Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] Позовні вимоги мотивовані тим, що вони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 23 січня 2016 року. Шлюб зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Селидівського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 7. Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO]. Сторони остаточно припинили шлюбні відносини. Збереження шлюбу позивач вважає недоречним і неможливим. Просить шлюб з відповідачем розірвати, а також визначити місце проживання дитини - [PERSON] з нею. В судове засідання позивач не з'явилися, надав до суду заяву, в якій підтримав позов та просив суд слухати справу у його відсутність, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. В судове засідання відповідач не з'явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, надав до суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, в якій зазначив, що позов визнає повністю. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Зібраними по справі доказами судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23 січня 2016 року, згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 23 січня 2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Селидівського міського управління юстиції у Донецькій області , актовий запис № 7. Сторони є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 29 червня 2016 року Бердянським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області. В судовому засіданні встановлено, що сторони припинили шлюбні стосунки, не мають наміру поновити сімейні відносини, між ними склалися такі стосунки, при яких подальше спільне життя неможливе. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що мають істотне значення. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що причини, які побудили сторони розірвати шлюб, є обґрунтованими, подальше спільне життя і збереження родини стали неможливими, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню. Крім того, ч. 1 ст. 160 СК України визначено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Згідно з ч. 1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо визначення місця проживання дитини з матір'ю підлягають задоволенню, оскільки це відповідає інтересам дитини, позивач має можливість створити дитині належні умови для виховання та розвитку.

Outcome: approved