Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON], про стягнення аліментів за якою просить суд стягнути аліменти на утримання двох синів у розмірі 1000 гривень щомісячно на кожного із врахуванням індексації починаючи з дня подання позову і до дня набуття дітьми повноліття. В обґрунтування позову зазначила наступне. 18 вересня 1999 року між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб. 05 серпня 2000 року в шлюбі у них народився син [PERSON], 05 жовтня 2003 року в шлюбі у них народився син [PERSON]. Рішенням Ужгородського міськрайонного суду у справі № 2-3715/06 від 20.09.20006 року позов між позивачем та відповідачем було розірвано, дітей залишено проживати з позивачкою. 27.11.2006 року рішенням Ужгородського міськрайонного суду у справі № 2-4852/06 з відповідача на її користь стягнуто аліменти на дітей в розмірі 300 гривень на двох щомісячно. Позивач зазначає, що з огляду на значне подорожчання життя в Україні та девальвацію національної валюти, вважає, що присуджені судом в 2006 року 300 гривень на обох дітей щомісячно не можуть забезпечити їх достатнє утримання. На сьогоднішній день, діти перебувають у віці інтенсивного росту та розвитку, навчаються школі, що зумовлює значні витрати на них. З огляду на викладене просить стягнути з відповідача аліменти на їх дітей у розмірі 1000 гривень на кожну дитину. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не прибув, незважаючи на той факт, що про час і місце розгляду справи був судом належним чином повідомлений, причини неприбуття суду не повідомив. Проте подав до суду заяву, у якій просить розглянути справу за його відсутності, позов підтримав та просив його задовольнити. Представник відповідача [PERSON], у судове засідання не прибув, незважаючи на той факт, що про час і місце розгляду справи був судом належним чином повідомлений, причини неприбуття суду не повідомив. Проте, подав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав частково та просив суд присудити йому аліменти в розмірі 800,00 грн. на двох дітей щомісячно. Як зазначено у ч. 2\~ст. 197 ЦК України\~у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З урахуванням зазначених положень та у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі в їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи, 18 вересня 1999 року між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб. 05 серпня 2000 року в шлюбі у них народився син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом серії 1-ФМ № 154213 виданим виконкомом Чопської міської ради. 05 жовтня 2003 року в шлюбі у них народився син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ФМ № 076080 виданим Чопською міською радою Ужгородського району Закарпатської області. Рішенням Ужгородського міськрайонного суду у справі № 2-3715/06 від 20.09.20006 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано, дітей залишено проживати з позивачкою. 27.11.2006 року рішенням Ужгородського міськрайонного суду у справі № 2-4852/06 з відповідача на її користь стягнуто аліменти на дітей в розмірі 300 гривень на двох щомісячно, починаючи з 27.10.2006 року до досягнення дітьми повноліття. Позивач зазначає, що з огляду на значне подорожчання життя в Україні та девальвацію національної валюти, вважає, що присуджені судом в 2006 року 300 гривень на обох дітей щомісячно не можуть забезпечити їх достатнє утримання. На сьогоднішній день, діти перебувають у віці інтенсивного росту та розвитку, навчаються у школі, що зумовлює значні витрати на них. З огляду на викладене просить стягнути з відповідача аліменти на їх дітей у розмірі 1 000 гривень на кожну дитину. Згідно ч. 3\~ст. 181 Сімейного кодексу України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1\~ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів. Відповідно до\~ст. 192 СК України\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Згідно з п. 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Враховуючи зміст ст.181,\~192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Суд надавши правову оцінку доказам позивача, враховуючи, що діти потребують більше коштів в звязку з їх зростанням для забезпечення щоденних побутових потреб та розвитку, а також доводи в тій частині, що купівельна спроможність стягнутих коштів на утримання дітей значно зменшилася. Суд також приймає до уваги, що відповідач має захворювання, які носять хронічний характер, та потребує витрат на постійне лікування, він ніде офіційно не працевлаштований, інших утриманців не має, в звязку з чим суд дійшов висновку про можливість часткового задоволення заявлених вимог, а саме слід збільшити розмір аліментів, що підлягають стягненню з [PERSON], на користь [PERSON] на підставі рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.11.2006 року у справі № 2-4852/06 на утримання неповнолітніх синів: [PERSON], [INFO] та [PERSON], 27.10.2006 року до досягнення ними повноліття,\~шляхом стягнення з [PERSON], на користь [PERSON], аліментів на утримання синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у розмірі 800 гривень щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24.05.2016 року (дати звернення до суду з відповідним позовом). Оскільки відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів, проте відповідач не звільнений від його сплати у встановленому законом порядку, суд у відповідності до ч. 3 ст. 88 ЦПК України вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп. на користь Державного бюджету України.

Outcome: partial