Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до ПАТ «Родовід банк» про стягнення пені за невиконання зобов»язань за кредитним договором. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 21.08.2008р. між [PERSON] та ПАТ «Родовід банк» укладено кредитний договір №Ск-1004-024321/8-2008. Вказує, що позивач не отримав споживчий кредит в сумі 18872грн. 57коп. відповідно до п.1.1.2 вказаного договору. Як стверджує ПАТ «Родовід банк», договірні відносини тривають до поки договір не буде розірвано. Вважає, що станом на 17.01.2017р. кредитором зобов»язання не виконане і кошти позичальнику не видані. Крім того, на думку позивача, кредитор зобов»язаний сплатити споживачеві позивачу, пеню у розмірі 3-х відсотків за кожен день вартості послуг, тобто 3% на день від невиплаченої суми, як передбачено ч.5 ст. 10 ЗУ «Про захист прав споживачів». Також вказує, що такий порядок і спосіб захисту прав споживачів висвітлений у офіційній відповіді Державної інспекції України з питань захисту прав споживачів від 01.08.13р. №2997/8. Таким чином, за прострочення виконання свого обов»язку та ненадання кредитних коштів у відповідності до суми, зазначеної у договорі від 21.08.2008р., відповідач повинен сплатити позивачу 3% на день від невиплачених 18872грн. 57коп. При цьому, строк правовідносин становить 8 років, кількість прострочених днів 2920 днів. Станом на 21.08.2016р. загальна сума заборгованості банку складає 3486170грн. 00коп. Отже, посилаючись на ст.ст. 545, 1054, 611, 527, 1051, 509, 510 ЦК України, ЗУ «Про захист прав споживачів», позивач просить суд, - стягнути з ПАТ «Родовід банк» на свою користь 3486170грн. 00коп. пені за невиконання зобов»язань за договором №Ск-1004-024321/8-2008 від 21.08.2008р. В судове засідання позивач [PERSON] не з»явилась, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності. В судовому засіданні, яке проводилось в режимі відеоконференції, представник відповідача ПАТ «Родовід банк» за довіреністю [PERSON] просив відмовити у задоволенні позовних вимог, які вважає безпідставними, надавши письмові заперечення проти позову. Крім того, подано заяву про застосування строків позовної давності. Заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у розгляді справи, враховуючи думку позивача, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають до задоволення за таких підстав: встановлено, що між ПАТ «Родовід банк» та [PERSON] 21.098.2008р. укладено кредитний договір № Ск-1004-024321/8-2008, за умовами якого остання отримала кредит в розмірі 18872грн. 57коп. із строком дії до 21.08.2010р. Відповідно до рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27.10.2015р., яке набрало законної сили відповідно до ухвали апеляційного суду Черкаської області від 23.12.2015р., - за вказаним кредитним договором стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «Родовід банк» заборгованість , яка складається з боргу по кредиту в сумі 18082грн. 70коп., боргу по процентах 35грн 73коп., боргу по оплаті за управління кредитом 12229грн. 44коп., пені 18000грн. 00коп., а всього 48347грн. 87коп., а також вирішено питання про судові витрати в розмірі 483грн. 48коп. За вказаними судовими рішеннями встановлено факт отримання [PERSON] кредитних коштів, що підтверджено випискою з балансового рахунку, меморіальними ордерами від 21.08.08р. №1003-10220 та №1003-10221, а також розпискою від 21.08.08р. про отримання платіжної картки. Як передбачено ст. 3 ЦПК України та ст. 15 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України). Відповідно до положень ст.ст. 11, 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч.ч. 2, 3 ст. 58 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 59 ЦПК України). Слід зазначити, що вказані судові рішення, які набрали законної сили, є обов»язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними. Отже, суд враховує встановлені цими судовими рішеннями обставини, відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України, як такі, що не підлягають доказуванню при розгляді даної цивільної справи. Будь-які належні, допустимі та переконливі докази на підтвердження доводів позивача за позовом, що розглядається судом по даній справі, про невиконання банком зобов»язань за кредитним договором, про неотримання [PERSON] кредитних коштів, відсутні, а тому у задоволенні позовних вимог [PERSON] слід відмовити в повному обсязі. Що стосується заяви відповідача про застосування строку позовної давності, то вона не підлягає до задоволення, оскільки відсутні підстави для задоволення позову [PERSON] по суті. На підставі викладеного та,

Outcome: dismissed