Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Мотивує заявлені вимоги тим, що вона перебувала з 04.09. 2005 року в зареєстрованому шлюбі із відповідачем [PERSON], який на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 11.09.2012 року було розірвано. Вказує, що за час спільного проживання з відповідачем однією сім»єю народилася дитина - син [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Зазначає, що після розірвання шлюбу, незважаючи на усну домовленість її з відповідачем про надання матеріальної допомоги на утримання сина в добровільному порядку, відповідач ухиляється від утримання дитини, незважаючи на те, що він має нерегулярний, мінливий заробіток, внаслідок здійснення перевезення товару і його реалізації за кордон на утриманні інших осіб не має, будь - які стягнення за виконавчими документами у відповідача відсутні. Посилаючись на вимоги ст.ст. 180 - 183 СК України, просить, заявлені в позові вимоги задовольнити в повному обсязі. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, в наданих суду поясненнях посилалася на обставини аналогічно викладеним в позовній заяві, просить стягнути з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої дитини - сина щомісячно аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн. до повноліття дитини. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, погодився з доводами позивача щодо виконання свого батьківського обов»язку і надання матеріальної допомоги на утримання сина, однак просить призначити розмір аліментів з врахуванням відсутності в нього на даний час постійного, стабільного заробітку, пояснивши що взмозі щомісячно сплачувати аліменти в розмірі біля 600 - 700 грн. Заслухавши пояснення сторін, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, об'єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті в їх сукупності у межах заявлених вимог, суд приходить до наступних висновків. Судом, належними і допустимими доказами, встановлено і даного не заперечувалося сторонами при дачі пояснень, що з 04.09. 2005 року вони перебували в зареєстрованому шлюбі. Згідно рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 11.09.2012 року шлюб між сторонами було розірвано (а.с.6). В шлюбі за спільного проживання сторін однією сім»єю народилася син - [PERSON], [INFO] (а.с.5), який проживає з матір»ю - позивачем по справі, за адресою: [ADDRESS] (а.с.4 ). Аналіз фактичних обставин справи, сукупність досліджених доказів наданих сторонами, у їх системному зв»язку, регулюються наступними вимогами закону. Статтею 16 ЦК України визначено, що одними із способів захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обов»язку… В силу вимог ст. 180 СК України, на відповідача [PERSON], як батька неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO] покладено обов»язок щодо матеріального утримання, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Статтею184 СК України визначено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Як вбачається зі змісту ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Частиною 1 ст. 60 ЦПК України на сторін покладено обов'язок доказування і подання доказів. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» та ст. 182 СК України вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають значення. Судом встановлено, що з моменту винесення рішення про розірвання шлюбу між сторонами, сімейний стан відповідача, платника аліментів не змінився, в останнього на утриманні немає інших неповнолітніх дітей крім сина [PERSON], [INFO] року народження; [PERSON] є працездатною особою, непрацездатних батьків, які б згідно закону перебували на його утриманні, чи під опікою не має; відповідач не перебуває на обліку в Чернівецькому міському центрі зайнятості як безробітний, натомість як останній пояснив в судовому засіданні він займається перевезенням товару і щомісячно має мінливий дохід; він спроможній сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі не більшому за 600 - 700 грн., а отже, із врахуванням доводів сторін, як матеріального становища позивача, так і матеріального становища відповідача, стану здоров»я відповідно як дитини, так і відповідача, платника аліментів, суд виходячи з оцінки сукупності вивчених і досліджених доказів, вважає справедливим визначити розмір аліментів в 700 гривень, що є вищим від гарантованого ст.182 СК України мінімального розміру аліментів на дитину відповідного віку. Належних доказів про неспроможність сплачувати аліменти на утримання дитини [PERSON], 1008 року народження, в розмірі 700 гривень відповідач не надав, хоча тягар доказування цього лежить на ньому. Позивачка відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, а тому згідно з ч.3 ст.88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави слід стягти судові витрати по сплаті судового збору. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України рішення слід допустити до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial