Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до територіальної громади с. Грищенці в особі Грищенецької сільської ради про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що 19.02.2002 року помер її брат [PERSON], після смерті якого залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 1,81 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться в адміністративних межах Грищенецької сільської ради Канівського району Черкаської області. Вказана земельна ділянка належить спадкодавцеві на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ЧР № 0083780. Факт її родинних відносин з померлим підтверджується свідоцтвом про її народження видане Канівським райбюро РАГС 20.12.1952 року серії ЯЕ № 629993 та свідоцтвом про народження брата видане Канівським райбюро РАГС 17.10.1952 року серії ЯЕ № 806119, де видно, що у них з братом спільні батьки. Вона є спадкоємцем другої черги. За невідомих їй обставин братом було втрачено Сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ЧР № 0083780. Позивач звернулася до Канівської державної нотаріальної контори з питанням оформлення спадщини, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки у неї відсутній оригінал правовстановлюючого документу, яким є Сертифікат на право на земельну частку (пай) за № 0083780 Серії ЧР, який обовязково необхідно подати державному нотаріусу для оформлення права на спадщину та видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай). Просить суд визнати в порядку спадкування за нею право власності на земельну ділянку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,81 в умовних кадастрових гектарах, (ділянка № 55), яка знаходиться в межах Грищенецької сільської ради Канівського району Черкаської області. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, надала до суду клопотання про розгляд справи без її участі, за наявними матеріалами у справі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявився, направив до суду клопотання з проханням розглядати справу без його участі, за наявними матеріалами у справі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача - територіальної громади с. Грищенці в особі Грищенецької сільської ради в судове засідання не зявився, до суду надійшла телефонограма, в якій позовні вимоги позивача визнають, проти задоволення позову не заперечують, просять справу розглядати без участі їх представника. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно свідоцтва про смерть серія І-БК № 261894 (а.с.5) вбачається, що [PERSON] помер 19 лютого 2002 року в м. Київ. Відповідно до витягу із списку власників земельних часток (паїв) по Грищенецькій сільській раді вбачається, що [PERSON] належав сертифікат серії ЧР № 0083780 (а.с.8-9). Згідно свідоцтва про народження серія ЯЕ № 629993 вбачається, що [PERSON] є дочкою [PERSON] та [PERSON] (а.с.9). Згідно свідоцтва про одруження серія І-ТП № 324044 виданого 26.07.1975 року вбачається, що [PERSON] одружилася з [PERSON] та змінила прізвище на «Стрілецька» (а.с.10). Згідно свідоцтва про народження серія ЯЕ № 806119 вбачається, що [PERSON] є сином [PERSON] та [PERSON] (а.с.11). Відповідно до довідки Управління Держгеокадастру у Канівському районі № 28-0.2-585/2-17 від 10.02.2017 року встановлено, що вартість земельної частки (паю) в КСП ім. Куйбишева по Грищенецькій сільській раді становить 38768,67 грн. та державний акт на право власності на земельну ділянку в замін сертифікату на земельну частку (пай) серія ЧР 0083780 на імя [PERSON] не видавався (а.с.12). В газеті «Час пік» № 5 від 01.02.2017 року розміщено оголошення про те, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ЧР № 0083780 виданий на підставі рішення Канівської РДА № 188 від 19.06.1996 року на імя [PERSON] вважати втраченим і недійсним (а.с.13). З довідки № 57 від 23.01.2017 року, виданої виконавчим комітетом Грищенецької сільської ради встановлено, що [PERSON] з 17.09.1994 року до дня смерті проживав разом із сестрою [PERSON] ([PERSON]) в м. Київ, яка після смерті брата, на протязі шести місяців, вступила у фактичне управління земельною ділянкою в розмірі 1,81 га, розташованої на території Грищенецької сільської ради Канівського району (а.с.14). Відповідно до відповіді наданої Канівською державною нотаріальною конторою № 303/01-16 від 22.02.2017 встановлено, що після смерті [PERSON], який помер 19.02.2002 року, заяви про прийняття спадщини в нотконтору не надходили. Також повідомили, що згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру, спадкова справа заведена Шістнадцятою київською державною нотаріальною конторою (а.с.27-28). З копії спадкової справи № 918/2012 до майна померлого 19.02.2002 року гр. [PERSON], наданої 16-ою Київською державною нотаріальною конторою, встановлено, що спадкове майно, яке складається з 1/5 частини квартири в м. Київ, вул. Харківське шосе, 168-є, кв.192, прийняла [PERSON] (а.с.36-47). Оскільки, [PERSON] померла 19.02.2002 року, тому у відповідності до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема відповідні правила Цивільного кодексу УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини. Відповідно до ст. 537 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року) частина майна, що залишилась незаповіданою, розподіляється між спадкоємцями за законом, закликаними до спадкоємства в порядку статей 529-533 цього Кодексу. До числа цих спадкоємців входять і ті спадкоємці за законом, яким інша частина майна була залишена за заповітом, якщо в заповіті не передбачено інше. У відповідності до ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Таким чином, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, поскільки судом встановлено, що позивач є спадкоємцем за законом другої черги після смерті свого брата [PERSON], яка фактично прийняла спадщину у вигляді земельної ділянки (паю) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,81 в умовних кадастрових гектарах, що знаходиться в межах Грищенецької сільської ради Канівського району Черкаської області. На підставі ст.ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, ст. 549 ЦК України 1963р. постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року , суд ,-

Outcome: approved