Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем [PERSON], який був зареєстрований 15 вересня 2001 року виконкомом Чопської міськради Ужгородського району Закарпатської області. Свої вимоги мотивувала тим, що сімейне життя з відповідачем не склалося. На переконання позивача подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі, шлюб існує тільки формально. У звязку з наведеним, просить суд розірвати їхній шлюб, малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], - залишити проживати разом із нею [PERSON]. В судове засідання позивач не зявилася, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, через канцелярію суду подав заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи за його відсутності. Відповідно до положень ст. 158 Цивільного процесуального кодексу України, розгляд судом цивільної справи відбувається в судовому засіданні з обов'язковим повідомленням осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Суд, з урахуванням вищевикладеного, приходить до висновку про можливість ухвалення судового рішення за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 15 вересня 2001 року між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище - Мінаі) Ільдико Василівною було укладено шлюб, який зареєстрований виконкомом Чопської міськради Ужгородського району Закарпатської області про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 34, що підтверджується Свідоцтвом про одруження. Прізвища після одруження: чоловіка [PERSON], дружини [PERSON]. У шлюбі у них народилися діти: [PERSON] та [PERSON]. З Свідоцтва про народження [PERSON] 1-ФМ № 185889 від 14 вересня 2004 року, виданого Виконавчим комітетом Чопської міської ради встановлено, що [PERSON] народився 30 серпня 2004 року, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження зроблено відповідний запис за № 59.Батьком записаний [PERSON], матірю [PERSON]. З Свідоцтва про народження [PERSON] 1-ФМ № 085145 від 27 грудня 2007 року, виданого Виконавчим комітетом Чопської міської ради встановлено, що [PERSON] народився 19 грудня 2007 року, про що в книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис за № 123.Батьком записаний [PERSON], матірю [PERSON]. Згідно з ч. 1 ст. 121 Сімейного кодексу України (далі СК України), права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою (ч. 1 ст. 141 СК України). Як встановлено судом, подружнє життя між позивачем та відповідачем не склалося, спільне проживання між ними припинено. Шлюбні відносини фактично припинені близько одного року. Між сторонами досягнуто згоди щодо того, що діти після розірвання шлюбу будуть проживати з позивачем [PERSON] Спору про поділ майна, що є спільною сумісною власністю відсутній. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу вважають неможливими. Відповідно до положень ст. ст. 24, 56 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 3 ст. 109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи наведене та з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини даного позову, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сім'я розпалася остаточно, збереження шлюбу може суперечити інтересам позивача, а отже, укладений між [PERSON] та [PERSON] шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч. 3 ст. 209 та ч. 1 ст. 218 ЦПК України 18 жовтня 2016 року було проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення складено та підписано 21 жовтня 2016 року. На підставі ст.ст. 104, 105, 109, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved