Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа: Відділ громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Дзержинського РВ ХМУ ГУ МВС України в Харківській області про визнання особи такою, що втратила право користування житлом та зняття з реєстрації. Свої позовні вимоги обгрутновує тим, що вона має у власності нерухоме майно, а саме: квартиру [ADDRESS] 12.12.1979 року за адресою [ADDRESS] був зареєстрований та фактично проживав [PERSON] 10.05.1994 року [PERSON] виїхав на постійне проживання до Сполучених Штатів Америки, що підтверджується відповідною відміткою у закордонному паспорті СРСР. 06.11.2000 року [PERSON] отримав громадянство США, що підтверджується копією відповідного сертифікату, і де останній постійно проживає по теперішній час. Проте, після дарування своїй донці [PERSON], квартиру [ADDRESS] у м. Харкові, [PERSON] не знявся з реєстрації з вказаної квартири в по теперішній час значиться зареєстрованим в ній. В зв'язку з тим, що [PERSON] зареєстрований за вказаною адресою, це перешкоджає позивачу вільно розпорядитися своїм майном та позбавляє можливості оформити субсидію по сплаті комунальних послуг. Починаючи з 1994 року [PERSON] матеріальною допомоги по утриманню квартири та сплаті комунальних платежів не надає. В зв'язку з тим, що [PERSON] відсутній в спірному житловому приміщенні починаючи з 1994 року, тобто більше одного року без поважних причин, позивач просить суд визнати його таким, що втратив право користування житлом та зняти з реєстрації. Представник позивача [PERSON], який діє на підставі довіреності, надав до суду заяву про розгляд справи за відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Зі згоди представника позивача суд ухвалив рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. У відповідності до ст.ст. 11,60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що [PERSON], є власником нерухомого майна, а саме: квартири [ADDRESS] у м. Харкові, на підставі договору дарування від 11.03.1994 року, зареєстровано в реєстрі № 2-1485, що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданим КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» 17.03.2006 р. (а.с. 7) Згідно довідки від 15.09.2015 року № 2162, яка надана КП «Жилкомсервіс дільниця №7» в квартирі за адресою: [ADDRESS] зареєстрований [PERSON]. (а.с.13) 10.05.1994 р. [PERSON] виїхав на постійне проживання до Сполучених Штатів Америки, що підтверджується відповідною відміткою у закордонному паспорті СРСР (а.с.10). 06.11.2000 р. [PERSON] отримав громадянство США, що підтверджується копією відповідного сертифікату (а.с.12). Позивач в позовній заяві зазначає, що відповідач по справі починаючи з 1994 року по теперішній час не мешкає в квартирі за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ст. 317 ЦК України, кожен громадянин має право вільно володіти, користуватись і розпоряджатись належним йому на праві власності майном. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, зокрема шляхом усунення перешкод у здійсненні користування майном особами, в яких відпали законні підстави для такого користування. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. У відповідності до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Права членів сім'ї власника на користування житловим приміщенням врегульовані ст. 405 ЦК України, відповідно до вимог якої члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, на підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про визнання [PERSON], таким, що втратив право на користування житлом, розташованим за адресою: [ADDRESS].

Outcome: approved