Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Згідно позовної заяви позивач [PERSON] вказує про те, що з відповідачем [PERSON] перебуває у шлюбі, що був зареєстрований 5 березня 2006 року в Хрінницькій сільській раді Демидівського району Рівненської області, актовий запис № 3. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO]. З відповідачем [PERSON] спільне життя не склалося, через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейні відносини та обовязки. Відповідач зловживає спиртними напоями, влаштовує сімейні сварки, що негативно впливає на неї та на виховання дітей і робить нестерпним спільне проживання. З червня 2016 року спільно з відповідачем не проживають, спільного господарства не ведуть. У позовній заяві позивач [PERSON] просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], що зареєстрований 5 березня 2006 року у Хрінницькій сільській раді Демидівського району Рівненської області, актовий запис № 3. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, з підстав викладених у позовній заяві, просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги позивача [PERSON] визнав, погоджується з тим, щоб шлюб між ним та позивачем [PERSON] було розірвано. Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 174 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем [PERSON] позовних вимог не встановлено. Згідно Свідоцтва про шлюб серії 1-ГЮ № 010518 (а.с. 3) сторони по справі зареєстрували шлюб 5 березня 2006 року у Хрінницькій сільській раді Демидівського району Рівненської області, актовий запис № 3. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 3, 4). В силу вимог ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 109 Сімейного кодексу України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Стаття 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачає, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі не бажають зберегти шлюб, наполягають на його розірванні. Шлюбні відносини між сторонами припинені, а тому суд, на підставі статті 112 Сімейного кодексу України, приходить до висновку про розірвання шлюбу між сторонами, оскільки встановлено, що подальше збереження шлюбу суперечить їх інтересам, що має істотне значення. Розірвання шлюбу між сторонами по справі не буде суперечити інтересам відповідача чи інтересам дітей сторін, які є малолітніми. Спорів між сторонами про місце проживання їхніх малолітніх дітей та про поділ майна, на час розгляду справи, немає. Відповідно до вимог ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України понесені позивачем судові витрати, що становлять 551, 20 гривень судового збору, сплаченого на час подання до суду позивачем позовної заяви, суд покладає на відповідача [PERSON], оскільки понесення таких витрат позивачем [PERSON] підтверджено документально (а.с. 1). Відповідно до ст.ст. 105, 109, 112-114 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 11, 88, 174, 214, 215 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

Outcome: approved