Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до ПАТ «Запоріжгаз», згідно якого вимагає: визнати неправомірними дії відповідача з нарахування та зобов'язання сплатити грошові кошти за використання необлікованого природнього газу за період з 04.11.2017 року по 31.01.2018 року в розмірі 24 170, 47 гривень, зобов'язати відповідача за свій рахунок здійснити монтаж лічильника обліку природнього газу у належну позивачу квартиру [ADDRESS]. Як зазначив позивач у своїй позовній заяві, їй на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS]. Для обліку природнього газу за адресою [ADDRESS] було встановлено прилад обліку газу лічильник G-4 Галлус. На лічильник було встановлено термін періодичності повірки. 12 лютого 2018 року за її домашньою адресою прибули працівники Вільнянського відділення ПАТ «Запоріжгаз» з метою огляду приладу газового лічильника. Оглянувши лічильник працівники Вільнянського відділення ПАТ «Запоріжгаз» склали акт № 134 про порушення. В акті зазначено позаштатний режим роботи ЗВТ. Акт про демонтаж лічильника не складався. Протоколом №134 від 12.02.2018 року засіб вимірювальної техніки направлено на експертизу. 19 лютого 2018 року була проведена експертиза лічильника газу, і згідно акту № 0225 було виявлено несанкціоноване втручання в його роботу, а саме: на склі лічильника механізму наявні сліди клею (незаводське вклеювання скла). Наявний доступ в роботу лічильного механізму. Позивач просить звернути увагу, що згідно акту №134 від 12.02.2018 року, та акту експертизи №0225 від 19 лютого 2018 року, пломби якими був опломбований лічильник газу є неушкодженими, що виключає можливість втручання в його роботу з боку позивача. Незважаючи на це 22.03.2018 року відповідач своїм листом повідомив позивача про необхідність сплати вартості необлікованого природнього газу на суму 24 170,47 гривень. Суд розглядає справу у спрощеному порядку, за наявними доказами в матеріалах справи без виклику сторін. У своєму відзиві на позовну заяву відповідач вказує, що була наявність ознак несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ, про що складено акт про порушення № 134. Суд, дослідивши надані йому докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. На праві приватної власності позивачу належить квартира [ADDRESS]. Для обліку природнього газу за адресою [ADDRESS] було встановлено прилад обліку газу лічильник G-4 Галлус. На лічильник було встановлено термін періодичності повірки. 12 лютого 2018 року за домашньою адресою позивача прибули працівники Вільнянського відділення ПАТ «Запоріжгаз» з метою огляду приладу газового лічильника. Оглянувши лічильник, було складено акт №134 про порушення. В акті зазначено позаштатний режим роботи ЗВТ. Акт про демонтаж лічильника не складався. Протоколом №134 від 12.02.2018 року засіб вимірювальної техніки направлено на експертизу. 19 лютого 2018 року було складено акт №0225 експертизи лічильника газу. В комісію по складання акту по складанню акту відповідно якого в подальшому були здійснені нарахування входили наступні представники, а саме: 1.Провідний інженер відділу лабораторних вимірів ПАТ «Запоріжгаз», 2.Інженер 1 категорії відділу економічної безпеки ПАТ «Запоріжгаз», 3.Головний юрисконсульт УПСП у Запорізькій області ЮД ТОВ «РГК», 4.Майстер відділу інспектування ПАТ «Запоріжгаз», 5.Провідни інженер з метрології ДП «Запоріжжястандартметрологія». З акту вбачається наступне: цілісність заводської пломби та повірочного тавра: не порушено, відповідає вимогам, втрата тиску: в нормі, герметичність: герметичний. Надалі: 1.2. цілісність відлікового механізму: сліди вклеювання скла лічильного механізма, 1.3. механічні пошкодження та інше: сліди вклеювання скла лічильного механізма. Висновки комісії: Виявлено несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ: на склі лічильного механізму наявні сліди клею (не заводське вклеювання скла). Наявний доступ в роботу лічильного механізму. Але при цьому в комісії не була присутня особа, яка має спеціальні знання і може пояснити, яким чином здійснюється вклеювання скла лічильного механізму підприємством виробником даного типу лічильників і чи відповідають сліди клею виявлені наче б то на склі слідам і марці заводського клею. В самому акті, крім слідів клею ніякого втручання не виявлено і не відображено яким чином здійснювалось втручання в механізм лічильника. Навпаки все свідчить про те що лічильник герметичний, в нормі, пломби і тавро відповідають вимогам і не порушені. В акті експертизи зазначено, що комісія провела експертизу. Ст.102 ЦПК України регламентує вимоги до висновку експерта. В п.6 ст.102 ЦПК України відображено, що у висновку експерта повинно бути зазначено: коли, де, ким (ім'я, освіта, спеціальність, а також, за наявності, свідоцтво про присвоєння кваліфікації судового експерта, стаж експертної роботи, науковий ступень, вчене звання, посада експерта), на якій підставі була проведена експертиза, хто був присутній при проведенні експертизи, питання, що були поставлені експертові, які матеріали експерт використав. Суд не вбачає в акті експертизи, якими матеріалами керувалася комісія експертів при складанні висновку. Відповідно п.7 ст.102 ЦПК України у висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Суд також не вбачає з акту експертизи, щоб коло експертів було попереджено про відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Таким чином, акт № 0225 експертизи лічильника газу від 19 лютого 2018 року, відповідно якого були в подальшому проведені нарахування не можливо вважати висновком експертів, так як він не відповідає вимогам чинного законодавства. Цей документ не може вважатися доказом по справі. Відповідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів;показаннями свідків. Відповідно ст.78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно ст.79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. 22.03.2018 року ПАТ «Запоріжгаз», направило позивачу листа відповідно якого їй було запропоновано сплатити за використання необлікованого природнього газу за період з 04.11.2017 року по 31.01.2018 року грошові кошти в розмірі 24.170,47 гривень. Відповідно до пп.3 п.1 глави 2 розділу ХI «Кодексу газорозподільних систем», затверджених Постановою НКРЕтаКП №2494 від 30.09.2015 року, до порушень споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природнього газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об'ємів (обсягів) природнього газу, належить, зокрема, несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу). Аналізуючи ці положення законодавства, суд приходить до висновку, що обов'язковими умовами такого порушення є, по-перше те, що це порушення має скоїти саме споживач, а по-друге, його дії мабуть бути умисними, оскільки мова ведеться саме про втручання в роботу засобу обліку. Разом з цим, відповідно до абзацу 2 п.2 глави 5 розділу Х «Кодексу газорозподільних систем», пломбування комерційного ВОГ та його складових проводиться пломбами Оператора ГРМ в місцях, передбачених проектом, паспортами заводів-виробників ЗВТ, та в місцях, де можливе несанкціоноване втручання в роботу складових комерційного ВОГ або несанкціонований відбір природнього газу. Тобто, пломбування на засобі обліку здійснюється саме у місцях, де можливе несанкціоноване втручання в роботу газового лічильника, і відсутність порушень цілісності пломб, за таких обставин, вже саме по собі свідчить і доводить про неможливість несанкціонованого втручання в його роботу з боку споживача. Оскільки пломби та повірочне тавро на лічильнику газу встановленому в квартирі позивача [PERSON] залишалися цілими на момент висловлення працівником ПАТ «Запоріжгаз» сумніву в правильності його роботи, та без їх пошкодження доступ до внутрішнього механізму лічильника газу був неможливий, тому в силу ч.ч.1,2 ст.1166 ЦК України позивач не може нести відповідальність за шкоду, завдану ПАТ «Запоріжгаз» в оспорюваній ситуації тому дії ПАТ «Запоріжгаз» спрямовані на відшкодування грошових коштів за несанкціонований відбір газу-є неправомірними. З урахуванням наведеного, у розглядуваних правовідносинах у відповідача не було достатніх підстав вважати, що позивач умисно несанкціоновано втручався в роботу лічильника, а отже, відповідач не мав права нараховувати позивачу об'єми (обсяги) природнього газу за несанкціонований його відбір, та вимагати їх оплату відповідно до п.1 глави 3 розділу ХI «Кодексу газорозподільних систем», як це було зроблено у даному випадку. Відповідно, несплата позивачем грошових коштів за таким розрахунком, згідно надісланого йому листа від 22.03.2018 року, не може вважатися підставою для припинення газопостачання (розподілу природнього газу) відповідно до приписів глави 7 розділу VI «Кодексу газорозподільних систем». Згідно ч.3 ст.16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», комунальні послуги надаються споживачам безперебійно. Відповідно до пп.,2 п.6.2 «Типового договору постачання природнього газу побутовим споживачем», затвердженого Постановою НКРЕтаКП №2498 від 30.09.2015 року, постачальник забов'язаний забезпечити безперервне постачання природнього газу в порядку та на умовах, передбачених цим Договором; забезпечувати належну якість надання послуг з постачання природнього газу відповідно до вимог чинного законодавства та цього Договору. Відповідно до пп.2 п.7.1 «Типового договору розподілу природнього газу», затвердженого постановою НКРЕтаКП №2498 від 30.09.2015 року, оператор ГРМ забов'язаний забезпечити можливість цілодобового доступу Споживача до газорозподільної системи в межах величин приєднаної потужності його об'єкта та передачу належних Споживачу об'ємів (обсягів) природнього газу з дотриманням належного рівня надійності, безпеки, якості та величини його тиску за умови дотримання Споживачем вимог цього договору. На підставі вище наведеного,

Outcome: approved