Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-01 00:00:00

Позивач [PERSON], звернулася до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом до відповідача Чорногузівської сільської ради, де третіми особами без самостійних вимог є відділ Держземагенства у Вижницькому районі, [PERSON], [PERSON] В позові зазначає, що [INFO] року помер її батько [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки загальною площею 0,37 га, яка розташована на території Чорногузівської сільської ради, Вижницького району Чернівецької області, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, нормативна грошова оцінка якої становить 12570,59 грн. Вона як спадкоємець за законом першої черги своєчасно прийняла спадщину, оскільки фактично вступила в управління спадковим майном, та звернулась до нотаріуса про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом у встановлений законом шестимісячний строк, однак державний нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про права на спадщину, оскільки у державному акті на право приватної власності на землю не зазначений кадастровий номер земельної ділянки. Крім неї, спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є також її рідний брат [PERSON] та матір померлого - [PERSON], які спадщину не прийняли, звернулись до нотаріуса із заявами про відмову від прийняття спадщини, інших спадкоємців за законом чи за заповітом та осіб, які б мали право на обов'язкову частку у спадщині немає. Просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO] року, на земельну ділянку загальною площею 0,37 га, яка розташована на території Чорногузівської сільської ради, Вижницького району Чернівецької області, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, нормативна грошова оцінка якої становить 12570,59 грн. на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЧВ №029443 виданого 22 січня 2002 року Чорногузівською сільською радою, Вижницького району Чернівецької області, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю №62. До початку розгляду справи від представника позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивачки та відсутності її представника, заявлені позовні вимоги підтримує в повному об'ємі, просить позов задовольнити. До початку розгляду справи від відповідача Чорногузівської сільської ради надійшла заява в якій вони позовні вимоги визнають в повному об'ємі, не заперечують щодо їх задоволення та просять розглядати справу за відсутності їхнього представника. До початку розгляду справи від представник третьої особи відділу Держкомзему у Вижницькому районі надійшла заява в якій вони позовні вимоги визнають в повному об'ємі, не заперечують щодо їх задоволення та просять розглядати справу за відсутності їхнього представника. До початку розгляду справи від третіх осіб [PERSON], [PERSON] надійшли заяви в яких вони позовні вимоги визнають в повному об'ємі, не заперечують щодо їх задоволення та просять розглядати справу у їх відсутності. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню в повному об'ємі. Судом встановлено, що [INFO] року помер батько позивачки [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серія [NUMBER] повторно виданого 07.02.2014 року, копією паспорта. З копії Державного акту на право приватної власності на землю серія І-ЧВ №029443 від 22.01.2002 року вбачається, що власником земельної ділянки площею 0,37 га, яка розташована на території Чорногузівської сільської ради, Вижницького району Чернівецької області, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, є [PERSON]. З копії витягу з технічної документації про нормативно грошову оцінку земельної ділянки виданого 11.06.2014 року відділом Держземагенства у Вижницькому районі Чернівецької області вбачається, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 0,37 га становить 12570,59 грн. З довідки Чорногузівської сільської ради №514 від 02.06.2014 року вбачається, що [PERSON], який помер [INFO] року періодично проживав у с.Чорногузи в господарстві своєї матері [PERSON] Про коло всіх спадкоємців першої черги за законом сільській раді не відомо. У с.Чорногузи проживає матір померлого [PERSON] - [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що 20.03.2013 року постановою державного нотаріуса №225/02-31 від 20 березня 2013 року позивачці [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, площею 0, 37 га, яка розташована на території Чорногузівської сільської ради, Вижницького району Чернівецької області, у зв'язку з тим, що вчинення нотаріальної дії без витягу з поземельної книги та без зазначення кадастрового номера в свідоцтві про право на спадщину, суперечить чинному законодавству. Судом також встановлено, що крім позивачки [PERSON] спадкоємцями за законом після смерті [PERSON], є син померлого [PERSON] та матір - [PERSON], які відмовились від прийняття спадщини на користь позивачки [PERSON], остання в межах строку визначеного ст. 1270 ЦК України, звернулась до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, що підтверджується матеріалами спадкової справи №30/2012 р. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є успадкування прав на майно, в тому числі за законом відповідно до ст. 1217 ЦК України. У відповідності до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1273 ч.1, ч.5, ч.6 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною. Відмова від прийняття спадщини може бути відкликана протягом строку, встановленого для її прийняття. Згідно ст.1274 ч.2 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Відповідно до ст.125 Земельного кодексу України (в редакції Закону від 25.10.2001 року) право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Згідно ч.1 ст.126 Земельного кодексу України (в редакції Закону від 25.10.2001 року) право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Форми державних актів затверджуються Кабінетом Міністрів України. Виникнення права власності на земельну ділянку безпосередньо пов'язане з державною реєстрацією цього права, яка здійснюється шляхом внесення відповідного запису до Книги записів реєстрації державних актів на право власності па землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі. За правилами, визначеними пунктами 3.1.-3.5 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, яка затверджена наказом Державного Комітету України по земельним ресурсам 04.05.99 №43 із змінами 23.08.2001 року, - Державні акти на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю або на право постійного користування землею видаються міськими, селищними, сільськими радами. Державні акти на право власності на землю видаються міськими, селищними, сільськими радами, районними, Київською і Севастопольською міськими державними адміністраціями. Державна реєстрація державних актів, що посвідчують право приватної власності на землю або право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) здійснюється районною, міською, селищною, сільською радою; договорів оренди - виконавчим органом міської, селищної, сільської ради, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями; державних актів на право власності на землю - місцевими державними органами земельних ресурсів Держкомзему України. 3.5. Державні акти, що посвідчують право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю або право постійного користування землею реєструються, відповідно, у: - Книзі реєстрації державних актів на право власності на землю. Виникнення права власності на земельну ділянку безпосередньо пов'язане з державною реєстрацією цього права, яка здійснюється шляхом внесення відповідного запису до Книги записів реєстрації державних актів на право власності па землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі. Відповідно п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» згідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Право власності [PERSON], який помер [INFO] року, на земельну ділянку підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії І-ЧВ №029443 виданого 22 січня 2002 року Чорногузівською сільською радою, Вижницького району Чернівецької області, на підставі рішення 13 сесії XXIII скликання Чорногузівської сільської ради народних депутатів, Вижницького району Чернівецької області від 29 березня 2001 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю №62. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до вимог Інструкції «Про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею у тому числі на умовах оренди», яка затверджена наказом Державного Комітету України по земельним ресурсам 04.05.99 №43 із змінами, присвоєння кадастрового номера земельній ділянці при видачі Державного акта про право приватної власності на землю, на той час нічим не було передбачено. Враховуючи зазначені вимоги закону, а також з урахуванням наведених вище досліджених судом доказів, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному об'ємі. При цьому судом не встановлено порушення нічиїх прав.

Outcome: approved