Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини та на утримання дружини, вказуючи, що шлюб з відповідачем вони уклали 17.12.2016 р., мають спільну дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Відповідач ухиляється від покладеного на нього обов`язку утримувати дитину. Це, зокрема, виявляється у тому, що відповідач відмовляється добровільно надавати кошти на її утримання, а саме: на придбання одягу, продуктів харчування, медикаментів, тощо. Дитина повністю знаходиться на її утриманні, а відповідач витрачає гроші на свої потреби, інтересами сім`ї не цікавиться, він не працює та не має офіційних доходів, але здоровий та працездатний. До того ж відповідач ухиляється від утримання самої позивачки, як дружини, чим порушує її права передбачені ч.ч.2, 4 ст.84 Сімейного кодексу України. Про його матеріальне становище, наявність рухомого та нерухомого майна, банківських вкладів їй не відомо. Однак їй відомо про наявність дитини від першого шлюбу відповідача, від сплати аліментів на яку, він ухиляється. Стан її здоров`я та дитини задовільний, вона ніде не працює, так як знаходиться у відпустці по догляду за сином до досягнення ним трирічного віку, отримує допомогу в розмірі 860,00 гривень на місяць, що в теперішній час зовсім недостатньо для її існування та ще й утримання дитини. На праві приватної власності їй належить 1/3 частина квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . Іншого нерухомого та рухомого майна, банківських вкладів вона не має. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму встановленого для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову та стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів відповідача, щомісячно, до досягнення дитиною трирічного віку. Ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 05.03.2019 року у справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін, сторонам роз`яснені їх процесуальні права та обов`язки. Клопотання про розгляд справи в іншому провадженні сторони не заявляли. Позивачка в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с. 31) Відповідач в судове засідання не з`явився вдруге, про місце і час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності та відзив на позов не надав (а.с. 38, 39), тому суд, відповідно до ч.8 ст.178, ст.ст. 280-281 ЦПК України, вирішує справу у заочному порядку. Відповідно до ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що між сторонами склалися правовідносини щодо не виконання обов`язку батьком дитини по утриманню дитини та утриманню дружини до досягнення дитиною віку трьох років. Факт перебування сторін у зареєстрованому шлюбі підтверджується копією свідоцтва про шлюб, згідно якого 17.12.2016 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, прізвище після державної реєстрації шлюбу подружжя - [PERSON] (а.с. 5). Факт наявності у сторін малолітньої дитини підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] , згідно якого останній народився [INFO] і його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.4). Відповідно до довідки № 10055 про склад сім`ї та зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, яка видана відділом реєстрації фізичних осіб виконавчого комітету Вільногірської міської ради Дніпропетровської області, за адресою [ADDRESS] зареєстрована позивачка, її малолітній син [PERSON] , [INFO] , мати та брат (а.с. 9) Розмір доходів позивачки підтверджено довідками № 86 та № 87 від 06.02.2019 року, згідно з якими [PERSON] перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення ДСГП Вільногірської міської ради Дніпропетровської області та отримувала з червня 2018 року по грудень 2018 року одноразову допомогу при народженні дитини в розмірі 860,00 грн., щомісячно. (а.с. 21,22). Згідно витягу про державну реєстрацію прав виданого 26.07.2012 р. КП «Бюро технічної інвентаризації м. Вільногірська» [PERSON] належить на праві спільної часткової власності 1/3 частина квартири [ADDRESS] (а.с.23), що також підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно виданим виконавчим комітетом Вільногірської міської ради Дніпропетровської області 23.07.2012 р. (а.с.24). Згідно ч.2 ст.84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно ч.4 ст.84 СК України, право на утримання вагітна жінка, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Згідно з ст.27 Конвенції «Про права дитини», яку ратифіковано Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91 р., передбачено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Відповідно до ч.2 ст.27 Конвенції батько(ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 17.12.2016 року перебувають у шлюбі, мають малолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] , дитина проживає разом з матір`ю і знаходиться на її утриманні, позивачка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, не працює, і потребує матеріальної допомоги з боку відповідача, однак останній матеріальну допомогу на утримання дитини та непрацездатної дружини не надає, домовленостей щодо виконання батьком обов`язку утримувати дитину та матір дитини між сторонами не досягнуто, будь-які причини, що унеможливлюють або звільнять відповідача від обов`язку по їх утриманню відсутні, тому аліменти на утримання дитини та дружини підлягають стягненню з відповідача. Разом з тим, при визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд виходить з вимог розумності та справедливості, та вважає необхідним визначити розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму встановленого для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову, а розмір аліментів на утримання дружини - 1/6 частини з усіх видів доходів відповідача, щомісячно, до досягнення дитиною трирічного віку, враховуючи, що з нього стягуються аліменти на утримання спільної дитини сторін у вказаному вище розмірі, а також наявність аліментних зобов`язань відносно іншої дитини від першого шлюбу, що підтвердила позивачка у своїй заяві. Відповідно до ст.141 ЦПК України, враховуючи, що позивачка при подачі заяви звільнена від сплати судового збору, судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 768 грн. 40 коп. слід стягнути з відповідача на користь держави. На підставі ст. ст. 84, 180, 181, 182, 191 Сімейного кодексу України, ст.27 Конвенції «Про права дитини», ратифіковану Постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991 р. та

Outcome: partial