Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними 29.06.2002 року, актовий запис № 05, у виконавчому комітеті Мар`янської сільської ради, Апостолівського району, Дніпропетровської області. Зазначає, що від шлюбу вони з відповідачем мають дитину [PERSON] , [INFO] . [PERSON] вказує, що життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини між ними припинені з 02.10.2018 року. Зазначає, що підставою для розірвання шлюбу є втрата між ними почуття взаємної поваги та любові. Позивач [PERSON] вважає, що подальше збереження сім`ї неможливе, тому просить шлюб розірвати. Ухвалою суду від 11.01.2021 року відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до розгляду в судовому засіданні. Позивач у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву в якій просить розглянути справу у її відсутності, позов підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.17). Відповідно до положень ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Статтею 51\~Конституції України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно ч. 1 ст.24\~Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 2, 3, 4 ст.56 Сімейного кодексу\~України встановлено, що дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.1 ст.110 Сімейного кодексу\~України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч.2 ст.112\~Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 29.06.2002 року, актовий запис № 05, що вбачається зі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 29.06.2002 року (а.с.8). Від шлюбу [PERSON] та [PERSON] мають доньку: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.7). Судом встановлено, що шлюб між позивачем та відповідачем носить формальний характер. Причиною розпаду сім`ї є втрата почуття взаємної поваги та любові між сторонами, фактичне припинення подружніх відносин. Беручи до уваги відсутність у сторін бажання зберегти сім`ю, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, збереження сім`ї суперечить їхнім інтересам, а тому шлюб слід розірвати. Відповідно до ст. 141,ЦПК\~України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. На підставі ст.ст. 24, 56, 110, 112, 114, 115 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved