Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON], за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача [PERSON] вінницької державної нотаріальної контори, про усунення від права на спадкування та просила усунути [PERSON] від права на спадкування за законом після смерті свого батька [PERSON], який помер 17 вересня 2015 року; стягнути з відповідача на її користь судові витрати, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач ухилявся від надання допомоги спадкодавцеві (своєму батькові [PERSON], що помер 17вересня 2015 року), який внаслідок зловживання алкогольними напоями перебував у безпорадному стані. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала повністю з підстав, викладених у позовній заяві, та просила його задовольнити, не заперечувала щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи, а тому суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, оскільки позивач не заперечувала проти такого порядку розгляду справи. Представник третьої особи - [PERSON] вінницької державної нотаріальної контори [PERSON] у судовому засіданні при вирішенні справи поклалася на розсуд суду. Допитані в якості свідків [PERSON], [PERSON], які є сусідами померлого, пояснили, що померлий зловживав алкоголем, після смерті його матері в квартирі проживала також його племінниця (дочка позивачки), його сина відповідача по справі не знають, він ніколи не появлявся за місцем проживання померлого, останній і не згадував за нього, допомогу останньому надавала його сестра - [PERSON], позивачка по справі. Вислухавши пояснення позивача, показання свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов є необґрунтованим та не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні обставини справи та правовідносини, врегульовані нормами ЦК України щодо спадкування. Як вбачається з Свідоцтва про смерть серії 1-АМ № 322618 від 18 вересня 2015 року, 17 вересня 2015 року у м. Вінниці у віці 56 років помер [PERSON] (а.с. 4). Позивач [PERSON] є рідною сестрою спадкодавця (підтверджується Свідоцтвом про народження серії І-УР № 621993 від 30 вересня 1959 року, Свідоцтвом про народження серії ЯЖ № 732952 від 11 жовтня 1954 року, Свідоцтвом про одруження серії І-АМ № 005156 від 28 липня 1997 року), а отже спадкоємцем другої черги відповідно до ст. 1262 ЦК України, після смерті 17 вересня 2015 року [PERSON]. Відповідач [PERSON] є сином спадкодавця (підтверджується рішенням Замостянського районного суду м. Вінниці від 03 березня 2008 року), а отже спадкоємцем першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України, після смерті 17 вересня 2015 року [PERSON]. Відповідно до ч. 5 ст. 1224 ЦК України, за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялась від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Виходячи зі змісту зазначеної норми, суд при вирішенні такої справи згідно з вимогами ст. 214 ЦПК повинен встановити як факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, так і факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та потребу спадкодавця в допомозі цієї особи. Згідно розяснень п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування Як вбачається з Лікарського свідоцтва про смерть № 159-С від 18.09.2015 року, причиною смерті [PERSON] є механічна асфіксія - повішання (а.с.5). Крім того, як вбачається з довідки Комунального закладу Вінницький обласний наркологічний диспансер «Соціотерапія» від 29.02.2016 року № 600, гр. [PERSON] перебував на диспансерному наркологічному обліку у даному закладі з 30.11.2014 року по 17.10.2015 року з діагнозом: розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю (а.с.8). При цьому, як слідує з показань допитаних у судовому засіданні свідків [PERSON] та [PERSON], спадкодавець [PERSON] зловживав алкогольними напоями. Таким чином, суд приходить до переконання, що [PERSON] не перебував у безпорадному стані. Крім того, для постановлення рішення про усунення від спадкування у справі повинні бути надані належні та допустимі докази, які б свідчили про те, що спадкодавець потребував допомоги відповідача, останній мав можливість її надати, проте ухилявся від обовязку щодо її надання. Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який її потребував, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обовязку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю. Тобто ухилення, повязане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обовязок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Крім цього, підлягає зясуванню питання, чи потребував спадкодавець допомоги від спадкоємця за умови отримання її від інших осіб, чи мав спадкоємець матеріальну та фізичну змогу надавати таку допомогу. Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. У суду відсутні підстави для встановлення тієї обставини, що відповідач [PERSON] ухилявся від надання допомоги спадкодавцеві. Рішенням Замостянського районного суду м. Вінниці від 03 березня 2008 року [PERSON] було позбавлено батьківських прав відносно його неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Як вбачається зі змісту вищевказаного судового рішення, відповідач з сімєю не проживає; з 1998 року відповідач родинних стосунків з сином не підтримує, не надає ніякої допомоги (в силу вимог ч. 3 ст. 61 ЦПК України дані обставини не підлягають доказуванню). Факт відсутності підтримання родинних відносин, не спілкування протягом тривалого часу не свідчить про те, що відповідач [PERSON] умисно ухилявся від надання допомоги. При цьому суду і надано доказів, що відповідач мав можливість її надавати (спадкодавець помер, коли відповідачу було 22 роки), а померлий потребував допомоги цієї особи. Враховуючи вищевикладене, підстави для усунення від права на спадкування [PERSON] відсутні, незважаючи на те, що з обставин справи вбачається, що позивач [PERSON] брала активну участь у житті спадкодавця. Одночасно суд звертає увагу, що участь однієї із сторін у похованні спадкодавця жодним чином не може впливати на висновки суду у спірних правовідносинах. Отже, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed