Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до ТзОВ «Анекс Тур» про відшкодування матеріальних та моральних збитків. Свій позов обгрунтовує тим, що 22.05.2015 року між нею та ТОВ «Анекс Тур» як туроператором, в особі тургента [PERSON] було укладено договір на туристичне обслуговування № 1505-19, відповідно до умов якого туроператор за встановлену плату повинний був забезпечити туристу бронювання та надання туристичних послуг, а турист - оплатити турагенту вартість турпродукту. За даним договором вона придбала подорож до Туреччини з відпочинком в готелі Viking Infiniti в м.Аланья на трьох осіб в період з 29.06.2015 року по 08.07.2015 року. Договірна вартість туру 33050 грн. На виконання п.3.2.2 договору вона сплатила кошти на рахунок турагента ФОП [PERSON] Проте, за кілька днів до настання подорожі, остання повідомила її, що подорож не відбудеться.Як пояснила [PERSON] у пояснювальній записці, що вона 25.05.2015 року перерахувала кошти за тур до центрального офісу ТОВ «Мережа агенцій «Гарячі тури» на користь туроператора «Анекс Тур», повністю виконавши свої зобов'язання. Таким чином відповідач взяті на себе зобов'язання не виконав. Вважає, що їй має бути повернена сума сплачена за надання туристичних послуг в розмірі 30241 грн. Крім того, порушенням її прав як споживача туристичного продукту діями відповідача їм було завдано моральну шкоду. Так, поїздка до Туреччини була нею запланована заздалегідь. Моральних страждань додає і те, що майже всі свої заощадження вони віддали відповідачу по справі, оплачені послуги відповідач їм не надав, гроші не повернув. Дії відповідача підірвали її довіру до туристичної галузі в цілому. Розмір заподіяної моральної шкоди оцінює у 3000 грн. На підставі викладеного, просить суд стягнути з відповідача ТзОВ «Анекс Тур» 30241 грн. вартості ненаданих туристичних послуг та 3000 грн. завданої їй моральної шкоди. Ухвалою Луцького міськрайонного суду від 02.12.2015 року було змінено статус ТзОВ «Мережа агенцій «Гарячі тури» та залучено його до участі в справу як співвідповідача. Ухвалою Луцького міськрайонного суду від 25.01.2016 року було залучено ТОВ «Гарячі тури (ФО СПД [PERSON])» як співвідповідача. Позивач [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Заявлені вимоги підтримала з підстав, викладених в позовній заяві. Просила позов задовольнити. Представник відповідачів ТзОВ «Анекс Тур» надав суду письмові заперечення проти задоволення позову. Представники відповідачів ТзОВ «Мережа агенцій «Гарячі тури», ТОВ «Гарячі тури (ФО СПД [PERSON])» та третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача [PERSON] в судове засідання не з'явились, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи. У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд ухвалює рішення у відсутності сторін. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобовязання в натурі. За ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Судом встановлено, що 22.05.2015 року між позивачем [PERSON] та відповідачем ТОВ «Гарячі тури (ФО СПД [PERSON]») було укладено договір на туристичне обслуговування № 1505-19 (а.с. 4-7). 22.05.2015 року позивачкою [PERSON] оформлено замовлення на бронювання туристичних послуг на здійснення туру до Туреччини в кількості трьох чоловік в період з 29.06.2015 року по 08.07.2015 року, що підтверджується Додатком № 1 до Договору № 1505-19 від 22.05.2014 року (а.с.9). ТОВ «Мережа агенцій «Гарячі тури» виставило ФОП [PERSON] рахунок фактуру № 9376 від 22.05.2015 року на оплату туристичного пакету Туреччина в період з 29.06.2015 року по 08.07.2015 року (а.с. 17). Зазначені туристичні послуги оплачені позивачкою [PERSON] 22.05.2015 року у розмірі 33050 грн., що підтверджується квитанцією № 0w3492602 (а.с. 10). 25.05.2015 року ФОП [PERSON] перерахувала ТОВ «Мережа агенцій «Гарячі тури» 8000 грн. у якості оплати послуг згідно рахунку 9376 від 22.05.2015 року(а.с. 18). З повідомлення ФОП [PERSON] вбачається, що остання просить розрахунок на суму 17720 грн. рахувати як оплату СФ № 9376 від 22.05.2015 року.Дана обстпвина також підтверджується квитанцією від 29.05.2015 (а.с.19,21). З квитанції № 40-586К від 26.05.2015 року вбачається, що ФОП [PERSON] сплатила ТОВ «Мережа агенцій» Гарячі тури» 4521 грн. за туристичні послуги згідно рахунку-фактури № 9376 від 22.05.2015 року (а.с.20). Станом на 14.03.2016 року позивач [PERSON] замовлені та оплачені туристичні послуги не отримала. Згідно Договору на туристичне обслуговування від 22.05.2015 року ТОВ «Гарячі тури (ФО СПД [PERSON]), як турагент, зобов'язується забезпечити надання туристу комплексу туристичних послуг (туристичний продукт), а турист зобов'язується на умовах цього договору прийняти та оплатити ці послуги. При укладанні вищевказаного договору на туристичне обслуговування ФОП [PERSON] діяла на підставі субагентського договору № 000172 від 01.09.2013 року, укладеного з відповідачем ТОВ «Мережа агенцій «Гарячі тури» (а.с. 14-16). Так, відповідно до умов зазначеного договору ФОП [PERSON] виступила у якості посередника щодо реалізації туристичного продукту туроператора «Анекс Тур». Відповідно до п. 4.6 субагентського договору кошти, що були надані позивачкою [PERSON] відповідачу ТОВ Гарячі тури (ФО СПД «Олехова») і частину з яких були у подальшому перераховано до ТОВ «Мережа агенцій «Гарячі Тури» у розмірі 33050 грн., не є власністю ні турагентства, ні субагента, а є транзитними коштами і ввірені на тимчасове зберігання до здійснення розрахунків з туроператором, яким є «Анекс Тур», за винятком агентської винагороди субагента, які є власністю субагента. Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону України «Про туризм» учасниками відносин, що виникають при здійсненні туристичної діяльності, є юридичні та фізичні особи, які створюють туристичний продукт, надають туристичні послуги (перевезення, тимчасового розміщення, харчування, екскурсійного, курортного, спортивного, розважального та іншого обслуговування) чи здійснюють посередницьку діяльність із надання характерних та супутніх послуг, а також громадяни України, іноземці та особи без громадянства (туристи, екскурсанти, відвідувачі та інші), в інтересах яких здійснюється туристична діяльність. Відповідно до ч. 2 ст. 5 Закону України «Про туризм» суб'єктами, що здійснюють та/або забезпечують туристичну діяльність (далі - суб'єкти туристичної діяльності), є: туристичні оператори (далі - туроператори) - юридичні особи, створені згідно із законодавством України, для яких виключною діяльністю є організація та забезпечення створення туристичного продукту, реалізація та надання туристичних послуг, а також посередницька діяльність із надання характерних та супутніх послуг і які в установленому порядку отримали ліцензію на туроператорську діяльність; туристичні агенти (далі - турагенти) - юридичні особи, створені згідно із законодавством України, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють посередницьку діяльність з реалізації туристичного продукту туроператорів та туристичних послуг інших суб'єктів туристичної діяльності, а також посередницьку діяльність щодо реалізації характерних та супутніх послуг. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 20 Закону України «Про туризм» за договором на туристичне обслуговування одна сторона (туроператор, який укладає договір безпосередньо або через турагента) зобов'язується надати за замовленням іншої сторони (туриста) комплекс туристичних послуг (туристичний продукт), а турист зобов'язується оплатити його. До договору на туристичне обслуговування застосовуються загальні положення договору про надання послуг, якщо інше не передбачено законом. За правилом ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). За змістом ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 2 ст. 30 Закону України «Про туризм» порушеннями законодавства в галузі туризму є порушення умов договору між туристом і суб'єктом туристичної діяльності з надання туристичних послуг. Згідно із ч. 10 ст. 20 вказаного Закону якість туристичних послуг повинна відповідати умовам договору, порядок і способи захисту порушених прав туристів визначаються законодавством про захист прав споживачів. Так, ч. 4 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що за наявності у роботі (послузі) істотних недоліків споживач має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків. Частиною 1 ст. 33 Закону України «Про туризм» встановлено, що суб'єкт туристичної діяльності, який порушив законодавство в галузі туристичної діяльності при наданні туристичної послуги, що завдало шкоду, зобов'язаний відшкодувати туристу збитки у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Згідно із частинами 1 та 2 ст. 32 цього Закону за неналежне виконання своїх зобов'язань туроператор, турагент, інші суб'єкти туристичної діяльності несуть майнову та іншу відповідальність, визначену в договорі відповідно до чинного законодавства. Розмір майнової відповідальності туроператора, турагента чи іншого суб'єкта туристичної діяльності не може перевищувати фактично завданих замовнику збитків з їх вини. Отже, майнову відповідальність несе суб'єкт туристичної діяльності, який порушив законодавство в галузі туристичної діяльності при наданні туристичної послуги, тобто порушив умови договору між туристом і суб'єктом туристичної діяльності з надання туристичних послуг, та за вини якого замовнику завдано збитків. Відповідно до ст. 902 ЦК України виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору. Згідно із ч. 13 ст. 20 Закону України «Про туризм» права й обов'язки, відповідальність сторін та інші умови договору між туроператором і турагентом визначаються відповідно до загальних положень про агентський договір, якщо інше не передбачено договором між ними, а також цим Законом. Агентські відносини регулюються главою 31 Господарського кодексу України, відповідно до частин 1, 2 ст. 297 якого за агентським договором одна сторона (комерційний агент) зобов'язується надати послуги другій стороні (суб'єкту, якого представляє агент) в укладенні угод чи сприяти їх укладенню (надання фактичних послуг) від імені цього суб'єкта і за його рахунок. Агентський договір повинен визначати сферу, характер і порядок виконання комерційним агентом посередницьких послуг, права та обов'язки сторін, умови і розмір винагороди комерційному агентові, строк дії договору, санкції у разі порушення сторонами умов договору, інші необхідні умови, визначені сторонами. Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 03 липня 2013 року у справі № 6-42цс13, яка відповідно до положень статті 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України. Як вбачається з матеріалів справи, між ТОВ «Мережа агенцій «Гарячі тури» та ТОВ «Туристична компанія «Анекс Тур» 04.06.2013 року укладено агентський договір № 821А/13 по реалізації туристичних продуктів, предметом якого є зобов'язання турагента за винагороду надати туроператору послуги з реалізації турпродукту туристу. Згідно з п.1.4 цей договір є формою підтвердження повноважень турагента. Пунктом 4.3 Договору визначено, що несвоєчасна, неповна оплата турагентом вартості турпродукту наділяє туроператора правом змінити вартість турпродукту відповідно до п.4.9 договору або відмовити в наданні турпродукту, навіть, якщо турагент вже отримав підтвердження замовлення, або анулювати прийняте замовлення без повідомлення турагента та відмовити у наданні послуг навіть коли подорож було розпочато. Відповідно до п. 3.1.2 Туроператор зобов'язаний оформляти, придбавати та передавати представникам турагента виїзні документи туристів (проїзні документи, страхові поліси, ваучери), обов'язок по наданню яких лежить на туроператорі і які підтверджують надання туристу турпродукту.Обов'язок передати турпродукт виникає у туроператора тільки після отримання повної суми оплати турагентом турпродукту. Неповна чи несвоєчасна оплата турагентом турпродукту надає право туроператору відмовити у видічі таких документів.Туроператор може надати турагенту можливість самостійно отримати турпакет, оформивши його через сайт. З ч. 1 ст. 303 Господарського кодексу України вбачається, що комерційний агент несе відповідальність у повному обсязі за шкоду, заподіяну суб'єкту, якого він представляє, внаслідок невиконання або неналежного виконання своїх обов'язків, якщо інше не передбачене агентським договором. 04.06.2015 року за вих.№ 364/15 ТОВ «Туристична компанія «Анекс тур» було надіслано ТОВ «Мережа агенцій «Гарячі тури» претензію з вимогою до 16 год. 05.06.2015 року здійснити оплату замовлених турпродуктів у розмірі 11080351,20 грн. В даній претензії зазначено заявку № 2067311 від 22.05.2015 року на суму 30060 грн., яку замовила позивач [PERSON] Однак вона була залишена без задоволення. 11.06.2015 року за вих.№ 385/13 ТОВ «Туристична компанія «Анекс тур» було надіслано ТОВ «Мережа агенцій «Гарячі тури» претензію з вимогою до 18 год. 11.06.2015 року здійснити оплату замовлених турпродуктів . В даній претензії зазначено заявку № 2067311 від 22.05.2015 року на суму 30060 грн., яку замовила позивач [PERSON] Однак вона була залишена без задоволення. Отже, ТОВ «Мережа агенцій «Гарячі тури» є особою, яка повинна відшкодувати понесені позивачем збитки. Згідно з п.5.4 договору туристичне обслуговування № 179 від 22.06.2015 року, у випадку невиконання належним чином зобов'язань, передбачених цим договором, матеріальна шкода, що спричинена позивачці за цим договором обмежується розміром подвійної оплати вартості туристичного продукту (туристичних послуг). Відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема і відшкодування моральної шкоди. Наслідки порушення договору туроператором встановлені ст. 25 Закону України «Про туризм», згідно із якою туристи і екскурсанти мають право на відшкодування матеріальних і моральних збитків у разі невиконання або неналежного виконання умов договору. Встановивши факт неналежного виконання договору відповідачем, беручи до уваги, що такими діями відповідач порушив плани позивача щодо використання відпустки, проведення відпочинку, вибору місця проведення відпочинку заподіяв моральні й душевні страждання, пов'язані з неможливістю реалізувати придбані послуги, тривалим утриманням та неповерненням коштів, суд вважає обґрунтованою позовну вимогу про стягнення моральної шкоди, настання якої викликано неналежним виконанням умов договору і вважає за необхідне стягнути з відповідача ТОВ «Мережа агенцій «Гарячі тури» на користь позивача на відшкодування моральної шкоди 3000 грн. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення, стягнути з ТзОВ «Мережа агенцій «Гарячі тури» в користь [PERSON] матеріальні збитки в сумі 30241 грн. та 3000 грн. на відшкодування моральної шкоди, всього 33241 грн. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивач, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. За даною категорію справ на момент звернення до суду позивач була звільнена від сплати судового збору, а тому з ТОВ «Мережа агенцій «Гарячі тури» в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 487 грн. 20 коп. В позові [PERSON] до ТзОВ «Анекс Тур», ТОВ «Гарячі тури (ФО СПД [PERSON])» про відшкодування матеріальних та моральних збитків слід відмовити. На підставі Закону України «Про туризм», ст.ст. 16, 22, 23, 610, 611, 614, 1167 ЦК України,

Outcome: partial