Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Згідно позовної заяви позивач [PERSON] вказує про те, що з відповідачем [PERSON] перебуває у шлюбі, що був зареєстрований 18 жовтня 2002 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Демидівського районного управління юстиції Рівненської області, актовий запис № 29. Від шлюбу мають одну малолітню дитину дочку [PERSON], [INFO]. З відповідачем [PERSON] спільне життя не склалося, через відсутність взаєморозуміння. Фактичні шлюбні відносини припинені у 2008 році. Спільне господарство не ведуть. За таких обставин, вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам та інтересам їхньої дочки. У позовній заяві позивач [PERSON] просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], що зареєстрований 18 жовтня 2002 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Демидівського районного управління юстиції Рівненської області, актовий запис № 29, а малолітню дитину залишити проживати з нею. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, з підстав викладених у позовній заяві, просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], а малолітню дитину [PERSON], [INFO], залишити проживати з нею. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги позивача [PERSON] визнав, погоджується з тим, щоб шлюб між ним та позивачем [PERSON] було розірвано, а також не заперечує проти того, щоб його малолітня дочка постійно проживала з матірю. Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 174 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. В судовому засіданні відповідачеві [PERSON] розяснено наслідки визнання відповідачем позовних вимог. Підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем [PERSON] позовних вимог не встановлено. Згідно Свідоцтва про одруження серії 1-ГЮ № 056415 (а.с. 3) сторони по справі зареєстрували шлюб 18 жовтня 2002 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Демидівського районного управління юстиції Рівненської області, актовий запис № 29. Від шлюбу мають одну малолітню дитину дочку [PERSON], [INFO] (а.с. 6). В силу вимог ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 109 Сімейного кодексу України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Стаття 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачає, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі не бажають зберегти шлюб, наполягають на його розірванні. Шлюбні відносини між сторонами припинені, а тому суд, на підставі статті 112 Сімейного кодексу України, приходить до висновку про розірвання шлюбу між сторонами, оскільки встановлено, що подальше збереження шлюбу суперечить їх інтересам, що має істотне значення. Розірвання шлюбу між сторонами по справі не буде суперечити інтересам відповідача чи інтересам дитини сторін, яка є малолітньою. Відповідно до ч. 3 ст. 29 Цивільного кодексу України місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків або одного з них … Ч. 2 ст. 29 Цивільного кодексу України визначає, що фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Спорів між сторонами про поділ майна, на час розгляду справи, немає. Відповідно до вимог ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України понесені позивачем [PERSON] судові витрати, що становлять 551,20 гривень судового збору, сплаченого на час подання до суду позивачем позовної заяви, суд покладає на відповідача [PERSON], оскільки понесення таких витрат позивачем [PERSON] підтверджено документально (а.с. 1). Відповідно до ст.ст. 105, 109, 112-114 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 11, 88, 174, 214, 215 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

Outcome: approved