Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом про розірвання шлюбу. В обгрунтування позову посилається на те, що 14.04.1994 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб у Вікнянській сільські раді Гусятинського районного Тернопільської області. Від цього шлюбу у подружжя є троє дітей: повнолітня дочка [PERSON], [INFO], повнолітній син [PERSON], [INFO] та малолітній син [PERSON], [INFO]. Сімейні стосунки між ними не склалися, подальше спільне проживання стало неможливим, оскільки вони не знаходять взаєморозуміння. Відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають у їхній сім»ї, перестали розуміти один одного, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Протягом останніх 10 років відповідач випиває та неодноразово скандалить. Останніх 4 роки вона з відповідачем проживають в одному будинку як сусіди, тому що він веде аморальний спосіб життя. В подальшому даний шлюб зберігати не доцільно. Позивач [PERSON] надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, стосовно примирення з відповідачем заперечує. Відповідач [PERSON] надав до суду заяву про визнання позову та розгляд справи без його участі. Щодо надання сторонам строку для примирення заперечує. На підставі вимог ст.ст.223 ЦПК України суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 14 квітня 1994 року у Вікнянській сільські [PERSON] депутатів, актовий запис № 3, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-ИД №259093, виданого 14 квітня 1994 року Вікнянською сільською [PERSON] [PERSON] депутатів.(а.с.5). Як зазначено в позовній заяві, від спільного проживання в шлюбі в сторін є двоє повнолітніх дітей та малолітній син [PERSON], [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалося, шлюбні відносини не підтримують, шлюб існує формально і зберігати його неможливо. Як вбачається із змісту поданих заяв, сторони заперечують щодо надання їм строку для примирення. Відповідно до ст.111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Статтею 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Оскільки під час розгляду справи відповідач визнав позов у повному обсязі, обставини в справі сторонами визнаються та не потребують доказуванню і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.141 ЦПК України - судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов»язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі вищезазначеного суд рахує за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] сплачений нею судовий збір в сумі 640 грн. 00 коп.

Outcome: approved