Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-21 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем 13 липня 1991 року Глухівським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Сумської області, актовий запис № 161, посилаючись на те, що сімейне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними фактично припинені, спільного господарства та сімейного бюджету не ведуть. Збереження шлюбу вважає неможливим. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Також позивач просить призначити виплату аліментів відповідачем на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/ 3 від всіх видів доходів відповідача до досягнення донькою повноліття, та судові витрати стягнути з відповідача. Позивач в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала до суду заяву, в якій просить розглянути справу без участі позивача, підтримавши позовні вимоги, проти заочного розгляду не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки в судове засідання не повідомив. Суд вважає за можливе розглянути справу у відповідності до ст.ст.224, 225 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, а від відповідача, який належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, належних та допустимих доказів поважності причин неявки до суду не надійшло. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги належить задовольнити частково з наступних підстав. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу 13 липня 1991 року Глухівським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Сумської області між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 161 (а.с.6). Під час шлюбу сторін у них [INFO] відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] народилася донька [PERSON] (а.с.7). Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що між сторонами не склалося сімейне життя, з січня 2015 року не підтримуються сімейно-шлюбні стосунки, сторони не ведуть спільного господарства, тривалий час проживають окремо, вихованням дитини займається позивач. Суд вважає, що збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, у зв'язку з цим позовні вимоги про розірвання шлюбу необхідно задовольнити. Відповідно до ч. 2 ст. 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно вимог статей 180, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до с.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Оцінивши надані по справі докази, з огляду на те, що, відповідач зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття, створювати необхідні умови для її розвитку та життя нарівні з позивачем, суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивача в частині стягнення аліментів на утримання дитини та стягувати з відповідача на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/ 3 від всіх видів доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,до досягнення донькою повноліття, починаючи з 08 червня 2016 року. Суд вважає, що такий розмір аліментів на утримання дитини щомісяця є обґрунтованим та доцільним. Відповідно до ст. 88 ЦПК України на користь держави з відповідача має бути стягнено судовий збір в розмірі 551,20 грн за розгляд позовної вимоги щодо стягнення аліментів. Окрім того, позивач сплатила судовий збір за позовну вимогу щодо розірвання шлюбу у розмірі 551,20 грн, підтвердженням чому є долучена до справи квитанція про його оплату (а.с.2). Згідно, ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому, враховуючи положення ст.ст.79, 88 ЦПК України та норми ЗУ «Про судовий збір», суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат в розмірі 551,20 грн, оскільки саме така сума передбачена законодавством за подання позовної заяви про розірвання шлюбу. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved