Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В якій прохала : визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] . В обґрунтування позову зазначила, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору дарування від 20 січня 2012 року. В належній їй направі власності квартирі зареєстровані за місцем проживання: вона, її чоловік [PERSON] та її онук [PERSON] [INFO] . При цьому, онук [PERSON] не мешкає у вказаній квартирі з листопада 2012 року і на теперішній час його фактичне місце проживання невідоме. Особистих речей [PERSON] в квартирі немає. Відповідач не оплачує комунальні послуги, хоча деякі нарахування здійснюються за кількістю зареєстрованих осіб, водночас добровільно знятися з реєстрації із вказаної квартири не бажає, через що позивач змушена звернутися до суду з даним позовом (а.с.2-8). 27 березня 2019 року ухвалою суду відкрито провадження у справі. Розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Призначено розгляд справи до судового розгляду на 24 квітня 2019 року на 11 год. 00 хв. (а.с.13). Представник позивача [PERSON] за ордером адвокат Босенко Т.Ю. в судове засідання не з`явився, надавши суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та прохає їх задовольнити (а.с.26). Відповідач [PERSON] 24.04.2019 та 30.05.2019 в судове засідання не з`явився, будучи повідомленим шляхом отримання судової повістки (ст. 130 ЦПК України). (а.с.18, 25). Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] на праві власності належить [PERSON] , що підтверджується копіями : договору дарування, посвідченим ПН Полтавського МНО Бабичем С.В. від 20.01.2012, зареєстрованим в реєстрі за № 34; витягу про державну реєстрацію прав ПП ПБТІ «Інвентаризатор» за реєстраційним №35432223 від 09 лютого 2012 року (а.с.5, 6). Таким чином, спірна квартира є приватною та належить на праві приватної власності позивачу [PERSON] . Відповідно до довідки, виданої КП «ЖЕО №2» за № 985 від 10.03.2019, за адресою: [ADDRESS] зареєстровані 3 особи, у тому числі: [PERSON] (власник), [PERSON] , [INFO] - чоловік, [PERSON] , [INFO] -онук. (а.с.9). Відповідно до ч.2 ст.64 ЖК України, до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Стаття 3 СК України визначає, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом та мають взаємні права та обов`язки. Таким чином, відповідач [PERSON] був зареєстрований у спірній квартирі, як онук власника квартири. [PERSON] з листопада 2012 року не проживає у спірній квартирі без поважних причин, що підтверджується копією акту затвердженого начальником КП «ЖЕО №2» [PERSON] від13 березня2019 року (а.с.10). Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України встановлено, що власникові належать право володіння, користування та розпоряджання своїммайном. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до вимог ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином, відповідач [PERSON] був зареєстрований та проживав у належній позивачу на праві приватної власності квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS] , як член сім`ї позивача, з листопада 2012 року за спірною адресою не проживає, не вживши дій по зняттю з реєстраційного обліку місця свого проживання у належній мені квартирі. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про задоволення позову, так як [PERSON] втратив право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] , оскільки відсутній у даному житловому приміщення понад один рік, чим перешкоджає власнику у здійснені права користування та розпоряджання приватною квартирою тим, що станом на сьогоднішній день є зареєстрованим в ній. Судовий збір у справі сплачений позивачем при подачі позовної заяви до суду складає 768 грн. 40 коп. (а.с.1). Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Таким чином стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] судові витрати у сумі 768,40 грн.

Outcome: approved