Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-16 00:00:00

Позивач [PERSON] , звернулася до суду з позовом про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням до відповідача [PERSON] , вказавши в ньому, що позивач [PERSON] , являється власником господарства, що розташоване по [ADDRESS] з 14.10.2009 року. Відповідач по справі зареєстрований в даному господарстві так як являлась невісткою власниці господарства, однак з 2010 року не проживає по вказаній адресі у зв`язку з розлученням з її сином. Реєстрація відповідача в спірному господарстві перешкоджає позивачу у можливості розпоряджатися даним приватним нерухомим майном на свій власний розсуд як власник такого як і іншим членам родини. В позові зазначається, що відповідач не проживає в належному позивачу господарстві без поважної причини, а тому просить визнати [PERSON] , такою, що втратила право користування житловим приміщенням розташованим в [ADDRESS] . Позивач в судовому засідання позов підтримала, надала пояснення аналогічні викладеним у позові та не заперечувала проти винесення заочного рішення по справі. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні вказали що проживають по сусідству з господарством [PERSON] та підтвердили, що відповідач [PERSON] вже більше десяти років не проживає у зазначеному господарстві. Відповідач у встановлений судом строк, на адресу суду відзиву на позовну заяву не надав, а також в судове засідання не з`явився та не повідомив суд про поважні причини своєї неявки, будучи належним чином повідомленим про час і місце судового розгляду справи. З письмової згоди представника позивача, суд ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи вважає, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення. Судом встановлено, що позивач [PERSON] , являється власником господарства, що розташоване по [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 14.10.2009 року та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 05.01.2010 року (а.с. 11-13) Відповідно до довідки Зеленогайського старостинського округу № 7 с.Зелений Гай Новоселицької міської ради № 103 від 19.02.2019 року - [PERSON] . зареєстрована у господарстві що розташоване за адресою: [ADDRESS] , з 1991 року. (а.с. 15) Також судом встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, про що 11.01.2010 року зроблено відповідний актовий запис №01, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серія [NUMBER] . (а.с. 14) Так, згідно акту Зеленогайського старостинського округу № 7 с. Зелений Гай Новоселицької міської ради від 19.02.2019 року вбачається, що [PERSON] вже 9 років не проживає в [ADDRESS] , так як знаходиться за межами села. (а.с. 16) На підставі зазначеного, судом встановлено, що відповідач у вищезазначеному господарстві не проживає більше 10 років. Реєстрація відповідача в спірному господарстві перешкоджає позивачу у можливості розпоряджатися приватним нерухомим майном на свій власний розсуд як власник такого. Згідно зі ст. 71 ЖК Української PCP, жиле приміщення за наймачем або членами його сім`ї зберігається протягом шести місяців. Статтею 72 ЖК Української PCP встановлено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 41 Конституції України - кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності є непорушним. Згідно змісту ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 319 ЦК України визначено, що саме власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За ч. 1 ст. 321 ЦК України - право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно до ст. 391 ЦК України - власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України - член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом, у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. На підставі викладеного, позовні вимоги підлягають до задоволення в повному об`ємі. Відповідно до вимог ст.ст. 71, 72 ЖК УРСР, ст.ст. 317, 319, 321, 391, 405 ЦК України та

Outcome: approved