Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Сербівської сільської ради Кодимського району Одеської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті її баби - [PERSON] , померлої [INFO] . Позивач зазначила, що пропустила зазначений строк з поважної причини, а саме через юридичну необізнаність, не мавши знань в спадковому праві України, а саме стосовно строків прийняття спадщини, а також через значну віддаленість її місяця проживання та місця відкриття спадщини. Позивач скористалась своїм правом, передбаченим ч.3 ст. 49 ЦПК України, на зміну предмету позову шляхом подання відповідної письмової заяви, а саме позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Сербівської сільської ради Кодимського району Одеської області про визнання права на спадщину після її матері, померлої [INFO] [PERSON] - права на земельну частку (пай), яка розташована на території Сербівської сільської ради Кодимського району Одеської області та належала померлій [INFO] [PERSON] , на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД-12 №0076541, а також право на земельну частку (пай), яка розташована на території Сербівської сільської ради Кодимського району Одеської області та належала померлому [INFO] [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД-12 №0076540, вказуючи, що вищевказане спадкове майно її матір [PERSON] , успадкувала відповідно до вимог ст. 549 ЦК УРСР, фактично вступивши в управління ним, але документально не оформила. В зв`язку з цим позивач просила визнати за нею право власності на зазначене спадкове майно в порядку спадкування за законом. В підготовче засідання позивач не з`явилася, надавши заяву по розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила про підтримання заявлених позовних вимог. Представник відповідача в підготовче засідання не з`явився, відповідач надав до суду клопотання від 09.10.2020 № 02-17/252 про розгляд справи за відсутності його представника, в якому також зазначив, що не заперечує проти позову пред`явленого позивачем. Згідно ч.3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлено, що [INFO] у подружжя [PERSON] та [PERSON] народилась дочка [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] видане Бюро Записів Актів Громадянського Стану Кодимського району Управління міліції Одеської області, актовий запис № 7 від 22.07.1952 року (а.с.30). 06.12.1972 року Виконавчим комітетом Сербівської сільської ради Кодимського району Одеської області було зареєстровано шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 13, у зв`язку з чим [PERSON] змінила своє дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян від 15.09.2020 року № 00027791638 (а.с.31). [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народилась дочка [PERSON] , що 05.09.1974 року було зареєстроване Виконавчим комітетом Олександрівської селищної ради міста Чорноморська Одеської області за актовим записом за № 169, про що свідчить свідоцтво про народження Серії [NUMBER] повторно видане Чорноморським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області 12.03.2019 року (а.с.7). 04.03.1987 року шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON] було розірвано із залишенням [PERSON] прізвища набутого у зв`язку з реєстрацією зазначеного шлюбу, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] виданим Відділом записів громадянського стану Виконавчого комітету Іллічівської міської Ради народних депутатів Одеської області 04.03.1987 року, актовий запис № 57 (а.с.10). 27.07.1990 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] , у зв`язку з чим змінила своє дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] видане Олександрівською селищною Радою народних депутатів Іллічівської міської Ради народних депутатів Одеської області 27.07.1990 року, актовий запис № 20 (а.с.32). 19.09.1992 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] , у зв`язку з чим змінила своє дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] виданим Відділом запису актів громадянського стану Виконавчого комітету Іллічівської міської Ради народних депутатів Одеської області 19.09.1992 року, актовий запис № 408 (а.с.8). На підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД-12 № 0076540, виданого Кодимською районною державною адміністрацією та зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 21.08.1996 року за № 849 [PERSON] належала земельна частка (пай) площею 2,10 умовних кадастрових гектарів, розташована на території Сербівської сільської ради Кодимського району Одеської області, що підтверджується довідкою Сербівської сільської ради Кодимського району Одеської області від 27.08.2020 року № 871 (а.с.39) та листом-повідомленням Кодимської районної державної адміністрації Одеської області від 08.10.2020 року № 01-33/1760. В свою чергу на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД-12 № 0076541 виданого Кодимською районною державною адміністрацією та зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 21.08.1996 року за № 850 [PERSON] належала земельна частка (пай) площею 2,10 умовних кадастрових гектраів, розташована на території Сербівської сільської ради Кодимського району Одеської області, що підтверджується довідкою Сербівської сільської ради Кодимського району Одеської області від 27.08.2020 року № 870 (а.с.42) та листом-повідомленням Кодимської районної державної адміністрації Одеської області від 08.10.2020 року № 01-33/1760. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16 квітня 2004 року № 7, сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (пункт 17 розділ X «Перехідні положення» ЗК України). Згідно листа-повідомлення відділу у Кодимському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 06.10.2020 року № 109/109-20, [PERSON] та [PERSON] державні акти на право приватної власності на земельну ділянку, взамін сертифікатів серії ОД-12 № 0076540 та ОД-12 № 0076541 не видавалися. При цьому, факт видачі сертифіката на ім`я особи свідчить, що останнього було включено до переліку осіб, які мають право на земельну частку (пай), що є обов`язковим додатком до акта (постанова Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 178/982/18-ц (провадження № 61-19801св19). Пунктом 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим Сербівською сільською Радою народних депутатів Кодимського району Одеської області 19.12.1995 року, актовий запис № 53 (а.с.35). Спадщину, яка відкрилася після смерті [PERSON] , зокрема право на земельну частку (пай) згідно сертифікату серії ОД-12 № 0076540, успадкувала його дружина - [PERSON] , яка проживала разом з ним та вступила в управління спадковим майном, що підтверджується довідкою Сербівської сільської ради Кодимського району Одеської області від 31.08.2020 року № 884 (а.с.38). Однак, за свого життя [PERSON] документально не оформила дане прийняття, внаслідок чого правовстановлюючого документа на спадщину не отримала, про що свідчить лист-повідомлення Кодимської районної державної нотаріальної контори від 29.09.2020 року № 854/01-16. Таким чином, до складу спадкового майна, померлої [PERSON] увійшло право на земельну частку (пай), яке належало їй на підставі сертифікату серії ОД-12 № 0076541 та право на земельну частку (пай) посвідчене сертифікатом серії ОД-12 № 0076540, яке належало померлому [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла, що в свою чергу підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану Іллічівського міського управління юстиції Одеської області 15.04.2003 року, актовий запис № 275 (а.с.36). Спадщину, яка відкрилася після смерті [PERSON] , зокрема права на земельні частки (паї) згідно сертифікатів серії ОД-12 № 0076541 та № 0076540, успадкувала її дочка - [PERSON] , яка проживала разом з нею та вступила в управління спадковим майном, що підтверджується довідкою Олександрівської селищної адміністрації Чорноморської міської ради Одеської області від 26.08.2020 року № 1055 (а.с.37). Однак, за свого життя [PERSON] також документально не оформила дане прийняття, внаслідок чого правовстановлюючого документа на спадщину не отримала, про що свідчить лист-повідомлення Кодимської районної державної нотаріальної контори від 29.09.2020 року № 854/01-16. Відповідно до пунктів 4 та 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України від 01 січня 2004 року, норми цього кодексу застосовуються до правовідносин, які виникли після набуття ним чинності, тобто з 01 січня 2004 року. Правила Книги 6 цього кодексу застосовуються до спадщини, яка відкрилась, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання цим кодексом чинності. Згідно абзацу 3 пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах по спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, у разі відкриття спадщини до 01 січня 2004 року застосуванню підлягає чинне на той час законодавство, зокрема Цивільний кодекс Української РСР, якщо строк на її прийняття закінчився до 01 січня 2004 року. Таким чином, строк прийняття спадщини після смерті [PERSON] закінчився до набуття чинності Цивільним кодексом України, а тому застосуванню підлягають норми Цивільного кодексу УРСР (1963 року), який втратив чинність з 01 січня 2004 року, але був чинним на момент відкриття спадщини після смерті як [PERSON] , померлого [INFO] , так і [PERSON] , померлої [INFO] . Відповідно до ст. 525 та 526 ЦК Української РСР (1963 року), часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а місцем її відкриття - останнє постійне місце проживання спадкодавця. Згідно ч.1 ст. 548 ЦК УРСР, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. За змістом положення пункту 1 ч.1 ст. 549 ЦК УРСР спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. При цьому, ч.2 ст. 549 ЦК УРСР передбачала, що такі дії мають бути вчинені протягом шести місяців з моменту смерті спадкодавця. Судом встановлено, що після смерті [PERSON] спадщину прийняла його дружина - [PERSON] , а після смерті самої [PERSON] спадщину прийняла її дочка - [PERSON] . При цьому, згадані вище прийняття здійснювалось шляхом вступу спадкоємців в управління всім спадковим майном. [INFO] [PERSON] померла, про що свідчить свідоцтво про смерть Серії [NUMBER] видане Чорноморським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області 31.08.2018 року, актовий запис № 686 (а.с.34). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Часом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця (ч.2 ст. 1220 ЦК України). Згідно ч.1 ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. В свою чергу ст. 1261 ЦК України передбачає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У відповідності до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Водночас із цим ч.1 ст. 1297 ЦК України передбачає, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Позивач [PERSON] , відповідно до вимог ст. 1269, 1270 ЦК України, прийняла спадщину померлої матері [PERSON] , звернувшись у встановлений законом строк до нотаріуса, внаслідок чого була заведена спадкова справа № 2/2019 та отримала відповідне свідоцтво про право на спадщину, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 13.02.2019 року № 55112777 (а.с.43) та свідоцтвом про право на спадщину за законом виданим приватним нотаріусом Чорноморського міського нотаріального округу Одеської області Бурлаченко І.К. 05.02.2020 року і зареєстрованим в реєстрі за № 156 (а.с.44), витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 05.02.2020 року № 59286516 (а.с.45), а також листом-повідомленням приватного нотаріуса Чорноморського міського нотаріального округу Одеської області Бурлаченко І.К від 29.09.2020 року № 129/01-16. В свою чергу абзацом 2 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7 передбачено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Однак, при відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно - права на земельні частки (паї) за сертифікатами серії ОД-12 № 0076541 та № 0076541, через не здійснення документального оформлення прийняття спадщини спадкоємцем [PERSON] після спадкодавця [PERSON] та спадкоємцем [PERSON] після спадкодавця [PERSON] , позивач [PERSON] позбавлена можливості оформити своє право на прийняту спадщину шляхом одержання в нотаріальній конторі відповідних свідоцтв про право на спадщину, що також підтверджується змістом листа-повідомлення приватного нотаріуса Чорноморського міського нотаріального округу Одеської області Бурлаченко І.К від 09.09.2020 року № 118/01-14 (а.с.47). Частина 1 ст. 392 ЦК України передбачає, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи вище викладене суд вважає, що заявлений позивачем позов обґрунтований, у зв`язку з чим підлягає задоволенню.

Outcome: approved