Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що вона перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 2001 року, однак фактично шлюбні стосунки склалися з 1997 року. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. З листопада 2014 року їх шлюб фактично був припинений та вони почали проживати окремо, наразі нею подана заява про розірвання шлюбу. З моменту фактичного припинення шлюбних відносин відповідач жодного разу не відвідав доньку, участі у її вихованні не приймає. Дитина проживає разом з нею та знаходиться повністю на її утриманні. Відповідач працює в ПАТ «Азовсталь» економістом відділу постачання, проте матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Просить стягнути з відповідача аліменти на свою користь на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку та доходів щомісячно до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання позивач не зявилася, надала суду заяву з проханням розглядати справу в її відсутності, просила позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, надав суду заяву з проханням розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Суд, дослідивши письмові матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 02.031.2001 року (а.с.43). Зі свідоцтва про народження серії 1-НО №309108, виданого 19 вересня 2002 року Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис №841, вбачається, що [PERSON] народилася 26 листопада 1997 року, в графі «Батьки» зазначено батько [PERSON], мати [PERSON] (а.с.4). Згідно довідки, виданої КСН «Перспектива» [PERSON] мешкає за адресою м. Маріуполь, вул.Васнецова, буд.193, разом з матір»ю [PERSON] (а.с.6). Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, до того ж обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька. При цьому обовязком особистим, індивідуальним, а не солідарним. При ухиленні від цього обовязку, відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного Кодексу України, кошти на утримання дитини за рішенням суду присуджуються у частці від доходу платника аліментів. Відповідно до п.2 ч.1 та ч.2 ст.182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі викладеного, а також з урахуванням обставин, передбачених ст.182 Сімейного Кодексу України, суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку та доходів щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача судові витрати, повязані з розглядом справи, а саме: судового збору у сумі 243 гривень 60 копійок.

Outcome: approved