Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнених вимог, просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі 400 гривень щомісячно, до повноліття дитини. В обґрунтування позовних вимог позивач, посилається на те, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі з 29 серпня 2009 року, але з лютого 2016 року разом вони не проживають. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] , який проживає разом із матірю та перебуває на її утриманні. Як зазначає позивач у позовній заяві з лютого 2016 року вона та відповідач припинили спільне проживання, відповідач покинув родину та припинив надання матеріальної допомоги, ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи в їхній сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Кожна сторона відповідно до вимог Закону повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають шлюбі з 2009 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] , який проживає разом із матірю та перебуває на її утриманні. Відповідно до довідки депутата Барвінківської міської ради від 11.05. 2016 року [PERSON] проживає разом із матірю . З матеріалів позовної заяви eбачається, що відповідач не приймає участі у вихованні та утриманні свого сина [PERSON]. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Згідно ст. 179 СК України, аліменти, одержані на дитину є власністю того з батьків на ім'я якого вони виплачуються і використовуються за цільовим призначенням. Відповідно до вимог ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини а також платника аліментів. Відповідно до ч.1 ст. 184 Сімейного кодексу України аліменти у твердій грошовій сумі стягуються, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При встановленні розміру аліментів, суд керується вимогами ст. 182 СК України та розясненнями, які містяться в п.17 Постанови пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», та вирішуючи питання щодо розміру аліментів враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При прийнятті рішення про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі, суд виходив з того, що відповідач немає постійного місця роботи. Враховуючи наведені вище обставини, суд приходить до висновку, що позовна вимога щодо стягнення аліментів в розмірі 400 грн. щомісяця підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 79 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, тому суд вважає що стягнення аліментів на утримання дитини підлягають стягненню з 17 травня 2016 року, оскільки позивач з даною позовною заявою звернулася до суду в зазначений день.

Outcome: approved