Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-04 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування моральної і матеріальної шкоди. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилається на те, що вона є потерпілою у кримінальному провадженні № 1-кп/691/83/16, справа № 691/352/16-к відносно [PERSON] Вироком Городищенського районного суду від 20.07.2016 року [PERSON] визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Вирок не оскаржувався та набрав законної сили. В результаті скоєння останнім злочину, було завдано шкоди її здоровю, зокрема невідшкодованою залишилася матеріальна шкода у сумі 1824, 24 гривні. Окрім матеріальної, їй була спричинена моральна шкода, яку вона оцінює в 100000,00 гривень. Враховуючи викладене, просила стягнути з [PERSON] на її користь майнову шкоду у сумі 1824 гривні 24 копійки та моральну шкоду у сумі 100000 гривень 00 копійок. Також, просила стягнути з відповідача на її користь витрати на правову допомогу. У судовому засіданні позивач та її представник відмовились від стягнення з відповідача матеріальної шкоди в сумі 1824, 24 гривні, оскільки останній добровільно відшкодував вказану шкоду. В іншій частині позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Відповідач позов визнав частково. Суд, вислухавши позивача та її представника, відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає наступне. Згідно ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили обовязковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Як вбачається з матеріалів справи, 20.07.2016 року, вироком Городищенського районого суду, який на даний час набрав законої сили, [PERSON] був визнаний винним та засуджений за скоєння злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Як встановлено вказаним вироком суду, [PERSON], 04.11.2015 року, близько 08 год. 20 хв., керуючи автомобілем «ВАЗ-21115», реєстраційний номер [NUMBER], рухаючись по автодорозі Київ - Знам'янка, в правій смузі руху, в порушення вимог пунктів 2.3 б), 10.1 та 14.2 в) Правил дорожнього руху України, не врахував дорожньої обстановки, знаходячись на 154 км.+320 м. вказаної автодороги, перед початком зміни напрямку руху, виконання обгону навантажувача «JСВ», реєстраційний номер [NUMBER], не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, а також в тому, що смуга зустрічного руху, на яку він буде виїжджати, вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані, виїхав на зустрічну смугу руху, де скоїв зіткнення з автомобілем «ВАЗ-2121», реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], який рухався в зустрічному напрямку, по зустрічній смузі руху. Унаслідок даної дорожньо - транспортної пригоди, її учасники отримали тілесні ушкодження. Зокрема, пасажир автомобіля «ВАЗ-2121», реєстраційний номер [NUMBER], [PERSON], [INFO], згідно з висновком судово - медичної експертизи № 02-01/282 від 04.03.2016 року, отримала тілесні ушкодження середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров'я, у вигляді перелому верхньої щелепи по типу Ле-Фор 2, закритого уламкового перелому фаланг третього, четвертого пальців лівої стопи. Порушення правил безпеки дорожнього руху водієм автомобіля «ВАЗ-21115», реєстраційний номер [NUMBER], [PERSON], а саме вимог пунктів 2.3 б), 10.1 та 14.2 в) Правил дорожнього руху України, відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи № 4/350 від 23.03.2016 року, знаходяться у причинному зв'язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді спричинення смерті [PERSON], заподіяння потерпілому [PERSON] тяжких тілесних ушкоджень та спричинення [PERSON] середньої тяжкості тілесних ушкоджень. Оскільки, позивач відмовилася від стягнення з відповідача майнової шкоди, так як останній її відшкодував у повному обсязі, тому суд позов у цій частині не розглядає. Щодо вимог в частині моральної шкоди, то відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка, зокрема, полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань потерпілого, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру грошового відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. В судовому засіданні була допитана сама позивач, яка бала потерпілою у вказаному кримінальному провадженні, досліджені письмові докази та допитані свідки. Зокрема, судом встановлено, що на момент, коли сталося ДТП, [PERSON] була вагітна, та, як наслідок, після цього, у звязку з небезпекою переривання вагітності, знаходилася на стаціонарному лікуванні в КЗ «Городищенське РТМО», що підтверджується випискою із історії хвороби, та була змушена приймати препарати, що могли негативно вплинути на її плід. Окрім того, під час її лікування, вдома залишився її син [PERSON], [INFO], який до ДТП перебував на грудному годуванні, що було стресом як для позивача, так і для її сина. [PERSON] була вимушена просити чужу людину доглядати сина, оскільки її мати та чоловік були біля неї у лікарні, допомагаючи та забезпечуючи усім необхідним. Від отриманих травм вона понад три тижні не могла вживати звичайну їжу, вставати з ліжка, що підтверджується відповідними записами лікаря-невролога у медичній картці. Окрім того, у звязку з отриманою травмою носа, що спричинила деформацію кісток і переділки носа, вона потребує планового оперативного лікування в умовах ЛОР-відділення КЗ «Черкаської обласної лікарні Черкаської обласної ради», що підтверджується копією довідки лікаря від 07.04.2016 року та записом лікаря-хірурга у медичній картці. Також, за рекомендацією лікаря-дерматолога, [PERSON] необхідна консультація хірурга щодо рубця, який локалізується на шкірі носа та частково лоба, що підтверджується довідкою від 07.04.2016 року, а за рекомендацією лікаря ТОВ «Медичний центр «Славутич» у м. Черкаси, їй необхідне оперативне лікування з приводу посттравматичної деформації носу та пост травматичних рубців носу, що підтверджується копією довідки вказаного закладу від 08.4.2016 року № 11. Таким чином, як вбачається з вище викладеного, звичний уклад життя [PERSON] після ДТП, котра сталася 04.11.2015 року, був порушений, вона зазнала стресу та душевних страждань, що повністю доведено у судовому засіданні. Згідно ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивачу, винними діями відповідача, спричинена певна моральна шкода, але розмір грошового відшкодування цієї шкоди в сумі 100000 гривень, позивачем значно завищений, а тому його слід зменшити. Так, врахувавши пояснення позивача та докази, які нею надані, пояснення відповідача, його особу та обставини кримінальної справи, зокрема те, що злочин був скоєний з необережності, те, що на утриманні відповідача знаходиться малолітня дитина, його доходи, які підтверджені довідкою з місця роботи, а також те, що відповідач, на даний час, продовжує виплачувати спричинену шкоду іншому потерпілому в даному кримінальному провадженні, суд прийшов до висновку, що грошове відшкодування моральної шкоди в розмірі 100000 гривень не відповідає принципам розумності та справедливості, а є значно завищеним, та вважає, за необхідне визначити розмір моральної шкоди, розумне, справедливе та виважене відшкодування якої в грошовому еквіваленті буде становити 50000 гривень. На підставі ст. 84, 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] витрати останньої на правову допомогу в розмірі 2200 гривень 00 копійок. На підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне, пропорційно до задоволених позовних вимог, стягнути з [PERSON] на користь держави судовий збір у сумі 500 гривень 00 копійок.

Outcome: approved