Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом в якому просить: 1) визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 7210, вчинений 25.02.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. про стягнення з неї на користь ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» заборгованість за кредитним договором за період з 28.09.2017 по 12.11.2019 у загальній сумі 22 850,88 грн., з яких 15 723,12 грн. - заборгованість за сумою кредиту, 7 127,76 грн. - заборгованість за процентами та 300 грн. - плата за вчинення нотаріальних дій; 2) стягнути з відповідача на її користь судовий збір в сумі 1261,20 грн. В обґрунтування позову вказано, що 15.10.2012 року між нею та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль»» було укладено договір «Про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування» № 014/0883/82/0068624, згідно якого їй були надані кредитні кошти на загальну суму 18 126,77 грн. строком на 72 місяці зі сплатою процентів 38,3 %. Дані кошти вона від банку отримала та починаючи з листопада 2012 року вчасно сплачувала. У листопаді 2014 року вона надіслала банку лист про її непрацездатність та надання кредитних канікул у зв`язку з скрутним матеріальним становищем з причин перебування у відпустці по вагітності та пологам та догляду за дитиною до трьох років, на який банк надав відмову. Таким чином, останній її платіж був у жовтні 2014 року, після чого більше не сплачувала кредит. Відповідно, право вимоги за стягненням несплаченого кредиту, виникло у кредитора з наступного місяця після прострочення чергового платежу, тобто з листопада 2014 року. 25.12.2015 року вона отримала від ПАТ «Райффайзен банку Аваль» лист, згідно якого було Банком повідомлено про те, що всі права вимоги за її кредитним договором передані ПАТ «Райффайзен банку Аваль» іншому Банку - ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк» на підставі договору про відступлення права вимоги №114/14 від 16.12.2015, та в даному листі були зазначені належні реквізити сплати. Про перехід прав кредитора ПАТ «Райффайзен банк «Аваль» до ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» її ніхто не попереджав, та вона не була ознайомлена з реквізитами сплати свого боргу. У відділенні «Райффайзен банку Аваль» їй пояснили, що вони не можуть надати будь-якої інформації стосовно залишку кредиту, адже відбувся перехід прав кредитора. На даний час, вона дізналася про існування виконавчого провадження № ВП 61658446 про стягнення загальної суми за кредитним договором разом з витратами на сплату витрат на дії нотаріуса 23 150,88 грн. на підставі виконавчого напису, здійсненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. на користь ТОВ «Фінансова компанія «Аланд», яке знаходиться на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценко Д.Ю. За місцем її роботи, було надіслано приватним виконавцем Проценко Д.Ю. постанову від 01.04.2020 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. Вона звернулася до приватного виконавця Проценко Д.Ю. за отриманням копій документів, та отримала документи, в тому числі постанову про відкриття виконавчого провадження приватного виконавця, заяву стягувача та постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, а також сам виконавчий напис. Вважає, що даний виконавчий напис не підлягає виконанню з наступних підстав. Його вчинено з суттєвими порушеннями, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, відповідно до Переліку документів затвердженого Постановою КМУ від 29.06.1999 за № 1172 та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом МУЮ від 22.02.2012 за № 296/5. А саме сума, яку пропонується стягнути не є безспірною. Порушений порядок повідомлення її за 30 днів про те, що відповідач має намір вчинити виконавчий напис. З дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років. Кредитний договір містить суму отриманого нею кредиту 18 127,77 грн., які вона і отримала. У виконавчому написі міститься заборгованість за сумою кредиту 15 723,11, що не може бути правильною з огляду на те, що вона два роки сплачувала кредит вчасно без заборгованостей, щомісячним рівними платежами у сумі 646 грн. Таким чином, сума тіла кредиту є спірною та такою, що завищена. Все це свідчить про наявність спору щодо суми кредиту, а відтак не може вважатися безспірною сумою, тому вчинення виконавчого напису є незаконним. Також, нотаріусом порушений порядок вчинення виконавчого напису, оскільки за 30 днів вона не отримувала вимог від так званого «нового кредитора» про погашення заборгованості, а також вимоги про можливе стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса. Нотаріусом, в свою чергу, не було перевірено отримання такої вимоги позивачем, що унеможливило подання нотаріусу нею обґрунтованих заперечень, щодо вчинення виконавчого напису або письмової згоди. Крім того, з моменту виникнення права вимоги у кредитора (листопад 2014 року) минуло більше трьох років. Таким чином вважає, що виконавчий напис повинен бути визнаний таким, що не підлягає виконанню з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису та наявності спору щодо сум, які стягуються, а також спливу строку для звернення за вчиненням виконавчого напису. Третьою особою АТ «Райффайзен Банк Аваль» в порядку ст. 181 ЦПК України подано до суду пояснення на позовну заяву, в яких вказано, що не погоджується з доводами та аргументами позивачки, вважає їх безпідставними і необґрунтованими. Заборгованість перед стягувачем є безспірною на момент вчинення виконавчого напису, оскільки заборгованість з урахуванням положень чинного законодавства визначається не за суб`єктивним ставленням боржника до неї, а за об`єктивним закріпленням такого виду заборгованості у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Зазначений позивачкою 30-денний строк повідомлення боржника про намір вчинення виконавчого напису має відношення до іпотечних правовідносин, однак не стосується кредитних зобов`язань позивачки, оскільки вони не забезпечені іпотекою. Інші доводи позивачки не підкріплені належними і допустимими доказами, що свідчить про законність вчинення нотаріусом виконавчого напису. Оскільки позивачка у встановленому законом порядку не спростувала належними і допустимим доказами того, що сума заборгованості за кредитним договором на дату вчинення нотаріусом оспорюваного виконавчого напису була іншою, ніж та, яка запропонована в ньому до стягнення; не надала доказів часткового чи повного погашення заборгованості; не підтвердила інші свої аргументи, в тому числі ті, що стосуються строку позовної давності, Банк стверджує про законність вчинення нотаріусом виконавчих написів (а.с.30-32). В судове засідання сторони не з`явились, представник позивача [PERSON] надала заяву про розгляд справи за її відсутності та за відсутності позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.37); відповідач та треті особи, належно повідомлені про час розгляду справи, причини неявки суду не повідомили (а.с.27,28,29). За таких обставин суд розглядає справу в заочному провадженні, без участі сторін і на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України без технічної фіксації процесу. Вивчивши докази по справі, суд приходить до наступного. 15.10.2012 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено договір «Про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування» № 014/0883/82/0068624, згідно якого вона отримала кредитні кошти на загальну суму 18 126,77 грн. строком на 72 місяці зі сплатою процентів 38,3 % (а.с.10-12). 25.02.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. було вчинено виконавчий напис щодо стягнення заборгованості з [PERSON] , яка є боржником за кредитним договором № 014/0883/82/0068624 від 15.10.2012, укладеним нею із ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», право вимоги за яким перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Аланд», на підставі Договору відступлення прав вимоги № 02/10/2019-КА, укладеного 02.10.2019 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Аланд». Строк платежу за кредитним договором № 014/0883/82/0068624 від 15.10.2012 настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 28.09.2017 по 12.11.2019. Сума заборгованості складає 22 850,88 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 15 723,12 грн.; прострочена заборгованість за процентами - 7 127,76 грн. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі ст. 31 ЗУ «Про нотаріат» стягнуто плати із стягувача ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» в розмірі 300 грн., які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна сума, яка підлягає стягненню з боржника [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» складає 23 150,88 грн. Виконавчий напис зареєстровано в реєстрі за № 7210 (а.с.14). Постановою приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценко Д.Ю. від 28.03.2020 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису № 7210 виданий 25.02.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» заборгованість у розмірі 23 150,88 грн. (а.с.13); та постановою від 01.04.2020 звернуто стягнення на доходи боржника (а.с.17). 25.11.2014 [PERSON] звернулась до ПАТ «Райффайзен банку Аваль» з заявою про надання їй канікул по погашенню суми кредиту строком на один рік з урахуванням платежу за жовтень 2014 року, оскільки вона тимчасово не працює, заробітну плату не отримує. Інших видів доходу у неї немає, крім допомоги при народженні дитини, та не може виконувати умови договору (а.с.16). 25.12.2015 [PERSON] отримала від ПАТ «Райффайзен банку Аваль» лист про перехід права вимоги за її кредитним договором іншому Банку - ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк» на підставі договору про відступлення права вимоги №114/14 від 16.12.2015 (а.с.15). Вчинення виконавчого напису нотаріусом регулюється ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, який набрав чинності 07 березня 2012 року. Так, відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» від 02 вересня 1993 року для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. За змістом ст. 88 Закону України «Про нотаріат» від 02 вересня 1993 року нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи: підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.п. 1.1, 3.1, 3.2, 3.3, 3.4, 3.5 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Відповідно до пункту 1 Переліку для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Відповідно до пункту 2 Переліку для одержання виконавчого напису з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Отже, суд має встановити, що банком нотаріусу надано всі необхідні документи, що підтверджують безспірність заборгованості, наявність доказів належного направлення та отримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень. Такого правового висновку дійшов Верховний Суд України у справі №6-158цс15 від 20 травня 2015 року. Слід зазначити, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження того, що позивач отримувала вимогу про можливе стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса. Нотаріусом, в свою чергу, не було перевірено отримання такої вимоги позивачем, що унеможливило подання нотаріусу обґрунтованих заперечень, щодо вчинення виконавчого напису або письмової згоди. Також нотаріус не з`ясував чи не пропущено банком строк позовної давності, не встановив коли було здійснено останню оплату по кредиту. Період стягнення у виконавчому написі зазначено з 28.09.2017 по 12.11.2019, що виходить за межі трирічного строку, за який нотаріус може вчиняти виконавчий напис, так як борг позивача за кредитним договором від 15.10.2012. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. Банк набув право на звернення до нотаріуса у листопаді 2014 року, так як останній платіж за кредитним договором [PERSON] здійснила у жовтня 2014 року. Отже, нотаріус при вчиненні виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом, та дотримання стягувачем вимог закону щодо трирічного строку подання про вчинення виконавчого напису з часу настання у нього права на звернення з вимогами по кожному окремому щомісячному платежу, чим порушив норми ст. 88 Закону України «Про нотаріат», п.284 Інструкції та п.1 Переліку. Судом встановлено, що нотаріус при вчиненні виконавчого напису від 25.02.2020 не переконався у безспірності заборгованості що підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, крім того нотаріусом порушені строки вчинення виконавчого напису. За таких обставин, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та доведеними, такими, що підлягають задоволенню. В зв`язку з задоволенням основної вимоги, на підставі ст. 141 ЦПК України, задоволенню підлягає вимога про стягнення судових витрат з відповідача, які сплачено позивачем при подачі позову в сумі 1261,20 грн. (а.с.1,2).

Outcome: approved