Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Селидівських районних електричних мереж, структурної одиниці Кіровських електричних мереж Публічного Акціонерного Товариства «ДТЕК Донецькобленерго» про визнання незаконними дії посадових осіб та стягнення моральної шкоди, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що у 2011 році між нею та Селидівським районом електричних мереж, структурної одиниці Кіровських електричних мереж Публічного Акціонерного Товариства «ДТЕК Донецькобленерго» було укладено договір №б/н від 26.05.2011 оку про користування електричною енергією. У весь цей час вона сумлінно, вчасно та в повному обсязі сплачувала спожиту нею електроенергію, регулярно не рідше одного разу на квартал сповіщала контролера про показання на приладі обліку електроенергії шляхом самостійного огляду контролером приладу обліку, який розташовано на фасаді господарської прибудови з загальним відкритим доступом. Під час проведення на території Донецької області антитерористичної операції вона зі своєю сімєю, а саме: донькою [PERSON] та двома її малолітніми дітьми була змушена змінити місце проживання, у звязку з чим споживання електричної енергії значно зменшилося у обсязі. Час від часу вона або її донька відвідують свою будівлю за для встановлення факту не розкрадання їх майна. Під час одного такого відвідування нею було виявлено відключення її будинку від мереж електропостачання без надання будь-якого повідомлення про відповідальність за пошкодження пломб та самовільне підключення, без вказівки причин відключення та будь-якого офіційного документу взагалі. Зазначене відключення було здійснене працівниками Селидівського РЕМ, зі слів сусідів, 04.11.2014 року. Позивачка зазначає, що 07.11.2014 року вона здійснила звірку розрахунків за електропостачання. На підставі [PERSON] звірки від 07.11.2014 року за підписом представників «Постачальника» заборгованості за спожиту електроенергію не виявлено та [PERSON] порушення ПКЕЕН не зареєстровано. Однак причин відключення належної їй житлової будівлі від мереж електропостачання повідомлено працівниками Селидівського РЕМ не було. Того ж дня з цього приводу, нею була подана заява на «Гарячу урядову лінію» за реєстраційним номером 2687641 з проханням розібратися у даній ситуації. 29.11.2014 року на поштову адресу позивачки було направлено листа з Селидівського РЕМ, у змісті якого знаходився [PERSON] про порушення ПКЕЕН №201388 від 24.10.2014 року з супровідним листом вих..№4578 без дати, з пропонуванням зявитися на засідання комісії по розгляду [PERSON] з 10.00 год. до 16.00 год. 15.12.2014 року до кабінету №10 Селидівського РЕМ. Позивачка вважає, що Селидівським РЕМ по відношенню до неї було порушено ряд пунктів Правил користування електричною енергією для населення, які регулюють відносини між громадянами та енергопостачальниками, затверджених Постановою КМУ №1357 від 26.07.1999 року. Селидівський ТЕМ здійснив відключення її будинку не витримавши ніякі строки та порядку відключення споживача від електромереж. На її звернення про пояснення причин відключення її будинку за адресою: Красноармійський район, с.Прогрес, вул.Гагаріна, буд.№4, керівництво Селидівського РЕМ та електронагляду ігнорує, проте виписали їй квитанцію на суму 12976,40 грн. за підключення до мережі електропостачальника. На її погляд це велика та не обґрунтована сума, так як вона пенсіонерка з 2009 року. На запрошення представників Селидівського РЕМ 15.12.2014 року, у звязку з неможливістю її присутності на комісії з розгляду актів, була присутня її донька [PERSON], де підставою для відключення від електромереж 04.11.2014 року було зазначене самовільне підключення. Однак факту попереднього відключення, як первинної обставини, не підтверджено з боку Селидівського РЕМ жодним документом. Позивачка вказує, що вона пояснення про причини відключення її будинку від електромереж ні від представників, ні від керівництва Селидівського РЕМ не отримала. Крім того, з 04.11.2014 року в її будинку немає електроенергії, що з вини енергопостачальника в достньо тяжкий період не дає можливості ні їй, ні її сімї повноцінно жити, не відчуваючи аби які обмеження стосовно користування належними послугами. Дії посадових осіб Селидівського РЕМ, образливі вислови та їх зневажаючи ставлення до неї принесли їй душевні страждання та наслідки на майбутнє. Не зважаючи на зимовий період та неможливість опалення альтернативними видами палива окрім електричної енергії, час проведення АТО на території Донецької області, наявність у родині малолітніх осіб та особи пенсійного віку, та взагалі не надто сприятливі умови життя, посадові особи Селидівського РЕМ залишили без світла та тепла з невідомих причин оселю родини. В звязку з чим, позивачка оцінює завдану їй та її родині моральну шкоду у розмірі 30000,00 грн. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги просить задовольнити. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити у задоволенні позову, надав письмові заперечення до матеріалів справи. Суд заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають виходячи з наступного. [PERSON] зі ст.. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються ст.. 714 ЦК України, ст..ст. 24-27 Закону України «Про електроенергетику», Правилами користування електричною енергією для населення (далі Правила), затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 року № 1357, та Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією (далі Методика), затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 22 листопада 1999 року № 1416. Відповідно до ст.. 26 Закону України «Про електроенергетику» споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та Правил згідно із законодавством України. В судовому засіданні встановлено, що 26.05.2011 між позивачем та відповідачем було укладено відповідний договір про користування електричною енергією та відповідно до даного договору було відкрито на імя споживача [PERSON] особистий рахунок № 285715207, на підставі якого споживач проводе розрахунки з енергопостачальником за використану електроенергію (а.с. 08-09). Відповідно до п. 20 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999р. № 1357, (надалі ПКЕЕН): «розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну». В судовому засіданні встановлено, що оплата за спожиту електроенергію споживачем проводилася не в повному обсязі, таким чином утворилася заборгованість. У п. 27 ПКЕЕН зазначено: «у разі несплати за спожиту електричну енергію протягом 10 днів після терміну, зазначеного у договорі чи платіжному документі, та неотримання енергопостачальником повідомлення про оплату на 20 день споживачу надсилається попередження про відключення електричної енергії. У разі несплати за спожиту електричну енергію на 30 день після отримання споживачем попередження енергопостачальник має право відключити споживача від електричної мережі...». Повідомлення про припинення енергопостачання було направлено позивачу на адресу рекомендованим листом 11 липня 2014р., а отримано це повідомлення споживачем 21.07.2014р. (а.с. 51-54). [PERSON] № 926250 від 27.08.2014р. позивачу [PERSON] було припинено поставку електроенергії (а.с. 70). [PERSON] ст. 26 Закону України «Про електроенергетику» та п. 42 ПКЕЕН: «споживач електричної енергії повинен дотримуватись вимог нормативно технічних документів та договору про споживання електроенергії». На момент припинення постачання електричної енергії заборгованість у споживача перед енергопостачальником за використану але несплачену електричну енергію становила 223,85 грн. показники електролічильника 14380 (а.с. 55). 24.10.2014 року у позивача за адресою, працівниками відповідача проведена перевірка виконання вимог Закону України «Про електроенергетику» та ПКЕЕН. Вході перевірки виявлено факт порушення споживачем ПКЕЕН, а саме: «самовільне підключення електропроводки до електричної мережі без порушення схем обліку після припинення електропостачання у звязку з порушенням споживачем ПКЕЕН. Зрив пломби енергопостачальника на закритому комплексі обліку, виявити котре представники енергопостачальника не мали можливості при проведенні контрольного огляду засобу обліку». У разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Один примірник акта вручається споживачу, другий залишається в енергопостачальника. Споживач має право внести до акта свої зауваження. У разі відмови споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника (п. 53 Правил). На підставі п. 53 ПКЕЕН, виявлене порушення було зафіксовано в акті № 201388 від 24.10.2014 року (а.с. 28-29). Відповідно до «Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем правил користування електричною енергією» затвердженою постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг (далі НКРЕКП) № 562 від 04.05.2006 року, відповідачу по справі було визначено розмір заборгованості за без облікове користування електричною енергією на загальну суму 3679,48 грн.(а.с. 30). Статтями 26, 27 ЗУ «Про електроенергетику» передбачено, що правопорушеннями в електроенергетиці, за яке споживачі несуть відповідальність відповідно до діючого законодавства є: · Розкрадання електричної енергії, в т.ч. самовільне підключення до електричних мереж, споживання електроенергії без приладів обліку; · Пошкодження приладів обліку; · Порушення Правил користування електричною енергією; Пунктом 53 ПКЕЕН передбачено, що у разі відмови споживача відшкодувати збитки енергопостачальник передає справу до суду, що підтверджується зверненням представника відповідача з відповідним позовом до суду (а.с. 56,71). Крім того судом звернуто увагу на те, що складений акт від 24.10.2014 року є фіксацією порушення, яке було виявлено під час проведення постачальником енергії перевірки дотримання Правил, а протоколами засідання комісії визначено розмір збитків за порушення, яке виявлено та зафіксоване у зазначеному акті. При цьому зазначені акт та протокол не встановлюють для позивача обовязків, а носять рекомендаційний характер щодо сплати нарахованих збитків, тобто претензією, у випадку незадоволення якої ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» матиме право на загальних підставах звернутися до суду із позовом про стягнення заборгованості. Таким чином акт та сам протокол засідання комісії по розгляду даного акту про порушення Правил користування електричною енергією і визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем правил користування електричною енергією не зачіпають права та інтереси позивача, а оскарження [PERSON] про порушення ПКЕЕН № 201388 від 24.10.2014 року є неналежним способом судового захисту прав та інтересів [PERSON] Так, з урахуванням положень статей 15, 16 ЦК України не є належним способом захисту судом цивільних прав та інтересів особи предявлення позову про визнання акта про порушення правил користування електричною енергією недійсним, зокрема і у справах про стягнення збитків, завданих поза обліковим споживанням електричної енергії. Зазначений акт є лише фіксацією порушення, що було виявлено під час проведення постачальником енергії перевірки дотримання зазначених вище Правил. [PERSON] зі ст.. 57 ЦПК України такий акт є лише доказом, який у разі виникнення спору повинен оцінюватися судом відповідно до вимог ст.. 212 ЦПК України. Указаний висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 06.06.2011 року № 6-4цс11 і відповідно до ст.. 360-7 УПК України є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Отже. Акти та протоколи можуть бути надані як докази, які повинні оцінюватися судом відповідно до вимог статті 212 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed