Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON], де просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 10.06.2006 року; місце проживання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], визначити з нею; після розірвання шлюбу залишити їй дошлюбне прізвище «Кравець»; стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини усіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття; судові витрати покласти на відповідача. В обґрунтування позовних вимог вказала, що вона з чоловіком на даний час спільно не проживають понад місяць, сімейні відносини між ними припинені. Чоловік зловживав алкогольними напоями. Спільна дитина проживає разом із нею, матеріальну допомогу на утримання доньки чоловік не надає. Бажання та наміру відновити сімейні відносини вона не має. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила задовольнити. Вказала, що відносини з чоловіком погіршилися близько 1,5 року тому. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав, вказав, що згоден на розірвання шлюбу та погоджується на стягнення з нього аліментів запропонованою позивачкою обсязі. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, дослідивши і оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що шлюб між сторонами в справі зареєстрований у Крюківськомй відділі реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області 10.06.2006 року за актовим записом № 227, що підтверджується свідоцтвом \~про одруження серії І-КЕ № 017071. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-КЕ №035162. Подружжя шлюбних відносин не підтримує з травня 2015, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Спільне \~життя \~сторін не склалося у звязку з виникненням непорозуміння, різними поглядами на життя. Бажання та наміру відновити нормальні сімейні стосунки у сторін відсутні. Оскільки подальше спільне проживання подружжя \~і збереження \~шлюбу суперечить інтересам \~сторін, шлюб підлягає \~розірванню. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу [PERSON] бажає залишити дошлюбне прізвище - «Кравець». На даний час неповнолітня донька проживає разом із матірю, перебуває на її утриманні, відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Місце проживання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], слід за згодою сторін визначити з матірю. Стаття 180 Сімейного кодексу України передбачає, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів судом враховано: задовільний стан здоров'я та матеріальне становище дитини; відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, а також те, що відповідач працює та отримує заробіток у розмірі 1700 грн.; інші обставини, що мають істотне значення. Сторонам розяснювалося право витребувати докази або заявити клопотання про забезпечення доказів, а саме довідки про розмір заробітної плати відповідача, але сторони відмовилися від цього права. Судом розяснено наслідки не вчинення даної процесуальної дії. Відповідно до ст. 188 Сімейного Кодексу України відповідач від обов'язку утримувати неповнолітню дитину не звільнений, угоди про добровільну сплату аліментів згідно ст. 189 Сімейного кодексу України між сторонами не укладено. Суд приходить до висновку, що вимоги позивачки щодо стягнення з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої доньки в розмірі ? частки від заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, є законними та обґрунтованими і також підтягають задоволенню, про відповідачем не заперечувалося. В силу ст.88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved