Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до ПАТ «Маріупольський дослідно-експериментальний завод», в якому просила суд стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, за період з 17.12.2013 року по 14.04.2014 року включно, в сумі 12111,36 грн. та компенсацію моральної шкоди у розмірі 2000 грн. 1.07.2014 року позивач надала суду заяву про залишення частини позовних вимог без розгляду, а саме про стягнення моральної шкоди у розмірі 2000 грн. Ухвалою суду від 1.07.2014 року позов [PERSON] до ПАТ «Маріупольський дослідно-експериментальний завод» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені та моральної шкоди, у частині позовних вимог про стягнення моральної шкоди у розмірі 2000 грн. залишено без розгляду. В обґрунтування вимог позивач зазначила, що з 1.12.2004 року по 27.06.2013 року перебувала у трудових відносинах з відповідачем. 27.06.2013 року вона була звільнена з підприємства на підставі п.3 ст.38 КЗоТ України за власним бажанням, у зв'язку з невиконанням уповноваженим органом законодавства про працю. Підставою звільнення стало те, що відповідач тривалий час затримував виплату заробітної плати. На момент звільнення з посади позивачу була нарахована заробітна плата та компенсація за невикористану відпустку, однак виплати проведені не були. Станом на 12.07.2013 року борг перед позивачкою за підприємством на кінець місяця склав 14 082,90 грн. 4.09.2013 року та 16.10.2013 року частина заборгованості по заробітній платі була сплачена, однак станом на 14.04.2014 року нараховані платежі по заробітній платі, вихідній допомозі, та компенсації за невикористану відпустку у повному обсязі не виплачені. Станом на 24.10.2013 рік заборгованість складає 10 309 грн. В листопаді 2013 року вона зверталась до Жовтневого районного суду м.Маріуполя з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ПАТ «Маріупольський дослідно-експериментальний завод» заборгованості по заробітній платі за червень 2013 року в розмірі 10 309 грн. Судовий наказ був виданий 25.11.2013 року, до теперішнього часу виконавчою службою стягнення заборгованості за виконавчим листом не здійснено. Рішенням Жовтневого районного суду м.Маріуполя від 12.03.2014 року у цивільній справі №263/13284/13-ц на користь позивача з ПАТ «Маріупольський дослідно-експериментальний завод» стягнений середній заробіток за час затримки розрахунку при звільнені за період з 28.06.2013 року по 16.12.2013 року включно в сумі 12562,95 грн. На підставі виконавчого листа виконавчою службою відкрите виконавче провадження, але стягнення вказаної суми до теперішнього часу не здійснено. Згідно наданої нею розрахунку середня заробітна плата за час затримки розрахунків при звільненні за період з 17.12.2013 року по 14.04.2014 року включно становить 12111,36 грн., яку просить стягнути з відповідача на її користь. В судове засідання позивач [PERSON], належним чином повідомлена про час, місце розгляду справи не з'явилася, надала суду заяву про підтримку позовних вимог з зазначених у позові підстав, просила позов задовольнити, не заперечувала проти ухвалення у справі заочного рішення. В судове засідання представник відповідача не з'явився з невідомих суду причин, про час, місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності з ч.2 ст.197 ЦПК України, у зв'язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть в ній участь. Вивчивши матеріали справи, та дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено наступні факти та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що відповідно до трудової книжки виданої на ім'я [PERSON], 1949 року народження, остання з 01.12.2004 року по 27.06.2013 року перебувала у трудових відносинах з ПАТ «Маріупольський дослідно-експериментальний завод». 27.06.2013 року позивачка була звільнена за власним бажанням у зв'язку з порушенням законодавства про працю та умов колективного договору на підставі п.3 ст.38 КЗоТ України. Відповідно до довідки № 04/133 від 12.07.2013 року, виданою за підписами голови правління та головного бухгалтера ПАТ «Маріупольський дослідно-експериментальний завод» заборгованість по заробітній платі у підприємства перед позивакою, станом на 1.07.2013 року, становить 14 082, 90 грн. З довідки № 04/111 від 24.10.2013 року, виданої за підписами голови правління та головного бухгалтера ПАТ «Маріупольський дослідно-експериментальний завод», вбачається що заборгованість відповідача перед позивачкою, станом на 22.10.2013 року, становить 10309 грн. 25.11.2013 року Жовтневим районним судом м.Маріуполя виданий судовий наказ про стягнення з ПАТ «Маріупольський дослідно-експериментальний завод» на користь [PERSON] заборгованості по заробітній платі за червень 2013 року з урахуванням відхідної допомоги в сумі 10 309 грн. За рішенням Жовтневого районного суду м.Маріуполя від 12.03.2014 року у цивільній справі №263/13284/13-ц на користь позивача з ПАТ «Маріупольський дослідно-експериментальний завод» стягнений середній заробіток за час затримки розрахунку при звільнені за період з 28.06.2013 року по 16.12.2013 року включно в сумі 12562,95 грн. За вказаними судовими рішеннями відкрите виконавче провадження, але примусове стягнення вказаних грошових сум до теперішнього часу не здійснено. Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленим цим кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених законом. За статтею 116 Кодексу Законів про працю України, при звільненні робітника виплата всіх сум, належних йому від підприємства, установи, організації, провадиться у день звільнення. Якщо робітник у день звільнення не працював, то вказані суми повинні бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим робітником вимоги про розрахунок. Відповідно до ч.1 ст. 117 Кодексу Законів про працю України, у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому робітнику сум у строки, вказані ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір, підприємство, установа, організація повинні виплатити робітнику його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Таким чином, суд вважає, що відповідач повинен нести відповідальність за затримку виплати заробітної плати. За розрахунком позивача (середньоденна заробітна плата складає 159,36 грн.; кількість робочих днів за період з 17.12.2013 року по 14.04.2014 року становить - 76; 159,36 х76 =12111,36), з яким погоджується суд, ця сума, за період з 17.12.2013 року по 14.04.2014 року включно, складає 12111,36 грн., яка підлягає стягненню з відповідача. Відповідно до ст.88 ЦПК України слід також стягнути з відповідача на користь держави несплачений позивачем судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved