Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою, в якій з усіма уточненнями просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 2500,00 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття. Свої вимоги мотивувала тим, що рішенням Хустського районного суду Закарпатської області від 24.04.2017 року розірвано шлюб між нею та відповідачем, дітей залишено на її утриманні та вихованні. Відповідач ухиляється від виконання батьківського обов'язково щодо утриманні дітей, а тому позивач змушена звертатися до суду, оскільки самостійно забезпечити дітей всім необхідним в повній мірі не вдається. Оскільки, відповідач офіційно не працює, його дохід носить мінливий характер, вважає можливим стягувати з нього аліменти в розмірі 2500,00 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, через канцелярію суду представник позивача подав заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, просять їх задовольнити, не заперечують проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення. Судом було вжито всіх необхідних заходів для вручення судових повісток відповідачу. Окрім того, інформація про дату та час судового засідання була також відображена на офіційному веб-порталі Судової влади України на сторінці Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області за посиланням http://ug.zk.court.gov.ua/sud0712/gromadyanam/csz/. Відповідно до ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і, від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або, якщо повідомлені ними причини неявки визнані неповажними, суд розглядає справу на підставі наявних у справі доказів, оскільки проти такого вирішення справи не заперечує позивач. З урахуванням викладеного, суд вважає можливим проведення заочного розгляду справи та винесення заочного рішення. Оскільки, сторони в судове засідання не з'явилися, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Як встановлено судом, рішеннямХустського районного суду Закарпатської області від 24.04.2017 року розірвано шлюб, зареєстрований 04.10.2008 року між [PERSON] та [PERSON]. Дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], залишено на утриманні та вихованні матері [PERSON]. Рішення набрало законної сили 05.05.2017 року. З копії Свідоцтва про народження Серія [NUMBER] від 14.12.2009 року, виданого Виконкомом Кривської сільської ради Хустського району Закарпатської області встановлено, що [PERSON] народилася [INFO], про що зроблено відповідний актовий запис за № 20. Батьком записаний - [PERSON], матір'ю - [PERSON]. З копії Свідоцтва про народження Серія [NUMBER] від 05.11.2013 року, виданого Виконкомом Кривської сільської ради Хустського району Закарпатської області встановлено, що [PERSON] народився [INFO], про що зроблено відповідний актовий запис за № 13. Батьком записаний - [PERSON], матір'ю - [PERSON]. Згідно з ч. 1 ст. 121 Сімейного кодексу України, права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Як встановлено з позовної заяви та доданих до неї матеріалів, [PERSON] працює на посаді вихователя в ДНЗ № 8 «Дзвіночок» з 01.07.2016 року по теперішній час. [PERSON], 2013 р.н., відвідує ДНЗ № 8 «Дзвіночок» середню групу № 3 «Суничка» з червня 2016 року. [PERSON], 2009 р.н., навчається в 2-В класі Ужгородської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 12 Ужгородської міської ради Закарпатської області. Позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 2500,00 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття. Відповідач ухиляється від виконання батьківського обов'язково щодо утриманні дітей, а тому позивач змушена звертатися до суду, оскільки самостійно забезпечити дітей всім необхідним в повній мірі не вдається. Оскільки, відповідач офіційно не працює, його дохід носить мінливий характер, вважає можливим стягувати з нього аліменти в зазначеному розмірі. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-XІІ) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження. Мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою (ч. 1 ст. 141 СК України). Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При призначенні аліментів, відповідно до ст. 182 СК України та роз'яснень, що містяться в п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року № 3 суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становища дитини; стан здоров'я та матеріальне становища платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2017 рік», прожитковий мінімум у 2017 році для дітей віком до 6 років встановлений: з 1 січня 2017 року - 1355 гривень, з 1 травня - 1426 гривень, з 1 грудня - 1492 гривні; для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2017 року - 1689 гривень, з 1 травня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1860 гривень. Згідно з вимогами ст. 191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Сімейне законодавство зобов'язує батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття, проте відповідач ухиляється від свого батьківського обов'язку, а тому кошти на утримання дитини (аліменти) підлягають присудженню за рішенням суду. Відповідач у судове засідання не з'явився, своїми правами та обов'язками, передбаченими процесуальним законодавством не скористався. Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання дітей в розмірі по 1250,00 грн. на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття. А відтак, позов підлягає до часткового задоволення. Відповідно до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі ст.ст. 141, 150, 180, 181, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial