Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що вона з 02 жовтня 2015 р. перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який розірвано 02 лютого 2016 року. Вони мають сина [PERSON], [INFO], батьком якого на підставі ч.2 ст.122 СК України вказано відповідача та який проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач мешкає окремо та в добровільному порядку не виділяє належних коштів на утримання дитини, тому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 1/3 частки доходу, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні позивач та її представник заявлені вимоги підтримали з підстав, викладених в позові, наполягали на їх задоволенні. Представник відповідача позов визнав частково в частині 1/4 від всіх видів доходів відповідача. Суд, вислухавши пояснення позивача та її представника, заперечення представника відповідача, дослідивши матеріали справи і інші докази, вважає, що позов підлягає задоволенню частково, з таких підстав. Як встановлено судом, сторони з 02 жовтня 2015 року перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с. 5 копія свідоцтва про шлюб), який 02 лютого 2016 року між ними розірвано ( а.с. 6 копія свідоцтва про розірвання шлюбу) та згідно свідоцтва про народження серії І-КИ № 579338 від 23.03.2016 року, є батьками [PERSON], [INFO] ( а.с. 7 копія свідоцтва про народження). Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, інших аліментних зобов'язань не має. Згідно зі статтею 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення повноліття. Стаття 181 Сімейного Кодексу України\~передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу його матері, батька або у твердій грошовій сумі. Статтею 182 СК України, передбачено обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів: при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 183 СК України, визначено розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини: частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Ст. 191 СК України\~визначено, що\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Датою подачі позову є 09 жовтня 2017 року. Виходячи з принципів розумності та справедливості, враховуючи те, що відповідач є працездатною особою, інших аліментних зобовязань не має, суд приходить до висновку про обов'язок відповідача надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, однак вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частки його доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, на утримання дитини до її повноліття, на користь позивача, що буде відповідати інтересам дитини та обох батьків. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки відповідно до п.3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 №3674-VI позивач звільнена від сплати судового збору, він підлягає стягненню з відповідача в дохід держави в розмірі 640,00 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial