Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі - 1000грн. на утримання дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], в рівних частинах - по 500грн. щомісяця на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття, посилаючись на те, що відповідач матеріальної допомоги на виховання, розвиток та утримання дітей в достатньому розмірі не надає, хоча може надавати таку допомогу, діти проживають із позивачем, доходів якої не вистачає для задоволення всіх потреб дітей. Крім того, позивач просить суд розірвати шлюб із відповідачем, оскільки спільне життя не склалося з причини різних поглядів на шлюб та сім'ю, сторони шлюбно-сімейних відносин тривалий час не підтримують, спільне господарство не ведуть, разом не проживають, позивач не має наміру зберігати надалі шлюб. Позивач в судове засідання не з'явилася, подала до суду письмову заяву про можливість розгляду справи за її відсутності, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в заявленому обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не відомі, заяви від нього про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. За таких обставин, за згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд розглядає справу за їх відсутністю без фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами. Суд вирішив можливим розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у справі письмових доказів. [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 19 листопада 2006р., від цього шлюбу мають дітей: сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO]. Сторони шлюбні-сімейні відносини на протязі останнього року не підтримують, спільне господарство не ведуть, разом не проживають, їхня сім'я розпалася остаточно, відновлена бути не може, подальше спільне життя подружжя, примирення і збереження сім'ї не можливі, шлюб існує тільки формально, його збереження суперечило б їх інтересам. Таким чином, позовні вимоги про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним також позов в частини стягнення аліментів задовольнити, виходячи з вимог ст. 180 Сімейного Кодексу України, якою передбачено обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 та ч.1 ст.183 Сімейного Кодексу України кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу і (або) у твердій грошовій сумі. За ст.184 СК України розмір аліментів, який буде стягуватися на дитину у твердій грошовій сумі, визначається судом. Судом встановлено, що від цього шлюбу сторони мають дітей: сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження. Відповідач матеріальної допомоги на утримання та виховання дітей в необхідному розмірі не надає, власних доходів позивачки не вистачає на задоволення всіх потреб дітей. Враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище дітей та відповідача, беручи до уваги, що [PERSON] не сплачує аліменти на утримання інших дітей, офіційно не працює, суд приходить до висновку, що в силу ст. 182 Сімейного Кодексу України позовні вимоги підлягають задоволенню, з відповідача на користь позивачки можливо стягнути аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі - 1000грн., в рівних частинах на кожну дитину по 500грн. щомісяця. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір в дохід держави. На підставі викладеного і

Outcome: approved