Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, посилаючись на те, що вона з відповідачем перебувала у шлюбі, який 01.12.2010 року було розірвано. Від шлюбу мають повнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , яка навчається на другому курсі Національного університету біоресурсів і природокористування України, на денній формі навчання за договором № МВ -193595 від 07.08.2019 про надання освітніх послуг. Донька з початку навчання і по теперішній час проживає та зареєстрована в гуртожитку з адресою: [ADDRESS] . До настання повноліття дочки з відповідача за рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 01.12.2010 стягувались аліменти на її користь в розмірі ј частини всіх видів заробітку на утримання доньки [PERSON] , але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Стягнення аліментів припинено 06.07.2020 року. Відповідач в добровільному порядку допомогу на утримання доньки не надає. Вона сама несе витрати на утримання доньки, а саме плата за навчання, проживання в гуртожитку, одяг та їжу. Витрати за навчання доньки за 2019-2020 навчальний рік складають 42342,50 грн. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання в розмірі ј частини всіх видів його заробітку до досягнення дочкою 23 років. Стягнути з відповідача на її користь 21171,25 грн., що складає 50% понесених витрат на оплату навчання доньки. Також просить стягнути з відповідача на її користь витрати, які будуть понесені нею в майбутньому на оплату навчання та проживання доньки в сумі визначеній відповідно до умов договору № МВ-193595 від 07.08.2019 про та надання освітніх послуг. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 10 грудня 2020 року відкрито провадження по справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала частково та просила їх задоволити в частині стягнення аліментів та понесених нею витрат на оплату навчання доньки. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та пояснила, що відповідач не працює і немає змоги платити аліменти. Одноосібне рішення матері віддати дитину навчатися до платного вузу не є особливою обставиною і не повинні покладатись на батька, який у виборі навчального закладу не приймав участі і немає матеріальної змоги оплачувати навчання. Суд, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами Сімейного Кодексу України. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 01.12.2010 року розірвано. Від шлюбу сторони мають повнолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 01.12.2010 стягнено з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] в розмірі ј частини всіх видів заробітку на утримання доньки [PERSON] , але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і досягнення нею повноліття, починаючи з 30.08.2010 року. Стягнення аліментів припинено 06.07.2020 року. Відповідно до довідки № 3254-20 від 09.07.2020 року [PERSON] , [INFO] є студенткою 1 курсу Національного університету біоресурсів і природокористування України та навчається на денній формі навчання за контрактом. Термін навчання з 01 вересня 2019 року по 30 червня 2023 року. За нормою ст. 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Ст. 199 СК України передбачено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином (ч. 2 ст. 200 Сімейного Кодексу України). В п. 20 Постанови Пленуму № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України роз`яснив, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повнолітня (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але не меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи той факт, що позовна заява про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання подана позивачем до суду 29.10.2020 року, а тому саме з цієї дати необхідно стягувати аліменти. Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позов в частинні стягнення аліментів на утримання доньки, яка продовжує навчання підлягає до задоволення, а саме до стягнення з відповідача на користь позивача на утримання повнолітньої [PERSON] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 29.10.2020 року і до закінчення навчання, але не більше чим до досягнення двадцяти трьох років. При цьому суд враховує, що відповідач є працездатною особою, доказів неможливості працювати, отримання групи інвалідності чи перебування його в статусі безробітного суду не надав, а відтак суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на навчання доньки. Підлягають до часткового задоволення і вимоги позивачки в частині стягнення з відповідача 50% понесених нею витрат на оплату навчання доньки [PERSON] . Згідно договору № МВ-193595 від 07.08.2019 року, укладеного між Національним університетом біоресурсів і природокористування України та [PERSON] , оплата за надання освітніх послуг та порядок розрахунку за один календарний рік становить 24540 грн. Враховуючи надані позивачем копії квитанцій про оплату навчання, суд вважає стягнути з відповідача на користь позивачки 18645 грн 25 коп. ( квитанція від 29.07.2019 року в сумі 12505,10 грн, від 18.11.2019 року - 12 392,70 грн, від 13.05.2020 в сумі 12 392,70 грн Однак, суд не вбачає підстав для задоволення позову в частині стягнення додаткових витрат, в сумі 5052 грн, оскільки за своїм змістом вказані витрати позивача не відносяться до обставин, з якими законодавець пов`язує можливість стягнення додаткових витрат на дитину. Одночасно, право повнолітньої дитини на утримання припиняється у разі припинення навчання. Позивач [PERSON] від сплати судового збору за подання позовної заяви до суду першої інстанції звільнена (п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір»), відтак, відповідно до положень ст.141 ЦПК України судовий збір в сумі 908,00 грн. підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь держави. Рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Outcome: approved