Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАЄРС ГРУПП» про стягнення коштів. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що у засобах масової інформації вона знайшла рекламне оголошення ТОВ «АВІС АВТО», в якому йшлося про продаж автомобілів, в тому числі і автомобіля марки RENAULT DUSTER EXPRESSION. З приводу його придбання вона звернулася до зазначеного товариства і 16.08.2017 між нею та ТОВ «АВІАС АВТО», в особі представника Мельник Алли Сергіївни, був укладений Договір доручення № Д 0380 і цього ж дня ними було підписано Додаткову угоду до Договору доручення від 16.08.2017 та обумовлено викласти Розділ 11 Договору у новій редакції. Відповідно до відкритих відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ «АВІС АВТО» змінило свою назву на ТОВ «ЛАЄРС ГРУПП». Відповідно до п. 1.1 Договору доручення повірений представник ТОВ «АВІАС АВТО» за дорученням довірителя Походун М.В. від її імені, в її інтересах та за її кошти мав здійснити юридичні дії та надати послуги щодо пошуку транспортного засобу, визначеного цим Договором, здійснити інформування, консультування, надання пропозицій, супроводження послуг та проведення робіт, пов?язаних із сприянням довірителю в укладенні нею або від її імені договору поставки (купівлі-продажу) або будь-якого іншого договору, за яким вона в подальшому отримує у власність транспортний засіб, на умовах, найбільш вигідних для неї. Відповідно до п. 3.1 Договору доручення було передбачено, що за надання послуг згідно з цим договором [PERSON] зобов?язана сплатити на користь товариства винагороду розміром 10% від вартості транспортного засобу, яка становить 39107 грн. 16.08.2017 на виконання умов Договору [PERSON] сплатила товариству кошти в розмірі 39107 грн., оскільки предметом укладеного договору є транспортний засіб марки RENAULT DUSTER EXPRESSION, вартість якого визначена 391070 грн. За умовами Договору доручення передача автомобіля повинна була відбутися у найближчому сервісному центрі RENAULT, що знаходиться в місті Черкаси. Представник товариства на зазначений час не з?явилася, зв`язалася з позивачем і повідомила, що доставка автомобіля затримується та запропонувала передати автомобіль через деякий час в місті Умань, витрати на доставку автомобіля товариство бере на себе. Згодом, до позивача звернулася представник компанії та повідомила, що передача автомобіля не можлива у зв`язку з його технічною несправністю. Тому, вбачаючи в діях товариства порушення її прав та інтересів, позивач звернулась до нього в телефонному режимі та повідомила, що хоче повернути перераховані кошти, проте, відповідачем їй було відмовлено. Позивач зазначає, що відповідачем не виконані умови Договору доручення та не підписаний сторонами Акт виконаних послуг, оскільки обумовлений автомобіль вона так і не отримала. Всі порушення сталися з вини відповідача, тому позивач вважає, що сплачені нею кошти за не отримані послуги повинні бути їй повернуті, тому з даним позовом вона звернулася до суду і просить стягнути з відповідача на її користь грошові кошти в розмірі 39107 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 8000 грн. Ухвалою судді від 03.06.2020 у справі відкрите спрощене позовне провадження, а також роз`яснено відповідачу право подати відзив на позовну заяву або пред`явити зустрічний позов до позивача у строк 15 днів з дня отримання копії ухвали судді про відкриття провадження у справі. Розгляд справи по суті вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Позивачу направлено копію ухвали про відкриття провадження, а відповідачу копію ухвали та копію позову з додатками рекомендованими повідомленнями. Станом на 22.10.2020 відзиву на позовну заяву від відповідача до суду не надходило. У відповідності до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Із досліджених доказів встановлено, що 16.08.2017 між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «АВІС АВТО» укладено договір № Д 0380, згідно п. 1 якого повірений - ТОВ «АВІС АВТО», в особі представника Мельник А.С., зобов`язується за дорученням довірителя - [PERSON] від її імені, в її інтересах та за її кошти здійснити юридичні дії та надати послуги щодо пошуку транспортного засобу RENAULT DUSTER EXPRESSION, здійснювати інформування, консультування, надання пропозицій, супроводження послуг та проведення робіт, пов?язаних із сприянням довірителю в укладенні нею або від її імені договору поставки (купівлі-продажу) або будь-якого іншого договору за якими довіритель в подальшому отримує у власність транспортний засіб, на умовах найбільш вигідних для неї. Вартість транспортного засобу зазначена 391070 грн. Відповідно до відкритих відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ «АВІС АВТО» змінило свою назву на ТОВ «ЛАЄРС ГРУПП». Відповідно до п. 9 вище зазначеного договору, він набирає чинності з моменту його підписання і діє протягом 90 робочих днів. Відповідно до п. 3 Договору №Д 0380 за надання послуг згідно з цим договором, Довіритель зобов`язаний сплатити на рахунок повіреного винагороду в розмірі 10% від вартості транспортного засобу, що зазначено в п. 1.6 даного Договору та становить 39107 грн. Винагорода сплачується не пізніше поточного дня, в якому було укладено Договір, з чим [PERSON] погодилась, про що свідчить Квитанція від 16.08.2017. За умовами Договору доручення передача автомобіля повинна була відбутися у найближчому сервісному центрі RENAULT, що знаходиться в місті Черкаси. Представник товариства на зазначений час не з?явилася, зв`язалася з позивачем і повідомила, що доставка автомобіля затримується та запропонувала передати автомобіль через деякий час в місті Умань, витрати на доставку автомобіля товариство бере на себе. Згодом, до позивача звернулася представник компанії та повідомила, що передача автомобіля не можлива у зв`язку з його технічною несправністю. Позивач звернулась до представника в телефонному режимі та повідомила, що хоче повернути перераховані кошти, проте, їй було відмовлено. Станом на день звернення з позовом до суду відповідачем не виконані умови Договору доручення, Акт виконаних послуг сторонами не був підписаний. На день ухвалення рішення суду не надано доказів виконання умов Договору, тобто отримання позивачем обумовленого транспортного засобу. Сторони у Договорі № Д 0380 від 16.08.2017 в п. 5 закріпили право сторони, односторонньо відмовитися від Договору. Згідно п. 11 Договору підписання договору є свідченням факту ознайомлення, розуміння сторонами та згоди сторін з усіма визначеннями, умовами та змістом договору та додатків до нього.\~ Згідно\~зі ст. 1000 ЦК України\~за договором доручення одна сторона (повірений) зобов`язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки довірителя. Згідно зі \~ст. 1002 ЦК України\~повірений має право на плату за виконання свого обов`язку за договором доручення, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. ст.\~1004,\~1005 ЦК України\~повірений зобов`язаний вчиняти дії відповідно до змісту даного йому доручення. Повірений повинен виконати дане йому доручення особисто. Разом з тим, слід зазначити, що відповідно до ч. 1\~ст. 1000 ЦК України\~за договором доручення одна сторона (повірений) зобов`язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки довірителя. При цьому,\~ст. 1006 ЦК України\~визначені обов`язки повіреного, згідно якої він зобов`язаний: повідомляти довірителеві на його вимогу всі відомості про хід виконання його доручення; після виконання доручення або в разі припинення договору доручення до його виконання негайно повернути довірителеві довіреність, строк якої не закінчився, і надати звіт про виконання доручення та виправдні документи, якщо це вимагається за умовами договору та характером доручення; негайно передати довірителеві все одержане у зв`язку з виконанням доручення. Разом з тим, положеннями ч. 1\~ст. 638 ЦК України\~передбачено, що договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Тобто, згідно з цим договором кожна зі сторін має певні права та обов`язки, які кореспондуються одне одному. При цьому, ч. 3\~ст. 626 ЦК України\~визначено, що договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Відповідно до \~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до \~ст. 629 ЦК України\~Договір є обов?язковим для виконання сторонами. Відповідно до\~ст. 1003 ЦК України\~у договорі доручення або у виданій на підставі договору довіреності мають бути чітко визначені юридичні дії, які належить вчинити повіреному. Дії, які належить вчинити повіреному, мають бути правомірними, конкретними та здійсненими. Таким чином, законодавець визначив, що на підтвердження доручення в розумінні\~Глави 68 ЦК України\~має бути укладений договір доручення або ж видаватися на підставі такого договору довіреність. Однак, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач зазначила, що відповідач не виконав вимоги\~ст. 1006 ЦК України\~та не передав позивачу обумовлений ними автомобіль. Згідно\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ ст.89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, при викладених вище обставинах, судом встановлено, що відповідач не виконав покладені на нього обов?язки за Договором доручення, хоча отримав оплату в розмірі 39107 грн., тому вказані кошти повинні бути повернуті позивачу. Відповідачем факт не виконання умов договору не спростований. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача на його користь понесені нею витрати на правничу допомогу в розмірі 8000,00 грн. Відповідно до \~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч. 1\~ст. 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до ч. 2\~ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:\~1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов?язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;\~2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3\~ст. 137 ЦПК України). В даному випадку позивачем не надано документального підтвердження фактично понесених (сплачених) витрат на правничу допомогу адвоката в розмірі 8000 грн., а зазначено лише у прохальній частині позовної заяви опис наданих послух та їх вартість, таким чином, вони не підлягають стягненню. Згідно з вимогами\~ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В частині 9 ст.141 ЦПК України зазначено, що у випадку, якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду з даним позовом відповідно до\~ ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів», а позовні вимоги підлягають задоволенню, то судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved