Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 2500,00 гривень, але не менше прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову позивач зазначила, що з травня 2012 року по 2016 рік перебувала у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем. Від сумісного життя у них народилась дитини: [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач офіційно не працює, здоровий, інших утриманців не має, добровільно матеріальну допомогу не надає. Позивачка просить стягнути аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 2500,00 гривень, але не менше прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Позивач позовні вимоги підтримує, просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився. Повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. Відзиву на позовну заяву відповідач не подав. Клопотань про відкладення розгляду справи чи слухання справи за його відсутності не надходило. За таких обставин суд ухвалив на підставі ст. 280 ЦПК України розглядати справу у заочному порядку за наявними в ній матеріалами та доказами, поданими позивачем. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; інші обставини. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі регулюється ст. 184 СК України, згідно якої суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Частиною 3 цієї статті встановлено, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 12 та ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у фактичних шлюбних відносинах з травня 2012 року по 2016 рік. Від сумісного життя у сторін народилась дитина: [PERSON] , [INFO] . З матеріалів справи вбачається, що сторони проживають окремо, на час звернення позивачки з позовом до суду спільного господарства не ведуть. Дитина проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні, що підтверджується копією довідки про реєстрацію місця проживання особи від 30.01.2020 року, згідно якої [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач в добровільному порядку не надає. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішення будь-яких питань щодо дитини, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, проводиться за рахунок коштів платника аліментів. Згідно з ст. 9 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, здійснюється підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями, які проводять відповідні відрахування аліментів із доходу платника аліментів. Згідно зі ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Виходячи з конкретних обставин справи та враховуючи, що відповідач є працездатним, має задовільний стан здоров`я, до суду не надано відомостей про наявність у нього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та відповідачем зазначене не спростовано, суд вважає, що визначений позивачем розмір аліментів не суперечить вимогам діючого законодавства, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, тому приходить до висновку, що відповідач [PERSON] має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини у визначеному позивачкою розмірі. Також, слід зазначити, що визначений судом розмір аліментів забезпечить належне утримання малолітньої дитини та відповідає можливостям відповідача надавати матеріальну допомогу. Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України, враховуючи, що позивачка була звільнена від сплати судового збору за подання до суду позову про стягнення аліментів, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 840 грн. 80 коп. Згідно зі ст.430 ЦПК України суд вважає можливим допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial