Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що починаючи з 07.08.1989 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] . 01.03.2011 року шлюбні відносини між ними припинилися, після чого вони проживали окремо один від одного та спільного господарства не вели. Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05.04.2017 року у справі № 191/5684/14-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна, набутого у шлюбі, частково задоволені вимоги позивача та визнано за позивачем право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованих за адресою: [ADDRESS] ; 1/2 частину трактора ЮМЗ - 6, 1992 року випуску, р/н [NUMBER] ; 1/2 частину вантажного автомобіля ГАЗ 53 «Самоскид-С», 1989 року випуску, р/н [NUMBER] ; 1/2 частину легкового автомобіля ЗАЗ 110307-42, 2006 року випуску, р/н [NUMBER] . Транспортні засоби судом залишені в спільній частковій власності позивача та відповідача. Транспортні засоби, право власності на які визнане судом за позивачем та відповідачем, зареєстровані на відповідача та використовуються ним одноособово. Так, на дату звернення з цією позовною заявою у володінні та користуванні відповідача фактично знаходяться трактор ЮМЗ - 6, 1992 року випуску, р/н [NUMBER] , вартістю 40 468,00 грн.; вантажний автомобіль ГАЗ 53 «Самоскид-С», 1989 року випуску, р/н [NUMBER] , вартістю 36 843,00 грн.; легковий автомобіль ЗАЗ 110307 - 42, 2006 року випуску, р/н [NUMBER] , вартістю 42 374, 00 грн. Позивач, в свою чергу, доступу до цих транспортних засобів не має, та не може знайти спільну мову з відповідачем щодо порядку використання переліченого вище майна. Вважає, що має право на грошову компенсацію вартості її частки у розмірі: -за 1/2 частину трактора ЮМЗ - 6,1992 року випуску, р/н [NUMBER], вартістю 16107, грн. - 8053,50 грн. ; -за 1/2частину вантажного автомобіля ГАЗ 53 «Самоскид-С», 1989 року випуску, р/н [NUMBER] , вартістю 35937,00 грн. - 17968,50 грн.; -за 1/2 частину легкового автомобіля ЗАЗ 110307 - 42,2006 року випуску, р/н [NUMBER] вартістю 30055,00 грн. - 15027,50 грн. Загальна сума грошової компенсації вартості частки позивача становить 41049,50 грн. Оскільки дії відповідача вважаються такими, що порушують права та інтерес позивача щодо належного володіння, користування, та розпорядження спільним майном, позивач вважає, що є достатні підстави для ухвалення судом рішення про стягнення з відповідача грошової компенсації вартості 1/2 частини трактора ЮМЗ - 6, 1992 рої випуску, р/н [NUMBER] , у сумі 8053,50 грн., 1/2 частини вантажного автомобіля ГАЗ 5 «Самоскид-С», 1989 року випуску, р/н [NUMBER] у сумі 17968,50грн., Ѕ частини легкового автомобіля ЗАЗ 110307-42, 2006 року випуску, р/н [NUMBER] , у сумі 15027,5 грн., що разом становить загальною вартістю 41049,50 грн. Просить стягнути з відповідача на її користь вказану суму компенсації , а також витрати по справі, які складаються з судового збору в розмірі 640,00 грн. та витрат на правничу допомогу в розмірі 6000 грн. До початку судового засідання представник позивача [PERSON] надав заяву про розгляд справи у відсутності позивача. Позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився по невідомим суду причинам, хоча про день та час судового розгляду був повідомлений належним чином, відзиву не надав. Суд, вивчивши та оцінивши у сукупності матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, на підставі наявних у справі доказів, приходить до наступного. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваними судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, щорішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05.04.2017 року у справі № 191/5684/14-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна, набутого у шлюбі, частково задоволені вимоги позивача та визнано за позивачем право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованих за адресою: [ADDRESS] ; 1/2 частину трактора ЮМЗ - 6, 1992 року випуску, р/н [NUMBER] ; 1/2 частину вантажного автомобіля ГАЗ 53 «Самоскид-С», 1989 року випуску, р/н [NUMBER] ; 1/2 частину легкового автомобіля ЗАЗ 110307-42, 2006 року випуску, р/н [NUMBER] . Відповідно до звіту про оцінку майна, складеного ТОВ НВП «Фінансова та технічна експертиза» , вартість оцінюваного майна становить : трактор ЮМЗ - 6,1992 року випуску, р/н [NUMBER] , - 16107,00 грн. ; вантажний автомобіль ГАЗ 53 «Самоскид-С», 1989 року випуску, р/н [NUMBER] - 35937,00 грн. ; легковий автомобіль ЗАЗ 110307 - 42,2006 року випуску, р/н [NUMBER] - 30055,00 грн. Статтею 358 Цивільного кодексу України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. В силу положень статей 21, 24, 41 Конституції України, статей 319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, в тому числі щодо захисту права спільної часткової власності. Правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування та розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди - спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права. Виходячи з аналізу вищезазначених норм, з врахуванням закріплених в п. 6 ст. 3 ЦК України засад справедливості, добросовісності та розумності, що спонукають суд до врахування при вирішенні спору інтересів обох сторін, при розгляді справ, у яких заявляються вимоги одного зі співвласників про припинення його права на частку у спільному майні шляхом отримання від інших співвласників грошової компенсації вартості його частки, виділ якої є неможливим, суди мають встановити наступне: чи дійсно є неможливим виділ належної позивачу частки в натурі або чи не допускається такий виділ згідно із законом; чи користуються спільним майном інші співвласники - відповідачі по справі; чи сплачується іншими співвласниками, які володіють та користуються майном, матеріальна компенсація позивачу за таке володіння та користування відповідно до частини третьої статті 358 ЦК України; чи спроможні інші співвласники виплатити позивачу компенсацію в рахунок визнання за ними права власності на спільне майно та чи не становитиме це для них надмірний тягар. Відповідно до ч. 1,2 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч. 2 ст. 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. Згідно із ч. 2 ст. 183 ЦК України, транспортний засіб відноситься до неподільної речі, оскільки його не можна розділити без втрати його цільового призначення. Частинами 2, 4 ст. 71 СК України встановлено, що неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Враховуючи, що частки транспортних засобів у спільному майні не можуть бути виділені в натурі, дане майно є неподільним, спільне володіння і користування ним є неможливим, відповідач не надав заперечень проти виплати позивачеві компенсації вартості спільного майна, суд дійшов до висновку про доцільність припинення права власності позивача на її частку з присудження грошової компенсації замість її частки у праві спільної сумісної власності. Також суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 640,00 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 6000,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved