Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 12.06.2007 року Фрунзенським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 142. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову позивач зазначала, що подружнє життя не склалося через несумісність характерів, відсутність взаєморозуміння та довіри, різні погляди на життя. Відповідач влаштовував постійні скандали, в тому числі в присутності сторонніх людей. Шлюбно-сімейні відносини припинені з 2011 року, проживають окремо з відповідачем, спільне господарство не ведуть. Вважає, що поновлення шлюбно-сімейних відносин та збереження сім'ї не можливе. Майнового спору не мають. Дитина після розірвання шлюбу залишається проживати з позивачкою. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, в матеріалах справи міститься заява про слухання справи за її відсутністю, позов підтримує у повному обсязі, після розірвання шлюбу просить залишити прізвище «[PERSON]», не заперечує проти винесення рішення в заочному порядку. Відповідач [PERSON], відповідно до правил ст.74 ЦПК України, неодноразово поштою викликався у судове засідання за наявними у справі даними про його місце проживання , однак всупереч своїх процесуальних обов'язків повістки не отримував і при цьому ніяких заяв щодо зміни свого місця проживання до суду не надав, що свідчить про його відсутність за цією адресою, внаслідок чого за змістом абз. 5 ч.5 вказаної статті ЦПК України вважається, що судова повістка вручена йому належним чином. Тому суд, у світлі вимог ст.6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» і положень ст.157 ЦПК України, для забезпечення належного балансу процесуальних прав та обов'язків сторін у справі вважає за можливе розглянути позов за відсутності відповідача [PERSON] Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, проти чого не заперечує позивач, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб , які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідність до положень ч.2 ст.197 ЦПК України , судом не здійснювалося. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 12.06.2007 року Фрунзенським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 142 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER]. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER]. Судом встановлено, що між сторонами шлюбно-сімейні відносини припинені з 2011 року, проживають окремо один від одного, спільне господарство не ведуть. Відповідно зі ст.112 Сімейного Кодексу України - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення . Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємостосунки подружжя, а саме , що сторони тривалий час не мешкають разом, не ведуть спільне господарство, у них відсутній сімейний бюджет, не підтримують шлюбно-сімейні відносини, вважає необхідним шлюб розірвати, так як подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї за неможливе. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право залишити його після розірвання шлюбу. Клопотання позивачки про залишення після розірвання шлюбу без змін її прізвища «[PERSON]» підлягає задоволенню. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. Згідно квитанції № 7/13 від 16.12.2013 року позивачем при пред'явленні позову до суду був сплачений судовий збір у розмірі 229,41 грн. За таких обставин з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені витрати по оплаті судового збору. На підставі викладеного і

Outcome: approved