Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про те, що 10.06.1984 року вони з відповідачем уклали шлюб. У цьому шлюбі у них народилося двоє дітей, які на сьогодні є повнолітніми. 04.10.2007 року вони за спільні сімейні кошти побудували житловий будинок № 16 по вулиці Садовій в с. Полянецьке Уманського району Черкаської області та отримали свідоцтво про право власності від 04.10.2007 року видане на підставі виконавчого комітету Полянецької сільської ради № 38 від 29.05.2007 року та зареєстровано в реєстрі за № 614. Вказаний житловий будинок є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Також земельна ділянка, на якій розташований їх будинок та яку їм було надано для забудови вищевказаного житлового будинку та господарських потреб, є їх спільною власністю. 12 липня 2011 року шлюб між ними розірвано. Після розірвання шлюбу, сторони пішли на примирення та проживали однією сімєю до травня 2018 року. 17 травня 2018 року відповідач придбав путівку до санаторію та поїхав лікуватися. Після закінчення терміну путівки повернувся додому, але вже з наміром одружитися на іншій жінці, з якою познайомився на відпочинку. Ця жінка їй телефонувала та погрожувала у розправі, а тому вона дійшла до висновку, що подальше збереження сімї є неможливим та на цей час стоїть нагальна потреба розподілу майна. Звернувшись до відповідача з проханням поділити їх майно і нехай хто, що хоче, той те і робить у своїй частині, їй було вказано на двері. При цьому, відповідач заявив, що він є єдиним власником вказаного житлового будинку і вона ніякого права ні на що не має. А тому згоди про добровільний поділ нерухомого майна ними досягнуто не було. Просить суд визнати за нею, [PERSON], ІПН [NUMBER], право власності на 1/2 частину житлового будинку № 16 по вулиці Садовій в с. Полянецьке Уманського району Черкаської області. Визнати за нею, [PERSON], ІПН [NUMBER], право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,6549 га, що складається із двох окремих ділянок площею 0,3232 га кадастровий номер 7124386400:01:001:0383 та 0,3317 га кадастровий номер 7124386400:01:001:0379, які розташовані по вулиці Садовій, 16 в с. Полянецьке Уманського району Черкаської області, надані для ведення особистого селянського господарства державний акт на землю від 04 червня 2004 року серії ІV-ЧР № 039982 виданий на підставі рішення сесії Полянецької сільської ради від 29.12.2003 року за № 12-9. Стягнути з відповідача на її користь судовий збір у розмірі 705 гривень. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, на адресу суду подала письмову заяву, у якій просить суд справу слухати у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить суд позов задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений своєчасно, шляхом направлення рекомендованого повідомлення. Про причини своєї неявки суд не повідомляв. Заяв про слухання справи у його відсутність чи про відкладення справи на адресу суду не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно відмітки у паспорті громадянина України серії НЕ № 091349, виданого 12 січня 2002 року Уманським РВ УМВС України в Черкаській області, [PERSON], [INFO], зареєструвала шлюб 10 червня 1984 року з [PERSON]. Вказаний шлюб було розірвано 12 липня 2011 року, що також підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії 1-СР № 058848, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Уманському району Уманського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області, згідно якого, шлюб між [PERSON] і [PERSON] розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 19 від 12 липня 2011 року. Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно, видане 04.10.2007 року, право власності на житловий будинок № 16 по вулиці Садовій в с. Полянецьке Уманського району Черкаської області, зареєстровано на підставі рішення виконавчого комітету Полянецької сільської ради Уманського району Черкаської області № 38 від 29.05.2007 року. Право власності відповідачем зареєстровано в Уманському ЧООБТІ, що підтверджується витягом від 04.10.2007 року. Згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ЧР № 039982, [PERSON] на підставі рішення сесії Полянецької сільської ради № 12-9 від 29.12.2003 року передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,6549 га, розташовану на території Полянецької сільської ради, для особистого селянського господарства. Згідно плану зовнішніх меж земельної ділянки, зазначене земельна ділянка складається із двох земельних ділянок: площею 0,3232 га кадастровий номер 7124386400:01:001:0383 та площею 0,3317 га кадастровий номер 7124386400:01:001:0383. Згідно довідки, виданої Полянецькою сільською радою Уманського району Черкаської області 02.08.2018 року вих. № 158, у житловому будинку по вулиці Садовій, 16, який рахується за [PERSON] зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Згідно акту, складеного 03.08.2018 року [PERSON], [PERSON] та [PERSON], затвердженого сільським головою с. Полянецьке Уманського району Черкаської області, у домоволодінні, яке знаходиться за адресою: Черкаська область Уманський район с. Полянецьке вул. Садова, 16, з часу розірвання шлюбу, а саме з 12.07.2011 року по 16.05.2018 року проживали спільно [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до вимог ст. 60 СК України\~майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частиною 1 ст. 61 СК України встановлено, що об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Статтею 63 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.\~\~\~\~\~ У відповідності до ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно ч. 2 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. У ч. 2 цієї статті зазначено, що при вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сімї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сімї. Згідно ч. 1 ст. 71 СК України майно, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. Відповідно до п. 24\~постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21 грудня 2007 року до складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. Згідно з ч.1ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що житловий будинок № 16 по вулиці Садовій в с. Полянецьке Уманського району Черкаської області був побудований подружжям у 2007 році на земельній ділянці, виділеній сторонам по справі у 2003 році рішенням Полянецької сільської ради. Шлюб між ними було укладено у 1984 році, а розірвано у 2011 році. Після офіційного розірвання шлюбу [PERSON] та [PERSON] ще певний час проживали спільно. Зазначене підтверджується дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами. Тобто, право власності на спірне майно сторонами було набуте під час спільного проживання у зареєстрованому шлюбі. Відповідач будь-яких заперечень з приводу позовних вимог, або зустрічного позову суду не подала. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.\~\~\~\~ Згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved