Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до Прилбичівської сільської ради про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом покликаючись на те, що її діду [PERSON] належав житловий будинок [ADDRESS] 14.05.2014 року [PERSON] склав заповіт, в якому заповів усе своє майно [PERSON] На даний час вона бажає оформити право власності на успадкований житловий будинок після смерті діда [PERSON], однак це унеможливлюється відсутністю правовстановлюючих документів на даний будинок, тому просить у судовому порядку визнати її власником будинку [ADDRESS] Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності та задоволення позову. Відповідач - представник Прилбичівської сільської ради Яворівського району Львівської області у судове засідання не з'явився, подав заяву у якій просить про розгляд справи у відсутності представника сільської ради, проти позову заперечень не має. Згідно із ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. З'ясувавши обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача, дослідивши докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини та надав їм правову оцінку. Судом встановлено, що житловий будинок [ADDRESS] числиться за головою домогосподарства [PERSON], який помер [INFO] року. 14.05.2014 року [PERSON] склав заповіт, за яким на випадок своєї смерті усе своє майно заповів [PERSON], даний заповіт посвідчено приватним нотаріусом Яворівського районного нотаріального округу Львівської області Бунтусовою О.В. [PERSON] [INFO] року помер, що стверджується свідоцтвом про смерть, виданим 26.09.2016 року виконавчим комітетом Прилбичівської сільської ради Яворівського району Львівської області. Право власності на житловий будинок належним чином не оформлено, проте даний будинок відповідає технічним вимогам, що підтверджується технічним паспортом, який виготовлено 31.05.2017 року. Відповідно до ст.16 ЦК України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом. Згідно з ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За положеннями ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Частиною 5 ст.1268 ЦК України встановлено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Позивач у визначений законом строк звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті діда, однак у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено. Позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем за заповітом майна померлого [PERSON], відсутність правовстановлюючих документів на житловий будинок унеможливлює належне оформлення спадкових прав, тому суд вважає, що за [PERSON] слід визнати право власності на житловий будинок [ADDRESS] спадкування за заповітом після смерті діда. За таких обставин суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтвердженими належними доказами у справі, а тому підлягають до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved