Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою 24 липня 2020 року, в якій просила суд надати дозвіл на реєстрацію місця проживання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , разом з нею за адресою: [ADDRESS] , з одночасним зняттям з реєстрації місця проживання за адресою: [ADDRESS] , без письмової згоди батька дитини - [PERSON] . Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що з 2006 року [PERSON] перебувала в фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] , від яких у них народився син [PERSON] , [INFO] . Відомості про батька дитини в свідоцтві про народження зазначено в порядку ст.126 СК України. Після припинення стосунків з [PERSON] , позивач разом із сином, за згодою відповідача, зареєстрували місце проживання в житловому приміщенні, розташованому за адресою: [ADDRESS] . З січня 2020 року вона разом з сином переїхали мешкати до її батьків за адресою: [ADDRESS] . Наразі виникла потреба в зміні зареєстрованого місця проживання малолітнього сина, однак без письмової згоди батька [PERSON] це не можливо. Вона неодноразово зверталась до Відділу реєстрації місця проживання громадян виконкому Покровської районної у м. Кривому Розі з приводу зняття з реєстраційного обліку малолітнього [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , однак за відсутності на це згоди батька дитини [PERSON] щоразу отримувала відмову. Оскільки відсутність письмової згоди відповідача обмежує права дитини на свободу пересування та вибір місця проживання, тому з метою захисту прав сина та створення умов для їх безперешкодної реалізації [PERSON] вимушена звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 10 серпня 2020 року позов прийнято до розгляду з відкриттям загального позовного провадження та початком підготовчого провадження. Правом на участь в судовому засіданні позивач та її представник - адвокат Горбенко І.В. не скористались, подавши заяву про розгляд справи без їх участі. Пред`явлені вимоги підтримали, наполягали на їх задоволенні з підстав, викладених в позові. Проти ухвалення рішення в заочному порядку не заперечували. Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи повідомленим належним чином, причини неявки суду не відомі. Заяв про відкладення розгляду справи та відзиву на позов у встановлений законом строк ним не подано. Так, Європейський Суд з прав людини у справі «Зубац проти Хорватії» (ZUBACv. CROATIA), рішення від 05 квітня 2018 року, наголосив на цінності та важливості дотримання формалізованих норм цивільного процесу, за допомогою яких сторони забезпечують вирішення спору цивільного характеру, оскільки завдяки цьому може обмежуватися обсяг дискреції, забезпечуватися рівність сторін, попереджатися свавілля, забезпечуватися ефективне вирішення спору та розгляд справи судом упродовж розумного строку, а також забезпечуватися юридична визначеність та повага до суду. Суд зауважує, що право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету. Ураховуючи неодноразові відкладення судових засідань, у тому числі у зв`язку з неявками відповідача, який до суду не з`явився, відзив на позов не подав, з метою дотримання розумних строків розгляду справи та з огляду на те, що спір у справі стосується, перш за все, інтересів малолітньої дитини сторін, суд постановив ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних доказів за відсутності заперечень з боку позивача та її представника проти заочного розгляду справи. Представник третьої особи - Виконавчого комітету Саксаганської районної у м. Кривому Розі ради, представленого органом опіки та піклування, Шульц С.Й. правом на участь в судовому засіданні не скористалась, подавши заяву про розгляд справи без її участі. Просила ухвалити рішення з урахуванням інтересів малолітньої дитини. Представник третьої особи - Виконавчого комітету Покровської районної у м. Кривому Розі ради Медякова О.М. правом на участь в судовому засіданні не скористалась, подавши заяву про розгляд справи без її участі. Крім того, 26 серпня 2020 року на електронну адресу суду надійшов лист Виконавчого комітету Покровської районної місті Кривому Розі ради з викладенням позиції по справі, відповідно до якої з урахуванням обставин справи та фактів, наведених в позові, акцентують увагу на доцільності заміни третьої особи з Виконавчого комітету Покровської районної місті Кривому Розі ради на Виконавчий комітет Саксаганської районної місті Кривому Розі ради, доцільності участі їх в розгляді даної справи не вбачають. Треті особи [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явились, подавши заяви, кожен окремо, про розгляд справи за їх відсутності. Проти задоволення позовних вимог [PERSON] не заперечували. В ході розгляду справи: ухвалою суду від 10 вересня 2020 року задоволено клопотання позивача про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору; ухвалою суду від 23 вересня 2020 року частково задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів; ухвалою суду від 13 жовтня 2020 року закрито підготовче провадження з призначенням справи до розгляду. Процесуальні дії у вигляді вжиття заходів забезпечення позову, доказів, зупинення / поновлення провадження або інші процесуальні дії судом у справі не проводились. Суд, дослідивши письмові докази по справі, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінивши докази у справі в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, враховуючи позицію учасників справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON] , а.с.7) є матір`ю [PERSON] , [INFO] . Батьком дитини зазначений [PERSON] - відповідач по справі. Відомості про батька дитини зазначено на підставі ст.126 СК України за його заявою, що слідує зі свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] від 26 червня 2007 року та Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян №00027114109 від 21 липня 2020 року (а.с.8, 9). Як вказувала позивач, стосунки між нею та [PERSON] припинено, наразі вона перебуває в шлюбі з [PERSON] , офіційно зареєстрованому 18 грудня 2014 року Тернівським відділом ДРАЦС реєстраційної служби Криворізького МУЮ у Дніпропетровській області, актовий запис №465 (а.с.7). Як вбачається з акта обстеження житлово-побутових умов від 29 вересня 2020 року, затвердженого начальником служби у справах дітей (а.с.68-69), малолітній [PERSON] разом зі своєю матір`ю [PERSON] проживають без реєстрації за адресою: [ADDRESS] . Житлове приміщення розташоване на 3 поверсі 10 поверхового будинку та складається з 3-х кімнат, передпокою, ванної кімнати, вбиральні, балкону та лоджії. Житло централізовано забезпечено тепло-, електро-, газо- та водопостачанням, водовідведенням, забезпечене необхідними меблями, житлово-побутові умови задовільні. Санітарно-гігієнічні прилади та кухонно-побутові пристрої в робочому стані. Мати [PERSON] має намір переїхати з синами [PERSON] та [PERSON] , на постійне місце проживання до цієї квартири, створює для дітей належні умови для проживання (в наявності окремі спальні місця, письмовий стіл для навчання, діти забезпечені сезонним одягом). Квартира загальною площею 61,9 кв.м., розташована за адресою: [ADDRESS] , на праві спільної сумісної власності належить [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (дійсне прізвище - [PERSON] ), [PERSON] (дійсне прізвище - [PERSON] ) - позивачеві по справі, що підтверджується свідоцтвом про право власності № [NUMBER] від 23 лютого 2000 року (а.с.12). Право власності зареєстроване КП «Криворізьке БТІ» ДОР, про що є відповідна відмітка у свідоцтві. Фактично [PERSON] значиться зареєстрованою разом з малолітнім сином [PERSON] за адресою: [ADDRESS] - з 05 жовтня 2018 року по теперішній час, що підтверджується довідкою Відділу реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Покровської районної у м. Кривому Розі ради №8743 від 22 липня 2020 року (а.с.10). Як встановлено судом, позивач [PERSON] 14 липня 2020 року зверталася до Відділу реєстрації місця проживання громадян виконкому Покровської районної у м. Кривому Розі ради із заявою про зняття з реєстрації місця проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] для реєстрації за новою адресою: [ADDRESS] (а.с.11), однак їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю письмової згоди батька дитини на зміну реєстрації місця проживання дитини (а.с.11-зворот). Відповідно до ч.2 ст.154 СК України, батьки мають право звертатися до суду, органів державної влади, органів місцевого самоврядування та громадських організацій за захистом прав та інтересів дитини, а також непрацездатних сина, дочки як їх законні представники без спеціальних на те повноважень. Відповідно до ч.8 ст.7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Як визначено ст.ст.141, 153 СК України, яка кореспондує зі ст.11 Закону України «Про охорону дитинства», мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого ч.5 ст.157 СК України. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Частиною 3 ст.29 ЦК України передбачено, що місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. Згідно з ч.1 ст.242 ЦК України, батьки (усиновлювачі) є законними представниками своїх малолітніх та неповнолітніх дітей. Частиною 1 статті 33 Конституції України передбачено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Відповідно до ч.5 ст.6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників. Статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація та зняття з реєстрації місця проживання особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників. Відповідно до п.2.2 Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 22 листопада 2012 року №1077, для реєстрації місця проживання особа або її законний представник подає до територіального підрозділу ДМС, а після утворення центрів надання адміністративних послуг - до відповідного центру, окрім інших документів, документи, що підтверджують: право на проживання в житлі - ордер, свідоцтво про право власності, договір найму (піднайму, оренди) або інші документи. У разі відсутності зазначених документів реєстрація здійснюється за згодою власника, співвласників житла, наймача та членів його сім`ї на реєстрацію місця проживання; свідоцтво про народження, якщо реєструється місце проживання дитини, яка не досягла 16-річного віку. Пунктом 2.3 вказаного Порядку встановлено, що відомості про дітей до 14 років, місце проживання яких реєструється з батьками, вноситься до заяви одного з них. При проживанні батьків за різними адресами для реєстрації місця проживання дитини, яка не досягла 14 років, разом з одним з батьків надається письмова згода другого з батьків та довідка територіального підрозділу або адресно-довідкового підрозділу територіального органу ДМС України за місцем його проживання про те, що дитина не зареєстрована разом з ним. Пунктом 18 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року №207 також передбачено, що у разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами місце проживання дитини, яка не досягла 14 років, реєструється разом з одним із батьків за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому законом порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування). Орган реєстрації відмовляє в реєстрації/знятті з реєстрації місця проживання, якщо, зокрема, особа не подала необхідних документів або інформації. Рішення про відмову в реєстрації/знятті з реєстрації місця проживання приймається в день звернення особи або її представника шляхом зазначення у заяві про реєстрацію/зняття з реєстрації місця проживання підстав відмови. Зазначена заява повертається особі або її представникові (п.11 Правил реєстрації місця проживання). Як встановлено судом, відповідач [PERSON] , який є батьком малолітньої дитини [PERSON] , однією сім`єю з матір`ю дитини - позивачем [PERSON] не проживає, та позивач не має можливості отримати від відповідача письмову згоду на зняття з реєстрації місця проживання їх дитини для реєстрації за місцем фактичного проживання. Будь-яких обставин, які б свідчили про наявність спору між батьком та матір`ю дитини щодо визначення її місця проживання, судом не встановлено. Разом з тим, відсутність реєстрації місця проживання дитини за місцем фактичного проживання суперечить інтересам дитини та суттєво обмежує реалізацію її прав, що гарантовані Конституцією та законами України, зокрема, права на охорону здоров`я, на освіту та соціальний захист. Таким чином, вирішуючи спір щодо надання дозволу на реєстрацію місця проживання дитини зі зняттям з місця попередньої реєстрації без згоди батька, враховуючи позицію відповідача, який не цікавиться розглядом справи, а також з урахуванням всіх обставин, досліджених в судовому засіданні доказів, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат згідно ст.141 ЦПК України, суд враховує ухвалення рішення на користь позивача, а тому витрати по сплаті судового збору в сумі 840 грн. 80 коп. слід стягнути з відповідача на користь позивача. Вимог про відшкодування інших процесуальних витрат позивачем не заявлялось.

Outcome: approved