Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-11 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення коштів на утримання майна, мотивуючи свої вимоги тим, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який за рішенням суду було розірвано. В березні 2013 року сторонами було придбано житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Сторони є співвласниками зазначеного житлового будинку. Позивач зареєстрована та проживає у даному житловому будинку. Відповідач хоча і являється співвласником даного будинку, однак в ньому не проживає. Відповідач не бере жодної участі в утриманні будинку, не сплачує комунальних послуг. Всі витрати на утримання будинку несе позивач. За період з вересня 2019 року по червень 2020 року позивачем здійснено оплату за спожитий газ в будинку на загальну суму 15 052,80 грн. Враховуючи, що житлове приміщення знаходиться у спільній власності відповідач повинен сплатити на утримання нерухомого майна вартість спожитого газу у розмірі 7 526,40 грн., в добровільному порядку відповідач відмовляється сплачувати кошти, у зв`язку з чим позивачка звернулася до суду з даним позовом. Також позивач просить стягнути з відповідача сплачений нею судовий збір у розмірі 840,80 грн. В судовому засіданні позивачка підтримала вимоги позову та просила їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні визнала позов частково та пояснила, що дійсно за період опалювального сезону з жовтня 2019 р. по квітень 2020 р. за опалення вказаного житлового будинку позивачка сплатила 15052, 80 грн. Разом із тим, позивачка за вказаний період отримала в якості субсидії грошових коштів на загальну суму 11250,66 грн., тобто фактично вона витратила власних коштів на оплату за спожитий природний газ та з урахуванням інших комунальних платежів (вода, електропостачання, вивіз ТПВ) 3635,42 грн., а тому вона вважає, що відповідач повинен сплатити позивачці 1817, 17 грн., тобто половину з витрачених [PERSON] грошей на утримання будинку. Заслухавши позивача, представника відповідача, дослідивши письмові докази суд приходить до наступного. Судом встановлені наступні фактичні обставини. Так, договором купівлі - продажу частки житлового будинку від 01.03.2013 року підтверджується, що [PERSON] придбала Ѕ частку житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] , даний договір зареєстровано в реєстрі за № 660. Витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 890829 від 01.03.2013 року підтверджується, що [PERSON] є власницею Ѕ частки житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна : 15704763107. Домовою книгою по в`їзду [ADDRESS] , підтверджується, що в даному житловому будинку зареєстровані [PERSON] та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 21.11.2016 року підтверджується, що [PERSON] та [PERSON] розірвали шлюб 21.11.20016 року. Копіями квитанцій підтверджується, що [PERSON] здійснювала сплату за газ за період з вересня 2019 року по травень 2020 року на загальну суму 15 052,80 грн. ( а.с. 29-31). Договором купівлі - продажу частки житлового будинку від 19.03.2013 року підтверджується, що [PERSON] придбав Ѕ частку житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] , даний договір зареєстровано в реєстрі за № 930. Витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 1367193 від 19.03.2013 року підтверджується, що [PERSON] є власником Ѕ частки житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна : 15704763107. Довідкою від 11.08.2020 року № 1108/20-01 виданою ТОВ « Аквабудінвест» підтверджується, що [PERSON] працює монтажником санітарно-технічних систем і устаткування з 18.12.2017 року по сьогоднішній день (а.с.68). Відповідно до довідки Управління праці та соціального захисту населення Куп`янської міської ради від 28.08.2020 р. за №4474-07/05 позивачка [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , разом із неповнолітнім сином [PERSON] в житловому будинку з опалювальною площею 68,1 кв.м. та користується субсидією з жовтня 2014 р. по теперішній час на соціальну норму житла 62,52 кв.м. з урахуванням соціальних нормативів комунальних послуг на дві особи. За опалювальний період 2019-2020 р.р. субсидія призначена в сумі 11250,66 грн., а саме: Жовтень 2019 р. - 943,34 грн. Листопад 2019 р. - 2058 грн. Грудень 2019 р. - 1822,05 грн. Січень 2020 р. - 2065,70 грн. Лютий 2020 р. - 1799,48 грн. Березень 2020 р. - 1732,54 грн. Квітень 2020 р. - 829,46 грн. (а.с.98) Згідно інформації ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» від 09.09.2020 р. рішення про початок та закінчення опалювального сезону приймається місцевою радою, так, згідно Розпорядження №339 від 10.10.2019 р. початок опалювального сезону 2019-2020 р.р. з 15 жовтня 2019 р., закінчення, згідно з Розпорядженням №119 від 26.03.2020 р. з 01 квітня 2020 р. Також в даній інформації зазначено, що за споживання природного газу за період з жовтня 2019 р. по квітень 2020 р. по вказаному будинку нараховано 12869,55 грн., фактично сплачено 12544,17 грн., станом на 01.09.2020 р. заборгованість складає 144,31 грн. Представник відповідача визнає витрати позивачки за комунальні послуги за період з 15 жовтня 2019 р. по 15 квітня 2020 р. в загальній сумі 16739,36 грн., а саме: за воду 1505 грн., за електропостачання 1312,92 грн., за вивіз ТПВ 340,83 грн., за користування газом та його транспортування 13580 грн. З урахуванням отриманої субсидії та газу, який використовувався на побутові потреби (з розрахунку щомісяця 48 куб.м., всього 336 куб. м. на суму 1853,28 грн.) особисті витрати позивачки на утримання вищевказаного будинку за період з жовтня 2019 р. по квітень 2020 р. склали 3635 грн. 42 коп. Частиною першою ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність. Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Достовірними, відповідно до ст. 79 ЦПК України, є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування. Згідно ч. 1 та ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1, 2 ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ч. 1 ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно ст. 360 Цивільного кодексу України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. За ч. 1 ст. 151 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію. За статтею 162 ЖК України, плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Відсутність самого договору між сторонами не звільняють мешканців від обов`язку оплати комунальних послуг, оскільки, в силу вимог ст. 162 ЖК України, наймач (власник) зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Пунктом 5 частини 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», також передбачений обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються зокрема на комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо). Примірні переліки житлово-комунальних послуг та їх склад залежно від функціонального призначення визначаються центральним органом виконавчої влади з питань ЖКГ. В ч. 1 ст. 544 Цивільного кодексу зазначено, що боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього. Згідно ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Таким чином враховуючи спірні цивільно-правові відносини між учасниками справи, які вирішуються тільки в судовому порядку, суд оцінивши достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вимоги норм матеріального та процесуального права, приходить до висновку, що сторони у справі несуть спільну відповідальність по оплаті комунальних платежів на утримання житлового будинку, співвласниками якого вони є. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про задоволення позову частково, а саме стягнення з [PERSON] половини витрат позивачки на утримання будинку за період з жовтня 2019 р. по квітень 2020 р., які складають 1817,17 грн. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial