Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, в обґрунтування якої зазначила наступне. [INFO] померла її мати [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 0,3502 га, що розташована по [ADDRESS] . Єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] є позивач по справі, яка у встановлений законом термін та порядок, звернулася до Уманської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказану земельну ділянку їй було відмовлено, у зв`язку з неможливістю встановлення волі заповідача щодо того, яку саме земельну ділянку вона мала заповісти позивачу. На цей час, іншого шляху крім судового, щодо реалізації її прав як єдиного спадкоємця після смерті матері, немає, вимушена звернутися до суду з цим позовом. Просить суд визнати за нею, [PERSON] , право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку площею 0,3502 га, що розташована по [ADDRESS] , наданої для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 7124381500:01:001:0906. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, на адресу суду надійшла письмова заява, у якій просить суд справу слухати у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить суд позов задовольнити. Представник відповідача Паланської сільської ради в судове засідання не з`явився, на адресу суду надійшла письмова заява сільського голови Яремчука Руслана, у якій просить суд справу слухати у відсутність їх представника та винести рішення у відповідності до правових вимог законодавства України. Відповідно до ч. 2 ст. 211 ЦПК України\~судове засідання проведено у відсутності сторін, на підставі наявних у суду матеріалів та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає положенням ч.2 ст. 247 ЦПК України. Суд, повно та всесторонньо вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з приписами ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Положеннями ст. ст.\~80, 81 ЦПК України\~визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлені такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Паланської сільської ради Уманського району Черкаської області, [PERSON] , померла [INFO] , актовий запис про смерть № 129. [PERSON] за життя склала заповіт, посвідчений Городецькою сільрадою 19.12.2005 року, яким належний їй на праві власності жилий будинок [ADDRESS] та земельну ділянку, надану для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Городецької сільської ради Уманського району Черкаської області, заповіла [PERSON] . Позивач по справі, як спадкоємець за заповітом, 06.05.2020 року звернулася до Уманської районної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом. Уманською державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу за № 91/2020. Позивач [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] . Постановою від 17.05.2021 року [PERSON] , державного нотаріуса Уманської районної державної нотаріальної контори, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 0,3502 га, розташовану в [ADDRESS] , у зв`язку з неможливістю встановлення волі заповідача, у заповіті, посвідченому секретарем Городецької сільської ради Уманського району Черкаської області Сиротою Н.С. 19.12.2005 року, реєстр за № 63. Згідно довідки Городецького старостинського округу Паланської сільської ради Уманського району Черкаської області від 14.04.2021 року № 02-10/858, [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , на день смерті проживала і була зареєстрована в [ADDRESS] . Разом із спадкодавцем на день її смерті були зареєстровані: дочка [PERSON] , 1961 року народження, та зять [PERSON] , 1961 року народження. На день смерті [PERSON] залишився житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] , який числиться за померлою в погосподарській книзі № 10 під № 0317-1. Жилий будинок розташований на приватизованій земельній ділянці розміром 0,3502 га для ведення особистого селянського господарства кадастровий номер земельної ділянки 7124381500:01:001:0906. Заборони на жилий будинок і земельну ділянку немає. Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 691387, виданого 12 лютого 2010 року, власником земельної ділянки площею 0,3502 га, розташованої в [ADDRESS] , яка передана у власність для ведення особистого селянського господарства. Відповідно до інформаційної довідки, наданої Міськрайонним управлінням в Уманському районі та м. Умані Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області від 31.05.2021 р. № 451/0-0.211-447/145-21, відповідно до запису в Книзі записів (реєстрації) державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі на території Городецької сільської ради на ім`я [PERSON] 12 лютого 2010 року за № 011079400054 було зареєстровано Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯИ №691387 загальною площею 0,3502 га для ведення особистого селянського господарства на підставі рішення Городецької сільської ради від 21.12.2009 року № 37-8/У. Інших відомостей про наявність земельних ділянок за [PERSON] в Міськрайонному управлінні в Уманському районі та м. Умані немає. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до\~ст. 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. В силу ст. 392 ЦК України\~власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Права власника майна підлягають захисту шляхом пред`явлення позову про визнання права на належне йому майно за умови, якщо власник не може\~належним чином реалізувати свої правомочності у зв`язку з наявністю щодо цього права сумнівів або претензій з боку третіх осіб. Згідно ч. 1\~ст. 81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; прийняття спадщини; виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю). Відповідно до\~ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Зі змісту цієї статті вбачається, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Вбачається, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав, зокрема, в нотаріальному порядку. Згідно положень п. 4.14, 4.18 глави 10 Порядку здійснення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину здійснюється за наявності необхідних документів, що підтверджують наявність певних юридичних фактів, у тому числі й склад спадкового майна. У разі, якщо у спадкоємців відсутні всі необхідні документи, питання визнання права на спадщину вирішується у судовому порядку. Пунктом 23\~постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7\~передбачено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 55 Конституції України\~передбачено право кожного на захист своїх прав і свобод від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами. Відповідно до ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права. Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності з\~ст. 1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1\~ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Крім того, Пленум Верховного суду України в своїй постанові від 30.03.2008 року № 7 «Про судову практику у справах спадкування», а саме в п. 10 роз`яснив, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У відповідності до приписів ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. У відповідності з ч. 1\~ст. 1269 ЦК України\~спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Судом було встановлено, що позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті її матері [PERSON] і своєчасно звернувшись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини набула право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, що розташовані за адресою: [ADDRESS] . Вказаний житловий будинок розташований на земельній ділянці площею 0,3502 га, яка передана для ведення особистого селянського господарства. Спадкодавець [PERSON] при складанні заповіту на користь позивача по справі [PERSON] , вказала вищевказаний житловий будинок та земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства. Згідно наданої інформації Міськрайонного управління в Уманському районі та м. Умані з Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області за [PERSON] рахується лише земельна ділянка площею 0,3502 га, передана для ведення особистого селянського господарства, інших земельних ділянок в с. Городецьке Уманського району Черкаської за [PERSON] не рахується. З урахуванням наданих позивачем доказів та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги [PERSON] щодо визнання за нею права власності на спадкову земельну ділянку надану для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 7124381500:01:001:0906, а тому наявні достатні підстави для визнання за позивачем права власності на спадкову земельну ділянку, таке визнання не порушує прав, свобод чи інтересів\~інших осіб і може бути прийняте, а тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд вирішує судові витрати в порядку ст. 141 ЦПК України, але позивач у своїй заяві на стягненні судових витрат не наполягає.

Outcome: approved