Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов мотивує тим, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 18 листопада 1995 року, шлюб зареєстровано Відділом ЗАГСУ Луцького міськвиконкому, актовий запис №1603. У подружжя є спільні діти [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Вказує на те, що сімейне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини між ними припинені, шлюб існує лише формально. Зазначає, що спільного господарства подружжя не веде, спору щодо поділу майна немає. На підставі наведеного, просить розірвати шлюб. Ухвалою суду від 25 січня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито загальне позовне провадження, розгляд справи призначено до розгляду у підготовчому засіданні. Ухвалою суду від 25 лютого 2019 року закрито підготовче провадження у справі та призначено останню до судового розгляду по суті Позивач [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності за наявними матеріалами справи, позовні вимоги підтримала, щодо заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, хоча належним чином повідомлявся про час, дату та місце розгляду справи, клопотань про відкладення розгляду справи не подавалось. Розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.247 ЦПК України. За погодженням позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 17 липня 1992 року, шлюб зареєстровано Відділом ЗАГСУ Луцького міськвиконкому, актовий запис №747 (а.с.10). Від даного шлюбу в подружжя є діти [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с. 11, 12). Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом ст. 55 СК України дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобовязаний утверджувати в сімї повагу до матері. Дружина зобовязана утверджувати в сімї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч.3 та 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. В судовому засіданні встановлено, що сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, втратили почуття взаємної любові, поваги, шлюб існує лише формально. За таких обставин, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, а тому шлюб слід розірвати.

Outcome: approved