Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом [PERSON] про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 21.03.2009 року Фрунзенським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управлінння юстиції, актовий запис №90. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову позивач зазначала, що на подружнє життя з відповідачем не склалося. Відсутність взаєморозуміння, різні погляди на життя та виховання дитини, виникнення постійних конфліктів і скандалів, внаслідок вживання [PERSON] спиртних напоїв, віддалили подружжя один від одного. Шлюбно-сімейні відносини припинені з вересня 2013 року, спільне господарство не ведуть. Зазначені обставини роблять неможливим подальше сімейне життя позивача з відповідачем і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам дитини. Примирення з відповідачем на теперішній час є неможливим. Дитина залишається проживати з позивачкою. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, в матеріалах справи міститься заява про слухання справи за її відсутністю, позов підтримує у повному обсязі, не заперечує проти винесення рішення в заочному порядку. Відповідач [PERSON], відповідно до правил ст.74 ЦПК України, неодноразово поштою викликався у судове засідання за наявними у справі даними про його місце проживання, однак всупереч своїх процесуальних обов'язків повістки не отримував і при цьому ніяких заяв щодо зміни свого місця проживання до суду не надав, що свідчить про його відсутність за цією адресою, внаслідок чого за змістом абз. 5 ч.5 вказаної статті ЦПК України вважається, що судова повістка вручена йому належним чином. Тому суд, у світлі вимог ст.6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» і положень ст.157 ЦПК України, для забезпечення належного балансу процесуальних прав та обов'язків сторін у справі вважає за можливе розглянути позов за відсутності відповідача [PERSON]. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, проти чого не заперечує позивач, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб , які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідність до положень ч.2 ст.197 ЦПК України , судом не здійснювалося. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 21.03.2009 року Фрунзенським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис №90 (а.с. 3). Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Судом встановлено, що між сторонами шлюбно-сімейні відносини припинені з вересня 2013 року, проживають окремо один від одного, спільне господарство не ведуть. Відповідно зі ст.112 Сімейного Кодексу України - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення . Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємостосунки подружжя, а саме, що сторони тривалий час не мешкають разом, не ведуть спільне господарство, у них відсутній сімейний бюджет, не підтримують шлюбно-сімейні відносини, вважає необхідним шлюб розірвати, так як подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї за неможливе. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. Позивачкою при пред'явленні позову до суду був сплачений судовий збір у розмірі 243,60 грн. За таких обставин з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню документально підтверджені витрати по оплаті судового збору. На підставі викладеного і

Outcome: approved