Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом 24.05.2017 року, уточнивши вимоги, в якому просила суд стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання їх малолітньої дитини сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування предявлених\~ вимог вказала, що під час перебування з відповідачем в шлюбі 18.05.2011 року у них народився син [PERSON]. Після ускладнення між сторонами шлюбних стосунків, з грудня 2016 року вони почали проживати окремо, син залишився проживати з нею та знаходиться на її утриманні. В добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання сина [PERSON] не надає, в той час як він офіційно працює у ВЧ-3011 та має постійний дохід, а тому взмозі надавати таку допомогу на утримання малолітньої дитини. Інших аліментних зобовязань відповідач не має. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, однак подала заяву про розгляд справи за її відсутності, предявлені уточнені вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, згідно заяви просив суд справу розглядати за його відсутності, предявлені вимоги визнав. За даних обставин суд вважає за можливе справу розглянути за відсутності сторін, з урахуванням поданих ними клопотань. Суд,\~дослідивши\~ письмові докази по справі, враховуючи позицію сторін та визнання відповідачем позову, приходить до висновку про необхідність задоволення уточнених позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що в період перебування сторін у шлюбі, зареєстрованому 06.08.2010 року Тернівським відділом РАЦС Криворізького МУЮ Дніпропетровської області, актовий запис № 227 (а.с.7), у них народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-КИ № 341693 від 25.05.2011 року (а.с.8). Як вказувала позивач, що також підтверджується довідкою №11 від 17.05.2017 року КОМ ДІС «НОВА КОМ» (а.с.9) та визнано відповідачем, дитина зареєстрована та проживає разом з матірю [PERSON] Одним із основних прав дитини є право на утримання (ст.8 Закону України «Про охорону дитинства»), яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття і закріплене у ст.180 СК України, ст.27 Конвенції про права дитини. Згідно ст.ст.141,180 СК України, батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька. Як слідує з положень ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших майнових представників дитини, разом з якими проживає дитина. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. 08.07.2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» № 102 від 08.06.2017 року, яким внесено зміни до ч.2 ст.182 СК України, відповідно до якої розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони помякшують або скасовують відповідальність особи. Як визначено в ч.3 ст.2 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Положення вказаних норм деталізовано в ч.4 ст.2 ЦПК України, згідно з якою закон, який встановлює нові обовязки, скасовує чи звужує права, належні учасникам процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі. Враховуючи те, що Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» № 102 від 08.06.2017 року, яким збільшено розмір аліментів, хоча і відповідає інтересам дітей, покращуючи їх матеріальне становище, однак тим самим погіршує становище платника аліментів, обсяг аліментних зобовязань якого відповідно збільшується, а тому при вирішенні питання про розмір аліментів суд виходить з відсутності у Закону зворотної дії в часі. За даних обставин суд приходить до переконання про необхідність задоволення уточненого позову із стягненням з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання їх малолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 08.07.2017 року і до досягнення дитиною повноліття, а аліменти за період з моменту звернення позивача до суду 24.05.2017 року по 08.07.2017 року стягнути в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки рішення ухвалюється на користь позивача, яка на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору,\~ тому згідно з ч.3 ст.88 ЦПК України судовий збір в розмірі 640 грн. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. В порядку п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, рішення суду в межах стягнення з відповідача суми аліментних платежів за один місяць допустити до негайного виконання.

Outcome: approved