Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов мотивує тим, що 07.05.1988 року вона уклала шлюб із відповідачем, який був зареєстрований Відділом актів цивільного стану Горохівського районного управління юстиції Волинської області, актовий запис №17. В шлюбі у них народилось двоє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що відповідач зловживає спиртними напоями, систематично чинить фізичне і психологічне насильство відносно неї. Розірвати шлюб за згодою сторін сторони згоди не дійшли. Зазначає, що подальше збереження сім`ї шкодить її здоров`ю. На час звернення до суду діти є повнолітніми та проживають окремо. На підставі викладеного, просить шлюб, укладений між нею та [PERSON] розірвати. Ухвалою Горохівського районного суду Волинської області від 24.05.2021 року сторонам у справі було надано строк для примирення тривалістю 4 місяці та призначено судове засідання на 29 вересня 2021 року. Позивач в судове засідання не з`явилася, проте подала до суду клопотання в якому просить розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, вказує що сторони не примирилися. Відповідач в судове засідання не з`явився, однак подав письмове клопотання в якому позов заперечує та просить визнати явку позивача обов`язковою. Дослідивши матеріали справи та подані докази та клопотання учасників справи, проаналізувавши встановлені обставини справи в їх сукупності, приходжу до наступного висновку. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого повторно 21 грудня 2009 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстровано Відділом актів цивільного стану Горохівського районного управління юстиції Волинської області 07 травня 1988 року актовий запис №17 (а.с.4). В шлюбі у сторін народилось двоє дітей, які на час звернення до суду є повнолітніми. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч.3 та ч.4 ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст.105 ч.3 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У своєму клопотання відповідач заперечує обставини на які посилається позивач у позові та просить визнати явку в судове засідання позивача обов`язковою, однак вважаю, що у задоволенні вказаного клопотання слід відмовити, оскільки сторонам було надано термін для примирення тривалістю 4 місяці, що має на меті вжиття сторонами заходів щодо збереження сім`ї, проте, як вбачається із поданого клопотання позивача, сторони не примирились. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Суд вирішуючи справу про розірвання шлюбу, перш за все виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний; засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Беручи до уваги вищенаведене вважаю, що збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного з сторін, а тому враховуючи характер сімейних відносин, які склалися в даній сім`ї, з врахуванням вимог ст.ст.24, 55, 56 СК України, приходжу до висновку про задоволення позову. Пунктом 2 ч.3 ст.115 СК України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved