Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обгрунтування позовних вимогпозивач зазначила, що 27 липня 2012 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітнього сина: [PERSON] , [INFO] . В даний час позивач ніде не працює, постійного доходу не має, що не дає їй можливості повністю забезпечити фізичний, духовний розвиток дитини, розвиток творчих та пізнавальних здібностей, уподобань, розвиток обдарувань дитини. Відповідач не надає на утримання та виховання сина коштів в добровільному порядку. Неповнолітній син повністю перебуває на повному утриманні позивача, на утримання неповнолітньої дитини витрачаються значні кошти, зокрема, на одяг, продукти харчування та лікування. Відповідач є фізично здоровим, інших утриманців не має, тому має змогу працювати і зобов`язаний надавати допомогу на утримання сина в такому розмірі, який забезпечить його рівень життя, для нормального розвитку. Посилаючись на норми статтей 180-184 СК України, просить стягнути з відповідача 1500 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, подалазаяву в якій просить розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує проти винесення заочного рішення. В судове засідання [PERSON] повторно не з`явився по невідомій причині, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, не повідомив про причину неявки та не надіслав відзиву на позовну заяву та заяви про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи. Суд, дослідивши письмові докази, оцінивши їх в сукупності, приходить до наступного. Згідно свідоцтва про шлюб, сторони 27 липня 2012 року зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Біловізької сільської ради Рокитнівського району Рівненської області, актовий запис №3 (а.с.8). [PERSON] народився [INFO] у свідоцтві про народження батьком вказаний відповідач [PERSON] , матір`ю - позивач [PERSON] (а.с.9). Згідно довідки Біловізької сільської ради №580 від 16.07.2019 року виданої [PERSON] , [PERSON] , [INFO] проживає разом з матір`ю і знаходиться на її утриманні (а.с. 10). Відповідно до ст.ст.180,181 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина. Відповідно до вимог статті 182 СК України обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів є стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Також даною статтею визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно п. п. 3 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України за заявою одержувача суд визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи обставини справи та правові норми, а також те, що відповідач в судове засідання не з`явився та не спростував доводів позивача, суд прийшов до висновку про задоволення позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved