Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом до відповідача [PERSON], в якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 06 жовтня 2012 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській області, про що складено відповідний актовий запис №753, стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання малолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/2 частини всіх видів доходів (заробітку) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення сином повноліття. В обґрунтування позову зазначила, що 06 жовтня 2012 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстровано в Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 753, від якого мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Крім того, зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, різницю поглядів на сімейне життя та обов'язки з ведення спільного господарства і виховання дитини, з приводу чого між ними постійно виникали сварки та суперечки. На даний час шлюбні відносини фактично припинено, спільне господарство не ведуть, відповідач веде вільний спосіб життя, а тому шлюб носить лише формальний характер. Вважає, що за таких обставин подальше збереження сім'ї не можливе, у зв'язку з чим підстави для вжиття заходів щодо примирення відсутні, та є необхідним розірвати, укладений між нею (позивачем) та відповідачем шлюб. Окрім того, позивач зазначила, що відповідач тривалий час не надає кошти на потреби сім'ї, в тому числі, і на утримання дитини, у зв'язку з чим є підстави вважати, що відповідач і в подальшому ухилятиметься в добровільному порядку надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, у зв'язку з чим є необхідним стягувати з останнього аліменти на утримання дитини в судовому порядку. Позивач [PERSON] в судове засідання подала заяву за вх. № 28287 від 02.11.2016 року про розгляд справи за її відсутності, в якій також зазначила, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримує та просить їх задовольнити. Позовні вимоги в частині стягнення з відповідача аліментів уточнила, зменшивши їх розмір, та просила стягнути з відповідача аліменти на свою корить на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення сином повноліття. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, повідомлений судом про час та місце судового розгляду справи в порядку ч. 5 ст. 74 ЦПК України, шляхом надсилання судової повістки за адресою місця проживання відповідача, зареєстрованою у встановленому законом порядку, причини не явки суду не відомі, заяви, клопотання відсутні. Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України сторони та інші, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, не суперечать законодавству, яке регулює сімейні правовідносини, а тому підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що сторони зареєстрували шлюб 06 жовтня 2012 року в Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 753, та 06 жовтня 2012 року видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER]. Також встановлено, що від шлюбу сторони мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції у Кіровоградській області 19.02.2013 року, про що складено відповідний актовий запис № 20. Батьками дитини [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження зазначені в графі «мати» - [PERSON], в графі «батько» - [PERSON]. Сімейні стосунки між подружжям не склалися, як зазначено в позові, через відсутність взаєморозуміння, різницю поглядів на сімейне життя та обов'язки з ведення спільного господарства і виховання дитини, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. За вказаних обставин подальше спільне життя і збереження шлюбу сторін суперечить інтересам подружжя. Відповідно до ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За викладених обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини пред'явлення позову про розірвання шлюбу, волевиявлення позивача припинити шлюбні відносини, враховуючи також ту обставину, що рішення позивача про розірвання шлюбу та пред'явлення з цього приводу позову до суду прийнято з усвідомленням нею його наслідків, виходячи при цьому також з відсутності у взаєминах сторін морально-правової основи шлюбу, до якої належать почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги, підтримки та піклування, взаєморозуміння, суд дійшов висновку про те, що шлюб між сторонами носить суто формальний характер, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті права сторін, а також права їх малолітньої дитини, в зв'язку з чим позовні вимоги позивача в частині розірвання шлюбу є доведеними, та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, причому відповідно до ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Більш того, відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу, за якою розмір аліментів визначається у твердій грошовій сумі. На підставі вищевикладеного, враховуючи, що обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, приймаючи до уваги, що дитина знаходиться на утриманні позивача, при цьому, судом під час розгляду справи не встановлено наявності у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, виконавчих листів, за якими б проводилися стягнення, не можливості сплачувати аліменти, а також інших обставин, визначених ст.182 СК України, які мають прийматися судом до уваги при розгляді питання про стягнення аліментів, приймаючи також до уваги що, відповідач є молодою, працездатною особою, на підставі чого суд вважає, що позовні вимоги позивача в частині стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на утримання малолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], в розмірі, визначеному позивачем, з урахуванням заяви про зменшення розміру аліментів від 02.11.2016 року, обґрунтовані, ґрунтуються на вимогах закону, в зв'язку з чим підлягають задоволенню. Згідно з п.1 ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в частині суми платежу за один місяць. Крім того, відповідно до ч.ч.1, 3 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати; у разі, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, у зв'язку з чим з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп. за подання позивачем позовної заяви про розірвання шлюбу та на користь держави з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп. в частині вирішення позовних вимог про стягнення аліментів, враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору при поданні до суду позовної заяви про стягнення аліментів. Відповідно до ст.ст. 110, 112, 180, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved