Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-12 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] з вимогами про визнання права власності на житловий будинок по [ADDRESS], а також на присадибну земельну ділянку для обслуговування даного будинку. Представник позивач позовні вимоги підтримав посилаючись на те, що позивач та відповідач з 2006 року здійснювали будівництво вказаного житлового будинку, фактично майно будувалося за кошти позивача. Однак право власності на будинок оформлено за відповідачем. В даний час сторони дійшли згоди про передачу будинку позивачу, але нотаріусом у посвідченні угоди між ними відмовлено, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на земельну ділянку. Відповідач у судове засідання не з'явився, посилаючись на особисті обставини, просить розглянути справу без його участі, обставин, зазначених позивачем не заперечив. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що 27 вересня 2006 року, згідно договору купівлі - продажу, засвідченого нотаріусом Зборівського районного нотаріального округу, відповідач [PERSON] придбав незавершений будівництвом житловий будинок по [ADDRESS] Позивач та відповідач проводили добудову цього будинку, кошти надавала позивач. В подальшому між сторонами було досягнуто домовленості відчуження вказаного житлового будинку а також земельної ділянки для його будівництва та обслуговування в користь позивача. Відповідач отримав від позивача кошти за майно, згідно домовленості, що стверджується його розпискою. Нотаріусом у посвідченні угоди між сторонами відмовлено у у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на земельну ділянку. Відповідач не надає документів на земельну ділянку, що є перешкодою для нотаріального посвідчення угод. Однак згідно документів, наданих відділом Держземагентства у Зборівському районі, присадибна земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,2455 га по [ADDRESS] (кадастровий номер 6122686700:02:002:0625) належить на праві власності відповідачу [PERSON] Оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, оскільки в даний час будівництво житлового будинку не завершене. Відповідно до ст.331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). У разі необхідності особа може укласти договір щодо об'єкта незавершеного будівництва, право власності на який реєструється органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно на підставі документів, що підтверджують право власності або користування земельною ділянкою для створення об'єкта нерухомого майна, дозволу на виконання будівельних робіт, а також документів, що містять опис об'єкта незавершеного будівництва. Державна реєстрація права на незавершене будівництво здійснюється відповідно до норм Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень Таким чином судом не може бути визнано право власності на незавершене будівництво. Разом з тим у відповідності до ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Згідно ч. 1 ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Водночас, в силу ст.220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Проте нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним, відповідно до ч.2 ст.215 ЦК України. За придбане майно позивач сплатив кошти, які відповідач отримав і майно було фактично передано. Однак у посвідченні договору нотаріусом відмовлено у зв'язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів, які відповідач безпідставно не надає. Судом встановлено, що волевиявлення учасників правочину було вільним і відповідало їх внутрішній волі, правочин був спрямований на дійсне настання правових наслідків, що узгоджується з ч.3 ст. 203 ЦК України. Враховуючи, що сторони спільно здійснювали будівництво житлового будинку, позивач відшкодувала відповідачу його кошти, суд вважає, що угода між сторонами є укладеною і дійсною. Позов слід задовольнити частково, визнавши за позивачем право на незавершений будівництвом житловий будинок, а саме: визнати позивача власником матеріалів, обладнання, які були використані в процесі цього будівництва, а також визнати за позивачем право власності на присадибну земельну ділянку.

Outcome: partial