Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача Томаківської селищної ради Томаківського району Дніпропетровської області в особі Виконавчого комітету про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю. Представник позивача обґрунтовує позовні вимоги тим, що [PERSON] , починаючи з лютого 1979 року, фактично проживає у житловому будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] , який належав [PERSON] на праві власності відповідно до Свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок від 30.07.1988 року, зареєстрованого в реєстрову книгу за № 1-204. В зазначеному житловому будинку вона почала проживати коли перебувала в шлюбі з [PERSON] , проте, 08 липня 1993 року, шлюб між ними розірвано. При цьому офіційних договірних зобов`язань щодо володіння чи користування житловим будинком між ними не укладалося. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . На сьогоднішній день позивач продовжує проживати у вказаному житловому будинку. Відкрито, не приховуючи факту знаходження майна в її володінні, добросовісно та безперервно (більше тридцяти п`яти років) володіє та користується будинком і присадибною земельною ділянкою, підтримує їх в належному стані, постійно робить в будинку поточний та капітальний ремонти. Оплачує всі комунальні послуги згідно укладених договорів на користування газом та електроенергією. Володіння позивачем зазначеним житловим будинком не суперечило та не суперечить суспільним інтересам та не порушує прав інших осіб. Земельна ділянка, на якій розташований житловий будинок, належить позивачу на праві приватної власності, в порядку реалізації її права на приватизацію землі, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії [NUMBER] , виданий 15.01.1993 року, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 308/330. Представник позивача подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності та за відсутності позивача, при цьому зазначив, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач також просить суд розглянути справу за його відсутності, при цьому просить ухвалити рішення на розсуд суду. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши письмові докази, приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Підстави набуття права власності визначені Главою 24 ЦК України. Відповідно до норм ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів та вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 344 ЦК України встановлено, що однією з підстав набуття права власності є набувальна давність. З матеріалів справи суд вбачає, що позивач [PERSON] , починаючи з лютого 1979 року, фактично проживає у житловому будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] , який належав [PERSON] на праві власності відповідно до Свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок від 30.07.1988 року, зареєстрованого в реєстрову книгу за № 1-204. Зазначена обставина підтверджується доданими позивачем копією зазначеного Свідоцтва та інформаційною довідкою наданою КП «Томаківське БТІ`ДОР» від 29.05.2019 року за № 244. Факт проживання позивача підтверджуються штампом з відповідними відмітками, щодо реєстрації місця проживання за адресою розташування житлового будинку, в паспорті позивача, громадянина України серії [NUMBER] . В зазначеному житловому будинку позивач почала проживати коли перебувала в шлюбі з [PERSON] , проте, 08 липня 1993 року, шлюб між ними розірвано. При цьому офіційних договірних зобов`язань щодо володіння чи користування житловим будинком між ними не укладалося. Зазначена обставина підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] . З того часу і до тепер вона проживає в будинку одна. Зазначена обставина підтверджується довідкою наданою Преображенською сільською радою № 02-09/803-ПР від 07.08.2018 року. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Розпорядженням сільського голови с.Преображенка № 12-р від 11.02.2016 року вулицю, за адресою якої розташований житловий будинок, перейменовано з «Калініна» на «Щаслива», що підтверджується довідкою за вих. № 1374/02-18 від 04.09.2018 року наданою виконавчим комітетом Томаківської селищної ради. Рішенням виконавчого комітету Томаківської селищної ради Томаківського району Дніпропетровської області від 21.08.2018 року за № 159 змінено адресу житлового будинку з № [ADDRESS] на № [ADDRESS] . На сьогоднішній день позивач продовжує проживати у вказаному житловому будинку. Відкрито, не приховуючи факту знаходження майна в її володінні, добросовісно та безперервно (більше тридцяти п`яти років) володіє та користується будинком і присадибною земельною ділянкою, підтримує їх в належному стані, постійно робить в будинку поточний та капітальний ремонти. Оплачує всі комунальні послуги згідно укладених договорів на користування газом та електроенергією, що підтверджується доданими до матеріалів справи розрахунковими книжками за електроенергію, по оплаті за природний газ та квитанціями. З письмового повідомлення приватного нотаріуса Томаківського районного нотаріального округу Рудого М.Є. за вих. № 965/01-16 від 21.06.2019 року, та з інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 56606155 від 21.06.2019 р. вбачається, що після смерті [PERSON] спадкова справа відсутня. Із виданого технічного паспорту на житловий будинок КП «Томаківське БТІ» ДОР» станом на 29.05.2019 року, відповідно до експлікації приміщень загальна площа становить 42,77 кв. м., житлова 16,80 кв. м. Будинок не є аварійним та придатний до користування. Згідно з висновком ТОВ «Грандторгстрой» дійсна вартість житлового будинку станом на 30.05.2019 року складає 42 800,00 грн. Володіння позивачем зазначеним житловим будинком не суперечило та не суперечить суспільним інтересам та не порушує прав інших осіб. Земельна ділянка, на якій розташований житловий будинок, належить позивачу на праві приватної власності, в порядку реалізації її права на приватизацію землі, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії [NUMBER] , виданий 15.01.1993 року, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 308/330. Статтею 344 ч. 1 Цивільного Кодексу України передбачено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито і безперервно володіти нерухомим майном протягом 10 років, набуває право власності на це майно (набувальна давність). Володіння житловим будинком позивачем не здійснювалось на підставі договірних зобов`язань (договір оренди, зберігання, безоплатного користування, оперативного управління тощо), що являється обставинами, які підтверджують факт відсутності у неї підстави для виникнення права власності на будинок в момент заволодіння ним, оскільки право власності у володільця за давністю виникає поза волею і незалежно від волі колишнього власника. Застосування набувальної давності передбачає відсутність титулу (підстави) для виникнення права власності в момент захоплення (заволодіння) чужою річчю. В пункті 11, Постанови № 5 ПВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», зазначено: «Враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду (стаття 214 ЦПК). Виходячи зі змісту статей 335 і 344 ЦК, взяття безхазяйної нерухомої речі на облік органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, за заявою органу місцевого самоврядування, на території якого вона розміщена, і наступна відмова суду в переданні цієї нерухомої речі у комунальну власність не є необхідною умовою для набуття права власності на цей об`єкт третіми особами за набувальною давністю». За зазначених обставин та правових підстав позивач може реалізувати своє право на житло гарантоване статтею 47 Конституції України тільки на підставі частин першої та четвертої статті 344 ЦК України, як особи, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном більше 10 років. Визнання за позивачем права власності на будинок не суперечить закону та не порушує права чи інтереси інших осіб і суспільні інтереси. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Зазначені обставини та надані належні письмові докази у всій своїй сукупності підтверджують право позивача на визнання за ним права власності за набувальною давністю на зазначене нерухоме майно, що відповідає засадам справедливості, розумності і добросовісності, а отже і принципу верховенства права. Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач просить звільнити відповідача від сплати на його користь судового збору, тому суд вважає можливим звільнити відповідача від відшкодування таких витрат. На підставі викладеного та

Outcome: approved