Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого вказала, що 24.07.1998 вона зареєструвала з відповідачем шлюб, в якому неповнолітніх дітей немає. Їх сумісна донька [PERSON] , [INFO] , досягла повноліття. Шлюбно-сімейні відносини з відповідачем припинені з 2014 року у зв`язку з відсутністю взаємопорозуміння. Вже тривалий час вони мешкають окремо, кожен з них має своє особисте життя, бажання перебувати і надалі у шлюбі з відповідачем в неї немає. Вважаючи примирення та збереження сім`ї неможливими та такими, що суперечать її інтересам, позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Ухвалою судді від 18.10.2019 позовна заява була залищення без руху для усунення недоліків, після усунення яких ухвалою судді від 28.10.2019 у справі відкрито загальне позовне провадження та призначене підготовче засідання. Ухвалою суду від 19.12.2019 справа призначено до судового розгляду. Позивач [PERSON] до суду не з`явилася, про час і місце розгляду справи сповіщена належним чином, письмово повідомила суд про розгляд справи у її відсутність, вказавши, що вона наполягає на позові. Відповідач [PERSON] , будучи двічі сповіщеним про час і місце слухання справи, у тому числі через розміщення судового виклику на офіційному веб-сайті Судової влади України, у судове засідання не з`явився без повідомлення причин, відзиву на позов не подав. Згідно з вимогами ст.280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання, не повідомив причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 24.07.1998 сторони зареєстрували шлюб у Димитровському міському відділі реєстрації актів громадянського стану Донецької області, актовий запис № 180. Сторони мають повнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Шлюбно-сімейні стосунки сторони припинили з 2014 року. Вказані обставини встановлені на підставі свідоцтв про шлюб сторін, про народження доньки (а.с.7, 8). Частиною 1 ст.51 Конституції України та ч.1 ст.24 СК України встановлена основна засада, на якій ґрунтується шлюб, а саме: вільна згода жінки та чоловіка. У шлюбі дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що передбачено ч.1 ст.55 СК України. Згідно з положеннями частин 3 і 4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, а примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Частиною четвертою ст.4 СК України закріплено та ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано право на повагу до приватного та сімейного життя, що включає в себе захист права на розірвання шлюбу у спосіб та в порядку, передбачені законодавством. Зокрема, згідно з ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно за ст.112 СК України суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Беручи до уваги вищенаведене та те, що шлюб сторін фактично розпався п`ять років тому, примирення та збереження сім`ї позивач вважає неможливим, наполягає на розірванні шлюбу, спір про майно відсутній, суд вважає, що подальше сумісне життя сторін і збереження сім`ї не відповідало б їх інтересам, тому їх шлюб підлягає розірванню. За приписами ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач не заявила про відновлення її дошлюбного прізвища. Сплачений позивачем при зверненні до суду з позовом судовий збір у розмірі 768 грн 40 коп. (а.с.1) на підставі ч.1 ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі ст.ст.110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved