Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею у порядку спадкування за заповітом, після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , право приватної власності на земельну ділянку загальною площею 4,60 га (яка складається з земельної ділянки № [NUMBER] кадастровий номер 4822381300:02:000:0289 - площею 2,26 га., земельної ділянки № [NUMBER] кадастровий номер 4822381300:02:000:0228 - площею 1,53 га., земельної ділянки № [NUMBER] кадастровий номер 4822381300:01:000:0527 - площею 0,81 га.), розташовані на території Доброжанівської сільської ради Врадіївського району Миколаївської області з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, обґрунтовуючи вимоги тим, що при зверненні до нотаріальної контори, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищевказану земельну ділянку у зв`язку з відсутню оригіналу вищезазначеного державного акту, який втрачений. З цих підстав вона не може захистити свої невизнані права, в іншому порядку крім судового, тому просить позов задовольнити. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] , будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, у судове засідання 05.06.2020р. не з`явилися, звернулись до суду з заявою (вх. № 2484 від 05.06.2020 року) про розгляд даної справи в їх відсутність. Пославшись в ній, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі та наполягають на їх задоволенні. Судові витрати зі сплати судового збору залишити за позивачем. У судове засідання 05.06.2020р., представник відповідача - Доброжанівської сільської ради Врадіївського району Миколаївської області Власюк О.Є., будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, не з`явилася, звернулась до суду з заявою (вх. № 2433/20 від 04.06.2020 року), в якій просить проводити розгляд справи у відсутність представника сільської ради, пославшись в ній, що проти задоволення позовних вимог не заперечують. Сільською радою питання щодо відумерлої спадщини після смерті [PERSON] не ставилось та вона не претендує на спадщину після смерті останнього. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно з положеннями ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, з урахуванням неявки в судове засідання всіх учасників справи, суд прийняв рішення про розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами. Вивчивши матеріали справи, враховуючи те, що визнання відповідачем по справі пред`явленного до нього позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а у судовому засіданні, у відповідності до вимог ст. 209 ЦПК України, виконано завдання розгляду справи по суті, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи та прийняти рішення за результатами проведення розгляду справи по суті на підставі наявних у справі матеріалів. Судом встановлені факти: · 22.10.2003 року [PERSON] набув право власності на земельну ділянку загальною площею 4,60 га (яка складається з земельної ділянки № [NUMBER] кадастровий номер 4822381300:02:000:0289 - площею 2,26 га., земельної ділянки № [NUMBER] кадастровий номер 4822381300:02:000:0228 - площею 1,53 га., земельної ділянки № [NUMBER] кадастровий номер 4822381300:01:000:0527 - площею 0,81 га.), розташовані на території Доброжанівської сільської ради Врадіївського району Миколаївської області з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (копія державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] , виданого 22 жовтня 2003 року на підставі розпорядження Врадіївської райдержадміністрації від 19.03.2003р. № 136-р, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею за № 273, довідка № 41/141-19 від 19.07.2019 року відділу у Врадіївському районі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області); . 31.08.2015 року [PERSON] склав заповітне розпорядження, яким вищевказану земельну ділянку, заповідав позивачу [PERSON] (заповіт зареєстрований в реєстрі за № 35 від 31.08.2015 року, посвідчений секретарем виконавчого комітету Краснопільської сільської ради Врадіївського району Миколаївської області); . [INFO] [PERSON] помер (свідоцтво про смерть [NUMBER] , видане 20.10.2015 року); . спадкодавець [PERSON] на момент смерті проживав один за адресою: [ADDRESS] (довідка Доброжанівської сільської ради Врадіївського району за вих. № 798 від 09.10.2019 року); . після смерті [PERSON] відкрито спадкову справу № 32/2016, заяву про прийняття спадщини подала позивач - [PERSON] , заява зареєстрована в книгу обліку і реєстрації спадкових справ за № 82 від 25.02.2016 року (довідка державного нотаріуса № 1055/01-16 від 18.12.2019 року); . 05.11.2019 року державним нотаріусом Поплужною К.А. відмовлено позивачу [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] на земельну ділянку, на підставі п. 4.1, п. 4.15 гл. 10 р. 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, - не подання оригіналу правовстановлюючого документу (постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 05.11.2019 року); . оригінал державного акту на право приватної власності на земельну ділянку [NUMBER] від 22.10.2003 року на ім`я [PERSON] - втрачений, про що розміщено оголошення в пресі (оголошення в газеті «Вісник Врадіївщини № 78 від 02.10.2019 року); Суд вважає, що між сторонами склалися правовідносини з приводу визнання права власності на право на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом. При прийнятті рішення, суд керується: Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України. Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до статті 1 Додаткового протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 41 Конституції України передбачено, що право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини; інші юридичні факти. Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Ч. 5 ст. 1268 ЦК України, передбачено, що не залежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно чинного законодавства до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Крім того, суд керується ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно і їх обтяжень», з прийняттям якого друк бланків державних актів, а також державна реєстрація і видача державних актів на право власності на земельні ділянки скасовано, повноваження по державній реєстрації прав на нерухоме майно територіальними органами земельних ресурсів припинені. В той же час, за загальним правилом, у разі втрати або зіпсування документа лише суб`єкт, що видавав такий документ, може видати його дублікат. Відповідно до чинної на час видачі державного акту - інструкції «Про порядок складання, видачі … державних акті на право приватної власності на землю…» від 04.05.1999 № 43 відділ держкомзему міг видавати дублікат зазначеного документу лише власникам або уповноваженій ним особі за довіреністю, а тому, отримати дублікат на померлу людину неможливо. За ст. 6 Європейської конвенції з прав людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст. 13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, так як існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Вивчивши та дослідивши наявні по справі докази, суд вважає доведеним, що позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , та в іншому порядку крім судового, не може захистити своє невизнане право на спадкування права власності на землю, що належало спадкодавцеві на підставі державного акту, а тому з врахуванням визнання позову представником відповідача, що не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України, думку позивача та її представника судові витрати по сплаті судового збору залишаються за позивачем.

Outcome: approved