Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-22 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернулася до суду з позовом [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що між нею [PERSON] , та відповідачем - [PERSON] 16.07.2016 року у Галицькому районному у місті Львові відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області було зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають сина - [PERSON] , [INFO] . Після народження дитина зареєстрована та постійно проживає із нею в [ADDRESS] , та знаходиться на повному її утриманні. Вже тривалий час із чоловіком подружні стосунки припинені, з нею та дитиною відповідач не проживає, мешкає окремо в [ADDRESS] . В Самбірському міськрайонному суді Львівської області знаходиться на розгляді цивільна справа за заявою відповідача про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] . Вона здійснює догляд за дитиною, відповідно ніде не працює, тому не може одноособово матеріально забезпечити їхню спільну дитину. Враховуючи це, звернулась до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів з відповідача на утримання неповнолітнього сина. Станом на сьогоднішній день вказана заява знаходиться на розгляді в Самбірському міськрайонному суді Львівської області. У зв`язку з тим, що вона знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною до трьох років,не може вийти на роботу та почати працювати, відтак потребує матеріальної допомоги на своє утримання з боку відповідача. А тому просить постановити рішення, яким стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на її утримання у розмірі 1/6 (однієї шостої) його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 25.02.2020 р. і до досягнення дитиною [PERSON] , трьох років. В судовому засіданні позивачка [PERSON] вимоги позовної заяви підтримала в повному обсязі, просить її задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав повністю, не заперечує проти його задоволення. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Згідно ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання відповідає вимогам закону, інтересам сторін по справі та не суперечить правам та інтересам інших осіб. Як встановлено із матеріалів справи, 06.07.2016 року в Галицькому районі у місті Львові відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] , після чого « [PERSON] » змінила прізвище на « [PERSON] », про що свідчить копія свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Із копій свідоцтва про народження серії [NUMBER] , вбачається, що у сторін народилася одна дитина: син [PERSON] , [INFO] . Також, як встановлено в ході розгляду даної справи, дитина проживає з матір`ю. Дані факти знайшли своє підтвердження показаннями сторін та матеріалами справи і не оспорюються ніким із її учасників. У відповідності до ст. 84 Сімейного Кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. При вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд виходить з положень ст. 84 Сімейного Кодексу України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», та беручи до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу. Спроможність батька дитини надавати допомогу на утримання дружини, з якою проживає дитина до досягнення нею трьох років, з урахуванням його матеріального, сімейного становища, стану здоров`я є однією з обов`язкових умов стягнення аліментів на утримання дружини. Згідно ст. 81 ч. 1, 6 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Як убачається із наданої позивачем довідки №42 від 13.02.2020 р., виданої ПП «Мережа - Сервіс Львів», [PERSON] на даний час знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею віку 3-х років з 12.01.2018 р. по [INFO] . Згідно правової позиції ВСУ у справі № 6-3066цс15 убачається, що за положеннями ч. 2 ст. 75 СК України право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Згідно з ч. ч. 3, 4 ст. 75 СК України непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом І, ІІ чи ІІІ групи. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Аналіз указаних норм матеріального права дає підстави для висновку, що аліментні зобов`язання на утримання одного з подружжя можуть бути призначені за наявності юридичних складових - сукупності певних умов, а саме: перебування в зареєстрованому шлюбі або у фактичних шлюбних відносинах після розірвання шлюбу (стаття 76 СК України); непрацездатність одного з подружжя; потреба в матеріальній допомозі; нижчий від прожиткового рівень матеріального забезпечення. Таким чином, право на утримання (аліменти) має непрацездатна особа, яка не забезпечена прожитковим мінімумом. У зв`язку з тим, що позивачка знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною до трьох років, вона не може вийти на роботу та почати працювати, відтак, потребує матеріальної допомоги на своє утримання з боку відповідача по справі. Таким чином, відповідачем, відповідно до вимог цивільного законодавства України, суду не надано доказів, неспроможності сплачувати аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, більше того він надав суду заяву про визнання позову. Таким чином, позовні вимоги про стягнення аліментів є обґрунтованими та правомірними і підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Та згідно ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі задоволення позову на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved