Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-26 00:00:00

Позивач [PERSON] , звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] , в обґрунтування якого зазначила, що з 28 липня 2007 року, перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сватівського районного управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 102. Від шлюбу мають малолітню дитину доньку [PERSON] , [INFO] . Позивач в своїй заяві зазначила, що під час спільного проживання відповідач вчиняв сварки, внаслідок чого їх подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечить інтересам позивача та їх дитині. З 28 лютого 2019 року фактично сімейні відносини з відповідачем припинилися, спільне господарство не ведеться. За таких обставин вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим. Просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. Позивач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву про те, що просить суд справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить суд їх задовольнити. Строк для примирення просить не надавати (а.с.30). Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву згідно якої просить суд розгляд справи провести у його відсутність, позовні вимоги визнає у повному обсязі та просить суд їх задовільнити. Строк для примирення просить не надавати (а.с.31). Тому суд відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України вирішив справу розглянути за відсутності сторін. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява обґрунтована, ґрунтується на законі та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] від 13 листопада 2019 року, між позивачем та відповідачем, 28 липня 2007 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сватівського районного управління юстиції у Луганській області, зареєстровано шлюб, актовий запис № 102 (а.с.6). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сватівського районного управління юстиції у Луганській області, від 10 травня 2013 року (а.с.10). В своєму позові позивач зазначив, що під час спільного проживання відповідач вчиняв сварки, внаслідок чого їх подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечить інтересам позивача та їх дитині. З 28 лютого 2019 року фактично сімейні відносини з відповідачем припинилися, спільне господарство не ведеться. За таких обставин вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим. Відповідно до ст. ст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз чоловіка і жінки, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 105 СК України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 СК України. Суд приймаючи до уваги, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, шлюб існує формально, приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати. У чинність ч. 2 ст. 115 Сімейного Кодексу України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач в своєму позові зазначила про те, що прохає суд при вирішенні питання про розірвання шлюбу, залишити їй прізвище « [PERSON] », яке було набуте у зв`язку із реєстрацією шлюбу. У чинність п. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного Кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі ст.ст. 24, 56, 105, 110, 112, 115 Сімейного Кодексу України, та

Outcome: approved