Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до ТОВ «Сіті Грін Компані» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку, мотивуючи свої вимоги тим, що з 01 жовтня 2015 року по 21 березня 2016 року вона працювала у відповідача контролером КПП. 21 березня 2016 року вона звільнилась з підприємства за угодою сторін, на підставі п.1 ст. 36 КЗпП України. Але, на момент звільнення існувала заборгованість по виплаті їй заробітної плати за лютий, березень 2016 року в сумі 4690,04грн., яку відповідач тривалий час відмовлявся виплатити. Зазначена сума заборгованості не виплачена по теперішній час і у добровільному порядку відповідач не бажає її виплатити, в звязку з чим вона вимушена звернутися до суду.. Відповідно до положень\~ст. 117 КЗпП України\~у випадку невиплати з вини підприємства заборгованості в термін, вказаний в\~ст. 116 КЗпП України, підприємство повинно виплатити робітнику його середній заробіток по день фактичного розрахунку.Її середньоденна заробітна плата на час звільнення складала 95,53грн. Отже, підприємство, окрім заборгованості по заробітній платі у сумі 4690,04грн. повинне виплати їй середній заробіток за час затримки розрахунку у сумі 13183,14грн.. Просить суд стягнути з відповідача на її користь зазначені суми. Позивач [PERSON] в судове засіданняне з»явилась. Про день та час розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку. Суду надала заяву з проханням справу розглянути у її відсутність. Позов підтримує та просить його задовольнити. Проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечує. Представник відповідача в судове засідання повторно не з»явивсяі від відповідача не надійшло повідомлення про причини неявки. Про день та час розгляду справи відповідач був повідомлений своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку, в зв»язку з чим, суд відповідно до ст. 224 ЦПК України дійшов висновку про можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого позивач не заперечувала в поданій нею суду письмовій заяві. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази, у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з трудової книжки, заповненої на імя [PERSON], позивач перебувала у трудових правовідносинах з ТОВ «Сіті Грін Компані» та на підставі наказу № 109-П від 30.09.2015 року була прийнятана посаду контролера контрольно-пропускного пункту за переводом з ТОВ «Охорона МГЗ». 21.03.2016 року на підставі наказу № 204-ПРябець С.М. була звільненаза\~п.1 ст. 36КЗпП України\~за згодою сторін(а.с.5). \~\~\~\~ Згідно ч.1\~ст. 115 КЗпП України\~заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. \~\~\~\~ Відповідно до\~ст. 116 КЗпП України\~при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. \~\~\~\~ З наданого позивачем розрахункового листка по заробітній платі за березень 2016 року, виданогоТОВ «Сіті Грін Компані» вбачається, що заборгованість підприємства по заробітній платі перед позивачем на кінець місяця складає 4690,04грн.(а.с.4). Таким чином, суд вважає, що наданим позивачем належним доказом підтверджений факт наявності заборгованості відповідача перед позивачем по виплаті заробітної плати, яка на теперішній час складає 4690,04грн. та підлягає стягненню з відповідача на користь [PERSON] саме у цьому розмірі, тобто позовні вимоги в частині стягнення заборгованості по заробітній платі підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки при вирішенні спору по суті, суд враховує вимоги ст.ст. 10,60 ЦПК України відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як було зазначено вище, представник відповідача в судове засідання повторно не з»явився, отже, відповідач не скористався своїми процесуальними правами сторони у процесі та не надав суду жодних доказів, що спростовують доводи позивача і надані ним докази в обґрунтування позовних вимог. \~ Згідно ст. 117 КЗпП України\~в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в\~ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.\~\~\~\~ \~\~ Відповідно до розяснень, що містяться у п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.12.1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», зі змінами та доповненнями, суд встановивши при розгляді справи, що робітнику не були виплачені при звільнені всі належні йому суми, стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведені його до розгляду справи по день ухвалення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутність в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Таким чином, оскільки відповідач не провів виплату позивачу всіх належних їй сум при звільнені, на користь позивача [PERSON] підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку заборгованості по заробітній платі за період з 21 березня 2016 року по 11 серпня 2016 року, тобто по день ухвалення рішення суду. \~\~\~\~\~Розрахунок середнього заробітку за час затримки розрахунку проводиться відповідно до Порядку нарахування середньої заробітної плати, затвердженого\~Постановою КМУ від 08.02.1995 року № 100, виходячи з середньоденної заробітної плати, розрахованої із заробітної плати за фактично відпрацьований час протягом 2-х місяців перед звільненням. Відповідно до розрахункових листків заробітна плата позивача за останні два місяці, що передували її звільненню складає: січень 2016р. - 2822,51грн., відпрацьовано 7 робочих днів, лютий 2016р. 2718,31грн., відпрацьовано 8 робочих днів. Таким чином, розмір середньоденного заробітку, який згідно п. 8 вище зазначеного Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі дні на число відпрацьованих робочих днів, складає 369,39грн., виходячи з такого розрахунку: 5540,82грн.(2718,31грн.+2822,51грн.): 15 робочих днів(7+8днів)=369,39грн.. Після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді(абз. 2 п. 8 Порядку).Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства,установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства. Період затримки розрахунку з позивачем [PERSON] складає з 21.03.2016 року по 11.08.2016 року, та з урахуванням наданих позивачем розрахункових листків середньомісячне число робочих днів становить 36 робочих днів. Отже, розмір середнього заробітку за затримку розрахунку складає 13298,04грн., виходячи з такого розрахунку:(369,39грн.- середньоденний заробіток х 36 робочих днів = 13298,04грн.). Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача [PERSON] середній заробіток за весь період затримки розрахунку, в межах заявлених позовних вимог у розмірі 13298,04грн.. Крім того, відповідно до вимог\~ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 551,20грн., оскільки позивач був звільнений від оплати судового збору при подачі позову до суду.

Outcome: approved