Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , такими, що втратили право користування житловим будинком, розташованим за адресою: [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 22.05.2018 їй на праві приватної власності належить вищевказаний житловий будинок, в якому зареєстровані відповідачі, які є її дітьми. Вони були зареєстровані за вказаною адресою до набуття нею права власності за згодою попередньої власниці - [PERSON] Відповідачі виїхали з будинку у 2012 році. Місце проживання відповідачів їй не відомо. Позивач позбавлена можливості оформити субсидію на житлово-комунальні послуги та змушена сплачувати комунальні послуги з урахуванням реєстрації відповідачів. В судове засідання позивач та її представник не з`явились, надіслали заяви про розгляд справи за їх відсутності, на позовних вимогах наполягають у повному обсязі (а.с.23,24). Відповідачі в судове засідання не з`явились, про причини неявки суду не повідомили. Їх виклик було опубліковано на офіційному веб-порталі судової влади України: http://pm.zp.court.gov.ua/sud0822 (а.с.22). За таких обставин суд розглядає справу в заочному провадженні, без участі сторін і на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України без технічної фіксації процесу. Вивчивши докази по справі, суд приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] , [INFO] , на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 22.05.2018 набула право власності на житловий будинок [ADDRESS] (а.с.8). 22.05.2018 проведено державну реєстрацію прав [PERSON] на вказаний будинок. (а.с.9 оборотна сторона). Згідно з довідками виконавчого комітету Партизанської сільської ради Приморського району Запорізької області № 250, 251 від 07.02.2019, за адресою: [ADDRESS] зареєстровані, але не проживають з 2012 року [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с.13,14). У довідці про народження №1689, виданій відділом запису актів громадянського стану адміністрації Ханкайського муніципального району Приморського краю, [PERSON] народилась [INFO] , її батьками є: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с.11). Згідно з свідоцтвом про народження [PERSON] , [INFO] , її батьками є: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с.10). 03.11.2012 [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, актовий запис №06, після реєстрації шлюбу прізвища: [PERSON] , [PERSON] (а.с.12). Згідно з свідоцтвом про народження [PERSON] , [INFO] , його батьками є: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с.10). 14 січня 2000 року відділом РАЦС Приморського району Запорізької області шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, після розірвання шлюбу прізвище позивачки - [PERSON] (а.с.7). Відповідно до вимог ст. 72 ЖК України, суд визнає особу такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені терміни. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Пунктом 39 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз`яснено, що суди повинні виходити з того, що стосовно права членів сім`ї власника житлового приміщення на користування ним підлягають застосуванню положення ст. 405 ЦК України. Оскільки інше не встановлено законом, договором чи заповітом, на підставі яких встановлено сервітут, то відсутність члена сім`ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сім`ї права користування житлом. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власницею житлового будинку [ADDRESS] . В даному житловому будинку також зареєстровані її діти - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які з 2012 року не проживають за вказаною адресою, не користуються житлом та ніяких витрат що передбачені ст. 156 ЖК України, на його утримання та сплаті комунальних послуг вони не несуть. Тому суд вважає, що відповідачі втратили право користування житловим приміщенням, яке належить позивачу, і повинні бути визнані такими, що втратили право користування даним житлом. Позивач не заявляє вимог про стягнення судових витрат, тому суд це питання не вирішує.

Outcome: approved