Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Вказала, що 25 червня 2011 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від спільного проживання дітей немає. Позивач просить суд шлюб розірвати, посилаючись на те, що вони з відповідачем не зійшлися характерами, через що в сім'ї часто виникали суперечки та непорозуміння. Позивач вважає, що сімя їхня розпалася остаточно і збережена бути не може. Сімейні стосунки припинені. Добровільно вирішити це питання відповідач не бажає, тому позивач вимушена звернутися до суду і просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 25 червня 2011 року. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «Петрова». 29.12.2016 позивач [PERSON] надала суду письмову заяву, в якій просила справу розглянути без її участі. Позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився. Про дату, час та місце судового розгляду справи був повідомлений у порядку, встановленому ч.5 ст.74 ЦПК України судовою повісткою, направленою рекомендованим повідомленням за зареєстрованим місцем проживання. Про причини неявки суд не повідомив, заперечень суду не надав. Судом встановлено відсутність поважних причин неявки в судове засідання належно повідомленого відповідача, ухвалено про розгляд справи без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Із свідоцтва про шлюб, серії І-АМ №189831, виданого 01 грудня 2016 року Ямпільським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, встановлено, що 25 червня 2011 року між сторонами було зареєстровано шлюб. Від спільного проживання дітей немає. Сторони сімейних стосунків не підтримують. Мір до примирення ніхто із сторін не приймав. Не бажають подальшого спільного життя. Відповідно до ст.ст.110, 112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Оцінюючи усі докази, суд вважає встановленим, що поновлення сімейних відносин та збереження сім'ї стали неможливими, подальше спільне життя подружжя суперечить їхнім інтересам, сторони не мають наміру підтримувати сімейні стосунки, що має істотне значення, а тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як вбачається із свідоцтва про шлюб серії І-АМ №189831, виданого 01 грудня 2016 року Ямпільським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, відповідач після державної реєстрації шлюбу своє прізвище «Петрова» не змінювала на прізвище чоловіка. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «Петрова». Враховуючи дані обставини суд вважає залишити позивачеві [PERSON] прізвище «Петрова». Оскільки позовні вимоги позивача [PERSON] задоволені, судові витрати, понесені позивачем і документально підтверджені, за правилами ст.88 ч.1 ЦПК України підлягають відшкодуванню із відповідача у розмірі, встановленому п.п.1 п.1 ч.2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір» на момент подання позову, у сумі 551 (пятсот пятдесят одна) гривня 20 копійок. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами врегульовані ст.ст.4,110,112,113 Сімейного Кодексу України.

Outcome: approved