Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати належність домоволодіння, що знаходиться по вул. Кірова, 11 в сел. Решетилівка Полтавської області попередньому власнику [PERSON], яка померла 26.10.2015 року; визначити позивача, як спадкоємицю померлої, наступним власником вказаного домоволодіння; визнати за нею право власності на житловий будинок літ. «А-1» загальною площею 75,1 кв.м., житловою площею 39,2 кв.м., сараї літ. «В», «Г», навіс літ. «д1», погріб літ. «г», літню кухню літ. «Д», «д», вбиральню літ. «Е», колодязь № 1, огорожу № 2, що розташовані по вул. Кірова, 11 в сел. Решетилівка Полтавської області. В обґрунтування позову посилається на те, що вищезазначений житловий будинок з господарськими будівлями належав на праві власності її бабусі [PERSON] Після смерті бабусі позивач прийняла спадщину за заповітом, проте оформити свої права на будинок вона не може, у звязку з тим, що правовстановлюючий документ на будинок було загублено. В судове засідання сторони не зявилися. Позивач надала суду заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач надав суду заяву, в якій просить розглянути справу без участі представника ради, позов [PERSON] визнає повністю. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, з огляду на наступне. 23 травня 2016 року позивач звернулася до Решетилівської державної нотаріальної контори із проханням видати на її імя свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, що знаходиться в сел. Решетилівка Полтавської області, вул. Кірова, 11 після померлої 26 жовтня 2015 року бабусі [PERSON]. У звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на зазначений будинок та на підставі п. 4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом МЮУ від 22.02.2012 року № 296/5, зареєстрованого в МЮУ 22.02.2012 року за № 282/20595, згідно якого видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві, державним нотаріусом обґрунтовано була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії /а.с. 6/. У п. 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначено: якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Судовим розглядом встановлено, що [PERSON] померла 26 жовтня 2015 року /а.с. 5/. За життя [PERSON] склала заповіт, згідно якого все належне їй на день смерті майно вона заповіла позивачу по цій справі /а.с.7/. У визначеному Цивільним кодексом України порядку позивач прийняла спадщину. Це вбачається з постанови про відмову у вчинення нотаріальної дії /а.с. 6/, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок державний нотаріус відмовила, оскільки правовстановлюючий документ на це майно відсутній. Між тим, за даними ПП Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» власником житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та спорудами у сел. Решетилівка по вул. Кірова, 11 була [PERSON]. Право власності на цей будинок належало їй на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконкомом Решетилівської селищної ради народних депутатів від 03.08.1992 року /а.с. 8/ У технічному паспорті на будинок у якості власника також зазначена [PERSON] /а.с. 9/. Як зазначено у позовній заяві і підтверджується матеріалами справи, правовстановлюючий документ на будинок свідоцтво про право власності був загублений. Листом № 02-32/553 від 27.07.2016 року Решетилівська селищна рада повідомила позивача про те, що дублікат свідоцтва про право власності видати неможливо. Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 1216 Цивільного кодексу України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Відповідно до ч. 1, 3 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно ч. 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Оскільки [PERSON] за життя набула права власності на будинок, після її смерті це майно увійшло до складу спадкової маси, але позивач як спадкоємиця померлої бабусі, що прийняла спадщину, не може реалізувати свої спадкові права щодо будинку та отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки правовстановлюючий документ на будинок втрачений (загублений). За цих обставин, вимоги позивача суд визнає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved