Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом в якому просить визнати [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - будинком за адресою: [ADDRESS] .. В своїй позовній заяві послалася на те, що їй, [PERSON] , на праві приватної власності належить будинок [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом серії [NUMBER] від 10.05.2012 року. З 02.12.2008 року у будинку, що належить їй, було зареєстровано місце проживання її онука - [PERSON] , [INFO] , про що в домовій книзі зроблено відповідний запис. Однак, відповідач у її будинку з 01.09.2018 року не проживає. Зазначене підтверджується довідкою Приазовської селищної ради Запорізької області від 17.07.2019 року № 1176/10-16. [PERSON] фактично проживає на території [ADDRESS] , офіційно там працевлаштований та повертатись в Україну не збирається, що унеможливлює його особисте звернення із заявою про зняття з реєстрації місця проживання. Реєстрація місця проживання у її будинку відповідача не дозволяє їй в повній мірі розпоряджатися своїм житлом, що є порушенням права власності. Зняти відповідача з реєстрації у позасудовому порядку немає можливості. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, будучи повідомленою про день, час і місце розгляду справи, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення (а.с.15). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, будучи повідомленим про день, час і місце розгляду справи через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України http://court.gov.ua/sud0821/. З заявами щодо відкладення розгляду справи до суду не звертався (а.с. 31, а.с. 40). Відповідно до ст. 247 ЦПК України в зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи за відсутності відповідача і за наявними у справі доказами. \~ \~ \~ \~ Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних обставин: Так, [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом серії [NUMBER] від 10.05.2012 року та копією витягу про державну реєстрацію прав №34870245 від 18.07.2012 року (а.с. 6-7). У відповідності до рішення Приазовської селищної ради Приазовського району Запорізької області № 14 від 24.02.2016 року «Про перейменування об`єктів топоніміки, що підпадають під обмеження, визначені ч. 4 ст. 2 Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки»» вулицю Радянську в Приазовській селищній раді перейменовано на вулицю [PERSON] (а.с. 9). Згідно копії домової книги, у будинку [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [INFO] (зареєстрована 31.03.1998 року) та [PERSON] , [INFO] (зареєстрований 02.12.2008 року) (а.с. 10-12). Згідно довідок, виданих адміністратором відділу «Центр надання адміністративних послуг» виконавчого комітету Приазовської селищної ради Фоміною К.І. від 17.07.2019 року № 1176/10-16 та від 27.09.2019 року №1554/10-16, [PERSON] , [INFO] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] та фактично за вказаною адресою не проживає з 01.09.2018 року (а.с. 13, а.с. 41). Судом встановлено, що відповідач понад один рік у житловому будинку [ADDRESS] не проживає, не сплачує комунальні послуги, перешкоди в його проживанні в будинку позивачем не чинилися. Відповідно до встановлених судом фактичних обставин, між сторонами склалися цивільні правовідносини. Тому при розгляді справи слід керуватися нормами\~Цивільного кодексу України. Частиною першою\~статті 383 ЦК України\~та\~статтею 150 ЖК УРСР\~закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб. Разом з тим, згідно з положеннями\~статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року у справі №6-709цс16, яка відповідно до ст. 360-7\~ЦПК України\~є обов`язковою для судів. Так, відповідно до вимог, які викладені в ч. 1\~ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідного до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Із цього вбачається, що право члена сім`ї власника будинку (квартири) користуватися цим житлом існує лише за наявності у власника права приватної власності на це майно. Відповідно до частини 2\~ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом при відсутності члена сім`ї без поважних причин більш одного року, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом. Таким чином судом встановлено, що відповідач не проживає у вказаному будинку більше одного року та залишається у ньому зареєстрованим, не оплачує комунальні послуги, порушує права позивача, а тому перешкоджає вільному володінню й розпорядженню своєю власністю, тому суд вважає можливим визнати - [PERSON] , [INFO] , таким, що втратила право користування житловим приміщенням будинком [ADDRESS] . На підставі викладеного,

Outcome: approved