Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути на її користь вартість 1/2 частини автомобіля HYUNDAI SANTA FE 2012 року, що становить 224289,00 грн. Обгрунтовуючи свої вимоги, позивачка зазначила, що згідно рішення Баранівського районного суду Житомирської області від 07.09.2020 року за нею визнано право власності на 1/2 частину автомобіля HYUNDAI SANTA FE 2012 року,державний номерний знак [NUMBER] . Вказаний автомобіль весь час перебував та перебуває до теперішнього часу в користуванні відповідача. З моменту набуття чинності рішенням суду до моменту звернення до суду з даним позовом вона позбавлена можливості користуватись належним їй майном, не має до нього жодного доступу, що порушує її законні права та інтереси шодо реалізації свого права власності на майно. Вказаний об`єкт рухомого майна є неподільним, вони з відповідачем проживають окремо, між ними встановились неприязні стосунки, у неї відсутнє водійське посвідчення, тому всі ці вказані обставини виключають можливість використання автомобіля обома сторонами без порушення інтересів однієї із сторін. Добровільно домовитись щодо порядку поділу вказаного автомобіля сторонам не вдалося, що і стало підставою для звернення до суду за захистом своїх прав та законних інтересів. Вартість спірного автомобіля була визначена у справі № 273/1144/20, підтверджена наявними у справі скріншотами оголошення про продаж автомобіля, що подавалися відповідачем. Ухвалою судді Баранівського районного суду від 07.04.2021 року було відкрито спрощене позовне провадження по справі та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, справу призначено до розгляду по суті з повідомленням сторін, роз`яснено відповідачу наслідки неподання відзиву на позов у встановлений судом строк (а.с. 15). 27.04.2021 року до суду надійшов відзив відповідача [PERSON] , в якому він просив задовольнити позовні вимоги [PERSON] частково вказавши, що не заперечує право позивача на грошову компенсацію 1/2 частки у праві спільної часткової власності на автомобіль, проте заперечує проти суми, яку просить стягнути позивачка. Він вважає її завищеною, надуманною і не підтвердженою допустими доказами. Відповідач згоден сплатити позивачці половину реальної ринкової вартості автомобіля, яка становить 98 188,50 грн. В підтвердження ринкової вартості автомобіля [PERSON] додав копію звіту про проведення незалежної оцінки по визначенню ринкової вартості автомобіля HYUNDAI SANTA FE 2012 року,державний номерний знак [NUMBER] . Крім того, вказав, що не має можливості сплатити позивачці зазначену нею суму коштів, оскільки припинив свою підприємницьку діяльність , отримує пенсію, про що надав суду копію довідки ПФУ про доходи . 06.05.2021 року позивач [PERSON] направила до суду відповідь на відзив відповідача, де вказала, що вартість автомобіля в розмірі 433836 грн. встановлена ухвалою суду від 29.05.2020 року про забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобіль HYUNDAI SANTA FE 2012 року,державний номерний знак [NUMBER] , яку відповідач оскаржував в апеляційному порядку, проте вона залишена в силі. Щодо доданого до відзиву звіту, то вважає його висновки сумнівними, так як в 1 розділі висновку в графі «двигун №» номер двигуна відсутній, в розділі 3 в графі «показання одометра» відомості відсутні. Із даних звіту неможливо визначити, коли саме відбулося зниження ринкової вартості спірного КТЗ та за яких обставин. Якщо ринкова вартість і справді знизилася, то лише за рахунок недобросовісної експлуатації автомобіля відповідачем, адже з моменту припинення шлюбних відносин і по теперішній час автомобіль знаходився у 100 % користуванні відповідача, що не заперечується останнім. Крім того, направила суду клопотання про виключення з числа доказів Звіт № 210422/1-КТЗ як сумнівний . 14.05.2021 року відповідач [PERSON] направив до суду заперечення на відповідь на відзив. В них вказав, що ухвала суду про забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобіль не може визначати ціну автомобіля і він оскаржував в апеляційному порядку лише підстави накладення арешту, а не ціну автомобіля. Позивачка вважає ціною автомобіля ту ціну, яка була вказана рік назад в мережі інтернет в оголошенні про продаж автомобіля. [PERSON] вважає такий доказ визначення вартості автомобіля недопустимим. Щодо вказаних позивачкою недоліків Звіту про незалежну оцінку вартості автомобіля, [PERSON] зазначив , що думка позивача про те, що потрібно обов`язково вказувати номер двигуна для ідентифікації авто, є помилковою. Ідентифікація авто проводиться по VIN-коду, який у висновку зазначений та відповідає VIN-коду, що вказаний у свідоцтві про реєстрацію ТЗ, за цим кодом автомобіль перевіряють по всіх базах. Щодо відсутності у висновку показань одометра, що на думку позивача, впливає на визначення вартості авто, то коригування ціни авто на його пробіг впливає саме на зменшення ціни, оцінювач не застосовував коригування ціни автомобіля на його пробіг, що є правом оцінювача та є вигідно саме для позивача. Щодо неповідомлення експерта про кримінальну відповідальність, то незалежний оцінювач не є судовим експертом. Ухвалою суду від 14.07.2021 року відкладено судовий розгляд справи, визнано явку в судове засідання позивача та відповідача обов`язковою. Позивач [PERSON] , в судове засідання не з`явилася, надіслала письмове клопотання в якому просила розглядати справу без її участі, будь яких інших доказів крім тих, що містяться в позові та її запереченнях вона не має, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засіданняне з`явився, подав письмову заяву в якій просив розглядати справу без його участі, підтримує поданий ним відзив на позов. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося на підставі ч. 2ст. 247 ЦПК України. Розглянувши надані документи і матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне. Судом встановлено, що рішенням Баранівського районного суду від 07.09.2020 автомобіль марки HYUNDAI SANTA FE 2012 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , визнано спільним сумісним майном [PERSON] ( ідентифікаційний номер платника податків: [NUMBER] ) та [PERSON] ( ідентифікаційний номер платника податків: [NUMBER] ) (а.с. 11-12). Згідно доданих до справи позивачем роздруківок із сайту AUTO. RIA ринкова вартість автомобіля марки HYUNDAI SANTA FE 2012 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] оцінена відповідачем в 16 200 тис доларів США (а.с. 8-10). Із звіту №210422/1-КТЗ складеного фізичною особою-підприємцем [PERSON] (свідоцтво про державну реєстрацію В02 №453441 від 19.06.2007) вбачається, що станом на 22.04.2021 ринкова вартість автомобіля марки HYUNDAI SANTA FE 2012 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , номер кузова: [NUMBER] становить 196 377 (сто дев`яносто шість тисяч триста сімдесят сім) грн (а.с. 24-37) Стаття 368 ЦК України: 1. Спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. 3. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Стаття 369 ЦКУ: 1. Співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. 2. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. Стаття 372 ЦКУ: 1. Майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. 2. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. 3. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Стаття 370 ЦКУ: 1. Співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. 2. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. 3. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому ст.364 ЦК України. Стаття 364 ЦКУ: 1. Співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. 2. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. Згідно ст. 183 ЦК неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати цільового призначення. Судом було встановлено, що рішенням Баранівського районного суду від 07.09.2020 автомобіль марки HYUNDAI SANTA FE 2012 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , визнано спільним сумісним майном [PERSON] ( ідентифікаційний номер платника податків: [NUMBER] ) та [PERSON] ( ідентифікаційний номер платника податків: [NUMBER] ) (а.с. 11-12). Таким чином, спірний автомобіль є об`єктом спільної сумісної власності сторін. Іншого не встановлено і відповідачем не доведено, та фактично дану обставину відповідач не оспорює. Автомобіль безумовно є річчю неподільною. Також недоцільним є залишення автомобіля у спільній власності і надалі, оскільки встановлення спільного режиму користування автомобілем неможливе, виходячи з того, що сторони припинили спільне проживання і ведення спільного побуту, і їх стосунки на даний час є конфліктними і можуть розглядатись як такі, що унеможливлюють досягнення згоди з приводу користування спільним автомобілем. Тому доцільним є здійснити поділ спільного майна саме у такий спосіб, про який просить позивач, і за яким неподільна річ залишається одному з співвласників зі стягненням з нього на користь іншого співвласника грошової компенсації у розмірі вартості його частки і з подальшим (після сплати компенсації) припиненням спільної власності. При вирішенні питання про доцільність залишення автомобіля саме відповідачу зі стягненням з нього грошової компенсації на користь позивачки, суд бере до уваги, що такий позов заявила позивач, яка тим самим виявила згоду на припинення її права власності на вказане майно з отриманням замість нього грошової компенсації. Суд враховує, що відповідач не заявив зустрічної вимоги про поділ автомобіля у протилежний спосіб, тобто шляхом передачі автомобіля у власність позивачки і стягненням з нею на його користь грошової компенсації, тому такий варіант поділу неподільного майна судом не розглядається як такий, що виходив би за межі позовних вимог. Суд також враховує, що відповідач користується даним автомобілем після припинення сімейних стосунків, і що він має право керування транспортним засобом, тому доцільним є залишити автомобіль саме йому. Таким чином позовна вимога позивачки в цій частині обґрунтована і підлягає задоволенню, а автомобіль має бути залишений у власності відповідачу, у якого і перебуває на даний час, а з нього на користь позивачки має бути стягнута грошова компенсація у розмірі вартості частки позивачки у вказаному майні. Такий поділ відповідає вимогам ч.2 ст.364 ЦК України. Щодо визначення розміру грошової компенсації, то суд виходить з наступного. Із звіту №210422/1-КТЗ складеного фізичною особою-підприємцем [PERSON] (свідоцтво про державну реєстрацію В02 №453441 від 19.06.2007) вбачається, що станом на 22.04.2021 ринкова вартість автомобіля марки HYUNDAI SANTA FE 2012 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , номер кузова: [NUMBER] становить 196 377 (сто дев`яносто шість тисяч триста сімдесят сім) грн (а.с. 24-37) З метою дотримання вимог ст. 12 ЦПК України, для збереження об`єктивності і неупередженості, судом було призначено розгляд справи за обов`язковою участю сторін, для надання суду особистих пояснень (а.с. 67). Не зважаючи на викладене, позивач в судове засідання не з`явилася, згідно поданої заяви на задоволенні позову наполягала. Розгляд справи просила здійснювати з урахуванням наявних у справі матеріалів (а.с. 70). З огляду на викладене, зважаючи на відсутність будь-яких заперечень та доказів, суд не вбачає підстав не вірити спеціалісту, що надав звіт, рівень знань, кваліфікацію і право на зайняття даним видом діяльності якого підтверджено відповідними документами (а.с. 37). Також суд враховує, що спеціалістом у даному звіті вартість автомобіля визначена на квітень 2021 р., тобто найбільш приближено у часі до розгляду справи і ухвалення даного рішення, що буде більше відповідати змісту закону щодо поділу майна шляхом сплати компенсації, і самому змісту поняття компенсації, яка означає дійсну відповідність розміру компенсації вартості майна, за яке вона сплачується, і є реальним відшкодуванням грошима за майно (обміном рівнозначних величин). При цьому, суд не бере до уваги доводи позивача про те, що ринкова вартість автомобіля марки HYUNDAI SANTA FE 2012 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] становить 16 200 тис доларів США, що відповідачем не оспорювалось під час розгляду справи №273/1144/20 (а.с. 11-12). До такого висновку суд дійшов з урахуванням того, що вказана сума 16 200 тис. доларів США визначена, безпосередньо відповідачем на сайті AVTO RIA. Тобто є такою, що ґрунтується виключно на його припущеннях. Доказування ж не може ґрунтуватися на примущеннях, що відповідає приписам ч. 6 ст. 81 ЦПК України. Більш того, вказані відомості на які посилається позивач суперечать звіту спеціаліста №210422/1-КТЗ, який, як зазначалося судом, позивачем не спростовано, та який є найбільш наближеним до дати ухвалення судом даного рішення (а.с. 24-37). Таким чином, на думку суду, позивач не довела вартості майна в розмірі 448 578 грн. З урахуванням викладеного, суд вважає заявлений позов таким, що підлягає частковому задоволенню шляхом припинення права власності на 1/2 частину автомобіля марки HYUNDAI SANTA FE 2012 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] [PERSON] . При цьому, суд вважає, що на її користь підлягає компенсація у розмірі що відповідатиме 1/2 від вартості майна з урахуванням суми визначеної у звіті №210422/1-КТЗ складеної фізичною особою-підприємцем [PERSON] (свідоцтво про державну реєстрацію В02 №453441 від 19.06.2007). З урахуванням того, що позов задоволено частково суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що відповідає вимогами ч. 1 ст. 141 ЦПК України. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягнення сума судового збору в розмірі 987 грн.

Outcome: partial