Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом ,в якому просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти як колишній дружині, яка потребує матеріального утримання, у розмірі 1/4 частини його доходів, щомісячно. В обґрунтування свого позову вказала, що 23.09.1978 року вона та [PERSON] зареєстрували шлюб у ЗАГС м. Дніпродзержинська. Від шлюбу мають двох повнолітніх дітей, доньку - [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. 21.11.2017 року шлюб між ними було розірвано. За своїм матеріальним становищем та станом здоров'я вона потребує матеріальної допомоги від колишнього чоловіка. Матеріальну підтримку вона отримувала від [PERSON] до оформлення розірвання їхнього шлюбу. За місцем її реєстрації та проживання за адресою м. Кам.янське [ADDRESS], зареєстровані син [PERSON] зі своєю сім'єю : дружиною [PERSON] та малолітніми дітьми [PERSON], [INFO], сином [PERSON], [INFO]. Вона з сім'єю сина не має спільного сімейного бюджету. Син один утримує свою сім'ю, так як дружина займається домашнім господарством та доглядом за дітьми. Донька [PERSON] проживає окремо зі своєю сім'єю. Її діти допомагають їй матеріально по можливості і її сумління не дозволяє їй вимагати від них більшого. Вона є співвласницею квартири за адресою: [ADDRESS], де їй належить 1/4 частина квартири, 3/4 частини квартири належить синові [PERSON] Відповідач є власником житлового будинку за адресою: Дніпропетровська область, Верхньодніпровський район, смт. Новомиколаївка, вул. Липнева, буд.10. [PERSON] є вкладником Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», Універсал Банка «Монобанк». Він та відповідач є пенсіонерами за віком. Розмір її пенсії складає 1544,70 грн. Їй відомо, що відповідач отримує пенсію у розмірі 3893,00 грн., але довідку про розмір пенсії вона не може надати суду, так як Камянське об'єднане управління Пенсійного Фонду України Дніпропетровської області відмовило мені та за запитом адвоката у наданні таких відомостей. Вона на протязі всього їхнього подружнього життя працювала. Пенсію за віком вона отримує з 2012 року. Крім цього не має ніяких доходів. На протязі більше десяти років вона страждає на декілька захворювань і потребує періодичного лікування, обстеження, здачі аналізів, а саме, з приводу вузлового зобу вона знаходиться на обліку та проходить лікування у лікаря ендокринолога в КЗОЗ КМР «ЦПМСД № 1» з 2015 року, а з 2003 року вона знаходилась на обліку та проходила лікування в Дніпродзержинській міській поліклініці сімейного типу з приводу цього ж захворювання. З 2010 року вона перебуває під наглядом невропатолога, проходить періодично курси лікування, вартість як лікування, так і медичних аналізів постійно зростає. Вартість останнього курсу її медикаментозного лікування в 2017 році склала 1242,35 грн. Разом з позовною заявою позивачем [PERSON] до суду надано клопотання про витребування доказів судом, в якому вона просить витребувати: з [PERSON] обєднаного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області відомості про щомісячний розмір пенсії [PERSON]; з ПАТ КБ «Приватбанк» - відомості про наявність та розмір банківських вкладів на імя [PERSON]; з Універсал банку «Монобанк» - відомості про наявність та розмір банківських вкладів на імя [PERSON].(а.с.36). Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі, наполягала на його задоволенні. В судовому засіданні надала пояснення , викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, пояснив, що позивачці при розірванні шлюбу він залишив квартиру. Стосовно розміру пенсії, то він вважає, що позивач отримує пенсію, на яку заслуговує згідно своєї праці. Він також має погане здоров'я , перебуває на обліку у лікарів. Щодо грошей на його рахунках, то ці гроші йому надавав його батько , коли був ще живий. Просить відмовити у позові повністю. Крім того, відповідачем [PERSON] 13.03.2018 року надано відзив на позовну заяву, в якому вказано, що доводи позивача, що для лікування певних захворювань у неї не вистачає коштів, і у звязку з цим вона вважає себе особою, яка потребує матеріального утримання (аліментів) із боку колишнього чоловіка - не ґрунтуються на законі. Сімейний кодекс України не містить норми, згідно якої можна стягувати аліменти з однієї непрацездатної особи на користь іншої непрацездатної особи. Він є непрацездатною особою, йому повних 62 роки, отримує пенсію за віком. Як непрацездатна особа він не може утримувати або сплачувати аліменти своїй колишній дружині. До 31 грудня 2017 року позивачка отримувала пенсію 1544,70 грн. З 01 січня 2018 року пенсія позивачки збільшилась, але вона не надала суду довідки про розмір нової пенсії, після перерахунку із 01.01.2018 року. Позивачка отримує допомогу від дітей, про що наголошує в позовній заяві. Він не має можливості надавати позивачці матеріальну допомогу (аліменти). Позивачка проживає спільно з сином та його сімєю, які надають їй допомогу. Він проживає один. За харчування, своє лікування, комунальні послуги - він сплачує сам ,без будь-чиєї допомоги. Він також хворіє, постійно лікується амбулаторно за місцем фактичного проживання, стоїть на диспансернім обліку у лікаря по захворюванню серця. Звертає увагу суду, що частину квартири [ADDRESS], яка йому належала на праві приватної власності, він подарував сину [PERSON]. А сам поселився жити у старенькому ,без зручностей, будинку № 10 по вул. Липнева у смт Новомиколаївка Верхньодніпровського району, який йому залишився у спадок від померлого батька [PERSON]. Будинок побудований у 60 роках минулого сторіччя, потребує капітального ремонту, який він може провести лише за свою пенсію. 30.03.2018 року позивачем [PERSON] надала відповідь на відзив в якій зазначила, що вона не погоджується з доводами, які викладені відповідачем [PERSON] у відзиві на її позовну заяву про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання непрацездатної колишньої дружини. Вважає, що [PERSON] має матеріальну можливість надавати їй матеріальну допомогу, так як згідно довідки Управління обслуговування громадян [PERSON] відділу обслуговування громадян (сервісний центр) від 28.02.2018 року, наданої ним суду, розмір його пенсій з жовтня 2017 року по теперішній час складає 3793,08 грн. Відповідно довідки Управління обслуговування громадян [PERSON] відділу обслуговування громадян (сервісний центр) від 12.03.2018 року розмір її пенсій складає з жовтня 2017 року по теперішній час 1544,70 грн. Тобто розмір пенсії відповідача більше ніж в два рази перевищує розмір її пенсії. Крім того, відповідач має щомісячні доходи від депозитних вкладів в Публічному акціонерному товаристві комерційний банк «ПриватБанк», Універсал Банка «Монобанк». Твердження відповідача, що вона отримує допомогу від дітей, не відповідає дійсності. Допомога їй від їхніх дітей складається з відвідування її під час, коли вона за станом здоров'я, не може самостійно вийти та придбати продукти харчування чи ліки, або відвідування на свята. Ніякої постійної матеріальної допомоги вона від дітей не має і її сумління не дозволяє їй звернутися до них з такою вимогою, так як син один, як працюючий, утримує свою сім'ю, яка складається з дружини та двох малолітніх дітей. Його дружина не працює, займаючись доглядом за двома малолітніми дітьми. Донька також не має можливості надавати їй матеріальну допомогу, так як живе зі своєю сім'єю на мінімальну заробітну плату. Вона проживає в квартирі самотньо, син та його сім'я, який зареєстрований в квартирі за місцем її проживання, проживають окремо довгі роки. Вважає, що вона потребує матеріальної допомоги від колишнього чоловіка.(а.с.77) В судовому засіданні допитана свідок [PERSON], яка пояснила, що вона є донькою позивача та відповідача. Вона постійно пропонує допомогу своїй матері, але та постійно відмовляється. В силу своїх можливостей надає допомогу матері продуктами та грошима. В судовому засіданні допитаний свідок [PERSON], який пояснив, що він є сином сторін. Кожного місяця він надає матеріальну допомогу своїй матері. Вважає, що з його боку та боку його сестри-доньки сторін надається достатня матеріальна допомога позивачу, та не можна з одного пенсіонера стягувати гроші на утримання іншого пенсіонера. Суд, заслухавши пояснення сторін, заслухав пояснення свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали цивільної справи, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно із ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 23 вересня 1978 року, який зареєстровано Палацом щастя м. Дніпродзержинська, актовий запис №1390, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.9). Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого 21 листопада 2017 року Дніпровським районним у місті Камянське відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, шлюб між [PERSON] та [PERSON] 21.11.2017 року було розірвано. (а.с.9-зворотня). Відповідно свідоцтва про право власності на житло, договором дарування 1/2 частини квартири, Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності - [PERSON] є співвласницею квартири за адресою: м. Кам.янське [ADDRESS], де їй належить ? частина квартири, 3/4 частини квартири належить [PERSON]. (а.с.10-13) Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом складеного 20.06.2017 року вбачається, що спадкоємцем зазначеного в заповіті майна [PERSON], [INFO], який помер 15 грудня 2016 року, є його син [PERSON], [INFO]. Спадщина, на яку видане це свідоцтво, складається з: житлового будинку з прилеглими до нього будівлями та спорудами під № 10, що знаходиться по вулиці Липневій у смт. Новомиколаївка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, та належав спадкодавцю згідно свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння, виданого 05 червня 1967 року виконавчим комітетом Новомиколаївської селищної ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області. (а.с.14) Позивач [PERSON] знаходиться на обліку в [PERSON] ОУПФУ по Дніпровському району та отримує пенсію за віком при повному стажі в розмірі 1544,70 грн., щомісяця.(а.с.16) Згідно матеріалів справи, вбачається, що позивач страждає на декілька захворювань, а саме, з приводу вузлового зобу вона знаходиться на обліку та проходила лікування у лікаря ендокринолога в КЗОЗ КМР «ЦПМСД № 1» з 2015 року, а з 2003 року вона знаходилась на обліку та проходила лікування в Дніпродзержинській міській поліклініці сімейного типу з приводу цього ж захворювання, а також з 2010 року вона перебуває під наглядом невропатолога, що підтверджується що підтверджується довідкою та медичною карткою, комп'ютерною томографією, ультразвуковими обстеженнями, довідкою медико-санітарної частини ПАТ ДМК від 29.12.2017 року. (а.с.22-30, 34-35) Згідно довідки, витребуваної з Управління ПФУ [PERSON] ОУПФУ, вбачається, що відповідач [PERSON] знаходиться на обліку в Управлінні ПФУ [PERSON] обєднаного управління ПФУ і отримує пенсію за віком в розмірі 3793,08 грн., щомісяця.(а.с.54) Згідно довідок, які знаходяться в матеріалах справи, вбачається що відповідач [PERSON] також хворіє, постійно лікується амбулаторно за місцем фактичного проживання. (а.с.60-61). Згідно довідки №272 виданої Новомиколаївської селищної ради 27.02.2018 року [PERSON] дійсно проживає [INFO]. Проживає один. (а.с.63) Згідно ч.1, 2, 3, ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той з подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом першої, другої чи третьої групи. Відповідно до ч.1,2 ст. 76 СК України розірвання шлюбу не припиняє права особи на утримання, яке виникло у неї за час шлюбу. Після розірвання шлюбу особа має право на утримання, якщо вона стала непрацездатною до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу і потребує матеріальної допомоги і якщо її колишній чоловік, колишня дружина може надавати матеріальну допомогу. Частиною 4 ст. 75 СК України передбачено, що один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Право на утримання після розірвання шлюбу регламентується статтею 76 СК України, за змістом якої розірвання шлюбу не припиняє права особи на утримання, яке виникло у неї за час шлюбу; після розірвання шлюбу особа має право на утримання, якщо вона стала непрацездатною до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу і потребує матеріальної допомоги і якщо її колишній чоловік, колишня дружина може надавати матеріальну допомогу; особа має право на утримання і тоді, коли вона стала інвалідом після спливу одного року від дня розірвання шлюбу, якщо її інвалідність була результатом протиправної поведінки щодо неї колишнього чоловіка, колишньої дружини під час шлюбу. Аналіз указаних норм матеріального права дає підстави для висновку, що аліментні зобовязання на утримання одного з подружжя можуть призначатися за наявності юридичних складових сукупності певних умов, зокрема: перебування у зареєстрованому шлюбі або після розірвання шлюбу якщо особа стала непрацездатною до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу, а також коли вона стала інвалідом після спливу одного року від дня розірвання шлюбу, якщо її інвалідність була результатом протиправної поведінки щодо неї колишнього чоловіка, колишньої дружини під час шлюбу; непрацездатність одного з подружжя; потреба в матеріальній допомозі; нижчий від прожиткового мінімуму рівень матеріального забезпечення. Таким чином, аналізуючи норми закону та представлені позивачем докази, незважаючи на те, що [PERSON] є особою, яка є непрацездатною, при цьому, позивачем на обґрунтування своїх позовних вимог щодо стягнення з відповідача аліментів на її утримання не подано суду доказів на підтвердження, що вона вказану матеріальну допомогу потребує та несе витрати повязані з її лікуванням - яке саме їй призначене лікування у звязку із захворюванням, які ліки та тривалість лікування, вартість медичних препаратів, тобто позивач не обґрунтувала своє право та потреби на утримання від відповідача аліментів, відповідно до вимог ст.75 СК України. За таких обставин, суд вважає, що позов не обґрунтований та в його задоволення слід відмовити.

Outcome: dismissed