Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] в якому просить розірвати шлюб між сторонами та відновити дівоче прізвище Федан. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 15.10.1994 року між сторонами укладений шлюб. Від шлюбу мають спільних дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, у звязку з відсутністю взаєморозуміння між ними та та втрати почуття любові та поваги. Шлюбні відносини між ними припинені з 20.08.2013 року. Спори про проживання дітей, їх утримання та поділ спільного майна подружжя відсутні. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечує. Відповідач [PERSON] в судові засідання 14.03.2017 року, 21.03.2017 року та 10.04.2017 року не з'явився, був повідомлений належним чином про дату, час і місце розгляду справи, причини неявки не повідомив, заперечення проти позову не надав. Суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України та ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не зявились, відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно з ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до положень ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 15.10.1994 року між сторонами укладений шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану м. Токмака Запорізької області, актовий запис №228, що підтверджується свідоцтвом про одруження. Після державної реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище з «Федан» на «Никоненко». Від шлюбу мають спільних дітей [PERSON], [INFO], який є повнолітнім, та [PERSON], [INFO]., що підтверджується свідоцтвами про народження. Сторони припинили шлюбні відносини. Подружнє життя між сторонами не склалось у звязку з відсутністю взаєморозуміння, що суперечить інтересам подружжя. Шлюбні відносини сторони відновлювати намірів не мають. Можливість припинення шлюбу на підставі волевиявлення одного з подружжя є проявом принципу свободи шлюбу та рівності подружжя, закріпленого ст.51 Конституції України. Так як укладення шлюбу здійснюється вільно та добровільно, то ніхто не може бути примушений до збереження подружніх відносин, якщо їх основа втрачена. Спори про визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON], її утримання, поділ спільного майна подружжя відсутні. Оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд вважає за необхідне, за вимогою позивача відновити її дошлюбне прізвище Федан. Відповідно до ст.88 ч.1 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Так, судові витрати в сумі 640,00 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі ст.ст.105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved