Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивує тим, що нею з відповідачем [PERSON] був укладений шлюб 14 червня 2018 року, який зареєстровано Солом?янським районним у місті Києві відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві (актовий запис № 983). Від даного шлюбу дітей не мають. Крім того, зазначає, що сімейні відносини із відповідачем припинені, кожен з них має окремий побут та між ними немає нічого спільного. Строк на примирення просить не надавати. Спільне господарство не ведеться. Спору про поділ майна не мають. На підставі викладеного, просить шлюб, укладений між нею та відповідачем, - розірвати. Ухвалою суду від 25.03.2019 відкрито провадження по справі та призначено її до судового розгляду за правилами загального позовного провадження. Позивач [PERSON] в засідання не з`явилася, до початку надала заяву від 01.04.2019, в якій просила справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в засідання не з`явився, надавши до суду заяву від 28.05.2019 року про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу, вказавши, що він не заперечує проти винесення рішення в підготовчому судовому засіданні та строк на примирення не потрібен. Враховуючи думку позивача та відповідача, дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, об`єктивного та всебічного дослідження, суд приходить до наступного: встановлено, що 14.05.2018 року, згідно даних свідоцтва про шлюб (Серія [NUMBER] ), - сторони зареєстрували шлюб у Солом?янському районному у місті Києві відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві (актовий запис № 983). Дітей від шлюбу не мають. Спір про поділ спільного майна між ними відсутній. Згідно свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] від 15.01.2019 позивач змінила прізвище з « [PERSON] » на дошлюбне « [PERSON] ». Крім того, при прийнятті рішення по справі, суд враховує думку відповідача [PERSON] , який повністю погодився із заявленими позовними вимогами щодо розірвання шлюбу та не заперечував проти їх задоволення. Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписами ч. 3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 21 грудня 2007 року, «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч. 4 ст. 206 ЦПК України). З`ясувавши обставини справи, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, сімейних відносин сторони не підтримують протягом тривалого часу, проживають окремо, вони не пов`язані спільним побутом та бюджетом, взаємні почуття між ними втрачені і примирення між сторонами неможливе. Крім того, на думку суду, подальше перебування їх у шлюбі буде шкодити їхнім інтересам, а тому підстав щодо надання терміну для примирення, не вбачається. Частиною третьою статті 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України). Частиною 2 ст. 112 СК України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають до задоволення. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved