Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача Київської районної в м. Донецьку ради про визнання права власності за заповітом на земельну ділянку площею 0,0733 га, кадастровий номер 1410136900:00:042:0424, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], посилаючись на те, що зазначена земельна ділянка належала на праві приватної власності її тітці [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ДН №112273, виданого 21 квітня 1998 року виконавим комітетом Донецької міської ради народних депутатів Донецької області, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 4-750. Крім того, [PERSON] на праві власності також належав жилий будинок [ADDRESS]. [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті позивач звернулася до Першої Донецької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом, і 29 листопада 2013 року державним нотаріусом позивачеві було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на зазначений жилий будинок, але постановою державного нотаріуса від 2 грудня 2013 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку з тих підстав, що позивач не надав відповідного правовстановлюючого документу, що посвідчує право власності [PERSON] на земельну ділянку. Правовстановлюючий документ на спадкову земельну ділянку не було надано позивачем нотаріусу тому, що Державний акт на право приватної власності на землю, виданий 21 квітня 1998 року на ім'я спадкодавця, був вилучений у позивача управлінням Держземагенства у м. Донецьку в зв'язку з технічною помилкою в акті - наявністю розбіжності між довжинами сторін земельної ділянки із встановленими межами земельної ділянки в натурі (на місцевості). Тому в зв'язку з неможливістю іншим шляхом оформити спадщину у вигляді цієї земельної ділянки позивач просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку площею 0,0733 га, кадастровий номер 1410136900:00:042:0424, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Позивач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, направила заяву, в яких просила розглянути справу без її участі з участю її представника (а.с. 68) Представник позивача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, просила визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку площею 0,0733 га, кадастровий номер 1410136900:00:042:0424, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Представник відповідача Київської районної в м. Донецьку ради в судове засідання неодноразово не з'явився, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, направив заяви, в яких просив розглянути справу без участі представника відповідача (а.с.36,46,56, 71,79), в зв'язку з чим суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника відповідача на підставі наявних доказів. Представник третьої особи Першої Донецької державної нотаріальної контори в судове засідання неодноразово не з'явився, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, направив заяви, в яких просив розглянути справу без участі представника третьої особи (а.с.37,61,80,83,85), в зв'язку з чим суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника третьої особи на підставі наявних доказів. Представник третьої особи Управління Держземагенства у м. Донецьку Донецької області в судове засідання неодноразово не з'явився, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, направив заяви, в яких просив розглянути справу без участі представника третьої особи (а.с.45,81), в зв'язку з чим суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника третьої особи на підставі наявних доказів. Враховуючи, що представник позивача не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України вважає можливим розглянути справу на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, проаналізувавши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про її смерть (а.с.7). Відповідно до ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, зазначені в заповіті. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Судом встановлено, що [PERSON] за заповітом, складеним [PERSON] та засвідченим 9 червня 1998 року державним нотаріусом Шостої державної нотаріальної контори, є спадкоємцем усього майна [PERSON], де б воно не було та з чого б воно не складалося, що крім показань представника позивача, повністю підтверджується копією заповіту (а.с.8), копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого державним нотаріусом Першої донецької державної нотаріальної контори на спадкове майно у вигляді жилого будинку [ADDRESS] (а.с.23), копією витягів про реєстрацію в Спадковому реєстрі спадкової справи та видачі свідоцтва про право на спадщину (а.с.21, 22), листом в.о. завідувача Першої донецької державної нотаріальної контори від 10 квітня 2014 року, в якому окрім зазначених обставин щодо відкриття спадкової справи також підтверджений факт, що інші особи окрім [PERSON] із заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину (спірну земельну ділянку) у спадковій справі після смерті [PERSON] не зверталися (а.с.85). Суд також встановив, що 2 грудня 2013 року постановою державного нотаріуса Першої донецької державної нотаріальної контори заявнику [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом на земельну ділянку, площею 0,0733 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS], після смерті її тітки [PERSON] (а.с.19). За змістом постанови державного нотаріуса від 2 грудня 2013 року, підставою для відмови нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину стало те, що спадкоємець [PERSON] для оформлення спадщини не надала достатніх документів для видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку. Судом встановлено, що відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ДН №112273, виданого 21 квітня 1998 року виконавим комітетом Донецької міської ради народних депутатів Донецької області [PERSON] належить на праві приватної власності земльна ділянка площею 0,0733 га, розташована за адресою: [ADDRESS], що підтверджується усіма матеріалами справи, зокрема копією зазначеного Державного акту (а.с.9) та листами Управління Держземагенства у м. Донецьку Донецької області. Судом встановлено, що в червні 2013 року позивач звернулася із заявою та із технічною документацією на зазначену земельну ділянку (а.с.13-14, 15-17) до управління Держземагенства у м. Донецьку Донецької області для проведення державної реєстрації земельної ділянки, за результатами якої позивачці було повідомлено про вилучення у неї Державного акту на право приватної власності на землю в зв'язку з наявною в ньому технічною помилкою. Так, відповідно до листа № 01-18-275 від 18 жовтня 2013 року управління Держземагенства у м. Донецьку Донецької області (а.с.20), за результатами перевірки технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) на земельну ділянку площею 0, 0733 га по [ADDRESS] та електронного документу вимогам п.67 Постанови Кабінету Міністрів України «Про порядок ведення Державного земельного кадастру» від 17 жовтня 2012 року №1051, Державним кадастровим реєстратором встановлено невідповідність розробленої технічної документації правовстановлюючому - документу, тобто у державному акті виявлено технічні помилки, а саме розбіжності між довжинами сторін земельної ділянки. В зв'язку з цим Державний акт на право приватної власності на землю в зв'язку із технічною помилкою вилучено у [PERSON] та зберігається в архиві Управління. Крім того, Державним кадастровим реєстратором на заяву [PERSON] було здійснено державну реєстрацію спадкової земельної ділянки за адресою: [ADDRESS], зокрема, присвоєно кадастровий номер 1410136900:00:042:0424, відкрито Поземельну книгу та видано витяг з Державного земельного кадастру, що крім зазнаеного листа Держземагенства, повністю підтверджується копією витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с.10). Таким чпном, суд встановив, що позивач позбавлена можливості оформити свої спадкові права на земельну ділянку у зв'язку з вилченням у неї Державного акту на право приватної власності на землю, а видача іншого Державного акту про право приватної власності на зазначену земельну ділянку на ім'я спадкодавця [PERSON] із необхідними виправленнями є неможливою в зв'язку зі смертю [PERSON] Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За таких обставин суд вважає позовні вимоги [PERSON] про визнання за нею права власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] на земельну ділянку законними, обгрунтованими та вважає необхідним цей позов задовольнити. На підставі викладеного, ст.ст.1216,1218, 1225 ЦК України,

Outcome: approved