Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом у якому просить стягнути на її користь з відповідача [PERSON] аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON], [INFO], яка продовжує навчання в розмірі ј частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму, щомісячно, з дня звернення до суду з позовом до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення донькою 23 років. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що виконавче провадження з виконання рішення суду зі стягнення аліментів на утримання доньки до досягнення нею повноліття закінчено у зв'язку з досягненням донькою повноліття, що підтверджується постановою про закінчення виконавчого провадження №51709532 від 19.12.2018 року. На даний час донька [PERSON], [INFO], є студенткою II курсу факультету готельно-ресторанного і туристичного бізнесу Національного університету харчових технологій, спеціальність «242 Туризм», денної форми навчання, термін навчання з 01.09.2017 року по 30.06.2021 року. Донька потребує допомоги батьків, однак відповідач ухиляється від надання допомоги, добровільно допомагати не бажає. Ухвалою Василівського районного суду від 05 лютого 2019 року відкрито провадження у цивільній справі. В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала свої позовні вимоги в повному обсязі, проте після пояснень відповідача зазначила про те, що не заперечує визначити розмір аліментів в розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу). Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги про стягнення аліментів в розмірі ј частки всіх видів доходу не визнав, просив з урахуванням його майнового стану, наявністю на утриманні доньки [PERSON], [INFO], на утримання якої з нього примусово також стягуються аліменти, встановити аліменти в розміні 1/6 частини заробітку. Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з'явилася, причини неявки суду не повідомила, про час та місце слухання справи була повідомлена своєчасно та належним чином. Розглянувши надані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін по справі, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] (а.с.6). В даний час [PERSON], [INFO], навчається на II курсу факультету готельно-ресторанного і туристичного бізнесу Національного університету харчових технологій, спеціальність «242 Туризм», денної форми навчання, з терміном навчання з 01.09.2017 року по 30.06.2021 року, про, що свідчить договір про надання освітньої послуги [NUMBER] від 14.08.2017 року, який міститься в матеріалах справи (а.с.12-13). Відповідач [PERSON] має обов'язки матеріального характеру перед іншими особами, зокрема на його утриманні перебуває неповнолітня донька [PERSON], [INFO] Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.119 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Крім того, згідно із ч.1 ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15 травня 2006 року, судам роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Аналіз ст.ст.199,200 СК України вказує на те, що законодавець пов'язує обов'язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови можливості батьків надавати таку матеріальну допомогу. Суд вважає встановленим той факт, що повнолітня донька відповідача [PERSON], [INFO], у зв'язку з продовженням навчання потребує матеріальної допомоги. Оцінюючи можливість відповідача [PERSON] надавати матеріальну допомогу позивачу, суд виходячи із засад справедливості і розумності, прийшов до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог, оскільки вважає, що батько [PERSON] - відповідач по справі, має можливість надавати доньці [PERSON], яка продовжує навчання, матеріальну допомогу, оскільки є працездатним, є фізичною особою-підприємцем, стан здоров'я дозволяє нести йому аліментні зобов'язання, та враховує наявність у відповідача інших утриманців. З урахуванням вимог ст.ст. 200, 182 СК України, суд визначає розмір аліментів в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого на одну працездатну особу, щомісячно, починаючи з 30 січня 2019 року і до припинення навчання в навчальному закладі, але не довше ніж до досягнення [PERSON] двадцятитрьохрічного віку. Згідно ч. 1 ст 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст.141 ЦПК України, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 768,40 грн.

Outcome: partial