Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до \~[PERSON] сільської ради Буринського району Сумської області про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за законом, мотивуючи\~ свої вимоги тим, що 12.06.2013 року в с. Червона Слобода Буринського району Сумської області помер її чоловік [PERSON], у звязку з чим відкрилася спадщина на належне йому майно. До складу спадкового майна ввійшли земельні ділянки, загальною площею 2.86 га, наданих для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території [PERSON] сільської ради Буринського району Сумської області, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії СМ № 040767 від 22.03.2006 року та земельні ділянки, загальною площею 2.79 га., наданих для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території [PERSON] сільської ради Буринського району Сумської області, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії СМ № 066825 від 22.07.2006 року, яку вона прийняла, будучи спадкоємцем за законом, однак в даних Державних актах маються незастережні виправлення у звязку з чим вона не може отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі. Просила визнати за нею право власності на ці земельні ділянки в порядку спадкування за законом. Позивач та її представник в судове засідання не з»явилися, надіслав заяву про розгляд справи без їх участі, заявлені вимоги підтримують у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в задоволенні позову не заперечував, просив справу розглянути без його участі, про що повідомили суд листом. Приймаючи до уваги, що сторони в судове засідання не явилися, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до положень ч.2 ст.197 ЦПК України. Суд, дослідивши представлені докази та давши їм оцінку, \~ приходить до наступних висновків. Так, судом встановлено, що 12.06.2013 року в с.Червона Слобода Буринського району Сумської області помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.6), у звязку з чим відкрилася спадщина на його майно. До складу спадкового майна ввійшли, в тому числі, земельні ділянки загальною площею 2.86 га, наданих для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території [PERSON] сільської ради Буринського району Сумської області, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії СМ № 040767 від 22.03.2006 року; загальною площею 2.79 га., наданих для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території [PERSON] сільської ради Буринського району Сумської області, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії СМ № 066825 від 22.07.2006 року, що підтверджується копією державного акту, витягами з Державного земельного кадастру про земельну ділянку,\~ довідкою про грошову оцінку земельної ділянки (а.с.8-27). Згідно витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 26.09.2017 року після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилася (а.с. 46) Як вбачається з листа приватного нотаріуса Буринського районного нотаріального округу від 19.06.2017р. №648-02-14 видати свідоцтво про право на спадщину унеможливлюється, оскільки в Державному акті, який посвідчує право власності спадкодавця на земельні ділянки, є виправлення (а.с.33). Згідно листа начальника відділу у Буринському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 10.05.2017 р. позивачу було відмовлено у видачі дубліката державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ЯБ № 337039, оскільки з 01 січня 2013 року набрав чинності Закон України «Про державний земельний кадастр» відповідно до якого державні акти та дублікати державних актів не видаються. (а.с.28). Разом з тим, як вбачається з Державного акту на право власності на земельну ділянку серії СМ № 040767 від 22.03.2006 року, загальною площею 2.86 га., що мають кадастрові номери 5920988400:03:001:0023, 5920988400:02:001:0331, 5920988400:01:001:0038 та Державного акту на право власності на земельну ділянку серії СМ № 066825 від 22.03.2006 року загальною площею 2.79 га, що мають кадастрові номери 5920988400:04:004:0071, 5920988400:02:001:0332, 5920988400:01:005:0064, які належать на праві приватної власності [PERSON] в яких наявні виправлення (а.с.8, 18). Крім того, із приєднаних до позову Витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку також вбачається, що чоловіку позивачки належали на праві приватної власності земельні ділянки з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території [PERSON] сільської ради Буринського району Сумської області, що мають вищевказані кадастрові номери, відповідно до належних йому правовстановлюючих документів, за винятком кадастрового номеру 5920988400:03:001:0023, який під час перенесення інформації про земельну ділянку з Державного реєстру земель до Державного земельного кадастру було змінено на 5920988400:05:001:0142. відповідно до вищевказаних державних актів. В силу ч.1 ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Однак наявність вищевказаних виправлень кадастрових номерів земельних ділянок у державному акті не у спосіб передбачений чинними на той час нормативними актами, унеможливили отримання позивачами свідоцтва про право на спадщину на це нерухоме майно,\~ оскільки в силу п.4.15 Глави 10 Розділу ІІ\~ «Порядку\~ про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Мінюсту України 22.02.2012 року №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. При цьому відповідно до ст. 47 Закону «Про нотаріат» нотаріус не\~ приймає для вчинення нотаріальних дій документи, якщо вони не відповідають вимогам законодавства. Разом з тим, дослідженими судом доказами беззаперечно встановлено, що зазначені земельні ділянки належали спадкодавцю [PERSON], а записи кадастрових номерів у правовстановлюючих документах, що підтверджують право власності останньої на них, не можуть бути виправлені\~ у звязку зі смертю останнього. Відповідно до п. «г» ч.1 ст.81 Земельного Кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Згідно ч.1 ст.126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформляється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Статтею 22 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції від 01.01.2016 року) передбачено, документи, що подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим цим законом та іншим нормативно-правовим актам. Не розглядаються документи з підчищеннями, або дописками, закресленими словами та іншими не обумовленими виправленнями, заповнені олівцем, з пошкодженнями, що не дають змоги однозначно\~ тлумачити зміст, а також оформлені з порушенням вимог законодавства.\~ Згідно ст.27 цього Закону, державна реєстрація права власності проводиться, в тому числі,\~ на підставі свідоцтва про право на спадщину, державного акту на право приватної власності на землю, державного акта на право постійного користування землею, виданих до 1 січня 2013 року та рішення суду, що набрали законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. При цьому, в силу ст. 1225 ЦК України\~ право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Право на землю гарантується Конституцією (ч.2 ст. ст.373 ЦК). Частиною 3 статті 1296 ЦК України визначено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним\~ документа, який посвідчує його право власності. Таким чином, з огляду на зміст зазначених норм матеріального права та їх аналізу, враховуючи, що позивач є єдиним спадкоємцем та у встановлений законом строк прийняла спадщину, але не може скористатись в повному обсязі своїм правом власності на спадкове майно шляхом нотаріального оформлення спадщини, іншим шляхом ніж через суд не може захистити свої права та інтереси, суд приходить до висновку про обґрунтованість її вимог та необхідності захисту її права.

Outcome: approved