Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-01 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, в якому просить визнати за нею, як спадкоємцем за законом першої черги право власності на спадкове нерухоме майно, а саме: на земельну ділянку площею 0,901 га, кадастровий номер 3220682700:01:010:0029, цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Киданівської сільської ради Богуславського району Київської області. В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що вона є спадкоємцем за законом першої черги після смерті матері [PERSON], яка померла 15 грудня 2003 року у віці 74 роки, і до дня своєї смерті проживала в [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть спадкодавця,\~ виданим 15.12.2003 року відділом реєстрації смерті у м. Києві, та матеріалами спадкової справи №1199/2009. Після відкриття спадщини вона (позивачка), як спадкоємець за законом першої черги прийняла спадщину після смерті спадкодавця [PERSON], подавши заяву до державного нотаріуса Десятої Київської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини за законом на земельну ділянку площею 0,901 га, кадастровий номер 3220682700:01:010:0029, призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Однак право на спадкове майно у вигляді вищевказаної земельної ділянки вона не може оформити у нотаріальній конторі тому, що державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 382809 був виданий після смерті спадкодавця, відсутній його оригінал, та відсутній витяг з Державного земельного кадастру, що підтверджується постановою про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом від 08.05.2018 року, що явилось підставою звернення із даним позовом до суду. Представник позивача [PERSON] подала до суду заяву, в якій просить суд справу розглянути без її участі та зазначила, що позов підтримує. Відповідач Киданівська сільська рада Богуславського району Київської області свого представника в судове засідання не направила, однак надіслала до суду заяву, в якій позов визнає та просить його задовольнити і розглянути справу без участі представника. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні\~ підготовчого судового засідання. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до частини 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові докази надані позивачем, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] у відповідності до ч. 2 ст. 1223, ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем за законом першої черги на спадщину після смерті матері [PERSON], яка померла 15 грудня 2003 року у віці 74 роки, і до дня своєї смерті проживала в [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть спадкодавця, виданим 15.12.2003 року відділом реєстрації смерті у м.Києві, копією свідоцтва про народження спадкоємця, та матеріалами спадкової справи №1199/2009. Із постанови державного нотаріуса Десятої Київської державної нотаріальної контори №1199/2009 від 08.05.2018 року вбачається, що спадкоємцю [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,901 га, кадастровий номер 3220682700:00:010:0029, цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Киданівської сільської ради Богуславського району Київської області, яка належала спадкодавцю [PERSON], оскільки державний акт серії ЯА №382809 виданий після смерті спадкодавця, відсутній його оригінал та відсутній витяг з Державного земельного кадастру. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини згідно ч. 2 ст. 1220 ЦК України є день смерті особи, а тому спадкоємцю [PERSON] з дня смерті [PERSON], яка померла 15 грудня 2003 року, належить спадкове майно, що залишилось після смерті спадкодавця. Із копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 382809 на імя [PERSON] вбачається, що державний акт був виготовлений на імя спадкодавця вже після її смерті, і як наслідок не може бути прийнятий державним нотаріусом як належний правовстановлюючий документ. Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-3211743332018 від 29.05.2018 року підтверджується факт належності на праві приватної власності [PERSON] земельної ділянки площею 0,9014 га, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Киданівської сільської ради Богуславського району Київської області. У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Оскільки [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON], в тому числі і зазначену земельну ділянку, але не може в нотаріальному порядку отримати свідоцтво про право на спадкове майно в звязку з тим, що державний акт на спадкову земельну ділянку був виготовлений на імя спадкодавця вже після її смерті, тому для захисту її прав на землю даний позов необхідно задовольнити. Визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позову. Згідно положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України про судовий збір. Оскільки відповідачем позов визнано під час підготовчого судового засідання до початку розгляду справи по суті, позивачці необхідно повернути з державного бюджету 50% відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 352 гривні 40 коп. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved