Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить позбавити відповідачку батьківських прав відносно малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позов обґрунтовує тим, що сторони перебували у шлюбі з 07.06.2014 до 20.12.2017. Від шлюбу мають двох спільних дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу діти залишалися проживати з відповідачкою, яка обірвала всі стосунки з позивачем, позбавила його можливості бачитися з дітьми та піклуватися про них, приховувала своє місце перебування. Йому було відомо, що відповідачка виїхала до м. Києва. В липні 2020 року діти були знайдені поліцейськими на вулиці в м. Києві без супроводу дорослих. та доставлені до Київської міської дитячої лікарні №2. При медичному обстеженні у дітей був виявлений педикульоз та дефіцит маси тіла. Всі ці обставини свідчать про неналежне ставлення відповідачки до виховання дітей. Після того, як його повідомили про знайдення дітей, на його прохання діти були передані йому та проживають з ним у теперішній час. Весь цей час відповідачка не цікавилась дітьми. Вважає, що інтереси дітей вимагають позбавлення відповідачки батьківських прав щодо них. Відповідачка [PERSON] відзив на позов не надала. Третя особа - районна адміністрація Запорізької міської ради по Дніпровському району пояснення щодо позову не надала. Ухвалою суду від 07.12.2020 відкрите провадження у справі, призначене підготовче засідання. За клопотанням позивача витребуваний у Органа опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району висновок щодо розв`язання спору. Висновок наданий суду 09.02.2021. Ухвалою суду від 01.04.2021 закрите підготовче провадження та справа призначена до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] позов та обставини, якими він обґрунтований, підтримав. Пояснив, що після того, як діти стали проживати з ним, відповідачка спілкувалась з дітьми по телефону. Але, під час розмови діти стали плакати та відмовились від подальшого спілкування з матір`ю. Представник позивача - адвокат Луньової Л.В. позов та обставини, якими він обґрунтований, підтримала. Відповідач [PERSON] у судове засідання 26.04.2021 та 21.05.2021 не з`явилась. Була повідомлена належним чином про дату, час і місце розгляду справи. Заяву про розгляд справи за її відсутності не надала. 26.04.2021 електронною поштою відповідач надала заяву про відкладення судового засідання у зв`язку із запровадженням локдауну та її станом здоров`я. Доказів погіршення стану здоров`я відповідач не надала. 21.05.2021 електронною поштою відповідач надала заяву про відкладення судового засідання у зв`язку з її станом здоров`я. Доказів погіршення стану здоров`я відповідач знову не надала. Суд визнав неповажною причину повторної неявки відповідача у судове засідання та відповідно до ст. 223, 280 ЦПК України постановив провести заочний розгляд справи. Представник третьої особи - районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району у судове засідання не з`явився. Надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Свідок [PERSON] дала наступні показання. Вона перебуває у шлюбі з позивачем, з відповідачкою знайома. півтора роки тому позивачу зателефонував знайомий відповідачки та повідомив, що його діти жебракують. Позивач поїхав до м. Києва. Там він знайшов дітей та відповідачку та домовився з останньою про те, що він буде спілкуватись з дітьми. Через деякий час відповідачка надіслала позивачу SMS-повідомлення, в якому просила його забрати дітей, оскільки у неї склались негативні обставини. Вона з позивачем поїхали до м. Києва, але відповідачка не вийшла на зв`язок і їм довелось повернутись додому без дітей. Приблизно через вісім місяців позивачу зателефонували зі Служби у справах дітей і повідомили, що йому необхідно забрати дітей. Вони забрали дітей. Діти були виснажені та мали педикульоз. Після цього, відповідачка спілкувалась з дітьми лише одного разу по телефону. Діти під час спілкування плакали та перелякались. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши показання свідків та письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] перебували у шлюбі з 07.06.2014 до 20.12.2017, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] та копією рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 20.12.2017 у справі № 334/6214/17. Від шлюбу сторони мають спільних малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження (повторними) від 17.05.2019. Відповідно до актів органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 16.07.2020, 16.07.2020 о 13.20 годині в [ADDRESS] , були виявлені [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , без супроводу дорослих. Діти були доставлені до Київської дитячої клінічної лікарні № 2. Під час обстеження дітей спеціалістом виявлений візуально дефіцит маси тіла та педикульоз, що підтверджується актами проведення оцінки рівня безпеки дитини. Відповідно до акту обстеження умов проживання [PERSON] від 21.07.2020 він проживає в орендованій квартирі, в якій створені умови для розвитку та проживання дітей. 22.07.2020 Служба (управління) у справах дітей Запорізької міської ради надала висновок про доцільність передачі малолітніх [PERSON] та [PERSON] в сім`ю батька [PERSON] . В цей же день діти були передані батьку [PERSON] , що підтверджується актами про факт передачі дитини він 22.07.2020. Відповідно до консультативного висновку спеціаліста - лікаря психіатра дитячого від 13.11.2020, малолітній [PERSON] встановлений діагноз: «Змішаний специфічний розлад розвитку. Порушення звуковимови». В теперішній час малолітні [PERSON] та [PERSON] навчаються у дошкільному підрозділі ЗНВК «Запорізька Січ». Дітям комфортно у новій сім`ї, не бажають повернення до матері. Відповідачка в дитячий садочок не з`являлась, досягненнями дітей не цікавилась. Вказані обставини підтверджуються довідками закладу від 10.02.2021. 09.02.2020 орган опіки та піклування дійшов висновку, беручи до уваги, що [PERSON] не забрала дітей із закладу охорони здоров`я, неналежним чином виконує свої батьківські обов`язки по відношенню до малолітніх дітей, права та інтереси яких повинні бути захищені у встановленому законом порядку, з метою захисту прав та інтересів дітей, вважати за можливе позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується висновком про позбавлення батьківських прав [PERSON] від 09.02.2020. Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: (1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; (2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; (3) жорстоко поводяться з дитиною; (4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; (5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; (6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав з підстав, встановлених пунктами 2, 4 і 5 частини першої цієї статті, лише у разі досягнення ними повноліття. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них (ч. 1-3 ст. 164 СК України). Тлумачення п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Пленум Верховного Суду України в п.15 та 16 постанови від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Суд встановив, що відповідачка [PERSON] не забезпечувала дітям необхідного харчування, медичного догляду та лікування, що впливало на їх фізичний розвиток, внаслідок чого діти мали дефіцит маси тіла та педикульоз. Крім цього, [PERSON] має розлади психологічного розвитку. Також, відповідач не забрала дітей з Київської дитячої клінічної лікарні № 2, куди вони були доставлені поліцейськими після їх виявлення без супроводу дорослих, без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо них батьківського піклування. Вказані обставини свідчить про свідоме нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками по вихованню своїх малолітніх дітей. За таких обставин суд дійшов висновку про те, що позов є обґрунтований та підлягає задоволенню, а відповідачку [PERSON] необхідно позбавити батьківських прав щодо малолітніх дітей. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, він підлягає стягненню з відповідачки в дохід держави.

Outcome: approved