Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до Приватного акціонерного товариства «Центральна збагачувальна фабрика «Росія» про стягнення грошових коштів, не виплачених при звільненні. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що вона перебувала з відповідачем у трудових відносинах з 11 лютого 2009 року по 26 січня 2021 року. Під час перебування у трудових відносинах з відповідачем останнім була нарахована, але не виплачена заробітна плата в розмірі 31 171,39 грн. Станом на дату подачі позовної заяви дана заборгованість перед позивачем відповідачем не погашена. На підставі вищевикладеного, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі в розмірі 31 171,39 грн. Відповідно до ст. 274 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи. Від представника відповідача до суду відзиву не надходило. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Статтею 43 Конституції України встановлено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Судом встановлено, що позивач перебував у трудових відносинах з ПрАТ «ЦЗФ «Росія» з 11 лютого 2009 року по 26 січня 2021 року, відповідно до копії трудової книжки [PERSON] [NUMBER] , виданої 26 травня 2008 року. Згідно із записом № 11 трудової книжки позивача, остання звільнена з підприємства 26 січня 2021 року за власним бажанням. Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата усіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган, повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Таким чином, обов`язок із проведення з працівником розрахунку покладається на роботодавця незалежно від прохання працівника про вказану плату. У відповідності до довідки ПрАТ « ЦЗФ «Росія» № 313 від 09 серпня 2021 року, станом на 09 серпня 2021 року ПрАТ «ЦЗФ « Росія» має заборгованість перед [PERSON] по виплаті заробітної плати в сумі 35 045,85 грн. Статтею 81 ЦПК України встановлено обов`язок сторін довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Представником відповідача належних та допустимих доказів того, що на час розгляду справи заборгованість погашена у повному обсязі, не надано. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що відповідач свій обов`язок із проведення з працівником розрахунку не здійснив,тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по заробітній платі. Разом з тим, у відповідності до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості по заробітній платі в межах заявлених вимог, що становить 31 171,39 грн. Згідно з п.2 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. Крім того, відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач, звернувшись до суду із позовом про стягнення заборгованості по заробітній платі, є таким, що звільнений від сплати судового збору, згідно із ст. 5 Закону України «Про судовий збір». У відповідності до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. З урахування зазначеної ціни позову - 31 171,39 грн., сума судового збору, яка підлягає сплаті за подання даного позову становить 908,00 грн. Приймаючи до уваги, що суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] в повному обсязі, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 908,00 грн.

Outcome: approved