Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, де просить ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття; стягувати з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на її утримання у розмірі 1/8 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення сином [PERSON] , [INFO] , трьох років, а саме до [INFO] та покласти на відповідача судові витрати. На обґрунтування позову зазначила, що, перебуваючи у Республіці Польща, вона познайомилася з відповідачем [PERSON] . З 2015 року по травень 2021 року вони перебували фактичних шлюбних відносинах. [INFO] у них народився син [PERSON] , який проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Вказала, що їй одній самотужки утримувати дитину важко, відповідач має змогу сплачувати аліменти на утримання сина, але в добровільному порядку допомоги не надає. Окрім того зазначила, що відповідач [PERSON] сплачує аліменти на утримання сина від першого шлюбу - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини заробітку. З урахуванням викладеного, просила позов задовольнити. Представник позивача [PERSON] [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розгляд справи проводити у його відсутність та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений за адресою реєстрації, про причини неявки суд не повідомив. Згідно ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвали заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі наявних у справі доказів, зі згоди представника позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи, суд ухвалив розгляд справи, відповідно до ст. 280 ЦПК України, проводити заочно. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Вивчивши матеріали справи, дослідивши і оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , що підтверджується копією повного витягу з актового запису про народження 0262011/00/AU/2021/167057, виданого 11.06.2021 відділом реєстрації актів цивільного стану м. Легниця Нижньосілезького воєводства Республіки Польща. Батьками дитини є [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до\~ст.\~18\~Конвенції про\~захист прав\~дитини суд\~повинен докласти\~всіх можливих\~зусиль для\~того,\~щоб забезпечити\~визнання принципу\~загальної та\~однакової відповідальності\~обох батьків\~за виховання\~і розвиток\~дитини.\~Батьки або\~у відповідних\~випадках законні\~опікунинесуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ст. 27 Конвенції про захист прав дитини батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до ч.8 ст. 7 Сімейного Кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Статтею 180\~СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.1-3 статті 181 цього Кодексу способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч.2 ст.182 СК розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. В порядку ст.188\~Сімейного Кодексу\~України від обов`язку утримувати дитину відповідач не звільнений, угоди про добровільну сплату аліментів згідно ст.189\~Сімейного кодексу\~України між сторонами не укладено. При визначенні розміру аліментів судом враховуються обставини, передбачені ст.182 СК України: задовільний стан здоров`я дитини та відповідача, що не спростовано сторонами, наявність у [PERSON] на утриманні іншої дитини (відповідач згідно виконавчого листа, виданого 19.08.2013 Онуфріївським районним судом Кіровоградської області, зобов`язаний сплачувати аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12.07.2013 і до досягнення дитиною повноліття). Суду позивачем не надано доказів наявності на праві власності, володіння та/або користування у відповідача майна та майнових прав, не доведено наявності витрат відповідача, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи та не надано доказів отримання позивачем доходу. Разом з цим суд враховує, що заперечень проти позову відповідач не надав. З викладеного суд приходить до висновку про можливість задоволення позову в частині вимог про стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на утримання сина у запропонованому позивачем розмірі. Згідно ч.2 ст. 91 СК України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу. У відповідності до ч.ч.2,4 ст. 84 Сімейного Кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Судом в ухвалі про відкриття провадження роз`яснювався сторонам обов`язок надання доказів, в тому числі і щодо розміру доходу відповідача, а також право звернення із заявою про витребування доказів у разі неможливості надати їх самостійно, проте сторони таким правом не скористалися. Частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.ч.5-7ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонам та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущення. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Спроможність батька дитини надавати допомогу на утримання матері, з якою проживає дитина до досягнення дитиною трьох років, з урахуванням його матеріального, сімейного становища, стану здоров`я є однією з обов`язкових умов стягнення аліментів на утримання матері дитини. Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України позивачем не надано суду доказів неспроможності сплачувати аліменти на утримання матері дитини до досягнення дитиною трьохрічного віку. За викладених обставин, позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання позивача у розмірі 1/8 частини з усіх видів доходу відповідача до досягнення дитиною трирічного віку підлягають задоволенню. Судові витрати у справі підлягають стягненню з відповідача на користь держави згідно ст. 141 ЦПК України. Відповідно до п.1. ч.1. ст.\~430\~ЦПК України рішення про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць, підлягає обов`язковому негайному виконання.

Outcome: approved