Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-13 00:00:00

Позивач [PERSON]\~ звернулася до суду з позовом до [PERSON],\~третя особа\~[PERSON]\~про визнання\~права власності\~в порядку\~спадкування за\~законом,\~в якому\~просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на ? частину спадкового майна [PERSON], померлої 21.03.2013 року у вигляді 1/6 частини житлового будинку № 80, по вул. Керченська в місті Одесі. \~ \~ \~ \~Обґрунтовує свої вимоги тим, що, 21.03.2013 року померла мати позивачки - [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді ? частини домоволодіння за № 80 по вулиці Керчинскій в місті Одесі, право власності на яке зареєстроване за відповідачем по справі, чоловіком покійної [PERSON]. Спірне домоволодіння має загальну площу - 47,47 кв.м.,та було набуто подружжям [PERSON] за час шлюбу, який існував з 1956 року та припинився внаслідок смерті матері позивачки. Право власності на домоволодіння № 80 по вулиці Керчинській в місті Одесі подружжя [PERSON] набуло на підставі рішення виконкому Ленінської райради депутатів трудящих № 322 від 25.04.1958 року «Про відвід вільних земельних ділянок під індивідуальне житлове будівництво», яким вирішено відвести [PERSON] земельну ділянку за адресою: м. Одеса, селище Котовського, вул. Кримська, 249, для індивідуального будівництва житлового будинку. 05.02.1959 року між житлово-комунальним відділом Ленінської райради депутатів трудящих м. Одеси в особі завідуючого житлово-комунальним відділом [PERSON] та [PERSON], на підставі вище зазначеного рішення, укладено договір про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності, посвідченого державним нотаріусом Четвертої одеської державної нотаріальної контори. Рішенням комісії житлово-комунального відділу м. Одеси прийнято та введено в експлуатацію житловий будинок загальною площею 47,47 кв.м., житловою площею 38,47 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Одеса, Селище Котовського, вул. Кримська, 80. 28.11.1956 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського району зареєстрована шлюб між [PERSON] та [PERSON] 01.03.1958 року у подружжя народилась донька - [PERSON], про що в книгу актів цивільного стану зроблено відповідний запис № 354 від 11.03.1958 року, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії ГД № 989849. Позивачка [PERSON] вказує про те, що на час смерті матері мешкала з батьками за адресою: м. Одеса, Селище Котовського, вул. Кримська, 80, з 1974 року, де проживає і до теперішнього часу, що підтверджується довідкою з дільниці № 8 ЖКС «Пересипський» від 12.02.2013 року, та відміткою в паспорті. 03.06.1978 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, про що в книгу актів цивільного стану зроблено відповідний запис № 963, після реєстрації шлюбу прізвище позивачки - [PERSON]. Рішенням Одеської міської ради від 09.11.2005 року № 4858-ІУ «Про найменування вулиць, провулків, проспектів, площ, парків, скверів, мостів, та інших споруд, розташованих на території м. Одеси» вулиця, на якій знаходиться будинок, була перейменована на вулицю «Керченська». Отже, станом на сьогодні домоволодіння знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Керченська, 80. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину, а саме на частку будинку № 80 по вул. Керченська в м.Одесі, позивачка [PERSON] звернулась до Четвертої одеської держаної нотаріальної контори з відповідною заявою. 16.05.2017 року позивачка [PERSON] отримала постанову державного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальних дій, а саме видачі мені свідоцтва про право на спадщину, у звязку з тим, що нею не було надано документів, які підтверджують право власності спадкодавця на майно. Позивачка [PERSON] вказує про те, що після смерті матері, стосунки з батьком значно погіршились. Він не визнає її право на спадкування майна за законом, та перешкоджає в отриманні свідоцтва про право на спадщину, шляхом ненадання оригіналів документів на їх з матірю спільне сумісне майно, які необхідні для надання нотаріусу. У звязку з вищевказаним позивачка [PERSON] звернулася до суду з цим позовом. Відповідач [PERSON] звернувся до суду з зустрічним позовом до [PERSON], третя особа [PERSON], в якому просить суд визнати за померлою 21.03.2013 року дружиною [PERSON] право власності на 1/2 частину житлового будинку № 80, по вул. Керченська в місті Одесі; визнати за ним право власності на 1/6 частину житлового будинку № 80, по вул. Керченська в місті Одесі після померлої 21.03.2013 року дружини [PERSON]; визнати за його донькою [PERSON] право власності на 1/6 частину житлового будинку № 80, по вул. Керченська в місті Одесі після померлої 21.03.2013 року матері [PERSON]. Ухвалою Суворовського\~районного суду\~м.Одеси\~від 14\~червня 2018\~року,\~прийнято зустрічний\~позов [PERSON]\~до [PERSON],\~третя особа:\~[PERSON] \~про визнання\~права власності\~в порядку\~спадкування за\~законом в\~одне провадження\~з первісним\~позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа: [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена судом належним чином, представник позивачки звернулася до суду з письмовою заявою про розгляд справи у відсутність позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином, звернувся до суду з письмовою заявою про розгляд справи у його відсутність Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена судом належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, про те, що первісний позов є обґрунтованим, є доказаним, тому підлягає задоволенню, зустрічний позов є частково обґрунтованим, є частково доказаним, тому підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, про те, що на підставі рішення виконкому Ленінської райради депутатів трудящих № 322 від 25.04.1958 року «Про відвід вільних земельних ділянок під індивідуальне житлове будівництво», вирішено відвести [PERSON] земельну ділянку за адресою: м. Одеса, селище Котовського, вул. Кримська, 249, для індивідуального будівництва житлового будинку (а.с.18); 05.02.1959 року між житлово-комунальним відділом Ленінської райради депутатів трудящих м. Одеси в особі завідуючого житлово-комунальним відділом [PERSON] та [PERSON], на підставі рішення виконкому Ленінської райради депутатів трудящих № 322 від 25.04.1958 року «Про відвід вільних земельних ділянок під індивідуальне житлове будівництво», укладено договір про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності, посвідченого державним нотаріусом Четвертої одеської державної нотаріальної контори (а.с.19-22); Рішенням комісії житлово-комунального відділу м. Одеси прийнято та введено в експлуатацію житловий будинок загальною площею 47,47 кв.м., житловою площею 38,47 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Одеса, Селище Котовського, вул. Кримська, 80 (а.с.23-26); Відповідно до письмової довідки, яка видана Міжміським бюро технічної інвентаризації від 09.09.1965 року, домоволодіння №80 по вулиці Кримська в м.Одесі зареєстровано на праві приватної власності за [PERSON] (а.с.27); Відповідно до свідоцтва про одруження серії І-ЯР №635650, 28 листопада 1956 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с.61); Згідно арт.25 Кодексу законів про сім'ю, опіку, шлюб і акти громадянського стану УРСР в ред.1926 року, який діяв в момент надання земельної ділянки та будівництва будинку, майно, яке набуло подружжя спільною працею під час шлюбу, вважається за належне обом із подружжя на засадах співвласності (арт. арт. 61-65 Цив. Кодексу УРСР) у рівних частках. За положенням ст.22\~КпШС України в ред.1969 року майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку. Сторони по справі не оспорювали, що спірний будинок був збудований [PERSON] та\~[PERSON]в період шлюбу і був їх спільною сумісною власністю. Таким чином, судом встановлено про те, що домоволодіння № 80, по вул. Керченська в місті Одесі є спільною власністю подружжя та їх частки є рівними, [PERSON] належить ? частина та [PERSON] ? частина. 21.03.2013 року померла [PERSON], про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м.Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, видано свідоцтво про смерть серія І-ЖД 331176 від 21.03.2013 року, складений актовий запис №2969 (а.с.34); Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на ? частину домоволодіння № 80, по вул. Керченська в місті Одесі. Відповідно до свідоцтва про народження серії ГД №989849, позивачка [PERSON] (дошлюбне [PERSON]) О.П. є донькою [PERSON], та спадкоємцем першої черги за законом після її смерті (а.с.31,32); Відповідно до свідоцтва про одруження серії І-ЯР №635650, [PERSON] є чоловіком [PERSON], та спадкоємцем першої черги за законом після її смерті (а.с.61); Відповідно до свідоцтва про народження серії ІV-УР №1158605, [PERSON] (дошлюбне [PERSON]) О.П. є донькою [PERSON], та спадкоємцем першої черги за законом після її смерті (а.с.153); Відповідно до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. В силу ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON], як спадкоємці першої черги, прийняли спадщину, після померлої 21.03.2013 року [PERSON], оскільки у встановлений законом строк звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. 31.08.2017 року до Суворовського районного суду м.Одеси надійшла копія спадкової справи за №912/2013, яка заведена Четвертою Одеською державною нотаріальною конторою, щодо майна померлої 21.03.2013 року [PERSON] (а.56); Із матеріалів спадкової справи вбачається про те, що [PERSON] та [PERSON] звернулися до Четвертої Одеської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, яка відрилася після померлої 21.03.2013 року [PERSON] (а.с.57); Постановою державного нотаріуса Четвертої Одеської державної нотаріальної контори [PERSON] від 16.05.2017 року №2410/02-31, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку із відсутністю правовстановлюючих документів (а.с.35); Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК, спадкоємець за законом чи за заповітом має право прийняти спадщину. Відповідно до статті 1217, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).\~\~Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно статті 1222, 1223 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцями за заповітом можуть бути юридичні особи та інші учасники цивільних відносин (стаття 2 цього Кодексу). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. В силу ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до Постанови Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 23.01.2013 року у справі № 6-164цс12, зазначено, що у спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають із часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої права володіння та користування спадковим майном відповідно до гл. 29 ЦК України. Якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно щодо якого є правовстановлюючий документ але відсутня державна реєстрація, спадкоємець може захищати свої права відповідно до ст. 392 ЦК України. В силу ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, приймаючи до уваги те, що визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд вважає про те, що вимоги позивача, підлягають задоволенню. При таких обставинах, первісний позов [PERSON]\~до [PERSON],\~третя особа:\~[PERSON]\~ про\~визнання права\~власності в\~порядку спадкування\~за законом підлягає задоволенню. \~ \~ \~ \~Зустрічні позовні вимоги [PERSON]\~до [PERSON],\~третя особа:\~[PERSON]\~ про\~визнання права\~власності в\~порядку спадкування\~за законом підлягають частковому задоволенню в частині визнання за померлою 21.03.2013 року дружиною [PERSON] право власності на 1/2 частину житлового будинку № 80, по вул. Керченська в місті Одесі; визнання за ним право власності на 1/6 частину житлового будинку № 80, по вул. Керченська в місті Одесі після померлої 21.03.2013 року дружини [PERSON]. Зустрічні позовні вимоги в частині визнання за його донькою [PERSON] право власності на 1/6 частину житлового будинку № 80, по вул. Керченська в місті Одесі після померлої 21.03.2013 року матері [PERSON] задоволенню не підлягають, оскільки [PERSON] до суду з такими позовними вимогами не зверталася та вони не були предметом розгляду справи по суті. На підставі викладеного, та

Outcome: partial