overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 1300,00 грн., щомісячно до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що відповідач ухиляється від утримання дитини, добровільно матеріальної допомоги не надає, хоча зобов'язаний надавати. Позивач в судовому засіданні позов підтримала з підстав, викладених в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково та суду пояснив, що оскільки його заробітна плата в місяць становить 1100-1250 грн., а тому сплачувати аліменти в розмірі 1300 грн. щомісячно на утримання сина можливості він не має. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав: Сторони з 24.11.2012 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданого відділом РАЦС Тернопільського міського управління юстиції. Від даного шлюбу у сторін [INFO] народився син [PERSON] (свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане відділом РАЦС Тернопільського міського управління юстиції). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що малолітня дитина [PERSON] [INFO] проживає разом з матір'ю [PERSON] [ADDRESS] та знаходиться на її утриманні, а відповідач [PERSON] не виконує свій обов'язок по утриманню малолітньої дитини, не надає їй матеріальної допомоги без поважних на те причин, хоча повинен її надавати. На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку, що в даному випадку мають місце порушення права неповнолітньої дитини, тому суд вважає, що позов підлягає до задоволення шляхом стягнення з відповідача в користь позивача аліментів на утримання дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Як вбачається з довідки про доходи виданої ПП «АРІОЛ-ТЕРНОПІЛЬ» від 08.09.2014р., [PERSON] працює на посаді торгового представника та його заробітна плата за період з березня по серпень 2014р. становить 7279,51 грн. Визначаючи розмір аліментів, суд на підставі ст. 182 СК України враховує матеріальне становище відповідача та дитини, виходить з розміру прожиткового мінімуму для дитини до 6 років, з рівності та обов'язку батьків щодо утримання дитини, тому суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення шляхом стягнення з відповідача в користь позивача аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 450 грн., щомісячно, починаючи з 20.08.2014 року до досягнення дитиною повноліття. В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 500,00 грн., щомісячно до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що відповідач ухиляється від утримання дитини, добровільно матеріальної допомоги не надає, хоча зобов'язана надавати. Позивач в судовому засіданні позов підтримала з підстав, викладених в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився, з невідомих на те суду причин, доказів про причини неявки та заперечень проти позову суду не подав, хоча про день та час слухання справи був повідомлений належним чином. Тому суд вважає за можливе розгляд справи у відсутності відповідача на підставі доказів, що є в матеріалах справи та постановлення заочного рішення, оскільки щодо заочного розгляду справи не заперечує позивач. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 17 червня 2006, який було розірвано 24 вересня 2008 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER]. Від даного шлюбу у сторін [INFO] року народився син [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER], що видане відділом РАЦС реєстраційної служби Теребовлянського районного управління юстиції. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що неповнолітня дитина [PERSON] [INFO] проживає разом з матір'ю [PERSON] та знаходиться на її утриманні, що також підтверджується довідкою виданою 26.02.2014 року Лошнівською сільською радою Теребовлянського району Тернопільської області, а відповідач [PERSON] не виконує свій обов'язок по утриманню неповнолітньої дитини, не надає їй матеріальної допомоги без поважних на те причин, хоча повинен її надавати. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку, що в даному випадку мають місце порушення права неповнолітньої дитини, тому суд вважає, що позов підлягає до задоволення шляхом стягнення з відповідача в користь позивача аліментів на утримання дитини. Визначаючи розмір аліментів, суд на підставі ст. 182 СК України враховує матеріальне становище відповідача та дитини, виходить з розміру прожиткового мінімуму для дитини від 6 до 18 років, з рівності та обов'язку батьків щодо утримання дитини, тому суд вважає, що позов підлягає до задоволення шляхом стягнення з відповідача в користь позивача аліментів на утримання неповнолітньої сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн., щомісячно, починаючи 20.03.2014 року до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO]. У позові вказала, що 24.12.2011 року сторони зареєстрували шлюб. З листопада 2013 року спільне життя з відповідачем [PERSON] не склалося, в результаті чого вони проживають окремо. Від шлюбу мають неповнолітню доньку, яка проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідач добровільно відмовляється надавати допомогу на утримання дитини, хоча має таку можливість, працюючи у Пирятинському РВ УМВС України в Полтавській області. У судовому засіданні позивач вимоги викладені у позовній заяві підтримала з підстав викладених у ній і просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] не заперечує проти задоволення позовних вимог з підстав викладених у позові. Судом установлено: З 24.12.2011 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, про що свідчить копія свідоцтва про одруження серія [NUMBER] від 24.12.2011 року. (а.с. 3) На дату подачі вищезазначеного позову до суду у провадженні іншого судді Пирятинського районного суду Полтавської області знаходиться на розгляді цивільна справа про розірвання шлюбу між цими самими сторонами, яка зупинена у зв'язку з наданням строку на примирення. Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. (а.с. 4) Неповнолітня дитина проживає з позивачкою та перебуває на її повному утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча зобов'язаний надавати таку допомогу. На даний час відповідач має постійне місце роботи та стабільних дохід. Відповідно до довідки виданої дитячою консультацією Пирятинської центральної районної лікарні від 28.01.2014 року - [PERSON] народження [INFO] на «Д» обліку у дитячій консультації не перебуває. (а.с. 6) Суд дослідивши матеріали справи, враховуючи обставини, що мають істотне значення, а саме матеріальне становище платника аліментів, який має мінливий дохід, працездатний, уважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно ст.ст. 180-183 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від прибутку батька або матері. При цьому суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей та непрацездатних. Як було встановлено у судовому засіданні відповідач має постійне місце роботи працюючи на посаді інспектора дозвільної системи Пирятинського РВ УМВС України в Полтавській області, інших малолітніх чи людей похилого віку на утриманні не має. У відповідності до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, однак не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що відповідач ухиляється від утримання дитини, добровільно матеріальної допомоги не надає, хоча зобов'язаний надавати. Позивач в судовому засіданні позов підтримала з підстав, викладених в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов визнав та не заперечив проти його задоволення. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 04.02.2010 року, який було розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 04.08.2014 року. Від даного шлюбу у сторін [INFO] народилася дочка [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER], яке видане Довжанською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що малолітня дитина [PERSON], [INFO] проживає разом з матір'ю [PERSON] по [ADDRESS] та знаходиться на її утриманні, а відповідач [PERSON] не виконує свій обов'язок по утриманню малолітньої дитини, не надає їй матеріальної допомоги без поважних на те причин, хоча повинен її надавати. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку, що в даному випадку мають місце порушення права неповнолітньої дитини, тому суд вважає, що позов підлягає до задоволення шляхом стягнення з відповідача в користь позивача аліментів на утримання дитини. Визначаючи розмір аліментів, суд на підставі ст. 182 СК України враховує матеріальне становище відповідача та дитини, виходить з розміру прожиткового мінімуму для дитини до 6 років, з рівності та обов'язку батьків щодо утримання дитини та визнання позову відповідачем, тому суд вважає, що позов підлягає до задоволення шляхом стягнення з відповідача в користь позивача аліментів на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), однак не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 04.08.2014 року до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, однак не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що відповідач ухиляється від утримання дитини, добровільно матеріальної допомоги не надає, хоча зобов'язаний надавати. Позивач в судовому засіданні позов підтримала з підстав, викладених в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов визнав та не заперечив проти його задоволення. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 06.05.1995 року, який було розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 15.08.2014р. Від даного шлюбу у сторін [INFO] народилася дочка [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER], яке видане Відділом РАЦС Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що [PERSON], 2004 року народження проживає разом з матір'ю [PERSON] [ADDRESS] та знаходиться на її утриманні, а відповідач [PERSON] не виконує свій обов'язок по утриманню малолітньої дитини, не надає їй матеріальної допомоги без поважних на те причин, хоча повинен її надавати. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку, що в даному випадку мають місце порушення права неповнолітньої дитини, тому суд вважає, що позов підлягає до задоволення шляхом стягнення з відповідача в користь позивача аліментів на утримання дитини. Визначаючи розмір аліментів, суд на підставі ст. 182 СК України враховує матеріальне становище відповідача та дитини, виходить з рівності та обов'язку батьків щодо утримання дитини та визнання позову відповідачем, тому вважає, що позов підлягає до задоволення шляхом стягнення з відповідача в користь позивача аліментів на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), однак не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 27.08.2014 року до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, однак не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що відповідач ухиляється від утримання дитини, добровільно матеріальної допомоги не надає, хоча зобов'язаний надавати. Позивач в судовому засіданні позов підтримала з підстав, викладених в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов визнав та не заперечив проти його задоволення. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 27.05.2006 року. Від даного шлюбу у сторін [INFO] народилася дочка [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER], яке видане Відділом РАЦС Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що малолітня дитина [PERSON], [INFO] проживає разом з матір'ю [PERSON] по [ADDRESS] та знаходиться на її утриманні, а відповідач [PERSON] не виконує свій обов'язок по утриманню малолітньої дитини, не надає їй матеріальної допомоги без поважних на те причин, хоча повинен її надавати. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку, що в даному випадку мають місце порушення права неповнолітньої дитини, тому суд вважає, що позов підлягає до задоволення шляхом стягнення з відповідача в користь позивача аліментів на утримання дитини. Визначаючи розмір аліментів, суд на підставі ст. 182 СК України враховує матеріальне становище відповідача та дитини, виходить з рівності та обов'язку батьків щодо утримання дитини та визнання позову відповідачем, тому вважає, що позов підлягає до задоволення шляхом стягнення з відповідача в користь позивача аліментів на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), однак не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 19.08.2014 року до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини усіх видів заробітку (доходів), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, посилаючись на те, що з відповідачем мають спільну дочку [PERSON], [INFO], на утримання якої відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, хоча зобов'язаний та може її надавати. Саме тому вона змушена звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача. Позивач в судове засідання не з'явилася, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності, вказавши, що позов підтримує та прохає задовольнити його в повному обсязі (а. с. 12). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду справи через оголошення у пресі відповідно до ч. 9 ст. 74 ЦПК України (а. с. 21-24), письмових заяв чи клопотань до суду не надіслав. З цих підстав суд, відповідно до норм ст.ст. 169, 224 ЦПК України, розглянув справу у заочному порядку та ухвалив рішення. Перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO] народження, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 25 травня 2010 року Октябрським відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського МУЮ Полтавської області (а. с. 4). Також судом встановлено, що дитина проживає разом із позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач [PERSON] в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дочки не надає. Згідно з вимогами ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи вимоги ч. 1 ст.182 СК України, суд при визначенні розміру аліментів враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів. При визначенні розміру аліментів суд враховує вимоги щодо мінімального розміру аліментів, який не може бути менший, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що передбачено ч.2 ст. 182 СК України. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи те, що відповідач зобов'язаний утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття та може її утримувати, інших осіб, які перебувають на його утримання немає, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини підлягають задоволенню у повному обсязі. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини усіх видів заробітку (доходів), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, посилаючись на те, що з відповідачем мають спільну дочку [PERSON], [INFO], на утримання якої відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, хоча зобов'язаний та може її надавати. Саме тому вона змушена звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача. У судове засідання сторони не з'явилися, надіслали до суду заяви про розгляд справи за їхньої відсутності, позивач позов підтримала, відповідач позов визнав (а. с. 16-17). Перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, визнання позову відповідачем не суперечить вимогам закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, підстав для неприйняття судом визнання позову відповідачем немає. Судом встановлено, що сторони від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO] народження, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 05 листопада 2007 року Октябрським відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції (а. с. 10). Також судом встановлено, що дитина проживає разом із позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач [PERSON] в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дочки не надає. Згідно з вимогами ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи вимоги ч. 1 ст.182 СК України, суд при визначенні розміру аліментів враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів. При визначенні розміру аліментів суд враховує вимоги щодо мінімального розміру аліментів, який не може бути менший, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що передбачено ч. 2 ст. 182 СК України. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи те, що відповідач зобов'язаний утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття та може її утримувати, інших осіб, які перебувають на його утримання немає, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини підлягають задоволенню у повному обсязі. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved