площею 3,7384 умовних кадастрових гектарів, розташованої на території Злинської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області та відповідачу [PERSON] 1/3 частки земельної ділянки № [NUMBER] , загальною площею 3,7384 умовних кадастрових гектарів, розташованої на території Злинської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області. 16 жовтня 2018 року позивач отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно якому виявила, що державним нотаріусом Маловисківської районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області спадщина між нею та відповідачем була поділена в рівних частках по закону. Позивач сказала, що виявивши зазначений факт вона звернулася до державного нотаріуса з проханням розподілити спадщину згідно заповіту батька, але отримала відмову, через те що пройшов 6-ти місячний строк після смерті батька. \~ \~ \~ \~2 грудня 2019 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження (а.с. 24). \~ \~ \~ \~Позов підлягає задоволенню з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Відповідно до частини 1 статті 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. \~ \~ \~ \~У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд (частина 4 статті 206 ЦПК України). \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] визнав позов у повному обсязі, надіславши до суду відповідну заяву. \~ \~ \~ \~Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права чи інтереси інших осіб, що є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-24 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що [INFO] помер її батько [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина на житловий будинок [ADDRESS] . Позивач зазначила, що за життя спадкодавець склав заповіт, яким заповів все своє майно в рівних частках своїм дочкам [PERSON] та [PERSON] . Позивач стверджує, що всі спадкоємці після смерті [PERSON] прийняли спадщину у встановленому порядку. Але через відсутність оригіналу правовстановлюючого документа на спадковий житловий будинок та відсутність державної реєстрації державний нотаріус видала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. На даний час отримати прававовстановлюючий документ на будинок не можливо у зв`язку зі смертю спадкодавця. \~ \~ \~ \~20\~лютого 2019 року ухвалою суду відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження (а.с. 4). \~ \~ \~ \~Відповідач визнала позов в повному обсязі, надіславши до суду відповідну заяву (а.с. 10). \~ \~ \~ \~25 квітня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду (а.с. 15). \~ \~ \~ \~Позов підлягає задоволенню з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Відповідно до частини першої статті 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. \~ \~ \~ \~У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (частина четверта статті 206 ЦПК України). \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що визнання відповідачами позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому є законні підстави для задоволення позову. \~ \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що [INFO] помер її батько [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 3,74 га, яка розташована на території Злинської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області. Позивач зазначила, що за життя спадкодавець заповіт не склав. Позивач являється єдиним спадкоємцем за законом після смерті свого батька. Позивач стверджує, що з поважних причин пропустила строк на подання заяви про прийняття спадщини. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до частини 3 статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до абзацу 7 пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від зо травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. [INFO] помер спадкодавець [PERSON] (а.с. 10). Після його смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 3,74 га, яка розташована на території Злинської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області (а.с. 14-15). Позивач пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, оскільки вважала, що після смерті її батька будь-яке майно відсутнє. Матеріалами справи підтверджується, що позивач не відмовлялася від прийняття спадщини в порядку, передбаченому статтею 1273 ЦК України, тому право позивача підлягає судовому захисту шляхом визначення додаткового строку, достатнього для подання заяв про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що [INFO] померла її матір [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 1,4 га, яка розташована на території Злинської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області та житловий будинок з надвірними будівлями по [ADDRESS]. Позивач зазначив, що за життя на випадок смерті спадкодавець склала заповіт, згідно якого дану земельну ділянку та житловий будинок заповіла позивачеві. Позивач стверджує, що з поважних причин пропустила строк на подання заяви про прийняття спадщини. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до частини 3 статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до абзацу 7 пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від зо травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Судом встановлено, що відповідач визнав позов у повному обсязі, надіславши до суду відповідну заяву. [INFO] померла спадкодавець [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 1,4 га, яка розташована на території Злинської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області та житловий будинок з надвірними будівлями по [ADDRESS]. (а.с. 5). Позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом (а.с. 6). Позивач пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, що підтверджується медичною довідкою. Матеріалами справи підтверджується, що позивач не відмовлялася від прийняття спадщини в порядку, передбаченому статтею 1273 ЦК України, тому право позивача підлягає судовому захисту шляхом визначення додаткового строку, достатнього для подання заяв про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що вона з березня 2000 року по серпень 2015 року проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] . Від спільного проживання у них народилося троє спільних дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначила, що діти, біологічним батьком яких він є, записані відповідно до статті 135 СК України. Позивач вказала, що під час реєстрації народження відповідач відмовився подати заяву про визнання себе біологічним батьком дітей, тому вона звертається за судовим захистом щодо визнання батьківства у судовому порядку. 22 вересня 2021 року ухвалою судді відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження (а.с. 24). Позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини 1 статті 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд (частина 4 статті 206 ЦПК України). Відповідач [PERSON] визнав позов у повному обсязі, надіславши до суду відповідну заяву. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права чи інтереси інших осіб, що є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову. Судові витрати слід віднести за рахунок відповідача.

Outcome: approved