Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа: Служба у справах дітей Одеської міської ради про надання дозволу на вивіз неповнолітньої дитини за межі України, мотивуючи свої вимоги наступним. Позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 07.06.2008 року, який було розірвано на підставі рішення Приморського районного суду м. Одеси від 31.10.2011 року. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Останні майже три роки відповідач доньку не бачив, її долею не цікавиться, з донькою не спілкується. З метою захисту прав дитини, як вказує позивач у своєму позові, вона змушена звернутися до суду з цим позовом, оскільки має намір періодично виїжджати з донькою за кордон з метою її оздоровлення та відпочинку, однак не має можливості отримати дозвіл у відповідача, оскільки останній ухиляється від спілкування, як з позивачем, так і з донькою. У звязку з тим, що у позивача є складнощі в отриманні згоди відповідача на виїзд дитини за кордон, а позивач піклується про виховання та утримання дитини, бажання та можливість виїзду за кордон, де вона може забезпечити оздоровлення дитини, просила суд надати дозвіл на вивіз неповнолітньої дитини без письмового дозволу відповідача до досягнення дитиною повноліття. До судового засідання позивач не зявилася, про час, дату та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала до суду письмову заяву, відповідно до якої уточнила заявлені нею позовні вимоги та просила суд надати\~\~їй дозвіл на тимчасові багаторазові виїзди за межі України до будь якої країни світу, держав Європейського Союзу, держав Шенгенської зони, Ізраїлю, Тунісу, ОАЕ, Туреччини, Єгипту, її доньки [PERSON], [INFO] до досягнення дитиною повноліття , у супроводі матері без нотаріально посвідченої згоди батька [PERSON], [INFO], справу просила розглянути за її відсутністю. (а.с.15) До судового засідання відповідач не зявився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду письмову заяву з проханням розглянути справу за його відсутністю, позовні вимоги визнав у повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення. (а.с. 14) Представник третьої особи в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки до суду не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 07.06.2008 року, який було розірвано у судовому порядку 30.10.2011 року, про що свідчить надана суду копія рішення Приморського районного суду м. Одеси по цивільній справі № 2/1522/9678/11 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. (а.с.7) Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO], батьками дитини у відповідних графах свідоцтва про народження записані: батько [PERSON], мати [PERSON]. (а.с.8) На теперішній час дитина проживає разом з позивачем у справі [PERSON]. Крім того, у судовому засіданні встановлено, що дитина [PERSON], [INFO], перебуває на «Д» обліку у медичній установі з діагнозом аденоїдна вегетація ІІ ступеню та дитині рекомендовано санаторно курортне лікування. (а.с. 9) У позивача є можливість вивозити дитину за кордон на оздоровлення, з метою оздоровлення дитини, але для цього необхідно оформити проїзний документ дитини та мати дозволи обох батьків на тимчасовий виїзд за кордон. Згідно ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Згідно ч.2 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Статтею 313 ЦК України передбачено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадяни України» від 21 січня 1994 року № 3857-ХІІ, постановою КМУ від 27 січня 1995 року № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», Постановою Кабінету Міністрів України від 07.05.2014 року №152 «Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, знищення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, його тимчасового затримання та вилучення» із змінами. У відповідності до положень ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду. Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ У відповідності до п. 23 Постанови КМУ № 152 від 07.05.2014 року «Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, знищення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, його тимчасового затримання та вилучення» із змінами, у разі оформлення паспорта для виїзду за кордон особі, що не досягла шістнадцятирічного віку та проживає з одним із батьків, заявник разом з документами, зазначеними у пункті 22 цього Порядку, також подає оригінал або засвідчену в установленому порядку копію одного з таких документів: 1) свідоцтва про смерть другого з батьків; 2) рішення суду про позбавлення батьківських прав другого з батьків; 3) рішення суду про визнання другого з батьків безвісно відсутнім; 4) рішення суду про визнання другого з батьків недієздатним; 5) довідки про реєстрацію місця проживання дитини разом з одним із батьків, який подає заяву-анкету, або у разі оформлення паспорта у закордонній дипломатичній установі України - іншого документа, що підтверджує таку реєстрацію; 6) оригінал витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до\~частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. Таким чином, суд приходить до висновку, що діючим законодавством України не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків, або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Оскільки у судовому засіданні було встановлено, що у [PERSON] є складнощі в отриманні згоди відповідача\~\~[PERSON] на виїзд\~\~їх малолітньої дитини - [PERSON], [INFO], за кордон, а також беручи до уваги той факт, що судом при розгляді даної справи не встановлено обмежень чи заборон, які унеможливлюють виїзд малолітньої дитини за межі України для тимчасового перебування, суд приходить до висновку про доцільність задоволення позовних вимог [PERSON], та надання дозволу на виїзд дитини [PERSON], [INFO] до досягнення нею шістнадцятирічного віку за кордон без згоди батька [PERSON], в частині задоволення позовних вимог та надання дозволу на виїзд дитини за кордон до досягнення дитиною повноліття, суд приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволенні таких позовних, оскільки у відповідності до вимог чинного законодавства України, а саме ст.. 313 ЦК України, після досягнення шістнадцятирічного віку особа має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Крім того, судом встановлено, що тимчасове перебування дитини позивача за кордоном буде виключно в інтересах самої дитини. Вирішуючи відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, питання щодо розподілу судових витрат, суд приходить до висновку відсутність правових підстав для їх розподілу, оскільки такі вимоги позивачем не заявлялися. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial