Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Виноградарської сільської ради Роздільнянського району Одеської області, в якій просить: встановити факт прийняття спадкового майна, нею як спадкоємцем після смерті [PERSON], померлої [INFO]; встановити факт того, що вона являється донькою померлої [PERSON]; встановити факт володіння по праву спадкування житловим будинком з господарськими спорудами в [ADDRESS] [PERSON]. Крім того, ім'я матері в свідоцтві про народження позивачки значиться «[PERSON]», а у всіх інших документах, в тому числі і в свідоцтві про смерть - «[PERSON]», тому виникла потреба в судовому порядку встановити юридичний факт, що [PERSON], [INFO] є рідною донькою [PERSON], померлої [INFO]. В судовому засіданні позивач [PERSON], посилалась на те, що її матері - [PERSON] належала будівля в [ADDRESS] з господарськими спорудами. [INFO] [PERSON] померла, після її смерті відкрилась спадщина на вказане майно. При житті [PERSON] залишила заповіт на ім'я [PERSON] Після чого позивач в 2009році звернулася до державної нотаріальної контори за отриманням спадщини та їй було відмовлено в оформленні документів, так як відсутні правовстановлюючі документи. Відповідач - Виноградарська сільська рада, до суду не прибув, про час та місце розгляду справи сповіщався відповідно до чинного законодавства, про що в справі є відповідні докази (а.с.18). Позовні вимоги визнав у повному обсязі, просив розглянути справу без участі його представника, про що надав відповідну заяву до суду (а.с.31). Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заяви сторін по справі, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна, в тому числі за законом відповідно до ст.1217 ЦК України. У відповідності до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з частиною 1 статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачою йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Дане зобов'язання встановлено законодавством у зв'язку з тим, що право власності на спадкове нерухоме майно виникає у спадкоємця тільки з моменту державної реєстрації цього майна. За ч. 2 ст. 182 ЦК України, право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] (запис акта про смерть № 2 від 01.01.1994 року, складений Виноградарською сільською радою Роздільнянського району Одеської області) та видано свідоцтво про її смерть [NUMBER] (а.с.6). Після її смерті відкрилась спадщина на належний їй житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями в [ADDRESS]. [PERSON] являється єдиною спадкоємицею на спадкове майно, як рідна дочка, відповідно до ст.529 ЦК України(в редакції 1963року) та відразу з часу відкриття спадщини прийняла її в силу ст.549 ЦК України шляхом фактичного вступу в управління будинком матері: дозволила проживати в будинку сину [PERSON], зі своєю сім'єю, частину майна з спадкового будинку перевезла до свого будинку за місцем проживання. В 2009році нотаріусом позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутності у неї правовстановлюючого документу на спадковий будинок, що підтверджується листом нотаріуса від 11.06.2009року за № 836/02-14.(а.с.5). Будинок в якому проживала [PERSON] збудований в 1979році та підсобні приміщення були добудовані в період до 1989року, але документу на право власності не мала. Відповідно запису в погосподарській книзі Виноградарськогої сільської ради особовий рахунок №90 відкритий на домогосподарство яке розташоване за адресою: [ADDRESS] на ім'я [PERSON] та в її власності значиться за вказаною адресою житловий будинок побудований з 1979року з погосподарськими спорудами.(а.с.13-14). В будинку за вказаною адресою [PERSON] проживала постійно до дня смерті, що підтверджується довідкою Виноградарської сільської ради та випискою погосподарської книги.(а.с.16-17). Ніхто при житті [PERSON] не оспорював її право власності на вказаний будинок, на даний час ніхто не претендує окрім позивача. Отже [PERSON] правомірно володіла житловим будинком, користувалася ним, підтримувала його в нормальному технічному стані. 23 травня 1987року [PERSON] склала заповіт на ім'я [PERSON], яким на випадок її смерті все майно де б воно не знаходилося, у чому б воно не полягало и на що вона буде мати право, заповідала своєї дочці [PERSON] Заповіт підтверджений Виноградарською сільською радою Роздільнянського району Одеської області 23.05.1987року та зареєстровано за №23, і на день її смерті не скасовано та не змінено.(а.с.5). Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Відповідно до ч.1, ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Щодо встановлення факту родинних відносин: В свідоцтві про народження позивачки, ім'я її матері значиться «[PERSON]»», а у всіх інших документах: в свідоцтві про смерть - її ім'я зазначено «[PERSON]», в зв'язку з чим виникла потреба в судовому порядку встановити факт родинних відносин між донькою та матір'ю. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Відповідно до ч.1, ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Таким чином, позивачка, як спадкоємиця першої черги за законом, фактом постійного проживання та реєстрації зі спадкодавцями в одному домоволодінні, своєчасно прийняла спадщину, яка відкрилася після смерті її матері. На підставі, що передбачена законом, тобто в порядку спадкування, позивачка набула право на це майно, тобто на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями при ньому, розташованого по [ADDRESS] після смерті матері. Факт родинних відносин підтверджується довідками Виноргадарської сільської ради Роздільнянського району Одеської області № 53 від 02.02.2014 року (а.с.7), № 54 від 07.02.2014 року (а.с.8), технічним паспортом виданого на ім'я [PERSON] (а.с.10), свідоцтвом про смерть матері [PERSON] (а.с.6). Позивач своє прізвище «[PERSON]» змінила у зв'язку з реєстрацією шлюбу з [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданого повторно Роздільнянським РАЦС від 18.02.2014року.(а.с.15). Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] [PERSON] підтвердили той факт, що [PERSON] дійсно являлася матір'ю [PERSON]. В селі її всі знали та звали як бабця [PERSON], про те, що вона по документах «[PERSON]» ніхто не знав. [PERSON] доглядала за будинком потім дозволила проживати там своєму сину. Статтею 12 Закону України «Про власність» однією з підстав виникнення права власності є спадкування. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст. 1233 ЦК України). Частиною 1 ст. 1235 ЦК України передбачено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до ч.1, ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Таким чином, [PERSON], як спадкоємець за заповітом своєчасно прийняла зазначену спадщину. На підставі, що передбачена законом, тобто в порядку спадкування, позивач набула право на це майно, а саме на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями при ньому, розташованого в [ADDRESS]. За таких обставин суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Outcome: approved