Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] просила суд стягнути з відповідача на її користь неустойку(пеню) за прострочення сплати аліментів в розмірі 2202, 97 гривень, що нараховані на заборгованість по аліментам на її утримання до досягнення дитиною трьох років, неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в розмірі 3804,58, що нарахована на заборгованість по сплаті аліментам до досягнення дитиною повноліття, а також збільшити розмір аліментів, які сплачує відповідач на її користь на утримання дитини [PERSON] до рівня прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначала, що 11.04.2014 року між нею та відповідачем [PERSON] було зареєстровано шлюб, який 18.09.2015 року розірвано рішенням Червонозаводського районного суду міста Харкова, від шлюбу вони мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. Позивач вказує, що рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 02.12.2015 року з відповідача на її користь стягнуті аліменти на утримання малолітньої [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 516, 00 гривень щомісячно, починаючи з 18.08.2015 року до досягнення дитиною повноліття, та аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі в розмірі 300, 00 гривень щомісячно, починаючи з 18.08.2015 року до досягнення дитиною [PERSON] трьох років. Зазначає, що відповідач рішення суду не виконує, аліменти не сплачує в звязку з чим має заборгованість по сплаті аліментам на її утримання до досягнення дитиною трьох років у розмір 7335, 48 гривень та на утримання дитини у розмірі 12617, 03 гривень, а тому вона просить стягнути неустойку за прострочення сплати аліментів. Крім цього, у звязку з підвищенням прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку, зростанням цін на продукти харчування, одяг, комунальні послуги, збільшення потреб дитини, погіршення стану здоровя дитини та тим, що відповідач інших дітей та інших непрацездатних осіб немає, має у власності нерухоме майно, позивач просить суд збільшити розмір аліментів на утримання дитини до рівня прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку. В судове засідання позивач\~ не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, а також зазначила, що в разі неявки відповідача проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, про що свідчить зворотні повідомлення пошти про направлення на адресу, зазначену у позові та адресою реєстрації судових повісток про виклик в судове засідання,\~ причину своєї неявки суду не повідомив. За таких обставин, суд вважає за можливе, з метою дотримання розумних строків розгляду справи (стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року), розглянути справу за наявними в матеріалах справи доказами в заочному порядку. Суд з урахуванням думки позивача ухвалив про заочний розгляд справи та, дослідивши її матеріали, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню на підставі такого. Судом достовірно встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини \~серії І-ВЛ №362979. Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від від 02.12.2015 року з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] стягнуті аліменти на утримання малолітньої [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 516, 00 гривень щомісячно, починаючи з 18.08.2015 року до досягнення дитиною повноліття, та аліменти на утримання [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 300, 00 гривень щомісячно, починаючи з 18.08.2015 року до досягнення дитиною [PERSON] трьох років Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №\~789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно \~ст. 180 СК України,\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 192\~СК України\~закріплено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обовязку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Така правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України у справі за № 143 цс 13. Відповідно до ст. 182 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з положеннями ч. 1, 2\~ст. 184 Сімейного Кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до\~ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік», з 1 грудня 2017 року установлено прожитковий мінімум для дітей віком від 0 до 6 років в розрахунку на місяць в розмірі 1\~492, 00 гривень. Крім цього, згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~у новому розмірі аліменти виплачуються з дня набрання рішенням законної сили. З огляду на викладене, враховуючи потреби дитини, матеріальний стан позивачки, соціально-економічні \~умови сьогодення, а також дані про особу \~відповідача, який \~є працездатною особою і \~в змозі заробляти гроші і надавати відповідну допомогу позивачці, суд вважає за необхідне в інтересах дитини змінити розмір аліментів, стягнутих з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання малолітньої дитини [PERSON] до 746, 00 грн. щомісячно, що відповідає його частині як батька (50% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку), оскільки обовязок по утриманню дитини покладено на обох батьків, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття, індексуючи відповідно до закону. Доказів того, що відповідач має змогу сплачувати аліменти у більшому розмірі у суму немає, позивачем не надано. Також відповідно до розрахунків заборгованості складених державним виконавцем Первомайського міскрайонного ВДВС ГУЮ у Харківській області [PERSON] Відповідач має заборгованість по аліментам за виконавчими листами №646/10207/15-ц на утримання [PERSON] до досягнення дитиною трьох років за період з 18 серпня 2015 року станом на 28 серпня 2017 року 7335, 48 гривень та на утримання дитини [PERSON] за період з 18 серпня 2015 року станом на 01 вересня 2017 року у розмірі 12617, 03 гривень. Частиною 1 статті 196 Сімейного Кодексу України встановлено, що при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, що підтверджується відповідними розрахунками з урахуванням періодів, що наведені у розрахунках заборгованості складених державним виконавцем, та стягує з відповідача на користь позивача неустойку за аліментами по виконавчим листам №646/10207/15-ц на утримання [PERSON] до досягнення дитиною трьох років за період з 18 серпня 2015 року по 28 серпня 2017 року у розмірі 2202, 97 гривень та на утримання дитини [PERSON] за період з 18 серпня 2015 року по 31 серпня 2017 року у розмірі 3804, 58 гривень. Питання про судові витрати суд вирішує на підставі ст. 141 ЦПК України. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального\~\~технічного засобу, не здійснювалось. На підставі викладеного,

Outcome: partial