Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим будинком, обґрунтовуючи його наступними підставами [PERSON] на праві власності належить житловий будинок, розміщений за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. На даний час у вказаному житловому будинку зареєстрований [PERSON] , чоловік її дочки [PERSON] . Рішенням Срібнянського районного суду від 04 квітня 2016 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний. Фактично [PERSON] з 26 березня 2015 року за місцем реєстрації не проживає, що підтверджується довідками Срібнянської селищної ради Чернігівської області. Так як [PERSON] у вищезазначеному житловому будинку не проживає без поважних причин більше одного року, будь-яких домовленостей між відповідачем і позивачем, як власником не було, відповідач вважається таким, що втратив право користування житловим будинком, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Незважаючи на те, що відповідач фактично виселився з займаного ним пиміщення, відмовляється в добровільному порядку знятися з реєстрації, чим порушені права та законні інтереси позивача. Позивач, як власник житлового будинку, має право розпорядитись ним на власний розсуд. Факт реєстрації в належному позивачу будинку створює перешкоди в користуванні та розпорядженні її власністю. Просить суд визнати, що [PERSON] , як член сім`ї власника житла- [PERSON] , втратив право на користування житловим будинком, розміщеним за адресою: [ADDRESS] . У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, проте в заяві до суду справу просить розглянути за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судові засідання 10 вересня 2019, 23 вересня 2019 року не з`явився, хоча відповідно до вимог ст.128 ЦПК України належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання. Заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надіслав, про причини неявки не повідомив, відзив не подав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, з врахуванням неявки сторін в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю з наступних підстав. Як встановлено в суді, [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] , що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №167358068 від 21.05.2019 року. [PERSON] дійсно зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , але з 26.03.2015 року за місцем реєстрації не проживає, про що зазначено в довідці Срібнянської селищної ради №1575 від 16.07.2019 року, складеної на підставі акта №115 від 15.07.2019 року про встановлення фактичного місця проживання. Стаття 41 Конституції України визначає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За правилами ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Ст. 391 ЦК України передбачає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном . Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно зі ст. 150 Житлового кодексу України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Враховуючи положення наведених правових норм та обставини справи, суд вважає, що [PERSON] слід визнати таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - будинком [ADDRESS] , як член сім`ї власника житла [PERSON] , так як відповідач не проживає в будинку [ADDRESS] за адресою своєї реєстрації, без поважних причин понад один рік, що підтверджено довідкою Срібнянської селищної ради №№ 1575 від 16.07.2019 року та Актом щодо встановлення факту не проживання № 115 від 15 липня 2019 року. Домовленостей щодо користування будинком між відповідачем [PERSON] і власником житла [PERSON] , не було. Інших законних підстав, що визначають право відповідача на користування даним житлом, у судовому засіданні не встановлено, а наявність реєстрації відповідача в належному позивачу будинку створює перешкоди в користуванні та розпорядженні будинком.

Outcome: approved