Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-22 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, а саме просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON], вказуючи, що продовж сумісного життя з'ясувалося, що між нею та відповідачем різне розуміння поняття шлюбу, сім`ї. Позивач та відповідач фактично не підтримують подружні стосунки, відповідач проживає окремо. Позивач впевнена, що подальше збереження шлюбу є неможливим та суперечить її інтересам. Позивач у судове засідання не з'явилась, про час та місце проведення судового засідання була повідомлена належним чином, згідно наданої до суду письмової заяви просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити з підстав, наведених у позові. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, згідно наданої до суду письмової заяви просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення. Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 30 вересня 1995 року Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Одеської міської Ради народних депутатів зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], про що в Книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний актовий запис за №1489 (Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]). Від шлюбу сторони мають спільну дитину - доньку, [PERSON], [INFO]. Позивач та відповідач шлюбні відносини припинили, спільне господарство не ведуть з травня 2012 року. В силу статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи те, що однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу, суд вважає, що у зв'язку з відсутністю вільної згоди позивача на продовження шлюбу, подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам, а також принципу добровільності шлюбу, у зв'язку з чим, є неможливим . Згідно ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, які мають істотне значення. Таким чином, суд вважає, що позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу ґрунтується на законі та є такою, що підлягає задоволенню. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В матеріалах справи наявні документи підтверджуючі судові витрати понесені позивачем при розгляді справи, а саме: квитанція № 11149207 від 16 лютого 2015 року про сплату судового збору за подання до суду позовної заяви у розмірі 243,60 грн. (двісті сорок три гривні 60 копійок). На підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved