Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем [PERSON], зареєстрований 5 вересня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Лановецького районного управління юстиції, та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги позивач мотивує тим, що подружні відносини з відповідачем припинені, примирення неможливе, їх спільна дитина проживає з нею, знаходиться на її утриманні, відповідач надає матеріальну допомогу на дитину не регулярно. В судовому засіданні позивач та її представник заявлені вимоги підтримали, посилаючись на мотиви, викладені в позовній заяві. Позивачка наполягає на розлученні, відносно примирення категорично заперечує, просить задовольнити позов та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, погодився на розлучення та сплату аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, заперечує щодо надання терміну для примирення. Суд, вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, вважає, що позов підлягає до задоволення. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 05 вересня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Лановецького районного управління юстиції, актовий запис № 56, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Лановецького районного управління юстиції 05 вересня 2007 року. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Лановецького районного управління юстиції 07 травня 2008 року, від даного шлюбу сторони мають дочку [PERSON], [INFO]. Матеріалами справи стверджується те, що позивачка з дочкою [PERSON] проживає в будинку своїх батьків. Даний факт визнано в судовому засіданні сторонами по справі. За змістом ст.51 Конституції України та ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Судом встановлено, що сторони проживають окремо, припинили подружні відносини, миритись не бажають. На підставі наведеного суд прийшов до висновку, що сім'я фактично розпалась і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, що має істотне значення, а тому є законні підстави для задоволення позову про розірвання шлюбу. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Клопотання позивачки слід задовольнити і залишити їй прізвище «[PERSON]». Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ст.ст.181,183 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Судом встановлено, що відповідач є батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO] року народження, а тому зобов'язаний її утримувати. Відповідач працює, отримує заробітну плату, а тому вимоги позивачки про стягнення аліментів у частці від заробітку підставні. Аналізуючи здобуті в судовому засіданні докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідача.

Outcome: approved