Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення грошової компенсації. Зазначила, що рішенням Ямпільського районного суду Вінницької області від 24.05.2016 в справі №153/308/16-ц, яке набрало законної сили 13.06.2016 року, суд визнав автомобіль марки «Renault Midlum», 2001 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , вантажний, бортовий-С, чорного кольору, № шассі (рами) [NUMBER] , двигун № [NUMBER] об`єктом спільної сумісної власності [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] ; поділив в частках, по одній другій частці кожному, між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , автомобіль марки «Renault Midlum», 2001 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , вантажний, бортовий-С, чорного кольору, № шассі (рами) [NUMBER] , двигун № [NUMBER] ; визнав за [PERSON] , [INFO] , право власності на одну другу частку автомобіля марки «Renault Midlum», 2001 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , вантажний, бортовий-С, чорного кольору, № шассі (рами) [NUMBER] , двигун № [NUMBER] . Ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 17.11.2016 рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 24.05.2016 залишено без змін. Постановою Верховного Суду у складі Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06.03.2018 ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 17.11.2016 в частині позову про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу скасовано, справу передано в цій частині на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. В іншій частині ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 17.11.2016 залишено без змін. Постановою апеляційного суду Вінницької області від 17.05.2018 рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 24.05.2016 в частині встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу скасовано та ухвалено нове судове рішення, її позов до відповідача в частині встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу залишено без задоволення. [PERSON] звертався до суду про перегляд вказаного рішення за нововиявленими обставинами, однак судами першої та другої інстанцій було відмовлено в задоволенні такої заяви. Позивач зазначила, що 16.06.2016 вона офіційно звернулася з заявою до територіального сервісного центру з надання послуг, пов`язаних з використанням автотранспортних засобів Вінницької області, з метою реєстрації однієї другої частки транспортного засобу - автомобіля марки «Renault Midlum», 2001 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , вантажний, бортовий-С, чорного кольору, № шассі (рами) [NUMBER] , двигун № [NUMBER] , на підставі рішень судів, які набрали законної сили, на що отримала відповідь про те, що провести будь-які реєстраційні операції неможливо, оскільки вказаний транспортний засіб перереєстрований на іншого власника 01.10.2015 в ВРЕР УДАІ-1 м.Київ. З цього часу вона дізналася про те, що відповідач [PERSON] відчужив спірний автомобіль своїй рідній сестрі - [PERSON] і вона отримала свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) [NUMBER] . Згоди на відчуження транспортного засобу у позивача відповідач не отримував. Під час відчуження проведення арешту на транспортний засіб та заборона відчуження не проводились. Позивач зверталася до суду з позовною заявою про визнання недійсним правочину, а саме: договору купівлі-продажу транспортного засобу та скасування державної реєстрації. Ямпільським районним судом Вінницької області 18.02.2019 розглянуто цивільну справу №153/837/16-ц за вказаним позовом, однак в задоволенні позову відмовлено. Підставою у відмові задоволення позову стало те, що законодавством не передбачено недійсності правочину при відчуженні спільного сумісного майна подружжя без письмової згоди одного з подружжя, тому суд виходив з того, що вона - [PERSON] має право на відповідну компенсацію вартості відчуженого не в інтересах сім`ї майна, тобто має право стягнути з відповідача вартість своєї частки цього майна як компенсацію, а саме: вартість однієї другої частини вказаного автомобіля. Добровільно відшкодувати грошову компенсацію відповідач не бажає. Вважаючи свої права порушеними, позивач просить стягнути з відповідача на її користь грошові кошти в розмірі 83922 гривні 08 копійок в порядку розподілу спільного майна, шляхом сплати грошової компенсації вартості однієї другої частки спільного майна у виді автомобіля марки «Renault Midlum», 2001 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , вантажний, бортовий-С, чорного кольору, № шассі (рами) [NUMBER] , двигун № [NUMBER] , який було незаконно відчужено [PERSON] без згоди [PERSON] , а також судові витрати, які складаються з судового збору в сумі 768 гривень 40 копійок, витрат на правничу допомогу в сумі 5000 гривень та витрат, понесених нею на проведення оцінки (вартості) спірного транспортного засобу. Представник позивача - адвокат Снітко В.А. діючи на підставі ордеру серії ВН № 026572 в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав та просив їх задоволити в повному обсязі з підстав зазначених у позові. Представник відповідача адвокат Кривошей О.Ю. діючи на підставі ордеру серії АІ №1014144 в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Просив суд стягнути з його довірителя грошову компенсацію вартості однієї другої частки спільного майна в сумі 10 000 гривень. Свою позицію обґрунтував наступним чином: автомобіль марки «Renault Midlum», 2001 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] було продано [PERSON] 01 жовтня 2015 року за 20 000 гривень, що підтверджується довідкою-рахунком. Окрім цього, 19 листопада 2019 року Експертом-оцінювачем [PERSON] було проведено оцінку вищевказаного транспортного засобу, відповідно до якого вартість станом на день проведення оцінки складає 20000,00 грн. З відзиву наданого представником відповідача [PERSON] від 11.11.2019 року вх.№8090 встановлено, що 21 січня 2007 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб. 29 вересня 2011 року рішенням Літинського районного суду Вінницької області шлюб було розірвано. Під час перебування у шлюбі, а саме у листопаді 2009 року [PERSON] взяв у [PERSON] грошові кошти в борг в розмірі 100 000 грн. під п`ять відсотків річних на придбання автомобіля терміном на 2 роки. Того ж року, відповідачем було придбано спірний автомобіль «Renault Midlum», 2001 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , шляхом укладання договору купівлі-продажу та відповідно зареєстрований на нього. В рахунок нормального функціонування та експлуатації спірного транспортного засобу, відповідач змушений понести грошові кошти, які полягали в придбання та встановленні двигуна. У квітня 2014 року відповідач взяв у борг також у своєї сестри [PERSON] грошові кошти у розмірі 60 000 грн. на придбання та установлення двигуна терміном на один рік під десять відсотків річних. Частину даних коштів ним було використано за призначенням у сумі 28 600 грн.. Тривалий час [PERSON] працював за кордоном та частину зароблених ним грошових коштів витрачав на погашення заборгованості перед сестрою. Вважаючи себе одноосібним власником транспортного засобу, відповідач прийняв рішення продати його своїй сестрі [PERSON] шляхом звернення до Територіального сервісного центру МВС України № 8041, який оформив довідку-рахунок від 01.10.2015 року. Довідка-рахунок на підставі якої відбулось відчуження автомобіля на користь [PERSON] є правовстановлюючим документом, який засвідчує факт купівлі транспортного засобу, підтверджує розрахунок на суму здійсненої операції. Правочин вчинений у формі договору купівлі-продажу автомобіля являється дійсним. Вважає, що твердження позивача про те, що відповідач ввівши в оману посадових осіб центру надання адміністративних послуг, пов`язаних з використанням автотранспортних засобів, переоформив спільну власність подружжя, що належала їм на праві спільної сумісної власності не поклавши її до відома, так як спірний транспортний засіб являвся сумісною власністю. Однак, дане твердження не відповідає дійсності, так як відповідач вважав даний автомобіль особистою приватною власністю (з урахуванням того, що позивач особисто позивач грошові кошти на придбання та повертав борг за власні грошові кошти), а тому на власний розсуд розпорядився транспортним засобом. Окрім цього, зазначив, що жодної домовленості із [PERSON] щодо повернення їй половини вартості спірного транспортного засобу у них не було. На підтвердження вартості транспортного засобу, представник позивача в своїй позовній заяві посилався на висновок експертного дослідження Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру від 02 грудня 2015 року. Представник відповідача вважає даний висновок неналежним доказом по справі виходячи із того, що оцінка КТЗ здійснюється переважно із застосуванням бази оцінки, яка відповідає ринковій вартості. Також зазначено, що ринкова вартість КТЗ враховує його комплектність, укомплектованість і фактичний технічний стан, строк експлуатації, величину пробігу, умови в яких він експлуатувався та особливості кон`юнктури ринку. Згідно даного висновку залишкова вартість автомобіля марки «Renault Midlum», 2001 року випуску може складати 167 844 грн. 16 коп.. Тобто експертом на підставі лише копії позовної заяви та витягу з бази даних ДАІ було здійснено припущення, що даний транспортний засіб може коштувати 167 844 грн. 16 коп.. В той же час з метою визначення достовірної вартості конкретного транспортного засобу необхідно враховувати його комплектність, укомплектованість і фактичний технічний стан, строк експлуатації, величину пробігу, умови в яких він експлуатувався та особливості кон`юнктури ринку, що не було враховано експертом. Звертає увагу суду на те, що Висновок експертного дослідження було складено з порушенням вимог п.1.8. розділу І, п.4.15. розділу IV, п.4.23. розділу IV Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України рід 08.10.1998 № 53/5, що виключає можливість застосування його результатів у судовій справі. Зі змісту довідки-рахунку від 01 жовтня 2015 року, ціна, за яку було продано даний транспортний засіб складає 20 000,00 грн. Однак, позивач не погоджується з даною сумою та вважає її заниженою. Зазначив, що у 2015 році [PERSON] продав транспортний засіб марки Renault Midlum 180, 2001 року випуску, номер шасі [NUMBER] , за реєстраційним номером [NUMBER] [PERSON] , шляхом звернення до Територіального сервісного центру МВС України № 8041, який оформив довідку-рахунок від 01 жовтня 2015 року. До оформлення всіх необхідних документів, експертом було оглянуто автомобіль та оцінено його з урахуванням відсутності двигуна, а саме як металобрухту. Саме така вартість визначена в довідці-рахунку. Тобто, транспортний засіб був в непрацюючому стані, в тому числі була пошкоджена ходова, КПП потребували капітального ремонту, салон потребував відновлення, була наявна корозія кузовних деталей. В той же день [PERSON] звернулась на СТО для зняття та установки двигуна на вищевказаний транспортний засіб, заміною електропроводки та заміною інших запчастин, що підтверджується копією заказу-наряду № 1427 від 01 жовтня 2015 року на суму 28600,00 грн. Тобто, [PERSON] придбала автомобіль з непрацюючим двигуном (№ [NUMBER] ) та в день покупки вона звернулась до СТО, де їй було встановлено новий двигун з номером 83 [NUMBER] . 09 вересня 2016 року Апеляційним судом Вінницької області було винесено ухвалу у справі №153/837/16-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про визнання недійсним правочину та скасування державної реєстрації від 09 вересня 2016 року, якою було накладено арешт на автомобіль марки Renault Midlum 180, 2001 року випуску, номер шасі [NUMBER] , за реєстраційним номером [NUMBER] та заборонено будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо вищевказаного автомобіля. З часу накладення арешту на транспортний засіб, він не перебував у користуванні, а тривалий час знаходився у нерухомому стані, що призвело до його несправності та необхідності проведення капітального ремонту. 19 листопада 2019 року Експертом-оцінювачем [PERSON] було проведено оцінку вищевказаного транспортного засобу, відповідно до якого вартість станом на день проведення оцінки складає 20000,00 грн. З урахуванням наведеного, просить суд звернути увагу на вартість транспортного засобу, яка була визначена експертом при його продажі [PERSON] у розмірі 20000,00 грн., що відповідало його технічному стану, а також на той факт, що [PERSON] вимушена була витратити значні грошові кошти для його відновлення. До того ж в результаті неможливості використання транспортного засобу у зв`язку з накладення арешту, його вартість знизилася до первинної. Враховуючи вищезазначене, представник відповідача просить суд прийняти дані письмові пояснення до уваги та відмовити позивачу у задоволенні позову. Заяви, клопотання: заяви представника відповідача про призначення судових засідань в режимі відеоконференції. Інші процесуальні дії у справі: прийняття до свого провадження справи, закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду, призначення судових засідань в режимі відео конференції, про що постановлено ухвали окремими документами. Судом встановлено такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Із копії рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 24.05.2016 у справі №153/308/16-ц,яке набрало законної сили 13.06.2016, встановлено, що суд визнав автомобіль марки «Renault Midlum», 2001 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , вантажний, бортовий-С, чорного кольору, № шассі (рами) [NUMBER] , двигун № [NUMBER] об`єктом спільної сумісної власності [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] ; поділив в частках, по одній другій частці кожному, між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , автомобіль марки «Renault Midlum», 2001 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , вантажний, бортовий-С, чорного кольору, № шассі (рами) [NUMBER] , двигун № [NUMBER] ; визнав за [PERSON] , [INFO] , право власності на одну другу частку автомобіля марки «Renault Midlum», 2001 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , вантажний, бортовий-С, чорного кольору, № шассі (рами) [NUMBER] , двигун № [NUMBER] (а.с.7-8). Із копії ухвали апеляційного суду Вінницької області від 17.11.2016 року, справа №153/308/16-ц,встановлено, що рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 24.05.2016 залишено без змін (а.с.9-10). Із копії постанови Верховного Суду у складі Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06.03.2018, справа №153/308/16-ц, встановлено, що ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 17.11.2016 в частині позову про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу скасовано, справу передано в цій частині на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. В іншій частині ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 17.11.2016 залишено без змін (а.с.11-14). Із копії постанови апеляційного суду Вінницької області від 17.05.2018, справа №153/308/16-ц,рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 24.05.2016 в частині встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу скасовано та ухвалено нове судове рішення, її позов до відповідача в частині встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу залишено без задоволення (а.с.16-17). Із копії ухвали апеляційного суду Вінницької області від 09.09.2015 встановлено, що накладено арешт на автомобіль марки «Renault Midlum», 2001 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , вантажний, бортовий-С, чорного кольору, № шассі (рами) [NUMBER] , двигун № [NUMBER] . Із копії рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 18.02.2019 встановлено, що в задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог територіальний сервісний центр МВС України №8041 про визнання недійсним правочину та скасування державної реєстрації - відмовлено (а.с.22-24). Із копії висновку експертного дослідження №587 від 02.12.2015 встановлено, що залишкова вартість автомобіля марки «Renault Midlum», 2001 року випуску, може складати 167844 гривні 16 копійок (а.с.25-27). Із повідомлення територіального сервісного центру №0541 від 17.06.2016 встановлено, що [PERSON] повідомлено про те, що провести будь-які реєстраційні операції щодо автомобіля марки «Renault Midlum», державний номерний знак [NUMBER] , № шассі (рами) [NUMBER] неможливо, оскільки вказаний транспортний засіб був перереєстрований на іншого власника 01.10.2015 в ВРЕР УДАІ-1 в м.Києві, до ухвали суду та винесення постанови про арешт майна боржника державним виконавцем (а.с.28). Із копії реєстраційної картки ТЗ та облікової картки приватного ТЗ АВ2752ВЕ встановлено, що автомобіль марки «Renault Midlum», 2001 року випуску, № шассі (рами) [NUMBER] , двигун № [NUMBER] перереєстровано на підставі довідки-рахунок на [PERSON] (а.с.30, 31). З копії розписки від 05 листопада 2009 року встановлено, що [PERSON] взяв у борг 100 000 грн. на придбання автомобіля терміном на два роки під п`ять відсотків в [PERSON] (а.с.97). З копії розписки від 05 квітня 2014 року встановлено, що [PERSON] взяв у борг 60 000 гривень на придбання та встановлення двигуна, термін один рік під десять відсотків в [PERSON] (а.с.98). З копії заказу наряду від 08 квітня 2014 року виданого приватним підприємцем [PERSON] встановлено, що на ремонт автомобіля «Renault Midlum», державний номерний знак [NUMBER] було витрачено 28600 гривень (а.с.99). З довідки-рахунка серії ААЕ №934973 від 01 жовтня 2015 року встановлено, що автомобіль «Renault Midlum», державний номерний знак [NUMBER] було продано [PERSON] - [PERSON] за 20 000 гривень (а.с.100). З копії заказу наряду від 01 жовтня 2015 року виданого приватним підприємцем [PERSON]. встановлено, що [PERSON] на ремонт автомобіля «Renault Midlum», державний номерний знак [NUMBER] було витрачено 28 600 гривень. З копії ухвали Апеляційного суду Вінницької області від 09 вересня 2016 року справа № 153/837/16-ц встановлено, що на автомобіль марки «Renault Midlum», державний номерний знак [NUMBER] , № шассі (рами) [NUMBER] , який належить [PERSON] було накладено арешт та було заборонено вчиняти будь-які дії щодо даного автомобіля. З копії висновку експертного дослідження Київського НДЕКЦ від 15 листопад 2019 року №10/3246/17790 встановлено, що номер двигуна 83 [NUMBER] , номер рами (шасі) [NUMBER] наданого на дослідження транспортного засобу «Renault Midlum» 180, номерний знак [NUMBER] не змінювалися. Бланк наданого на дослідження документа «Свідоцтва про реєстрацію ТЗ» серії [NUMBER] відповідає бланкам, які знаходяться в офіційному обігу. Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.80 ЦПК України, достатніми є доказами, які у своїй сукупності дають змогу дійти до висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторонами не заявлено клопотань про витребування інших доказів, виклик свідків чи призначення судових експертиз, а тому суд вирішив справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно до ст.ст.12, 13 ЦПК України. Відповідно до ст.356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно з ч.1 ст.364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що знаходиться у спільній частковій власності. Право співвласника на виділ його частки зі спільного майна шляхом отримання грошової компенсації вартості частки в майні регулюється статтею 364 ЦК України. Відповідно до частини першої, другої статті 364 ЦК України, кожен із співвласників спільної часткової власності має право на виділ у натурі належної йому частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Таким чином, можна прийти до висновку, що право співвласника на виділ його частки зі спільного майна шляхом отримання грошової компенсації вартості частки в майні не може бути обмежене іншими співвласниками і такому праву співвласника, що виділяється, кореспондується обов`язок інших співвласників сплатити грошову компенсацію частки, розмір якої визначається з дійсної вартості майна. При цьому, слід також враховувати, що в силу положень статей 21, 24, 41 Конституції України, статей 319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, в тому числі щодо захисту права спільної часткової власності. Правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування та розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди - спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права. За змістом ст. 358 ЦК України, кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього, він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. В ході судового розгляду судом було встановлено, що рішенням Ямпільського районного суду Вінницької області від 24.05.2016 в справі №153/308/16-ц, яке набрало законної сили 13.06.2016 року було визнано автомобіль марки «Renault Midlum», 2001 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , вантажний, бортовий-С, чорного кольору, № шассі (рами) [NUMBER] , двигун № [NUMBER] об`єктом спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] .. За [PERSON] було визнано право власності на одну другу частку автомобіля марки «Renault Midlum», 2001 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , вантажний, бортовий-С, чорного кольору, № шассі (рами) [NUMBER] , двигун № [NUMBER] . Тому доводи відповідача та його представника про те, що автомобіль марки «Renault Midlum», 2001 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] є його особистою приватною власністю з урахуванням того, що він особисто позичав грошові кошти на його придбання та повертав за власні грошові кошти, а тому на власний розсуд розпорядився транспортним засобом не заслуговують на увагу. Оскільки рішенням суду було визнано об`єктом спільної сумісної власності сторін автомобіль марки «Renault Midlum», 2001 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] . 01 жовтня 2015 року автомобіль марки «Renault Midlum», 2001 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , який являється об`єктом спільної сумісної власності, згідно довідки-рахунку серії ААЕ№ 934973 від 01.10.2015 року було продано як металобрухт [PERSON] за 20 000 гривень, що визнається відповідачем у відзиві (а.с.95). Тобто [PERSON] маючи у власному розпорядженні рухоме майно, яке є об`єктом спільної сумісної власності, відчужує це його на користь третьої особи, без згоди співвласника транспортного засобу, [PERSON] .. Дані обставини дають суду підстави прийти до висновку про те, що відповідач здійснив відчуженняавтомобіля марки «Renault Midlum», 2001 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , на свій розсуд проти волі позивачки. Дії відповідача щодо продажу спірного автомобіля без відома співласника не можна вважати добросовісними. В силу наведених законодавчих норм позивач має право на грошову компенсацію 1/2 вартості спірного автомобіля. З врахуванням закріплених в п.6 ст.3 ЦК України засад справедливості, добросовісності та розумності, що спонукають суд до врахування при вирішенні спору інтересів обох сторін, при розгляді справ, суд приходить до висновку про стягнення грошової компенсації вартості автомобіля з відповідача, який здійснив його відчуження на свій розсуд проти волі позивачки і не в інтересах сім`ї, на користь позивача. При визначенні розміру грошової компенсації вартості Ѕ частки спільного сумісного майна, суд виходить із засад справедливості, добросовісності та розумності. Суд не приймає для визначення розміру грошової компенсації вартості Ѕ частки спільного сумісного майна, довідку-рахунок серії ААЕ № 934973 від 01 жовтня 2015 року, оскільки по перше: відповідачем визнано, що останній не повідомляв позивача про відчуження автомобіля, оскільки він вважав його особистою приватною власністю на час його продажу. По друге позивач не викликалась при проведенні його оцінки та [PERSON] з оцінкою транспортного засобу не погоджується, оскільки вважає її явно заниженою та нею не було б надано згоду на продаж спільного сумісного майна за ціною вказаною у довідці-рахунку. По третє спірний автомобіль був відчужений відповідачем без двигуна, як металобрухт. З копії висновку (акту) з експертної оцінки від 19 листопада 2019 року встановлено, що оцінка проведена на підставі статуту експертом-оцінювачем ТОВ «Юніверсал Бізнес Солюшнс» [PERSON] судом було встановлено, що вартість транспортного засобу «Renault Midlum» 180, номерний знак [NUMBER] станом на 19 листопада 2019 року складає 20 000 гривень . Із копії висновку експертного дослідження №587 від 02.12.2015 встановлено, що замовником автотоварознавчого експертного дослідження виступала [PERSON] .. Експерту надано копію позовної заяви та копію витяга з бази даних ДАІ. На вирішення експерта було поставлено питання щодо залишкової вартості автомобіля марки «Renault Midlum», державний номерний знак [NUMBER] , 2001 року випуску. Оскільки огляд зазначеного об`єкта дослідження експерт не проводив, а тому визначав вартість аналогічного повнокомплектного технічно справного автомобіля марки «Renault Midlum», 2001 року випуску. Станом на 02 грудня 2015 року залишкова вартість автомобіля марки «Renault Midlum», 2001 року випуску, може складати 167844 гривні 16 копійок (а.с.25-27). Отже в матеріалах справи наявні два висновки спеціалістів щодо вартості автомобіля марки «Renault Midlum», 2001 року випуску. Так, за замовленням Позивачки експертом НДЕКЦ при УМВС України у Вінницькій області складений висновок експертного дослідження від 02 грудня 2015 року, згідно з яким ймовірна залишкова вартість автомобіля марки «Renault Midlum», державний номерний знак [NUMBER] , 2001 року випуску, може складати 167 844 гривні 16 копійок (а.с.27). Суб`єктом оціночної діяльності - ТОВ «Юніверсал Бізнес Солюшнс» - також був складений Висновок (Акт) з експертної оцінки від 19 листопада 2019 року, однак по перше з даного висновку не є зрозумілим хто виступає замовником експертизи, по друге для дослідження було надано автомобіль марки «Renault Midlum», державний номерний знак [NUMBER] , 2001 року випуску в технічно несправному стані, ТЗ мав пошкодження двигуна, ходової, потребує капітального ремонту, салон потребує відновлення; Додаткове зниження вартості крім уцінки строку експлуатації та пробігу, був додатковий знос внаслідок дефектів від неналежних умов зберігання та експлуатації. І відповідно до його висновку вартість автомобіля марки «Renault Midlum», державний номерний знак [NUMBER] , 2001 року випуску станом на 19 листопада 2019 року становить 20 000 гривень. Жодною з сторін не заявлено клопотання про призначення у справі судової експертизи з метою усунення розбіжностей у наявних в справі звітах оцінювачів. Таким чином, вирішуючи питання про надання переваги одному висновку оцінювача перед іншим, суд враховує наступне. Між сторонами починаючи з 2015 року (з часу відчуження транспортного засобу) триває спір щодо спільної сумісної власності - автомобіля марки «Renault Midlum», державний номерний знак [NUMBER] , 2001 року випуску, що підтверджується процесуальними рішеннями судів (а.с.9-24). Тобто право позивача, як власника Ѕ частки об`єкта спільної сумісної власності автомобіля марки «Renault Midlum», державний номерний знак [NUMBER] , 2001 року випуску було порушено 2015 року. Експертом НДЕКЦ при УМВС України у Вінницькій області [PERSON] була визначена залишкова вартість аналогічного повнокомплектного технічно справного автомобіля марки «Renault Midlum», 2001 року випуску, станом на 02 грудня 2015 року (на час виникнення спору) складає 167844 гривні 16 копійок. Натомість, оцінювач ТОВ «Юніверсал Бізнес Солюшнс» [PERSON] досліджував 19 листопада 2019 року автомобіль марки «Renault Midlum», 2001 року випуску, номер двигуна [NUMBER] у технічно несправному стані, ТЗ мав пошкодження двигуна, ходової, потребує капітального ремонту, салон потребує відновлення; Додаткове зниження вартості крім уцінки строку експлуатації та пробігу, був додатковий знос внаслідок дефектів від неналежних умов зберігання та експлуатації. Тобто за 4 роки використання автомобіля марки «Renault Midlum», 2001 року випуску, д.н.з. [NUMBER] відбувся амортизаційний знос транспортного засобу та встановлені неналежні умов його зберігання та експлуатації. З висновку експертного дослідження від 15 листопада 2019 року №10/3246/17790 встановлено, що номер двигуна [NUMBER], номер шассі (рами) [NUMBER] автомобіля марки «Renault Midlum», 2001 року випуску, д.н.з. [NUMBER] не змінювалися. Однак з Реєстраційної картки ТЗ від 01 жовтня 2015 року та з облікової картки приватного ТЗ від 10.11.2009 року (дата придбання автомобіля відповідачем) встановлено, що номер двигуна автомобіля марки «Renault Midlum», 2001 року випуску, д.н.з. [NUMBER] являється інший [NUMBER]. Тобто після продажу автомобіля було здійснена заміну двигуна [NUMBER] на двигун номер [NUMBER] , що підтверджується заказ-нарядом № 1427 від 01.102.15 року. При цьому двигун номер [NUMBER] має пошкодження, що слугувало однією з підстав зниження вартості автомобіля. З урахуванням даних обставин, суд вважає висновок експертного дослідження від 15 листопада 2019 року №10/3246/17790 та висновок (акт) з експертної оцінки №003144 від 19 листопада 2019 року неналежними доказами визначення вартості спірного транспортного засобу. З аналітичної інформації щодо ринкових цін на на веб-сайті за посиланням: https://auto.ria.com/auto_renault_midlum_22953312.html,судом встановлено, що середня вартість автомобіля марки «Renault Midlum», 2001 року випуску з пробігом 600 тис. км становить 228 095 гривень, що навіть більше, ніж у висновку експерта № 587 від 02 грудня 2015 року- 167 844 грн. 16 коп. Зазначене свідчить про більшу об`єктивність оцінки (вартості автомобіля марки «Renault Midlum», 2001 року випуску) проведеної саме експертом НДЕКЦ при УМВС України у Вінницькій області [PERSON] на момент порушення права позивача. При цьому, в даному конкретному випадку суд вважає за неможливе застосувати до даних правовідносин правову позицію ВСУ викладену в до п. 22 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», де вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Оскільки спірні правовідносини у сторін з приводу даного нерухомого майна виникли в 2015 році та мають триваючий характер протягом 4 років, суд

Outcome: dismissed