Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], народження [INFO] та [PERSON], народження [INFO]. У позові вказала, що до 17.05.2006 сторони проживали однією сім'єю. Мають спільних неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON]., які проживають разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідач добровільно відмовляється надавати допомогу на утримання дітей хоча зобов'язаний надавати таку допомогу. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, до суду надіслала заяву у якій просила справу слухати у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до адресної довідки наданої Відділом адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в м. Києві відповідач [PERSON], народження [INFO], зареєстрований [ADDRESS], куди і направлялася повістка. Згідно ст. ст. 10, 60 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб виникає спір. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з огляду на наступне. Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Судом установлено, що по 2006 рік сторони перебували у шлюбі (а.с. 4). Від шлюбу мають неповнолітніх дітей [PERSON], народження [INFO] та [PERSON], народження [INFO]. Неповнолітні діти проживають з позивачкою та перебувають на її повному утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча зобов'язаний надавати таку допомогу. Відповідно до довідок виданих Пирятинським центром первинної медичної допомоги [PERSON], народження [INFO] та [PERSON], народження, [INFO], на «Д» обліку не перебувають (а.с. 24). Як випливає зі ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. На даний час відповідач не має постійного місця роботи та стабільного доходу, але працездатний, виконує роботи про найму, не є інвалідом. У відповідності до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. З матеріалів справи вбачається, що позивач понесла витрати за надану правову допомогу у сумі 300 грн. (а.с. 10-11). Враховуючи викладене та

Outcome: approved