Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 06 вересня 2008 року Саксаганським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 475. Позивач в обґрунтування своїх вимог за позовом зазначила, що вони знаходяться з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 06 вересня 2008 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем. Спільне життя між сторонами не склалось, оскільки між сторонами відсутнє взаєморозуміння, взаємні почуття, постійно виникали суперечки і сварки у звязку з різними характерами. Сімя розпалась остаточно та, на думку позивача, відновлена бути не може. Шлюбно-сімейні відносини припинені і з того ж часу сторони не ведуть спільне господарство, у них відсутній єдиний сімейний бюджет. Позивач вважає, що збереження родини не є можливим, на примирення вона не згодна. В судове засідання позивач не зявилася, надала суду заяву, якою просить розглянути справу за її відсутність та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, просила ухвалити заочне рішення у справі, проти примирення вона заперечує. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище «Дубинська». Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, був повідомлений належним чином про час і місце судового розгляду справи. Відповідно до ч.2 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи , які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явились в судове засідання без поважних причин. Таким чином, суд вважає, що відповідач [PERSON] не з'явився в судове засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомив, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином . Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України зі змінами, внесеними Законом України Про судоустрій та статус суддів від 07 липня 2010 року № 2453-VI, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Враховуючи, що розгляд справи відбувся у відсутність позивача та відповідача, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення, при заочному розгляді справи, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 06 вересня 2008 року Саксаганським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 475 (свідоцтво про шлюб серії І-КИ № 111097 від 06.08.2008 року). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серія 1-КИ №221848 від 11.03.2009 року). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Ч.2 ст.104 СК України передбачає, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Ч.1 ст.110 СК України передбачає, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя., Відповідно до ст.ст.111, 112 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства; суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини - інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до роз'яснень, які містяться в п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 січня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Згідно ч.5 ст. 191 ЦПК України у справі про розірвання шлюбу суд може зупинити розгляд справи і призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців. У ході судового розгляду встановлено, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені, і з того ж часу сторони не ведуть спільне господарство, у них відсутній єдиний сімейний бюджет. Сторонам було надано строк для примирення з 07 травня 2014 року по 07 серпня 2014 року. Позивач вважає, що збереження родини не є можливим, на примирення вона не згодна, оскільки вона втратила до відповідача почуття кохання. З заяв відповідача вбачається, що він наполягає на збереженні подружніх стосунків, не зазначаючи, яких заходів вживав до їх відновлення та збереження сім'ї чи має намір вжити. Відповідно до ч.1 ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Позивачка категорично наполягає на розірванні шлюбу, пояснивши, що почуття, на яких виник шлюб, ним втрачені. Відповідач не спростував доводи позивача про обставини, які передували припиненню їх сімейного життя, зокрема, про те, що він не вживав належних заходів до утримання сім'ї. Крім того, на сьогоднішній день позивач проживає з іншим чоловіком, з яким планує зареєструвати шлюб, що підтверджується повідомленням Орджонікідзевського відділу РАЦС від 17.09.2014 року. Суд, зясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємовідносини подружжя, вважає подальше сімейне життя подружжя і зберігання сімї неможливим, збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що має істотне значення, тому шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved