Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 23 травня 2008 року зареєструвала шлюб з відповідачем у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] та дочку [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні оюбов`язки. На даний час стосунки фактично припинені, проживають окремо, практично не цікавляться життям один одного, відсутні спільні інтереси, фактично відсутні права та обов`язки подружжя. Вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить її інтересам. Просить шлюб розірвати, строк на примирення не надавати, судові витрати покласти на відповідача. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, згідно поданої до суду заяви просить розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить строк на примирення не надавати. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, хоч про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений у встановленому порядку, не повідомив про причини неявки, не надіслав відзиву на позовну заяву, а тому суд ухвалює рішення на підставі наявних доказів. Відповідно до ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Згідно копії свідоцтва про шлюб, сторони 23 травня 2008 року зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції, актовий запис №521. Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] та дочку [PERSON] , [INFO] . (а.с.5,6). Відповідно до положень ст.51 Конституції України, ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст.110 цього Кодексу. Згідно ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Враховуючи, що заявник наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Судом з`ясовано, що між сторонами виникали непорозуміння, різні погляди на життя. Позивач зберігати сім`ю не бажає, а тому суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї суперечить інтересам позивача. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, а тому враховуючи те, що позивач у заяві не висловила свого бажання відновити дошлюбне прізвище, прізвище позивачу суд залишає [PERSON] .

Outcome: approved