Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 03 липня 2001 року зареєструвала шлюб з відповідачем у Рокитнівській сільській раді Рокитнівського району Рівненської області. В шлюбі народилися діти: дочка [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON] , [INFO] . Відповідач ухиляється від надання коштів на утримання дітей, не бере участі у їх вихованні, зловживає спиртними напоями. Відповідач є здоровим, підробляє на сезонних роботах, інших утриманців не має, тому може, повинен і має можливість забезпечити належний рівень життя необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Посилаючись на норми статті 180 СК України, просить: розірвати шлюб з відповідачем, стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі, у розмірі 2000 гривень, щомісячно. Покласти на відповідача судові витрати. Допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць. Під час засідання позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала та доповнила, що з відповідачем проживають окремо, стосунків не підтримують. Вважає, що шлюб зберегти не можливо, не бажає зберігати шлюб. Також зазначила, що вона офіційно не працює, утримує сім`ю за рахунок сільського господарства та лісових дикоросів. Батько участі у вихованні та утриманні дітей взагалі не приймає. Більш того, менша дочка [PERSON] хворіє, вона змушена постійно її лікувати у Інституті очних хвороб ім.Філатова, що потребує значних витрат. Просить позов задовольнити, шлюб розірвати, прізвище залишити [PERSON] , стягнути з відповідача аліменти на утримання двох дітей в розмірі 2000 гривень, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття та стягнути з відповідача судові витрати. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився по невідомій причині, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, не повідомив про причину неявки та не надіслав заяви про розгляд справи за його відсутності. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, суд за згодою позивача ухвалює заочне рішення на підставі наявних доказів. Згідно свідоцтва про шлюб, сторони 03 липня 2001 року зареєстрували шлюб у Рокитнівскій сільській раді Рокитнівського району Рівненської області, актовий запис №11 (а.с.6). Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с.4,5). Відповідно до положеньст.51 Конституції України, ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст.110 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом з`ясовано, що на протязі спільного життя між сторонами виникали непорозуміння, різни погляди на життя. Позивач зберігати сім`ю не бажає, а тому суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї суперечить інтересам позивача. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі розмірі 2000 гривень щомісячно. Відповідно до ст.ст.180,181 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина. Відповідно до вимог статті 182 СК України обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів є стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Також даною статтею визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно п. п. 3 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно довідки Томашгородської сільської ради №2199 від 23.09.2019 року виданої [PERSON] , до складу її сім`ї входять: [PERSON] , голова домогосподарства не працює, дочки [PERSON] та [PERSON] (а.с.25). Копіями медичних документів встановлено, що [PERSON] має захворювання очей, встановлено діагноз - змішаний астигматизм, проходила лікування в ДУ «Інститут очних хвороб і тканинної терапії ім. В.П. Філатова» (а.с.26,27-31). Відповідно до ч.1 ст.184 СК України за заявою одержувача суд визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи обставини справи та правові норми, а також те, що відповідач в судове засідання не з`явився, доводів позивача не спростував, суд прийшов до висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved