Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-04 00:00:00

Позивач [PERSON] \~звернулася до\~суду з\~даним позовом\~до відповідача\~ [PERSON] ,\~в якому\~просить розірвати\~шлюб,\~зареєстрований з\~ [PERSON] \~14.08.2004\~року у\~відділі реєстрації\~актів цивільного\~стану Лозівського\~міського управління\~юстиції Харківської\~області,\~актовий запис\~№ 205. В обґрунтування позову зазначила, що 14 серпня 2004 року між нею (позивачем) та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано у відділі реєстрації актів цивільного стану Лозівського міського управління юстиції Харківської області, актовий запис № 205. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину доньку [PERSON] , [INFO] та малолітню дитину доньку [PERSON] , [INFO] . Вказала, що одруження з відповідачем виявилося невдалим, подружні стосунки між ними не склалися. Причиною неможливості проживання стали різні погляди на життя, сімейний уклад, виховання дітей, а також різні особисті уподобання. З початку серпня, 2018 року шлюбні відносини з відповідачем були припинені, спільне господарство не ведеться, проживають окремо. Також позивач зазначила, що неодноразові спроби примирення не призвели до відновлення сімейних відносин. За таких обставин вважає, що збереження шлюбу не можливе, а подальше спільне життя суперечить її (позивача) з відповідачем інтересам, у зв`язку з чим виникла необхідність в юридичному оформленні розлучення з відповідачем. Ухвалою суду від 25.05.2020 року відкрито спрощене позовне провадження у даній цивільній справі та призначено справу до судового розгляду з повідомленням (викликом) учасників справи. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, повідомлена належним чином, подала заяву, зареєстровану судом 19.06.2020 року за вх. № 13939 про розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду справи судом повідомлявся в порядку ст. 128 ЦПК України шляхом направлення судової повістки за адресою місця проживання відповідача, зареєстрованою у встановленому законом порядку, а саме: [ADDRESS] , причини неявки суду не відомі, заяви, клопотання про відкладення розгляду справи, а також відзив на позов відповідач не подавав, при цьому, відповідач є обізнаним про наявність судового провадження за позовом [PERSON] до нього про розірвання шлюбу, про що свідчить заява відповідача про відкладення розгляду справи зареєстрована судом 20.07.2020 року за вх. № 4849, тим самим, судом відзначається, що відповідач не скористався своїм процесуальним правом на участь в судових засіданнях, та на надання суду пояснень та доказів на обґрунтування своєї позиції щодо заявлених позивачем позовних вимог. Окрім того, судом відзначається, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні учасника справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Суд також зауважує, що частиною 3\~статті 83 ЦПК України\~передбачено, що відповідач повинен подати суду докази разом з поданням відзиву. Крім того, відповідно до ч.1 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої\~Законом України від 17.07.1997 року № 475/97-ВР, гарантує кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною. Листом Верховного Суду України від 25.01.2006року № 1-5/45 визначено критерії оцінювання розумності строку розгляду справи, якими серед іншого є складність справи та поведінка заявника. Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі, в якій вона є стороною. Окрім того, відповідно до § 23 рішення ЄСПЛ від 06 вересня 2007 року, заява № 3572/03 у справі «Цихановський проти України» національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні. З огляду на викладене, враховуючи обізнаність відповідача про розгляд справи, приймаючи також до уваги, що відповідач [PERSON] відзиву на позовну заяву, доказів на підтвердження своїх заперечень не надав, на підставі чого суд вважає можливим розгляд справи за відсутності в судовому засіданні належним чином повідомленого відповідача, оскільки його неявка в судове засідання, за викладених вище обставин, не перешкоджає розгляду справи у спорі про розірвання шлюбу по суті та вирішує справу за наявними матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої\~статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернулася позивач, виходячи з положень ст. 12 та ст. 13 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані, ґрунтуються на вимогах закону, що регулює сімейні правовідносини, та є такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що сторони зареєстрували шлюб 14 серпня 2004 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Лозівського міського управління юстиції Харківської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 205 та видано свідоцтво про одруження серії [NUMBER] , шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, намірів відновлювати їх не мають, проживають окремо. Крім того, судом встановлено, що від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину доньку [PERSON] , [INFO] та малолітню дитину доньку [PERSON] , [INFO] . За вказаних вище обставин та підстав позову, зазначених позивачем причин для розірвання шлюбу з відповідачем, серед яких позивач зазначила різні погляди на життя, сімейний уклад, виховання дітей, а також різні особисті уподобання, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя, збереження шлюбу сторін суперечить інтересам подружжя, і, зокрема, позивача, якою пред`явлено позов до суду про розірвання шлюбу з відповідачем. При цьому, судом відзначається, що наполягання позивача на розірванні шлюбу з відповідачем є її волевиявленням, а будь-яке примушування до шлюбу, до проживання її разом з відповідачем, не передбачено Законом і, зокрема, ст. 56 СК України, крім того, як встановлено судом під час судового розгляду справи сторони не вчиняли дій, які б свідчили про можливість досягнення між ними примирення та збереження шлюбу. Відповідно до ч.3\~ст. 56 СК України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Крім того, судом відзначається, що добровільність шлюбу, - одна з основних його засад. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Відповідно до ч.1\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2\~ст. 104 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до\~ст. 110 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. При цьому, судом під час судового розгляду справи з наявних у справі доказів не встановлено наявності обставин, визначених ч. 2\~ст. 110 СК України, за яких позов про розірвання шлюбу не може бути пред`явлений. Відповідно до ч. 2\~ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За викладених обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, припинення сторонами шлюбно-сімейних відносин та небажання позивача їх відновлювати, дійсні причини пред`явлення позову про розірвання шлюбу, волевиявлення позивача припинити шлюбні відносини, про що свідчить подана позивачем заява, враховуючи також ту обставину, що рішення позивача про розірвання шлюбу та пред`явлення з цього приводу позову до суду прийнято з усвідомленням нею його наслідків, виходячи при цьому також з відсутності у взаєминах сторін морально-правової основи шлюбу, до якої належать почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги, взаєморозуміння, довіри, підтримки та піклування, суд дійшов висновку про те, що шлюб між сторонами носить суто формальний характер, подальше спільне життя і збереження шлюбу та шлюбно-сімейних відносин суперечить інтересам подружжя, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті права сторін, а також права їх дітей, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати по справі, які складаються із судового збору в розмірі 840 грн. 80 коп., що документально підтверджується квитанцією від 08.05.2020 року, стягнути з відповідача на користь позивача. Відповідно до ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved