Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до Ізмаїльської міської ради про визнання за нею, як спадкоємцем за заповітом, права власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті [PERSON] та складається із житлового будинку [ADDRESS]. Також просила право власності на спадкове майно за [PERSON] припинити. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що нотаріальною конторою їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, яка залишилася після смерті [INFO] року [PERSON], за тих підстав, що згідно правовстановлюючого документу на вищевказаний житловий будинок з надвірними спорудами (свідоцтво про право власності №196, видане Ізмаїльською міською радою Одеської області 06.05.1996 року, зареєстроване Ізмаїльським міжміським бюро технічної інвентаризації» №50б-140) [PERSON] є власником одного житлового будинку з надвірними спорудами, а згідно довідки КП «Ізмаїльське бюро технічної інвентаризації» за №595 від 29.11.2013 року [PERSON] є власником житлового домоволодіння з надвірними спорудами, яке складається в тому числі із двох житлових будинків, один із яких самовільно збудований. Ухвалою суду від 26.06.2014 року залишені без розгляду позовні вимоги [PERSON] до Ізмаїльської міської ради про припинення права власності на спадкове майно. Сторони, будучи своєчасно та належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилися. Позивач та її представник звернулися із заявою про підтримання позовних вимог та розгляд справи у їх відсутності. Відповідач причини неявки представника не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд, на підставі фактів, встановлених у судовому засіданні дійшов наступного висновку. Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] належав житловий будинок [ADDRESS], що складаються з: літ. А - житловий будинок; літ. Д - вбиральня; №№1-8 - надвірні споруди, що підтверджується свідоцтвом про право власності №196, виданим Ізмаїльською міською радою Одеської області 06.05.1996 року, зареєстрованим Ізмаїльським міжміським бюро технічної інвентаризації» за №50б-140, довідками КП «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації» за вих.№595 від 29.11.2013 року та №711 від 19.06.2014 року. Крім цього, [PERSON] за період з 01.08.2011 року по 31.08.2011 року нарахована пенсія в сумі 813 гривень 40 копійок (а.с.5, 6, 54). За змістом витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №37259315 від 28.04.2014 року та спадкової справи №730/2011 від 15.11.2011 року [PERSON] залишила заповіт, посвідчений приватним нотаріусом [PERSON] 29.08.2008 року за №32247, яким все своє майно заповіла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданим Ізмаїльським виконкомом відділу ЗАГС 05.09.1992 року, та свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області 21.09.2013 року (а.с.16-19, 21-22, 37-53). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області 18.08.2011 року, [PERSON] померла [INFO] року (а.с.14). Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на вищезазначене спадкове майно. Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який не проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, повинен подати в нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини. Судом встановлено, що 15.11.2011 року [PERSON] у встановлений законом строк звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини (а.с.38). Осіб, які мають право на обов'язкову частку у спадщині, незалежно від змісту заповіту після смерті [PERSON], відповідно до ст. 1241 ЦК України немає. 28.04.2014 року державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Черненко С.М. видано [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за заповітом на недоотриману пенсію за період з 01.08.2011 року по 31.08.2011 року в сумі 813 гривень 40 копійок (а.с.52). Письмовою відповіддю Ізмаїльської державної нотаріальної контори за №965/02-14 від 28.04.2014 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок [ADDRESS], у зв'язку з тим, що згідно правовстановлюючого документу на вищевказаний житловий будинок з надвірними спорудами (свідоцтво про право власності №196, видане Ізмаїльською міською радою Одеської області 06.05.1996 року, зареєстроване Ізмаїльським міжміським бюро технічної інвентаризації» №50б-140) спадкодавець [PERSON] є власником одного житлового будинку з надвірними спорудами, а згідно довідки КП «Ізмаїльське бюро технічної інвентаризації» за №595 від 29.11.2013 року [PERSON] є власником житлового домоволодіння з надвірними спорудами, яке складається в тому числі із двох житлових будинків, один із яких самовільно збудований (а.с.20). Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Разом з тим, відповідно до ч.1 ст.376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважається самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм. За частиною 2 ст.376 ЦК України особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває право власності на нього. Приймаючи до уваги, що іншого способу захисту права на спадкове майно позивач не має, а також зважаючи, що спадкодавцем за життя було здійснено самочинне будівництво житлового будинку літ. Г та сараю літ. Е, що позбавило його спадкоємців у нотаріальному порядку отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно, яке не є самовільним будівництвом та складається житлового будинку літ. А, вбиральні літ. Д і надвірних споруд №№1-8, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved