Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що вона є законною власницею будинку [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло за договором дарування від 20.01.1986 року по реєстру № 4КД690, виданого Першою ХДНК. Крім неї, в будинку зареєстрований, але не мешкає вже 29 років її колишній чоловік [PERSON], [INFO]. Відповідач не проживає у вказаному будинку з січня 1985 року і де знаходиться невідомо. Оскільки позивач знаходиться у скрутному матеріальному положенні, після смерті двох дітей ніякої допомоги не отримує, через те, що колишній чоловік зареєстрований у її будинку, вона не може скористатися державною допомогою та оформити субсидію тому просила суд, визнати відповідача [PERSON], таким, що втратив право на користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги повністю, просила задовольнити позов. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений. Відповідно до ст.224 ЦПК України - суд, за згодою позивача вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних доказів. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з положеннями ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає позовну заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно до договору дарування від 03.10.1986 року по реєстру № 1ДН-1368, посвідченого нотаріусом Першої Харківської державної нотаріальної контори Пахомовою К.Г., згідно якого [PERSON] подарував [PERSON] будинок [ADDRESS] - а.с. 15-16. Як вбачається з матеріалів справи два сини позивача померли: [PERSON] [INFO], та [PERSON], [INFO]. Відповідно до рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 22.08.2012 року між позивачем та відповідачем розірвано шлюб (а.с. 15-16). Після розірвання шлюбу позивач змінила прізвище з [PERSON] на - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом серії [NUMBER] - а.с. 9. Згідно довідки вуличного комітету № 11 Червонозаводського району м. Хароква [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. (а.с. 7). Свідок [PERSON], [INFO] дала свідчення про те, що позивача, як сусідку знає понад 30 років, яка проживала разом з [PERSON], вони посварилися і він залишив будинок приблизно 25 років тому і з того часу, жодного разу вона його не бачила. Свідок [PERSON] дала свідчення про те, що [PERSON] знає приблизно з 1985 року, разом працювали, у неї був чоловік, потім вони перестали жити разом і не проживають близько 30 років. Згідно із ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Приймаючи до уваги те, що реєстрація відповідача [PERSON] в спірному будинку перешкоджає позивачу, як власникові, в повній мірі розпоряджатися своїм майном, користуватися ним, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, та визнати відповідача таким, що втратив право користуватися житловим приміщенням у будинку [ADDRESS]. На підставі викладеного,

Outcome: approved