Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить суд надати їй дозвіл на оформлення документів для тимчасового виїзду сина [PERSON] , [INFO] , до країн: Росія, Південна Азія, Південно-Східна Азія , Турція та інших країн ближнього та дальнього зарубіжжя з метою оздоровлення та відпочинку, без згоди батька [PERSON] та про багаторазове вивезення за кордон сина без згоди батька до досягнення ним 16 років та на виготовлення проїзних документів на виїзд для дитини за кордон без дозволу батька. Позовні вимоги мотивовані тим, що вона з 2009 року по 2014 рік вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, з яким мають спільну малолітню дитину, сина [PERSON] , [INFO] народження. На теперішній час шлюб між позивачкою та відповідачем розірвано. Після розірвання шлюбу дитина залишилася проживати з позивачкою. Позивачка має бажання тимчасово виїжджати з дитиною за кордон. Позивач вказує на те, що Для виїзду з дитиною за кордон потрібна згода одного з батьків, відповідно до «Правил перетинання державного кордону гр.. України», затверджені Постановою КМУ від 27.01.1995 року № 57, виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, здійснюється за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється: за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків. На даний час, відповідач не надає такої згоди, тому позивач змушена звертатися до суду. Позивач та її представник надала суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали, просила їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, та від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, тому суд відповідно до ст. 281ЦПК України ухвалив про заочний розгляд справи. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву з проханням розглядати справу за відсутності їх представника. Заперечень проти позовних вимог не надав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] з 25 листопада 2009 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем - [PERSON] , (а.с.10) У період шлюбу у сторін у справі народився син [PERSON] , [INFO] року(а.с.9). На підставі рішення Ізюмського міськрайонного суду від 05 грудня 2014 року шлюб між позивачкою та відповідачем розірвано. Після розірвання шлюбу [PERSON] та син [PERSON] проживають разом, за адресою [ADDRESS] . Після розірвання шлюбу з відповідачем, син перебуває повністю на утриманні матері. Позивачка має бажання тимчасово виїжджати з дитиною за кордон для лікування дитини. Як зазначає позивач, для виїзду з дитиною за кордон потрібна згода одного з батьків, відповідно до «Правил перетинання державного кордону гр.. України», затверджені Постановою КМУ від 27.01.1995 року № 57, виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, здійснюється за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб,уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється: за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків. На даний час, відповідач не надає такої згоди. Згідно ст.141 СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Згідно ч.2 ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Статтею 313 Цивільного Кодексу України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадяни України» від 21 січня 1994 року № 3857-ХІІ, постановою КМУ від 27 січня 1995 року № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами). У відповідності до положень ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду. Згідно до п.18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМ України № 231 від 31 березня 1995 року, з наступними змінами і доповненнями, за відсутністю згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього за кордон може бути дозволений за рішенням суду. Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред`явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами) визначено зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон. Пунктом 18 цих Правил передбачено, що оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. З огляду на викладене діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків. Оскільки у позивача [PERSON] є складнощі в отриманні згоди відповідача на виїзд дитини за кордон, а також беручи до уваги той факт, що судом при розгляді даної справи не встановлено обмежень чи заборон, які унеможливлюють виїзд неповнолітньої дитини за межі України для тимчасового перебування, суд приходить до висновку про доцільність задоволення позовних вимог.

Outcome: approved