Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовну заяву обґрунтовує тим, що вона 21 жовтня 2006 року зареєструвала шлюб з відповідачем по справі. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO] та малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося через різне ставлення до сімейного життя, відсутність порозуміння, різні погляди на вирішення сімейних проблем, та призвело до втрати взаємного почуття поваги та любові. Починаючи з лютого 2017 року сторони по справі проживають окремо, ведуть різні бюджети, спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини не підтримують. Спору щодо місця проживання дітей немає, оскільки домовилися, що діти проживатимуть надалі з матір'ю, а батько братиме участь у вихованні та утриманні дітей згідно спільної домовленості. Спору щодо розподілу спільного майна, набутого за час шлюбу, між ними також немає. Позивач [PERSON] просить суд шлюб між нею та відповідачем [PERSON] розірвати. В судовому засіданні позивач [PERSON] свої вимоги підтримала і пояснила, що примирення і відновлення сімейних стосунків неможливе. Просить суд шлюб між нею та відповідачем розірвати. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов про розірвання шлюбу визнав та не заперечував проти його задоволення. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 21 жовтня 2006 року [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище дружини [PERSON]), зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Баришівського районного управління юстиції Київської області (актовий запис № 164). Від спільного подружнього проживання сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO] та малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя у сторін не склалося, оскільки у них різні характери та погляди на життя. Сторони шлюбні відносини не підтримують, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, наміру зберегти сім'ю не мають. Відповідно до ч. 3, ч. 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Встановлені судом обставини підтверджуються: -ксерокопією паспорта [PERSON], серії [NUMBER] від 08 грудня 2006 року; -ксерокопією паспорта [PERSON], серії [NUMBER] від 06 вересня 1996 року; -ксерокопією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 21 жовтня 2006 року; -ксерокопією свідоцтва про народження [PERSON], серії [NUMBER] від 13 квітня 2007 року; -ксерокопією свідоцтва про народження [PERSON], серії [NUMBER] від 13 грудня 2013 року; -іншими матеріалами справи.

Outcome: approved