Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому зазначила, що 26.12.2007 року між ВАТ АБ «Укргазбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір, у забезпечення якого 09.06.2008 року між ВАТ АБ «Укргазбанк» з одного боку та [PERSON] та [PERSON] з іншого боку було укладено договір іпотеки, за умовами якого ВАТ АБ «Укргазбанк» в іпотеку було передано нерухоме майно - житловий будинок літ. В-5 загальною площею 6422,9 кв.м., житловою площею 2856,00 кв.м. (в будинку розташовано 123 квартири), що знаходиться у [ADDRESS]. Зобов'язання за кредитним договором [PERSON] не виконав. 13.10.2009 року позивач придбав за договором купівлі-продажу квартиру [ADDRESS]. Згодом позивач дізнався, що публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк», яке є правонаступником ВАТ АБ «Укргазбанк», звернулось до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки - квартиру [ADDRESS]. Позивач зазначає, що з дозволу ВАТ АБ «Укргазбанк» було виведено з іпотеки та відчужено квартири [ADDRESS]. З цих підстав позивач вважає, що таким чином публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк», яке є правонаступником ВАТ АБ «Укргазбанк», втратило предмет іпотеки та просить суд: 1). Припинити правовідношення за договором іпотеки №16/08-Б від 09.06.2008 року, укладеним між відкритим акціонерним товариством акціонерний банк «Укргазбанк», [PERSON], [PERSON] щодо нерухомого майна - житловий будинок літ. В-5 загальною площею 6422,9 кв.м., що знаходиться у [ADDRESS]; 2). Припинити всі правовідносини між [PERSON] та публічним акціонерним товариством акціонерний банк «Укргазбанк» щодо іпотеки квартири [ADDRESS]; 3). Виключити з Державного реєстру іпотек запис про іпотеку №12489264 від 14.05.2012 року та з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запис №12488862 від 14.05.2012 року. В судовому засіданні позивач позов підтримав та пояснив, що всі обставини справи зазначені у позові. Представник відповідача проти позову заперечував та у письмових запереченнях зазначив, що факт продажу частини квартир у вказаному будинку ніяким чином не свідчить про втрату предмету іпотеки, а тому в задоволенні позову просив відмовити. Треті особи в судове засідання не з'явились. Дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав. Судом встановлено, що 26.12.2007 року між ВАТ АБ «Укргазбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір, у забезпечення якого 09.06.2008 року між ВАТ АБ «Укргазбанк» з одного боку та [PERSON] та [PERSON] з іншого боку було укладено договір іпотеки, за умовами якого ВАТ АБ «Укргазбанк» в іпотеку було передано нерухоме майно - житловий будинок літ. В-5 загальною площею 6422,9 кв.м., житловою площею 2856,00 кв.м. (в будинку розташовано 123 квартири), що знаходиться у [ADDRESS]. Зобов'язання за кредитним договором [PERSON] не виконав. 13.10.2009 року позивач придбав за договором купівлі-продажу квартиру [ADDRESS]. Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк», яке є правонаступником ВАТ АБ «Укргазбанк», звернулось до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки - квартиру [ADDRESS]. З дозволу ВАТ АБ «Укргазбанк» було виведено з іпотеки та відчужено квартири [ADDRESS]. Таким чином предмет іпотеки, а саме - житловий будинок літ. В-5 загальною площею 6422,9 кв.м., житловою площею 2856,00 кв.м. (в будинку розташовано 123 квартири), що знаходиться у [ADDRESS], було втрачено. Ці обставини підтверджуються договором купівлі-продажу від 13.10.2009 року квартири [ADDRESS] у вказаному будинку, кредитним договором №20 від 26.12.2007 року, договором іпотеки від 09.06.2008 року №16/08-Б, розрахунками заборгованості [PERSON], витягами про реєстрацію у Державному реєстрі іпотек, про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, позовною заявою ПАТ АБ «Укргазбанк» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки, копією технічного паспорту на вказаний будинок. Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України «Про іпотеку» предметом іпотеки можуть бути один або декілька об'єктів нерухомого майна за таких умов: нерухоме майно належить іпотекодавцю на праві власності або на праві господарського відання, якщо іпотекодавцем є державне або комунальне підприємство, установа чи організація; нерухоме майно може бути відчужене іпотекодавцем і на нього відповідно до законодавства може бути звернене стягнення; нерухоме майно зареєстроване у встановленому законом порядку як окремий виділений у натурі об'єкт права власності, якщо інше не встановлено цим Законом. Ст.33 Закону України «Про іпотеку» передбачає, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст.17 Закону України «Про іпотеку» іпотека припиняється у разі, зокрема, знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Відповідно до ст.179 ЦК України, річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати права та обов'язки. Відповідно до ст.380 ЦК України житловим будинком є будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами, і призначена для постійного у ній проживання. Ч.1 ст.382 ЦК України визначає, що квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання. Таким чином законодавство визначає житловий будинок та квартиру як різні об'єкти права власності. Ст.18 Закону України «Про іпотеку» передбачає, що іпотечний договір повинен містити, зокрема, таку істотну умову, як опис предмета іпотеки, достатній для його ідентифікації, та/або його реєстраційні дані, у тому числі кадастровий номер. Ст.19 Закону України «Про іпотеку» надає сторонам іпотечного договору право вносити зміни і доповнення до нього. Як вбачається з договору іпотеки від 09.06.2008 року, предметом іпотеки є житловий будинок літ. В-5 загальною площею 6422,9 кв.м., житловою площею 2856,00 кв.м. (в будинку розташовано 123 квартири), що знаходиться у [ADDRESS] та має єдиний реєстраційний номер. Але у подальшому зі згоди ВАТ АБ «Укргазбанк» окремі квартири було виведено з іпотеки та відчужено квартири [ADDRESS]. Таким чином, реалізувавши вказані квартири та не внісши відповідні зміни до іпотечного договору щодо опису предмету іпотеки, настала фактична втрата переданої в іпотеку будівлі, а саме: житловий будинок літ. В-5 загальною площею 6422,9 кв.м., житловою площею 2856,00 кв.м. (в будинку розташовано 123 квартири), що знаходиться у [ADDRESS], оскільки такий предмет іпотеки, який належав би іпотекодавцям [PERSON] та [PERSON], вже не існує як предмет матеріального світу, оскільки частково був розпроданий. Ч.2 ст.16 ЦК України передбачає, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, припинення правовідношення. Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Тому суд дійшов висновку про задоволення позову в частині припинення правовідношення за договором іпотеки №16/08-Б від 09.06.2008 року, укладеним між відкритим акціонерним товариством акціонерний банк «Укргазбанк», [PERSON], [PERSON] щодо нерухомого майна - житловий будинок літ. В-5 загальною площею 6422,9 кв.м., що знаходиться у [ADDRESS]; та в частині виключення з Державного реєстру іпотек запис про іпотеку №12489264 від 14.05.2012 року та з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запис №12488862 від 14.05.2012 року. В частині позовних вимог про припинення всіх правовідносин між [PERSON] та публічним акціонерним товариством акціонерний банк «Укргазбанк» щодо іпотеки квартири [ADDRESS], суд вважає необхідним в задоволенні позову відмовити з наступних підстав. Як вбачається з договору іпотеки від 09.06.2008 року, предметом іпотеки є житловий будинок літ. В-5 загальною площею 6422,9 кв.м., житловою площею 2856,00 кв.м. (в будинку розташовано 123 квартири), що знаходиться у [ADDRESS]. Квартира [ADDRESS] у вказаному будинку, власником якої є позивач, не є предметом іпотеки вказаного договору іпотеки. Ч.1 ст.60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд вважає, що позивач не довів суду наявності правовідносин між сторонами щодо вказаної квартири [ADDRESS], як предмету іпотеки, а тому суд не має права припинити такі правовідносини, оскільки вони не виникали між сторонами. На підставі викладеного,

Outcome: partial