Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом встановлення факту, що має юридичне значення, а саме: факту постійного проживання разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності у порядку спадкування за законом, посилаючись на те, що [INFO] р. помер її батько [PERSON], який залишив заповіт від 22 вересня 1986р., посвідчений нотаріусом [PERSON]. і зареєстровано в реєстрі №1-2570, де заповів все майно на користь своєї дружини [PERSON], яка прийняла спадщину фактично, так як проживала і була зареєстрована в спірному будинку. Будинок побудований на підставі Договору на право будівництва будинку та безстрокового користування земельною ділянкою від 08.12.1951 року. Мати померла [INFO] року, актовий запис № 697 (свідоцтво про смерть серія 1-ВЛ №275738 ) і після її смерті спадщину прийняла сестра - [PERSON], яка була зареєстрована та мешкала в будинку разом зі своєю донькою [PERSON]. [PERSON] померла [INFO] року і спадщину прийняла [PERSON] що підтверджується домовою книгою, т.е. вона фактично прийняла спадщину. [PERSON] померла [INFO] року і після її смерті відкрилася спадщина, що складається з житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] страждала онкологічним захворюванням - рак сечового міхура, була прооперована в 17 лікарні м. Харкова. у відділенні урології, виписана додому з діагнозом - рак сечового міхура, проходила курс опромінення в Помірках в м. Харкові, тому на період: 2013 - 2015 років проживала по [ADDRESS] так, як доглядала за хворою [PERSON], оскільки та потребувала стороннього догляду. Після її смерті поховала її, влаштовувала поминки. Після смерті племінниці звернулася до приватного нотаріусу Бакумова А.В. з заявою про прийняття спадщини, однак, пропустила шестимісячний строк прийняття спадщини, у зв'язку з чим, нотаріус своїм листом №119 / 02-14 від 14 10 2015 року відмовила у видачі свідоцтва про право власності на спадщину. Просить встановити юридичний факт постійного проживання разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнати право власності у поряду спадкування за законом третьої черги. В судовому засіданні представник позивача та позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі і дали пояснення про обставини викладені вище, а також зазначили, що чоловік спадкодавця [PERSON] мешкав окремо, не приділяв уваги хворій дружини, так як зловживав спритними напоями, на спадщину не претендує, заяву про прийняття спадщини не надавав. Представник відповідача Харківської міської ради про день і час слухання справи був сповіщеній належним чином, про що свідчать повідомлення, в судове засідання не явився, письмових заперечень не надав. Залучений в якості співвідповідача [PERSON] надав заяву про слуханням справи за його відсутністю, позов визнає. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вислухавши позивача та представника позивача та перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного. Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини Відповідно до договору застройки буднику та безстрокового користування земельним ділянкою від 08.12.1952 року [PERSON] була виділена земельна ділянка за адресою [ADDRESS] для будівництва, який в 1955 році побудував жилий дім площею 50,7 кв. м. [INFO] р. [PERSON] помер, що вбачається зі свідоцтва про смерть, виданого Московським ЗАГС, актовий запис № 3812 від 29.09.1986 року (а .с. 21). З його смертю відкрилася спадщина на спірний будинок. При життя [PERSON] залишив заповіт від 22 вересня 1986р., посвідчений нотаріусом Зінченко Р. II і зареєстрован в реєстрі №1-2570, згідно якого своє майно залишив на користь своєї дружини [PERSON], яка прийняла спадщину в порядку ст.. 549 ЦК України ( в редакції 1963 р.), так як була зареєстрована та мешкала в спірному будинку, що вбачається з будинкової книги. [INFO] року, [PERSON] померла, що вбачається зі свідоцтва про смерть, виданого Харківським відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис № 697, свідоцтво про смерть серія [NUMBER]. На момент її смерті в будинку була зареєстрована і проживала ії донька [PERSON], яка спадщину прийняла фактично, відповідно до ст.549 ЦК України, ( в редакції 1963 року), так як на день смерті спадкоємця мешкала і була зареєстрована в будинку. [INFO] року [PERSON] померла,що вбачається зі свідоцтва про смерть, виданого Харківським відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис № 1033, свідоцтво про смерть серія [NUMBER] Згідно зі ст. 1261 ЦК України - у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. У даному випадку спадкоємцем за законом першої черги є донька [PERSON]- [PERSON] Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживає разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом встановленого строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. [PERSON]на день смерті спадкодавця мешкала разом з нею за адресою [ADDRESS] де і була зареєстрована. [PERSON] померла [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER]., актовий запис № 3 697. Після її смерті відкрилася спадщина, що складається з житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] Відповідно до ст.1261 ЦК України спадкоємцем першої черги є чоловік [PERSON], який спадщину не прийняв, заяву до нотаріальної контори не подавав, буз зареєстрований в іншому місці. Відповідно до вимог ст.ст. 1268 ч. 3, 1269 ч.1, 1270 ч.1, 1297 ч.1 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Частиною 2 ст. 256 ЦПК України передбачена можливість встановлення у судовому порядку крім тих, що зазначені у ч. 1 статті, і інших фактів, від яких залежать виникнення, зміна та припинення особистих або майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначений інший порядок їх встановлення. Згідно п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 20 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. 2 ст. 59, ч. 1, ч. 4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі ст. ст. 57, 58 ЦПК України доказами вважаються будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказі, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд вважає, що той факт, що [PERSON] на день смерті [PERSON], проживала за спадкодавцем підтверджений належними та допустимими доказами. Так, в судовому засіданні суду були допитані свідки [PERSON], [PERSON] та [PERSON] які підтвердили, що [PERSON]доводилась [PERSON] тіткою. [PERSON] була онкологічно хворою людиною і тому їй потрібна була постійна допомога, так як чоловік пив та мешкав в іншому місці. [PERSON] вела господарство, купувала продукти харчування, ліки, доглядала та піклувалася про неї, влаштовувала [PERSON] лікарні, провідувала її там, а також поховала. Медичні документи їз Харківського обласного клінічного онкологічного центру підтверджують факт того, що у [PERSON] була тяжка хвороба - рак сечового міхура і за нею потрібен був догляд. Згідно наданого акту від 26.10.2015 року, сусіди, а також чоловік спадкоємця [PERSON] підтвердили факт проживання [PERSON] в будинку своїх батьків з 2014 року по день смерті спадкодавця [PERSON] Відповідно до ст.1263 ЦК України у третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця. Факт родинних відносин доведений наданими документами. Спадкоємець першої перги [PERSON] на спадщину не претендує про що надав нотаріально посвідчену заяву і не заперечує проти оформлення спадщини за [PERSON] Згідно відповіді ПН ХМНО Бакумової А.В. [PERSON] 14.10.2015 року звернулася з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], заведена спадкова справа та роз'яснено право на звернення до суду. Згідно відповіді 12-ої Харківської державної контори м. Харкова з заявами про прийняття спадщини ніхто не звертався. При таких обставинах, суд вважає достатніми представлені докази, що підтверджують законність і правочинність вимог позивача.

Outcome: approved