Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] , [PERSON] про усунення перешкод у користуванні житлом шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позову посилалася на ту обставину, що на праві приватної власності їй належить житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] . За вказаною адресою зареєстровані її онуки: [PERSON] , [PERSON] , які понад 10 (десять) та 5 (п`ять) років відповідно спільно з позивачем не проживають. Оскільки відповідачі у будинку не проживають, їхня реєстрація перешкоджає позивачу користуватися своїм майном, тому позивач просила усунути перешкоди у користуванні належним йому житловим будинком шляхом визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням та розглянути справу без її участі. Відповідачі у судове засідання не з`явилася, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку, а саме через оголошення на офіційному веб-порталі «Судова влада України». Причини неявки суд не повідомили, відзиву не надали. На підставі ст.280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які позивач посилалася, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, суд прийшов до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №203029550 від 05.03.2020 року, [PERSON] на праві власності належить житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с.4). За довідками Золотобалківської сільської ради Нововоронцовського району Херсонської області №312/02-31 від 17.03.2020 року, №313/02-31 від 17.03.2020 року, №391/02-31 від 22.04.2020 року, №470/03-31 від 19.05.2020 року, [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , але фактично не проживають; власником вказаного домоволодіння є [PERSON] ; [PERSON] та [PERSON] є онуками власниці житлового будинку (а.с.15,17, 22-26). З пояснень [PERSON] , [PERSON] вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою їхньої баби - [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , але фактично не проживають понад п`ять років; участі в утриманні майна не приймають (а.с.9,10). Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. За статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За положенням ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, оскільки відповідачі понад рік без поважних причин не проживають у будинку, що належить позивачу, тому на підставі зазначених правових норм слід визнати їх такими, що втратили право на користування вказаним житловим приміщенням, а відтак позовні вимоги позивача підлягають задоволенню

Outcome: approved