Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON], третя особа: [PERSON] та просить визнати [PERSON] такою, що втратила право на користування житловим будинком, що в м.Хоростків, по вул.Князя Володимира,103 Гусятинського району Тернопільської області. В обґрунтування позовних вимог вказує, що вона є власником вищевказаного житлового будинку. Відповідач [PERSON] колишня дружина її сина [PERSON], з якою останній розірвав шлюб 16 вересня 2014 року. З 2012 року [PERSON] не проживає за вказаною адресою, а перебуває за кордоном по сьогоднішній час. На підставі наведеного, просить визнати відповідачку такою, що втратила право користування житловим будинком у звязку з не проживанням в ньому більше року без поважних причин. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Крім того, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, хоча належним чином була повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, а саме, шляхом розміщення оголошення про виклик у судове засідання на офіційній веб-сторінці суду, про поважні причини неявки суд не повідомила, а тому зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вважає за необхідне проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що [PERSON], жителька м.Хоростків вул. Князя Володимира,103 Гусятинського району Тернопільської області дійсно є власником житлового будинку, що знаходиться в м.Хоростків вул. Князя Володимира,103 Гусятинського району Тернопільської області, що стверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом виданого приватним нотаріусом Гусятинського районного нотаріального округу [PERSON] 03.08.2016 року, зареєстрованому в реєстрі за № 697 та витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 03.08.2016 року, № витягу 44658207. Рішенням Гусятинського районного суду Тернопільської області від 16 вересня 2014 року розірвано шлюб між [PERSON] відповідачкою по справі та [PERSON] сином позивачки. Будучи зареєстрованою у спірному житловому будинку як член сімї позивача відповідачка [PERSON] не проживає у ньому приблизно пять років, що підтверджується актом обстеження комісії у складі уповноважених осіб Хоростківської міської ради Гусятинського району Тернопільської області від 27.07.2016 року, актом обстеження комісії у складі уповноважених осіб Хоростківської міської ради Гусятинського району Тернопільської області від 29.08.2016 року, актом обстеження комісії у складі уповноважених осіб Хоростківської міської ради Гусятинського району Тернопільської області від 04.08.2017 року, актом обстеження комісії у складі уповноважених осіб Хоростківської міської ради Гусятинського району Тернопільської області від 17.11.2017 року, актом обстеження комісії у складі уповноважених осіб Хоростківської міської ради Гусятинського району Тернопільської області від 25.10.2017 року про підтвердження відсутності проживання [PERSON] - відповідачки по справі в житловому будинку, що в м.Хоростків вул. Князя Володимира,103 Гусятинського району Тернопільської області. В силу вимог ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із вимогами ч.1\~ст.321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до положень\~ст.391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно з вимогами ч.2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Встановлено, що відповідачка з 2012 року не проживає в спірному житловому будинку, до теперішнього часу не намагалася вселитися в спірне домоволодіння, не приходила, не користувалася ним. Із скаргами до відповідних органів щодо усунення перешкод у користуванні житлом остання не зверталася. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд вважає, що відповідач без поважних причин не проживає в спірному житловому будинку понад встановлений законом річний строк, а тому його слід визнати таким, що втратив право користування житловим будинком, що в с. Глібів вул.Костьолок, 90 Гусятинського району Тернопільської області. Згідно з вимогами ст. ст. 12,81 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Будь-яких доказів про поважність причин відсутності відповідача у вказаному житлі відповідачкою по справі суду представлено не було. На підставі викладеного,

Outcome: approved