Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-25 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач, [PERSON], звернулася до суду із позовною заявою, де просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем [PERSON], зареєстрований 21 жовтня 2016 року у Кременчуцькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області за актовим записом 947; після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Білокобильська»; стягнути з відповідача на її користь судові витрати. Свої вимоги мотивувала тим, що 21 жовтня 2016 року між нею та [PERSON] було зареєстровано шлюб у Кременчуцькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області за актовим записом 947. Від даного шлюбу сторони мають дитину [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки подружжя має несумісні характери та різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Спільне господарство між сторонами не ведеться, а фактично шлюбні відносини припинені. Позивач вказує, що подальше формальне збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, у звязку із чим позивач вимушена звернутись до суду із позовом про розірвання шлюбу. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, хоча належним чином повідомлялася судом про дату, час та місце розгляду справи, однак завчасно надала до суду заяву, згідно якої просила суд розглянути справу без її участі та зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомлявся судом про дату, час та місце розгляду справи, однак завчасно надав до суду заяву, згідно якої просив суд розглянути справу без його участі та зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення. Вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, суд встановив наступне. Шлюб між сторонами у справі, [PERSON], [INFO], та [PERSON] (дошлюбне прізвище Ялова) [PERSON], [INFO], зареєстрований 21 жовтня 2016 року у Кременчуцькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області за актовим записом 947, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-КЕ №153228, а також відміткою у паспорті позивача серії КО №036825. Сторони від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження серія І-КЕ №262612, виданим 25 квітня 2017 року Кременчуцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області. Відповідно до частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із положеннями пункту 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена\~Конституцією України\~охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. В судовому засіданні встановлено, що подружжя шлюбних відносин не підтримує з жовтня 2017 року. Збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Приймаючи до уваги ту обставину, що сторони не підтримують шлюбно-сімейних стосунків значний час, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, приймаючи до уваги думку відповідача, який не заперечує проти розірвання шлюбу, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог, і вважає їх такими, що підлягають задоволенню. Статтею 141 Цивільно-процесуального кодексу України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. \~ \~ \~ \~Частиною 1 статті 142 Цивільно-процесуального кодексу України та частиною 3 статті 7 Закону України «Про судовий збір» \~від 08 липня 2011 року № 3674-VI (зі змінами)\~передбачено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. \~ \~ \~ \~За викладених обставин, оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне повернути позивачу, [PERSON], з державного бюджету 50 відсотків судового, сплаченого нею при подачі позову до суду, а також стягнути на її користь з відповідача сплачений нею судовий збір в розмірі 352 грн. 40 коп. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved