Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просила в порядку поділу спільного майна подружжя визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований по [ADDRESS] , вартістю 49450 гривень та залишити у власності відповідача пасіку, вартістю 25000 гривень, будівельні матеріали вартістю 25000 гривень, всього на суму 50000 гривень. Позов мотивовано тим, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 29 жовтня 1983 року. На даний час в провадженні суду знаходиться справа про розірвання шлюбу. У період шлюбу та спільного проживання за спільні кошти сторонами було придбано житловий будинок по [ADDRESS] , вартість якого на теперішній час складає 49450 гривень. Також, у період шлюбу сторонами було придбано пасіку та будівельні матеріали, вартість яких на теперішній час складає 50000 гривень. Позивач зазначила, що загальна вартість спільного майна складає 100000 гривень, в якому вартість її частки становить 50000 гривень. Позивач вказала, що ціни на майно узгоджено сторонами в досудовому порядку. Згоди щодо поділу майна у добровільному порядку не досягнуто. Позивач зазначила, що на теперішній час відповідач самостійно володіє спільним майном, тому вимушена звернутися до суду. 19 червня 2019 року ухвалою судді відкрито провадження у справі (а.с. 24). 22 січня 2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду (а.с. 33). Відповідач визнав позов у повному обсязі, що підтверджується письмовою заявою. Позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Приписами статті 68 СК України визначено, що розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпоряджання майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України. Згідно частини 1 статті 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (частина 1 статті 70 СК України). Способи та порядок поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя визначено положеннями статті 71 СК України. Судом встановлено, що з 29 жовтня 1983 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується записом у свідоцтві про укладення шлюбу (а.с. 10). За час шлюбу подружжям набуте таке майно: житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований по [ADDRESS] , вартістю 49450 гривень, пасіка вартістю 25000 гривень, будівельні матеріали вартістю 25000 гривень. Загальна вартість майна, яке належить сторонам на праві спільної сумісної власності, складає 99450 гривень. Зазначені обставини підтверджується документами, які надані позивачем та визнаються відповідачем (а.с. 11-15) . Таким чином, у порядку поділу спільного майна подружжя позивачеві [PERSON] необхідно виділити цілий житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, який розташований по [ADDRESS] , вартістю 49450 гривень, а відповідачеві [PERSON] - пасіку, вартістю 25000 гривень та будівельні матеріали вартістю 25000 гривень, всього на суму 50000 гривень.

Outcome: approved