Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення з останнього аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/3 частини з усіх видів його доходів щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 2004 року і по 2007 рік проживав з відповідачем однією сім'єю. Від шлюбних відносин вони мають дитину: сина [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач, про що Виводівською сільською радою Томаківського району Дніпропетровської області зроблений відповідний запис № 13 у його свідоцтві про народження, виданого 17.11.2005 року. Позивач зазначає, що малолітній син проживає разом з нею, коли хворіє вимагає додаткових витрат на лікування, розвиток, проте всі додаткові витрати, пов'язані з утриманням дитини несе вона. Відповідач проживає окремо, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, в житті, вихованні дитини участі не приймає, витрачає гроші на свої потреби, що ставить її в скрутне матеріальне становище. Згідно статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від виконання обов'язків щодо дитини (ч.2 ст.141 СК України). Як відомо позивачеві, інших дітей на утриманні у відповідача немає, непрацездатних батьків немає. За своїм станом здоров'я та матеріальним становищем відповідач в змозі надавати щомісячну матеріальну допомогу на утримання сина. Стягнень з відповідача за виконавчими листами не проводиться. Угоди про сплату аліментів між ними не досягнуто. Позивач у судове засідання не з'явилася, але подала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, при цьому остання наполягає на позовних вимогах, але зменшила свої вимоги в частині розміру їх стягнення, тобто просить стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі не 1/3, а 1/4 частини усіх видів доходу відповідача. Відповідач також подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, при цьому зазначив, що не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх його доходів. Відповідно до ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, мотивуючи наступним. Судом встановлено, що сторони у справі розірвали шлюб з 02 листопада 2007 року, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу шлюб [NUMBER]. З копії свідоцтва про народження [NUMBER] вбачається, що батьками [PERSON], [INFO] дійсно є сторони у справі. Факт проживання дитини разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] підтверджується довідкою Виводівської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області. Відповідач зобов`язаний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, але добровільно цього не робить. Відповідно до ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дітей (аліменти) присуджуються у частці від доходу їх батька, або у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтуєтъся на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослiдженнi наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Згідно з п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Статтею 191 СК України передбачено стягнення аліментів від дня пред'явлення позову, а тому аліменти підлягають стягненню з 04.01.2017 року. Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України судовий збір на користь держави слід стягнути з відповідача у справі, у розмірі передбаченому ст. 4 Закону України «Про судовий збір». На підставі викладеного та

Outcome: approved