Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] на її користь аліментів на утримання сина - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) Відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову та до досягнення дитиною повноліття. Також позивач просить стягнути з відповідача на своє утримання аліменти до досягнення сином [PERSON], [INFO] трьохрічного віку по 500 грн. щомісячно. Свої вимоги мотивує тим, що з 2012 року по лютий 2014 року вона проживала у громадянському шлюбі. У період їх спільного проживання, вона народила від відповідача сина - [PERSON], [INFO]. У подальшому відносини сторін почали погіршуватися, внаслідок чого вони розійшлися та з лютого 2014 року позивач разом із сином проживають окремо від відповідача. Відповідач не турбується про дитину, не бере участі у її вихованні та не виявляє наміру створити для неї належні умови для виховання та розвитку. Усім необхідним позивач змушена забезпечувати дитину самостійно, однак її коштів на потреби дитини не вистачає. Окрім того, позивач, як мати дитини, також потребує утримання від відповідача, так як доглядає за сином, якому не виповнилося трьох років. Позивач до суду не з'явилась, однак від неї надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. В судовому засіданні відповідач позов визнав частково та з посиланням на заперечення, подані до суду, просив визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, оскільки має нерегулярний дохід. В судовому засіданні з копії свідоцтва про народження дитини встановлено, що батьком [PERSON], який народився 21.03.2013 року, про що складено відповідний актовий запис № 45 (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 14.05.2013 року (а.с.5)) є відповідач - [PERSON]. Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов [PERSON], яка проживає в [ADDRESS], складеного комісією в складі депутата міської ради [PERSON] та представників громадськості [PERSON] та [PERSON] встановлено, що [PERSON], [INFO], проживає разом з дітьми: донькою [PERSON], [INFO], сином - [PERSON], [INFO]. Батьком дитини [PERSON] є [PERSON], з яким [PERSON] проживала у громадянському шлюбі. [PERSON], 1985 року народження, проживає за іншою адресою: [ADDRESS]. Участі у вихованні та утриманні своєї дитини [PERSON] - [PERSON] не бере, дитину не відвідує, не турбується про неї, матеріальної допомоги дитині не надає. Дитина повністю перебуває на утриманні своєї матері [PERSON] (а.с.6). Згідно довідки №2933 від 11.08.2014 року, виданої виконавчим комітетом Дубровицької міської ради, на вихованні [PERSON], 1980 року народження, дійсно перебуває син [PERSON], [INFO] (а.с.7). Згідно ч.1 ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до ст.182 СК України повинен враховувати стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, а також інші обставини, що мають істотне значення. Судом було встановлено та з копії трудової книжки [PERSON], серії [NUMBER] (а.с.19) вбачається, що з 19.05.2009 року відповідач стоїть на обліку в Дубровицькому районному центрі зайнятості. Відповідачем було долучено копію медичної книжки серії ВР 009535 (а.с.38,39), з якої вбачається, що на даний час він має певне захворювання, а саме радикуліт на стадії загострення та в судовому засіданні відповідач пояснив, що він на даний час лікується, тому тимчасово не має змоги працювати. Проте, суду не надано відповідачем доказів того, що він є непрацездатним, а також не надано підтвердження того, що на своєму утриманні має інших непрацездатних осіб. Тому враховуючи його тимчасове захворювання, виходячи з вищевказаних норм Сімейного кодексу України, приймаючи до уваги, що неповнолітній син позивачки проживає разом із останньою та перебуває на повному її матеріальному утриманні і домовленості між нею та відповідачем про способи виконання обов'язку утримувати дитину не досягнуто, суд вважає вимоги позивачки про стягнення із відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини правомірними. Згідно ч.1 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Згідно ч. 3 цієї ж статті за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Оскільки відповідач не приймає участі у вихованні дитини, не надає матеріальної допомоги, тому з нього слід стягувати аліменти в примусовому порядку в твердій грошовій сумі. Враховуючи вищенаведене, вимоги Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»; розмір прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку, який на даний час складає відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2014 рік» для дітей віком до 6 років - 1032 грн; обов'язок обох батьків утримувати дітей до досягнення повноліття, тому суд прийшов до висновку, що стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 500 гривень щомісячно (з проведенням індексації, відповідно до закону), буде відповідати інтересам дитини, обставинам справи і вимогам закону. Відповідно до ст.84 СК України, дружина, з якою проживає дитина має право на утримання до досягнення дитиною трьох років від чоловіка - батька дитини. В судовому засіданні здобуто докази, що стан здоров'я відповідача тимчасово не дозволяє йому працювати, а тому вимогу позивача про стягнення з відповідача аліментів на її утримання слід задоволити частково. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Згідно ч.1 п.3 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються: позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. На підставі ст.ст. 180-183, 191 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved