Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] де просила суд ухвалити рішення, яким визнати [PERSON] [INFO] , таким, що втратив право користуватися житловим приміщенням у квартирі [ADDRESS] . В обґрунтування своїх вимог зазначила, що вона є одноособовим власником квартири [ADDRESS] за договором купівлі-продажу квартири. Так, 14 листопада 2019 року вона купила у [PERSON] дану квартиру, що підтверджується договором купівлі-продажу та витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Отримавши у ТОВ «Місто для людей» витяг з особового рахунку, вона дізналася, що у належній їй квартирі, крім [PERSON] , який зобов`язався добровільно знятися з реєстрації за вказаною адресою, зареєстрований [PERSON] .. Як пояснив [PERSON] , відповідач - його колишній знайомий, який у 2004 році звернувся до нього з проханням зареєструвати його у належній тоді [PERSON] квартирі, з метою працевлаштування. Після здійснення реєстрації [PERSON] за вказаною адресою не проживав і не проживає на даний час, про його місце перебування нічого не відомо. Факт реєстрації [PERSON] створює для позивача незручності, оскільки на нього нараховуються комунальні послуги, що погіршує її матеріальне становище та перешкоджає вільному волевиявленню щодо приватного майна. Відповідач не проживав у вказаній квартирі та не є членом сім`ї позивача, а тому з метою зняття відповідача з реєстраційного обліку слід встановити у судовому порядку відсутність у останнього права користування даною квартирою. В судове засідання позивач та її представник за договором адвокат Дворник О.В. не з`явилися, від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за їх відсутності, позов прохають задовольнити, не заперечують проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] , в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення судової повістки та розміщення оголошення на офіційному веб-порталі Судова влада України, про причини неявки суд не повідомив, відзиву чи будь-якого клопотання до суду не направив. Враховуючи, що відповідач, який був належним чином повідомлений про день, місце і час розгляду справи не з`явився в судове засідання без повідомлення причин своєї неявки, не надавши відзиву, за відсутності позивача та його представника, суд вирішив на підставі ст. ст. 247, 280 ЦПК України провести розгляд справи без фіксації технічними засобами та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, при тому, що позивач та його представник не заперечують проти такого вирішення справи. Суд, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо дослідивши всі наявні докази у справі, з`ясувавши всі обставини, на які сторони посилалися, як на підставу своїх вимог та заперечень, приходить до наступного. Позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 14.11.2019 року посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Доценком А.М., зареєстрованого в реєстрі за №988 та згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 14.11.2019 року №188821807, реєстраційний запис права власності №34148605 від 14.11.2019 року. Згідно довідки ТОВ «Місто для людей Кременчук» від 15.11.2019 року №828/36, за адресою: [ADDRESS] , на [PERSON] [INFO] відкрито особовий рахунок, зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , з 02.02.1994 року та [PERSON] [INFO] з 06.10.2004 року. Згідно акту про не проживання б/н від 15.11.2019 року складеного заступником директора з обслуговування клієнтів ТОВ «Місто для людей Кременчук», в квартирі [ADDRESS] починаючи з 2010 року і по теперішній час, гр.. [PERSON] 1978 року народження, не проживає, що додатково засвідчують: гр.. [PERSON] та [PERSON] . Стаття 383 ЦК України передбачає, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Конституція України у ст. 47 проголошує, що кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду. Відповідно до ст.ст. 317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст.ст. 386, 391 ЦК України, власник має право звертатися з до суду за захистом свого права власності перед іншою особою та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання. Відповідно до ч.1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово . Водночас, відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Зняття з реєстрації здійснюється в день звернення особи. За заявою особи зняття з реєстрації може бути здійснено одночасно з реєстрацією нового місця проживання з урахуванням вимог, визначених\~частиною одинадцятою\~статті 6 цього Закону. Виходячи з того, що Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов`язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов`язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Враховуючи викладене вище, судом встановлено, що відповідач який був зареєстрований у даній квартирі, як наймач, не проживав за адресою реєстрації з 2010 року, тобто понад шість місяців, без поважних на те причин. При цьому, позивачу, як новому власнику даної квартири, обставина наявності реєстрації відповідача, створює певні перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, а тому відповідача - [PERSON] слід визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням - кватирою [ADDRESS] .

Outcome: approved