Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою 24.04.2019 року, в якій просила суд розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] зареєстрований 15.11.1997 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Жовтневої районної ради м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис №839. Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що 15.11.1997 року між сторонами укладено шлюб. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] , яка є повнолітньою. Протягом спільного життя в сім`ї виникали непорозуміння та конфлікті ситуації, у зв`язку з відсутністю взаєморозуміння між ними. Кожен із сторін живе своїм життям, зберігати шлюб наміру не мають. На її переконання, шлюб розпався остаточно та подальше збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надавши заяву про розгляд справи за ї відсутності, на розірванні шлюбу наполягає. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Прізвище [PERSON] просила залишити без змін. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце проведення судового засідання, в судове засідання не з`явився без повідомлення причин, відзив на позовну заяву не подав. Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної в п.п.66-69 рішення у справі «Смірнова проти України» від 08.11.2005 року, «…сторони зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти повагу до інших учасників процесу та суду, вживати заходів до всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи протягом розумного строку. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 Конвенції…». Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, а також враховуючи належне повідомлення відповідача, його неявку до суду без поважних причин, не подання відзиву суд постановив ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних доказів за відсутності заперечень з боку позивача проти заочного розгляду справи в загальному позовному провадженні, що відповідатиме п.1 ч.4 ст.274 ЦПК України. Заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Інші процесуальні дії не вчинялись. Ухвалою суду від 15.10.2019 року прийнято до розгляду цивільну справу та призначено до судового в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання. Ухвалою суду від 31.10.2019 року закрито підготовче провадження по справі із призначенням її до судового розгляду по суті. Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд дійшов наступних висновків. Так, 15.11.1997 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Жовтневої районної ради м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис №839 (а.с.8). Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Судовим розглядом встановлено, що шлюбні стосунки між сторонами припинені, у зв`язку з відсутністю взаєморозуміння. Сторони живуть кожен своїм життям, міє втрачено повагу один до одного. Відповідно до ч.2 ст.104, ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 СК України. Згідно із ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.114, ч.3 ст.115 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється в день набрання чинності рішенням суду про його розірвання. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно із ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Із свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 15.11.1997 року слідує, що під час реєстрації шлюбу [PERSON] змінила своє дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », яке після розірвання шлюбу суд вважає за можливе залишити без змін згідно поданої нею заяви. Аналізуючи викладене, приймаючи до уваги, що збереження шлюбу між подружжям на майбутнє неможливе, оскільки це суперечитиме інтересам позивача, відзив із викладенням заперечень проти розірвання шлюбу відповідач не надав, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач від явок до суду ухиляється, клопотань про надання сторонам строку не примирення в межах визначеного законом процесуального строку не заявляв, тому суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити: шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 15.11.1997 року Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Жовтневої районної ради м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис №839. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України у зв`язку із тим, що позивач просить покласти судові витрати на неї, суд

Outcome: approved