Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. \~ \~ \~ \~В своїй заяві позивач зазначила, що вони з відповідачем з 21 лютого 2014 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від вказаного шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя не склалося через різні погляди на сімейне життя та обов`язки, відсутність взаєморозуміння, на підставі чого в сім`ї виникали сварки, які поступово призвели до припинення шлюбних відносин. На даний час вони проживають окремо, син перебуває на її утриманні, а відповідач допомогу на утримання дитини не надає, угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Посилаючись на викладене, позивач просила суд, шлюб, укладений між нею та [PERSON] у Крюківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області 21 лютого 2014 року року , актовий запис №39, розірвати, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частки з усіх видів доходів, але не менше 100 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, стягнути з відповідача судові витрати. В судове засідання позивач не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримувала повністю. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності . Відповідач в судове засідання не з`явився, не повідомивши суд про причину неявки, належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового розгляду. Відповідно до\~ п.1\~ч.\~3\~ст.\~223\~ЦПК України,якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника), без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. 21 лютого 2014 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, серія [NUMBER] , повторно виданим Крюківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області 21 жовтня 2014 року, актовий запис 39 (а.с.9). [INFO] у сторін народився син [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серія [NUMBER] , виданим Крюківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області 21 жовтня 2014 року, актовий запис 359 (а.с.7). Судом встановлено та не заперечується відповідачем, що син проживає разом з матір`ю [PERSON] та перебуває на її утриманні. Крім того, судом встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини через різні погляди на сімейне життя та обов`язки, відсутність взаєморозуміння, на підставі чого в сім`ї виникали сварки, які поступово призвели до припинення шлюбних відносин, проживають за різними адресами, спільного господарства та бюджету не ведуть. Угоди про розмір та порядок сплати аліментів у добровільному порядку сторонами не досягнуто. Надаючи правову оцінку вимогам стосовно розірвання шлюбу, суд зазначає наступне. Згідно ч. 1\~ст. 24 Сімейного кодексу України, \~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до\~ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України,\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач заперечень щодо позову не надав, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них, примирення між сторонами неможливе, тому позов в частині розірвання шлюбу підлягає задоволенню в повному обсязі. Надаючи правову оцінку вимогам стосовно стягнення аліментів на утримання дитини, суд зазначає наступне. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст. 80 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 81 цього Кодексу. Згідно зі\~ст.\~180\~Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Як зазначено в ч. 1 ст. 182 Сімейного Кодексу України,\~при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до\~ст. 181 ч.3 Сімейного кодексу України,\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Разом з тим, позивач просить стягувати з відповідача аліменти в розмірі ј частки від доходу відповідача але не менше 100 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. За таких обставин суд вважає за необхідне, стягнути з відповідача аліменти в розмірі ј частки від доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тому позов в частині стягнення аліментів на утримання дитини підлягає задоволенню частково. Згідно ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України,\~з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі по 1536 грн. 80 коп. У відповідності до\~ст.\~430\~ЦПК України,\~суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць. \~

Outcome: partial