Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідачів [PERSON], приватного акціонерного товариства «Європейський страховий альянс» (далі за текстом ПрАТ «Європейський страховий альянс») про відшкодування шкоди, заподіяної злочином, в обґрунтування якого вказала, що 27.01.2012 року о 18.30 год. відповідач [PERSON], керуючи автомобілем ВАЗ-2105, номерний знак [NUMBER], що належить [PERSON], діючи необережно, у порушення п.18.1 Правил дорожнього руху України скоїв на неї наїзд, в результаті якого їй були спричинені тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому правого стегна в середній третині, який за ступенем тяжкості тілесних ушкоджень відноситься до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що викликав тривалий розлад здоров'я, строком понад 21 день, та синця м'яких тканин правого стегна, який за ступенем тяжкості тілесних ушкоджень відноситься до легких тілесних ушкоджень. За вироком Димитровського міського суду Донецької області від 13.09.2013 року [PERSON] визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.1 КК України. Цим правопорушенням їй було завдано матеріальної шкоди, оскільки на лікування від отриманих тілесних ушкоджень нею було витрачено особисті кошти на загальну суму 23712,49 грн., які підлягають стягненню з відповідача ПрАТ «Європейський страховий альянс», з яким у [PERSON] був укладений договір страхування цивільно-правової відповідальності. Крім того, вчиненим кримінальним правопорушенням їй заподіяно моральну шкоду, яка полягає в тому, що вона тривалий час знаходилася на лікуванні, в результаті чого порушилися її звичайні життєві зв'язки, нормальний хід її життя. Довгий час вона не може нормально рухатись, оскільки необхідно виключити навантаження на праве стегно. До теперішнього часу вона вимушена ходити за допомогою милиць, що значне ускладнює її можливості в пересуванні. Розмір заподіяної їй моральної шкоди позивач оцінює в 50000 грн. Посилаючись на правові норми Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивач просить суд стягнути на її користь з відповідача ПрАТ «Європейський страховий альянс» завдану їй матеріальну шкоду в сумі 23712,49 грн. та моральну шкоду в сумі 2550 грн., а з відповідача [PERSON] - решту моральної шкоди у сумі 47450 грн. У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] підтримали заявлені позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] до судового засідання не з,явилися, про час і місце розгляду справи сповіщені належним чином. Представник відповідача [PERSON] письмово сповістив суд про розгляд справи у його відсутність, вказавши, що позовні вимоги про стягнення з [PERSON] моральної шкоди не визнає, відносно інших вимог позивача він покладається на розсуд суду. Представник відповідача ПрАТ «Європейський страховий альянс» до суду не з,явився, про час і місце розгляду справи сповіщений належним чином, письмово повідомив суд про розгляд справи у його відсутність, надіславши своє письмове заперечення, відповідно до якого товариство визнає позовні вимоги частково на суму 13970,79 грн. матеріальної шкоди, заперечуючи проти решти позовних вимог. Чеки із зазначенням назв загальних груп медикаментів «антибіотики», «анальгетики», «кровозамінюючі», «ноотропні», «полімерні», «серцеві», «інші лікарські засоби» загальною вартістю 1238,70 грн. не можуть бути компенсовані, оскільки в них не вписано конкретних назв придбаних медикаментів, їх кількості та форми. Чеки на суму 87,00 грн. та 5,50 грн. не можуть бути ідентифіковані і компенсовані через їх нечитабельність. Неможливо ідентифікувати одержувача та призначення платежу за квитанцією б/н від 15.02.2013 року на суму 976,00 грн. Не відносяться до засобів медичного призначення та не можуть бути відшкодовані також витрати на придбання пакетів на загальну суму 2,50 грн., та кухонний рушник за чеком № 000037962 від 13.02.2013 року на суму 14,00 грн. Відповідач також звертає увагу на те, що згідно вироку суду [PERSON] було відшкодовано потерпілій на лікування 7418,00 грн., а тому сума, яка вже відшкодована особою, яка завдала збитки, не може бути повторно стягнута зі страховика. Не заперечуючи проти факту завдання позивачу моральної шкоди, відповідач вважає, що заявлений позивачем розмір цієї шкоди жодним чином не обґрунтовано. Тому просить суд відмовити позивачу у задоволенні заявлених вимог, окрім визнаних. Третя особа [PERSON] до суду також не з'явилася, про час і місце слухання справи сповіщена належним чином. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши зібрані у справі докази, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню. Судом встановлено, що за вироком Димитровського міського суду Донецької області від 13.09.2013 року відповідача [PERSON] притягнуто до кримінальної відповідальності за ст.286 ч.1 КК України за фактом наїзду на пішохода [PERSON], що стався 27.01.2012 року близько о 18.30 годині під час керування відповідачем автомобілем марки ВАЗ-2105, номерний знак [NUMBER], внаслідок чого [PERSON] було завдано тілесні ушкодження середньої тяжкості, що викликали тривалий розлад здоров,я, строком на 21 день, у вигляді закритого перелому правого стегна в середній третині, та легкі тілесні ушкодження у вигляді синців м,яких тканин правого стегна (а.с.13-15). Даний вирок набрав чинності. Цивільний позов [PERSON] у кримінальному провадженні не розглядався. Через отримані під час дорожньо-транспортної пригоди (далі за текстом ДТП) тілесні ушкодження [PERSON] перебувала на лікуванні у травматологічному відділенні Димитровської центральної міської лікарні (далі за текстом ДЦГЛ) з 27.01.2012 року по 27.03.2012 року з діагнозом: травматичний шок 1ст., закритий кососпиральний оскольчатий перелом с/з правої стегнової кістки із зсувом; 03.02.2012 року позивачу була зроблена операція - остеосинтез перелому с/з правого стегна пластиною і 14 вінтами; після виписки позивачу рекомендовано: кальцій Д-3 никомед, пересування за допомогою милиць, виключення опори на праву ногу протягом 1,5-2 місяці, спостерігання у травматолога за місцем проживання, що підтверджується історією хвороби № 1021/111 (а.с.3). У період з 13.02.2013 року по 27.02.2013 року [PERSON] продовжила лікування у травматологічному відділенні № 1 КЛПУ «Міська лікарня № 7» м.Єнакієво Донецької області з діагнозом: незрощений перелом с/з діафізу правого стегна, неспроможний остеосинтез, перелом конструкції. Із історії хвороби (епікриз) № 1030-185 вбачається, що післяопераційний період ускладнився тривало незагойною раною, процеси репарації перелому уповільнені; 05.02.2013 року хвора була госпіталізована до травматологічного відділення ДЦГЛ, де знаходилися на лікуванні до 13.02.2013 року у зв'язку з переломом конструкції, після чого була доставлена до лікарні № 7; 14.02.2013 року проведена операція - реостеосинтез правого стегна (компресійной пластиной на стегно); після виписки позивачу рекомендовано: виключити навантаження до 4-х місяців, кальцій Д-3 та бівалос на протязі 6 місяців (а.с.4). Згідно за ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням, зокрема транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренді тощо) володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Оскільки вироком суду доведено вину [PERSON] у скоєнні ДТП, що сталася між сторонами 27.01.2012 року, суд вважає, що між неправомірними діями відповідача, який на правовій підставі користувався джерелом підвищеної небезпеки, та спричиненою потерпілій [PERSON] шкодою, наведеною у позові, є причинний зв'язок, а тому відповідач [PERSON] повинен нести відповідальність перед позивачем за спричинену шкоду. Відповідач [PERSON], [INFO], є пенсіонером, його пенсія за станом на грудень 2013 року складає 1723,29 грн., що підтверджується довідкою управління Пенсійного фонду України в м.Димитрові Донецької області від 05.02.21014 року. Згідно свідоцтву про реєстрацію транспортного засобу автомобіль ВАЗ 2105, номерний знак [NUMBER], належить третій особі [PERSON] Судом також встановлено, що 17.06.2011 року страховиком ПрАТ «Європейський страховий альянс» на підставі полісу № АА/4179993 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів було застраховано цивільно-правову відповідальність [PERSON] із забезпеченням транспортного засобу ВАЗ-2105, номерний знак [NUMBER], 1985 року випуску. Відповідно до укладеного договору ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну життю та здоров'ю (на одного потерпілого), становить 100000 грн.; за шкоду, заподіяну майну (на одного потерпілого), - 50000 грн.; франшиза, на суму якої зменшується заподіяна майнова шкода, становить 510 грн.; строк дії договору з 17.06.2011 року по 16.06.2012 року. ДТП, під час якої позивачеві заподіяна шкода, визнана ПрАТ «Європейський страховий альянс», як подія, що є страховим випадком, що встановлено на підставі письмових пояснень представника страхової компанії. Відповідно до ст.ст.9, 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року № 1961-1У (далі за текстом Закон) страховик зобов'язаний провести виплату страхового відшкодування в межах обов'язкового ліміту відповідальності страховика. При цьому страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, яка не застосовується при відшкодуванні шкоди, завданої життю або здоров'ю потерпілого. За приписами п.24.1 ст.24 Закону у зв'язку з лікуванням потерпілого відшкодовується обгрунтовані витрати, які пов'язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров,я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та купівлею лікарських препаратів. Зазначені в цьому пункті витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров'я. Кримінальним правопорушенням [PERSON] було завдано матеріальної шкоди, що складається з витрат на лікування у КЛПУ «Міська лікарня № 7» м.Єнакієво Донецької області. Позивачем надано до суду фіскальні чеки та квитанції на загальну суму 23712,49 грн. (а.с.5-12). Зазначені витрати підтверджені КЛПУ «Міська лікарня № 7» м.Єнакієво (далі за текстом КЛПУ). Так, відповідно до довідок даного лікувального закладу від 14.01.2014 року для забезпечення передопераційного, операційного та післяопераційного періодів за кошт пацієнта було придбано та використано медикаменти, витратні матеріали та медичні приналежності, які знайшли своє відображення у наданих позивачем суду платіжних документах. Зокрема, за кошт пацієнта було придбано для використання під час операції 14.02.2013 року компресійну пластину на стегно (пряма) у кількості 1 шт. за 10000 грн., що підтверджується довідкою та історією хвороби № 1030-185 КЛПУ, видатковою накладною та квитанцією до прибуткового касового ордеру № 12 від 13.02.2013 року (а.с.7). Відповідно до довідки КЛПУ від 14.01.2014 року, видаткової накладної № ПУ-0000051 від 13.02.2013 року, рахунку-фактури № ПУ-0000042 від 13.02.2013 року (а.с.8, 9) [PERSON] було придбано та використано лікарнею під час операційного втручання 14.02.2013 року медичні приналежності на загальну суму 5970,00 грн. Між тим, суд погоджується з позицією відповідача ПрАТ «Європейський страховий альянс» і вважає, що суми чеків із зазначенням назв загальних груп медикаментів «антисеотики», «анальгетики», «антибіотики», «діагностичні», «полімерні», «серцеві», «інші лікарські засоби» не підлягають відшкодуванню, оскільки в них не конкретизовано назв придбаних ліків. Це є наступні чеки: від 05.02.2013 року на суму 119,65 грн., від 06.02.2013 року на суму 389,75 грн., від 08.02.2013 року на суму 85,50 грн., від 06.02.2013 року на суму 104,20 грн., від 08.02.2013 року на суму 98,60 грн. (а.с.5), від 13.02.2013 року на суму 220,00 грн. (а.с.6), від 15.02.2013 року на суму 30,00 грн. (а.с.11), від 22.02.2013 року на суму 45,00 грн. (ас.12). Загальна сума за такими чеками склала 1092,70 грн., ця сума підлягає виключенню із заявленого позивачем матеріального відшкодування. Суд також погоджується з тим, що не відносяться до засобів медичного призначення та не можуть бути відшкодовані витрати на придбання пакетів на загальну суму 2,50 грн., та кухонний рушник за чеком № 000037961 від 13.02.2013 року на суму 14,00 грн. (а.с.6). Чеки на суму 87,00 грн. від 13.02.2013 року (а.с.5) та на суму 5,50 грн. від 15.02.2013 року (а.с.11) щодо придбання медичних препаратів клексан та нимесил, на нечитабельність яких звертає увагу страховик, у судовому засіданні ідентифіковані шляхом огляду їх оригіналів, їх придбання за кошт пацієнта підтверджено довідкою КЛПУ від 14.01.2014 року, тому зазначені в них суми підлягають компенсації. Також підлягає компенсації понесені позивачем витрати за квитанцією б/н від 15.02.2013 року на суму 976,00 грн. на придбання препаратів крові, які згідно за довідкою КЛПУ від 14.01.2014 року були придбані за кошт пацієнта для забезпечення операційного періоду хворої (позиція 37 у довідці) (а.с.12). Отже з урахуванням наведених доказів підтверджені документально витрати позивача на лікування в КЛПУ склали 22603,29 грн. (23712,49 грн. - 1092,70 грн. - 14,00 грн. - 2,50 грн.). Саме ця сума з огляду на вищеприведені договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та Закон підлягає відшкодуванню в межах обов'язкового ліміту відповідальності страховика. Суд не бере до уваги позицію відповідача ПрАТ «Європейський страховий альянс» щодо повторного відшкодування з наступних підстав. Дійсно за приписами п.4 ч.1 ст.991 ЦК України та п.4 ч.1 ст.26 Закону України «Про страхування» страховик має право відмовити від здійснення страхової виплати у разі одержання страхувальником повного відшкодування збитків за договором майнового страхування від особи, яка її завдала. Згідно вироку Димитровського міського суду Донецької області від 13.09.2013 року [PERSON] було відшкодовано потерпілій [PERSON] на лікування 7418,00 грн. (а.с.13-14). У судовому засіданні встановлено, що ці витрати пов'язані виключно з лікуванням позивача у травматологічному відділенні Димитровської центральної міської лікарні у період з 27.01.2012 року по 27.03.2012 року, на підтвердження чого представником відповідача [PERSON] надано копії товарних та фіскальних чеків, які датовані 2012 роком, на загальну суму 7000,10 грн. Відповідно до інформації ДЦМЛ від 31.01.2014 року лікарські засоби та вироби медичного призначення, які були застосовані під час операції та для лікування [PERSON] у період з 27.01.2012 року по 27.03.2012 року були придбані власним коштом хворої та використані під час її лікування. Отже [PERSON] на час розгляду кримінальної справи за його обвинуваченням були відшкодовані матеріальні збитки потерпілій у зв'язку з її лікуванням у ДЦМЛ. Заявлені позивачем вимоги щодо відшкодування матеріальної шкоди пов'язані з її лікуванням у період з 13.02.2013 року по 27.02.2013 року у травматологічному відділенні № 1 КЛПУ «Міська лікарня № 7» м.Єнакієво Донецької області. Ці витрати позивачу ніким не відшкодовувались. Згідно за ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Як передбачено ч.2 ст.1167 ЦК України, моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Відповідно до п.22.3 ст.22 Закону страховик відшкодовує потерпілому моральну шкоду, передбачену п.п.1, 2 ч.2 ст.23 ЦК України у встановленому судом розмірі, але не більше 5% визначеного ліміту, різницю між сумою відшкодування, визначеною судом, та сумою, яка має бути відшкодована страховиком, сплачує особа, яку визнано винною у скоєнні ДТП. Згідно за п.9.3 ст.9 Закону, в редакції, що діяла на момент страхового випадку, обов'язків ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну життю та здоров,ю потерпілих, становив 51000 грн. на одного потерпілого. Позивач просить стягнути з відповідачів на її користь у відшкодування моральної шкоди 50000 грн. Суд вважає, що у позивача виникло право на відшкодування моральної шкоди у зв'язку з отриманням нею в наслідок ДТП тілесних ушкоджень, які призвели до порушення її нормальних життєвих зв'язків і вимагають від неї додаткових зусиль для організації свого життя. Визначаючи розмір моральної шкоди, суд враховує характер, обсяг, тривалість зазнаваних позивачем страждань, її стан здоров'я. Характер отриманої [PERSON] травми, віднесеної до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, вимагає від неї тривалого лікування, обмежило її опорну функцію, позивач перенесла дві операції: 03.02.2012 року та 14.02.2013 року, постійно відчуває фізичний біль, вже понад два роки пересувається за допомогою милиць. Отримана нею фізична вада заважає їй вести повноцінний спосіб життя та вимагає від неї продовження лікування. Тому, виходячи з засад розумності та справедливості, суд вважає можливим визначити позивачу розмір моральної шкоди у 10050 грн. Таким чином, з урахуванням наведених норм Закону з ПрАТ «Європейський страховий альянс» підлягає стягненню на користь позивача у відшкодування моральної шкоди 2550 грн. (51000 грн. х 5%), решта суми 7500 грн. підлягає стягненню з [PERSON] В силу ст.88 ЦПК України з відповідачів на користь держави підлягає стягненню судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, виходячи із розміру збору при зверненні до суду з вимогами майнового (229,40 грн.) та немайнового характеру (114,70 грн.), який існував на момент подання позову до суду. Отже, з приватного акціонерного товариства «Європейський страховий альянс» підлягає стягненю 258,10 грн., а з [PERSON] - 86,00 грн. На підставі ст.ст.23, 1167, 1193, 1195, 1197 ЦК України, Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,

Outcome: partial