Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача\~\~ [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що вона є власником квартири [ADDRESS] У даній квартирі зареєстрованаїї донька [PERSON] . Реєстрація останньої була здійснена як члена сім`ї власника квартири за місцем проживання [PERSON] , як матері [PERSON] . На даний час відповідач є повнолітньою, а тому втратила правовий статус дитини. З 2016 року відповідач у квартирі [ADDRESS] не проживає, не приймає участі в утриманні житла, сплаті комунальних послуг. Відповідач протягом останнього року не спілкується з позивачем, про місце свого проживання та причини проживання за місцем реєстрації не повідомляє, особистих речей у квартирі позивача не зберігає. Жодної угоди про безоплатне користування житловим приміщенням квартирою [ADDRESS] угоди (договори) найму (оренди) даної квартири між позивачем та відповідачем, які б надавали останній право користування квартирою або її частиною на оплатних умовах між [PERSON] та [PERSON] не укладено. Збереження реєстрації місця проживання відповідача за адресою [ADDRESS] порушує права позивача, як власника даної квартири. Зокрема, позивачу істотно утруднено право розпорядження своєю власністю, гарантоване Конституцією України. З метою досудового врегулювання спору позивачем на останню відому адресу проживання відповідача надсилались листи із заявами з проханням про добровільне зняття з реєстрації у квартирі [ADDRESS] , однак відповідачем вказані листи отримані не були. У зв`язку з чим, позивач змушена звернутись до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 27 вересня 2019 року відкрито провадження по справі. В судове засідання позивач не з`явилася, від її представника [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі та участі позивача, позовні вимоги підтримав, прохав їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував (а.с.33). Відповідач [PERSON] повторно у судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлялася про час та місце слухання справи рекомендованим повідомленням (а.с. 31-32,38-39), про причини неявки суд не повідомила. Згідно\~ст. 280 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, якщо відповідач не з`явився без поважних причин або без повідомлення причини, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. З цих підстав суд, відповідно до ст.ст. ч.4 ст.\~223,\~280 ЦПК України, розглянув справу у заочному порядку та ухвалив рішення. Відповідно до ч.2\~ст.247ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно виданого Головним управлінням з питань житлово-комунального обслуговування населення від 02.09.2005 року є власником квартири [ADDRESS] , форма власності - приватна (а.с. 11). Даний факт підтверджується копією Витягу про державну реєстрацію прав № 32448526 від 12.12.2011 року, виданого ПП ПБТІ «Інвентаризатор» (а.с.12). З копії свідоцтва про народження повторно виданого на ім`я [PERSON] , [INFO] , серія [NUMBER] вбачається, що [PERSON] є її матір`ю (а.с.13). З копії довідки № 3/08/2019 від 13.08.2019 року виданої керуючою ОСББ «Полтава-Центральний» Н.М. Куценко вбачається, що [PERSON] , [INFO] , дійсно зареєстрована за адресою [ADDRESS] та починаючи з 2016 року і по теперішній час за даною адресою фактично не проживає (а.с.16). З копії Акту звірки розрахунків за 01.08.18 по 26.07.2019 року виданого ОСББ «Полтава-Центральний» вбачається, що за комунальні послуги за квартиру [ADDRESS] сплачує [PERSON] (а.с.17). Відповідно до ч.1\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у йогоз дійсненні. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, що слідує зі змісту\~ст. 391 ЦК України. Згідно ч.1\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 150 ЖК України\~встановлено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ч.2\~ст. 405 ЦК України\~член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Конституцією України\~у ст.41 та ст.1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. При цьому, на зміст права власності не впливають місце проживання власника, місце його реєстрації та місце знаходження майна. Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Оскільки [PERSON] за місцем реєстрації у квартирі [ADDRESS] не проживає, власних речей не зберігає більше двох років, а саме з 2016 року, що підтверджен озібраними по справі доказами, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням\~квартирою [ADDRESS] , є обґрунтованими та підлягають задоволенню. З позовної заяви вбачається, що позивач прохає стягнути з відповідача витрати понесені нею на правничу допомогу пов`язану з розглядом справи у сумі7800 грн. Відповідно до п. 1 ч.3\~ст. 133 ЦПК України\~до витрат пов`язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 2\~ст. 137 ЦПК України\~За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1)\~розмір витрат\~на правничу\~допомогу адвоката,\~в тому\~числі гонорару\~адвоката за\~представництво в\~суді та\~іншу правничу\~допомогу,\~пов`язану зі\~справою,\~включаючи підготовку\~до її\~розгляду,\~збір доказів\~тощо,\~а також\~вартість послуг\~помічника адвоката\~визначаються згідно\~з умовами\~договору про\~надання правничої\~допомоги та\~на підставі\~відповідних доказів\~щодо обсягу\~наданих послуг\~і виконаних\~робіт та\~їх вартості,\~що сплачена\~або підлягає\~сплаті відповідною\~стороною або\~третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Заявлена позивачем сума витрат на правничу допомогу не підтверджується жодним доказом. Згідно ч. 1, п. 1 ч.2\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторонни пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З відповідача [PERSON] необхідно стягнути на користь позивача [PERSON] судові витрати по справі у вигляді судового збору у сумі 768 грн.40 коп. (а.с.1), в задоволенні іншої частини стягнення судових витрат відмовити за недоведеністю.

Outcome: approved