Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом. В підтвердження заявлених позовних вимог посилається на те, що [INFO] у с. Дубрівка Самбірського району померла її мати, [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, яка складалась, зокрема, із житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , та належав [PERSON] , як голові колгоспного двору, на праві особистої власності, що підтверджується свідоцтвом на право особистої власності на житловий будинок, виданого на підставі рішення виконкому Самбірської міської ради від 23.03.1989 р. №159. При житті, 06 червня 2006 року, її мати склала заповіт, посвідчений виконкомом Стрілковицької сільської ради та зареєстрований за №49, за яким все майно, яке їй належало на момент смерті, заповіла їй, [PERSON] , тому після її смерті вона вступила у володіння та управління будинком та земельним паєм. 23 листопада 2017 року як спадкоємець вона звернулася в Самбірську державну нотаріальну контору із заявою, про прийняття спадщини, відповідно до якої було зареєстровано спадкову справу після смерті [PERSON] за №61610319 у спадковому реєстрі. 26 грудня 2017 року отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну частку (пай). Проте, нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину в частині житлового будинку, зазначивши при цьому у листі №1320/02-14 від 23.11.2017р. що «Ваша мати, [PERSON] , померла [INFO] , а житловий будинок [ADDRESS] належить колишньому колгоспному двору, головою якого є [PERSON] . Згідно довідки №2033, виданої Стрілковицькою сільською радою Самбірського району Львівської області 22.11.2017р., станом на 01.07.1990р. членами колгоспного двору були: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . У зв`язку з цим Самбірська державна нотаріальна контора не може видати свідоцтво про право на спадщину на дане майно». Відповідно до довідки №2033, виданої Стрілковицькою сільською радою Самбірського району Львівської області 22.11.2017 року, спірний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами на житловий за адресою: будинок [ADDRESS] належав колгоспному двору, членами якого, які станом на 01.07.1990 р. не втратили та зберегли право на частку в майні такого, були: [PERSON] (голова двору), [INFO] , її дочка - [PERSON] , [INFO] , внука - [PERSON] , [INFO] . Частка кожного члена двору таким чином становила 1/3. [PERSON] (у зв`язку з одруженням змінила прізвище на « [PERSON] ») є її дочкою і як член колишнього колгоспного двору не заперечує щодо оформлення права власності в цілому за нею. На даний момент фактично у цьому будинку проживає вона та її сім`я: дочка - [PERSON] , онук - [PERSON] , онучка - [PERSON] , у відповідача жодних претензій з цього приводу немає. А тому просять постановити рішення, яким визнати за нею право власності на житловий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами в [ADDRESS] , що належав померлій [PERSON] згідно свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 25.03.1989 р., виданого на підставі рішення виконкому Самбірської міської ради від 23.03.1989 р. №159, в порядку спадкування за заповітом. В судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не з`явилися, подали до суду заяву, в якій позов підтримали повністю, просять його задовольнити, покликаючись на обставини, викладені в позовній заяві, а справу слухати у їх відсутності. Відповідачі [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій позов визнала повністю, не заперечує проти його задоволення, просила слухати справу у її відсутності. Суд, розглянувши справу в порядку ч. 4 ст. 206 ЦПК України, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. При цьому суд виходить з того, що згідно цієї статті у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання позову не суперечить закону або не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Встановивши вищезазначене, суд задовольняє вимоги. На підставі викладеного,

Outcome: approved