Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що 08 березня 2003 року вони зареєстрували шлюб, від якого мають троє неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] р.н, які проживають з позивачкою.. Між тим, спільне життя з відповідачем не склалося, і, як наслідок, припинили шлюбні відносини. В зв'язку з цим просить шлюб між ними розірвати. При цьому позивач зазначила, що примиренння між нею та відповідачем виключається, у них різні характери, різні погляди на життя, а збереження шлюбу суперечить інтересам кожного із них, просить шлюб з відповідачем розірвати. В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала і на розірванні шлюбу наполягає. Вважає що примирення між ними неможливе та збереження їх шлюбу виключається оскільки в даний час вони проживають порізно і не підтримують жодних відносин. Відповідач в судове засідання не зявився та заперечення на позов в частині вимог про розірвання шлюбу не подав, надав письмову заяву до суду. Про розгляд справи за його відсутності Суд, вважає що є всі підстави для заочного розгляду справи, тому ухвалює про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивачки та дослідивши матеріали справи вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав Відповідно до ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], що був зареєстрований у Новосілківській сільській раді Підгаєцького району Тернопільської області, 08 березня 2003 року актовий запис № 2, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. У сторін є неповнолітні діти,[PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] р.н які в даний час проживають з матір'ю, позивачкою в справі. Шлюб сторін не склався, у них відсутнє взаєморозуміння, склалися різні погляди на життя, вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, вона не бажає продовжувати подружні стосунки та вважає що примирення між нею та відповідачем виключається. Враховуючи, що сторони шлюбні відносини не підтримують, позивач наполягає на розірванні шлюбу, миритися з відповідачем не бажає, а відповідач не надав заперечення проти розірвання шлюбу, за таких обставин суд вважає, що подальше збереження їх сім'ї неможливе, і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення, а тому є підстави для розірвання шлюбу. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч.3 ст.115 Сімейного Кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved