Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про позбавлення його батьківських прав, вказавши, що в період шлюбу у них народилося троє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. З 23.02.2012 року відповідач проживає окремо, за цей час з дітьми бачився один раз. Участі у вихованні та догляду за дітьми не бере, їх фізичним, духовним розвитком не займається. Матеріальної допомоги не надає. Згідно рішення Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя від 22.05.2014 року шлюб між ними розірвано, колишній чоловік на теперішній час проживає в новому цивільному шлюбі. Зараз вона знаходиться в шлюбі з порядною людиною, яка поважає її та любить її дітей, піклується про них, приймає активну участь в догляді за ними, займається їх вихованням та матеріально забезпечує. Зараз у них чудова родина, добрі умови для життя. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] наполягали на задоволені позову на підставах, зазначених в позовній заяві, та доказах, наданих суду, просили суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, надав суду заяву про визнання ним позову та про розгляд справи у його відсутності. Представник 3-ої особи - виконавчого комітету Маріупольської міської ради як органу опіки та піклування, належним чином повідомлений про час, місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи в його відсутності, при винесені рішення просив врахувати інтереси неповнолітніх дітей. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] підтвердили обставини зазначені позивачем, за якими [PERSON] слід позбавити батьківських прав. Суд, заслухавши пояснення позивача, її представника, допитавши свідків та дослідивши представлені у справі докази, приходить до висновку, що позов обґрунтований, підлягає задоволенню по наступних підставах. Матеріалами справи встановлені наступні обставини. За рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя від 22.05.2014 року у справі №265/2003/14-ц, шлюб зареєстрований 31.07.1999 року у Гарбузівському сільвиконкомі Лебединського району Сумської області між [PERSON] та [PERSON] - розірвано. Батьком [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], є [PERSON], їх матір'ю є [PERSON], про що свідчать свідоцтва про народження серії [NUMBER], серії [NUMBER], серії [NUMBER], видані відповідно 24.10.2000 року, 4.10.2006 року та 8.02.2011 року. За свідоцтвом про зміну імені серії [NUMBER] після складеного відповідно актового запису №43 від 13.12.2016 року [PERSON], [INFO], набув прізвище, власне ім'я, по батькові - [PERSON]. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] зареєстрували шлюб 27.11.2015 року [PERSON] та [PERSON], про що складено відповідний актовий запис №580, дружина змінила прізвище на [PERSON]. За свідоцтвом про зміну імені серії [NUMBER] після складеного відповідно актового запису №20 від 1.07.2016 року [PERSON], [INFO], набула прізвище, власне ім'я, по батькові - [PERSON]. Відповідно до виконавчих листів від 21.02.2014 року, 27.07.2001 року на підставі рішень суду з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] стягнуті аліменти на утримання трьох дітей. За довідкою Державної установи «Маріупольський слідчий ізолятор» від 11.01.2018 року, станом на 1.01.2018 року заборгованість [PERSON] по аліментам на утримання сина [PERSON] становить - 8977,63 грн., а на утримання синів [PERSON], [PERSON] склала - 9312,55 грн. Відповідно до довідки про виконання батьківських обов'язків, виданої спеціалізованою школою №5 м.Маріуполя від 2.10.2017 року №353, вихованням [PERSON] займається його мати [PERSON], яка контролює навчання дитини, приводить його до школи, відвідує консультації для батьків, батьківські збори, свята у школі разом із своїм чоловіком [PERSON]. Батько дитини, [PERSON] до школи не приходить, батьківські збори не відвідує та шкільним життям сина не цікавиться. За довідкою Дошкільного навчального закладу №42 «Схід» №42 м.Маріуполя від 9.10.2017 року №133, який відвідував [PERSON] до вересня 2017 року, його мати [PERSON] разом з чоловіком [PERSON] займалися вихованням сина: приводили до садка і забирали, відвідували батьківські збори та свята у садку. Батько [PERSON], до садка не разу не приходив, батьківські збори не відвідував, життям сина [PERSON] не цікавився. Відповідно до довідки про виконання батьківських обов'язків, виданої Маріупольським коледжем Державного вищого навчального закладу «Приазовський державний технічний університет» від 10.10.2017 року №336/82, [PERSON] навчається на 1 курсі коледжу, його мати [PERSON] разом з чоловіком [PERSON] здійснює постійний контроль за навчанням та вихованням [PERSON], відвідують батьківські збори. Батько [PERSON], до коледжу не разу не приходив, батьківські збори не відвідував, навчанням сина [PERSON] не цікавиться. За Висновком виконавчого комітету Маріупольської міської ради як органу опіки та піклування від 19.12.2017 року №13-31-17 вважається доцільним залишити на розсуд суду питання про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Згідно заяви [PERSON] в компетентні органи, або всіх осіб кого це стосується від 20.09.2017 року, засвідченої нотаріусом Саховою М.А. та зареєстровану в реєстрі за №6142, відповідач [PERSON] згоден з позбавленням його батьківських прав по відношенню до трьох синів [PERSON], [PERSON], [PERSON], у зв'язку з відхиленням від своїх обов'язків по вихованню дітей. На підставі ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ст.150 СК України батьки зобов'язані виховувати дітей, турбуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, забезпечити отримання дітьми повної загальної середньої освіти, готувати до самостійного життя. Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Як роз'яснено у п.п.15,26 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року №3 позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчанням, не готують до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування , медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїх обов'язків. Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-X11) дитина, з огляду на її фізичну і розумову незрілість потребує спеціального захисту та турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. Відповідно до ст. 5 Протоколу № 7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом № 475/97-ВР (475/97-ВР) від 17 липня 1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. За ст. 9 Конвенції про права дитини, дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. При ухваленні даного рішення суд враховує положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради УРСР № 789-ХХІІ від 27 лютого 1991 року, в яких зазначено, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дітей. Суд, враховуючи наведені обставини, вважає, що відповідач [PERSON] маючи трьох синів, тривалий час ухиляється від виконання своїх обов'язків по їх вихованню та утриманню, не піклується про їх здоров'я, духовний, фізичний і етичний розвиток, не готує їх до самостійного життя, що дає підстави суду позбавити [PERSON] батьківських прав відносно синів. За ст.141 ЦПК України, суд вважає доцільним стягнення з відповідача на користь позивача сплаченого судового збору, оскільки позов задоволено.

Outcome: approved