Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача Комунального підприємства «Служба єдиного замовника» про списання безнадійної дебіторської заборгованості за житлово-комунальні послуги. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказала, що після смерті її матері [PERSON], яка була основним квартиронаймачем квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], вона почала самостійно здійснювати оплату за комунальні послуги. Відповідно до ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» вона є споживачем житлово-комунальних послуг. Зміна відповідального квартиронаймача у правовідносинах з надання житлово-комунальних послуг не впливає на перебіг строку позовної давності. Вона зверталася до КП «Димитровський СЄЗ» з письмовою заявою про списання заборгованості як безнадійної. Однак, не зважаючи на її письмове звернення, яке було здійснене у межах Закону України «Про звернення громадян», Закону України «Про захист прав споживачів» керівництво даного підприємства їй не надало відповіді до цього часу. У зв'язку з ухиленням керівництва КП «Димитровський СЄЗ» вирішити даний спір у досудовому порядку вона звернулася до суду з цією позовною заявою з метою захисту її прав. На її адресу надсилаються квитанції з зазначенням нарахованих сум за спожиті житлово-комунальні послуги. Станом на 2014 рік житлово-комунальні послуги по обслуговуванню будинку надає ПП «Домінант-Сервіс», а не КП «Димитровський СЄЗ», що підтверджується копією рахунку на оплату житлово-комунальних послуг. У квитанції на оплату комунальних послуг наданих споживачеві за адресою: [ADDRESS], особовий рахунок № [NUMBER], у графі постачальника послуг з обслуговування зазначено КП «Димитровський СЄЗ», а також у колонці борг зазначено заборгованість з обслуговування житла в сумі 1473,05 грн. Як їй стало відомо у жовтня 2013 року під час телефонної розмови з диспетчером КП «Димитровський СЄЗ» дана заборгованість виникла до 2010 року. Оскільки дана заборгованість за надані комунальні послуги виникла до 2010 року, відповідно до чинного законодавства України зазначена заборгованість є такою, що повністю підпадає під ознаки безнадійної дебіторської заборгованості. Враховуючи положення чинного законодавства України, стягнення заборгованості, яка виникла до 2010 року у неї перед КП «Димитровський СЄЗ», в судовому порядку неможливе, оскільки був пропущений строк позовної давності. Вважає, що заборгованість за житлово-комунальні послуги, що виникла у [PERSON] та виставляється їй у рахунок на оплату за житлово-комунальні послуги до 2010 року в сумі 1473,05 грн. є безнадійною дебіторською заборгованістю та має бути списаною. Просить суд застосувати строк позовної давності щодо стягнення з споживача [PERSON] заборгованості за житлово-комунальні послуги, яка виникла перед КП «Димитровський СЄЗ» до 2010 року в розмірі 1473,05 грн.; зобов'язати відповідача списати зі споживача [PERSON] заборгованість за житлово-комунальні послуги, яка виникла перед КП «Димитровський СЄЗ» до 2010 року в розмірі 1473,05 грн. як безнадійну дебіторську заборгованість; зобов'язати відповідача прибрати з рахунку на сплату комунальних послуг інформацію про суму боргу списаного з КП «Димитровський СЄЗ» як безнадійну дебіторську заборгованість; стягнути з відповідача на її користь судові витрати. Позивач до судового засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду заяву з проханням розглянути справу без її участі. Представник відповідача до судового засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву з проханням справу розглянути без його участі та надав письмові заперечення, де вказав, що Комунальне підприємство «Служба єдиного замовника» позовну заяву не визнає в повному обсязі з наступних підстав. КП «СЕЗ» розпочало свою діяльність з 22.06.2002 року відповідно до рішення Димитровської міської ради від 22.06.2002 р. та виконувало функції балансоутримувача і управителя житлового фонду міста. Виконавцями по наданню житлово-комунальних послуг наймачу [PERSON] та її доньки [PERSON], які зареєстровані за адресою: [ADDRESS] з 11.11.1997 року, були підприємства: Комунальне підприємство «Житловик 4», де заборгованість за надані послуги складає 162,30 грн. за період з липня 2005 р. по 30.04.2006 р.; Приватне підприємство «АРТІС», де заборгованість за надані послуги складає 350,59 грн. за період з 01.05.2006 р. по 31.03.2008 р.; Приватне підприємство «Альком-Сервіс-Плюс», де заборгованість за надані послуги складає 960,16 грн. за період з 01.04.2008 р. по 31.12.2009 р. Заборгованість за вищевказаною квартирою станом на теперішній час складає 1528,85 грн., про що свідчить виписка з особистого розрахункового рахунку № [NUMBER]. Основний наймач квартири [PERSON] періодично сплачувала за надані послуги, але не в повному обсязі, а саме: за період з 01.07.2002 р. по 31.12.2009 р. нараховано 2135,65 грн., а сплачено 312, 60грн.; за 2010 р. нараховано 669,60 грн., сплачено 75,00 грн.; за 2011 р. нараховано 669,60 грн., сплачено 763,80 грн.; з 01.01.2012 р. по 01.09.2012 р. нараховано 446,40 грн., а сплачено 165,00 грн. Всього за вказаний період нараховано 3921,25 грн., а сплачено 1316,40 грн. Основний наймач квартири [PERSON] сплачувала за надані послуги до липня 2012 року та померла [INFO]. [PERSON] почала сплачувати за надані послуги після смерті матері - основного наймача [PERSON], коли заборгованість станом на 01.09.2012 р. складала 2604,85 грн. З 01.09.2012 р. нараховано 223,20 грн., сплачено 840 грн.; в 2013 р. нараховано 669,60 грн., сплачено 1184,60 грн.; в 2014 р. нараховано 55,80 грн., сплачено 55,80 грн. Всього за вказаний період нараховано 948,60 грн., а сплачено 2080,40 грн. Погашення заборгованості свідчить про те, що позивач визнала заборгованість за надані послуги. Відповідно до ст.264 ЦК України перебіг позовної давності перервався та почався заново. Строк позовної давності за вимогою про сплату заборгованості не закінчився і ця заборгованість не підлягає списанню як безнадійна дебіторська заборгованість. Тому КП «СЕЗ» позовні вимоги не визнає і просить відмовити в задоволенні позову. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що наймачем квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] була [PERSON], яка померла [INFO], що встановлено на підставі позовної заяви, свідоцтва про смерть та письмових заперечень відповідача (а.с. 1-4, 5, 19). Згідно довідки про борги та нарахування за комунальні послуги від 03.02.2014 року, а також рахунків на оплату житлово-комунальних послуг за листопад та грудень 2013 року, по особовому рахунку № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] значиться заборгованість в сумі 1473,05 грн. (а.с. 6-8). Відповідно до ст.ст.11, 15 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Кожна особа має право на судовий захист. Відповідно до ч.4 ст.267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідно до ч.ч.2,3 ст.8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», питання організації бухгалтерського обліку на підприємстві належить до компетенції його власника (власників) або уповноваженого органу (посадової особи) відповідно до законодавства та установчих документів. Відповідальність за організацію бухгалтерського обліку та забезпечення фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій у первинних документах, збереження оброблених документів, регістрів і звітності протягом встановленого терміну, але не менше трьох років, несе власник (власники) або уповноважений орган (посадова особа), який здійснює керівництво підприємством відповідно до законодавства та установчих документів. З огляду на зазначені правові норми та те, що врахування у бухгалтерському обліку Комунального підприємства «Служба єдиного замовника» дебіторської заборгованості за житлово-комунальні послуги по особовому рахунку № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] за весь період обліку по вказаному особовому рахунку само по собі ніяким чином не порушує права, свободи та інтереси позивача, не встановлює для нього будь-яких обов'язків, обраний [PERSON] спосіб захисту не ґрунтується на законі. Крім того, позовні вимоги про застосування строку позовної давності щодо стягнення з позивача заборгованості за житлово-комунальні послуги, яка виникла до 2010 року в розмірі 1473,05 грн., не може бути судом задоволені, оскільки до позивача взагалі не пред'являвся позов про стягнення з неї вказаної заборгованості.

Outcome: dismissed