Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просить визнати за нею право власності на майно - цілий житловий будинок із господарськими спорудами, розташований в [ADDRESS] . В підтвердження своїх вимог посилається на те, що [INFO] помер її чоловік [PERSON], вона належним чином прийняла спадщину за заповітом, звернувшись до нотаріальної контори . Нотаріус позбавлений можливості видати їй свідоцтво про право на спадщину на вказаний будинок, так як відсутні документи підтверджуючі право власності на дане майно у покійного чоловіка. В судове засідання позивачка не з'явилася, надіслала заяву про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просить їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить розписка про отримання судової повістки . А тому суд вважає за можливе розглядати справу на підставі наявних матеріалів та без фіксації технічними засобами . Перевіривши матеріали справи, оцінивши всі докази та обставини по справі, суд задовольняє позовні вимоги , виходячи з таких підстав. Як встановлено судом позивачка [PERSON] є дружиною [PERSON], що стверджується свідоцтвом про одруження. Чоловік позивачки ще до укладення шлюбу побудував житловий будинок з надвірними спорудами, розташований в [ADDRESS]. 22 травня 1967 року виконкомом Коростенської міської ради Житомирської області було надано земельну ділянку для будівництва вказаного будинку [PERSON] В бюро по технічній інвентаризації зазначений договір зареєстрований не був. Чоловік позивачки вільно і відкрито користувався вказаним домоволодінням протягом всього свого життя. [INFO] в м. Коростень Житомирської області у віці 72 років помер чоловік позивачки [PERSON], про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Коростеню реєстраційної служби Коростенського міськрайонного управління юстиції у Житомирській області зроблено запис за № 224 в Книзі реєстрації смертей. Ще при житті 22 січня 2013 року він склав заповіт, яким все майно та майнові права, включаючи грошові кошти, що згідно із законодавством України можуть бути успадкованими, які будуть належати йому на день смерті, у повному обсязі, без будь-яких винятків , заповів [PERSON]. Даний заповіт посвідчений приватним нотаріусом Коростенського міського нотаріального округу Житомирської області [PERSON], зареєстровано в реєстрі нотаріальних дій за № 239, на день смерті спадкодавця ніким не скасований і не змінений. В передбачений законом шестимісячний строк позивачка [PERSON] звернулася до Коростенської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, де відкрито спадкову справу. Проте, нотаріус обґрунтовано відмовляє позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину на будинок, так як у покійного спадкодавця відсутній документ, підтверджуючий право власності на спірне домоволодіння. На час набуття права власності спадкодавцем на спірний будинок державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди, регулювалася підзаконними нормативними актами,зокрема такими як Інструкція про прядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу УРСР, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомукнгоспу від 13.12.1995 року №56, а підстави набуття права власності на таке майно визначались ст.ст.100,101 ЦК УРСР. Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте, виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 04.01.2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Закону України від 01.07.2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину , мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину. Як роз'яснено у п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. При таких обставинах суд приходить до висновку, що вимоги позивачки підлягають до задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: approved