Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про те, що у 1971 році вона розпочала будівництво належного їй на підставі договору про право на забудову, житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . У 1974 році житловий будинок був повністю збудований та вона з родиною почала у ньому проживати. 25.03.1999 року відділом житлового господарства Уманського міськвиконкому, взамін договору про право на забудову, посвідченого 29.06.1971 року, їй було видано свідоцтво про право власності на вищевказаний житловий будинок. Згодом нею було проведено реконструкцію цього будинку з добудовами. В березні 2021 року нею була подана декларація про готовність об`єкта до експлуатації, яка в подальшому була зареєстрована відділом державного архітектурного контролю Уманської міської ради за № ЧК 161210317996. В результаті вищезазначених дій вона звернулася до державного реєстратора з метою реєстрації права власності після проведення реконструкції та внесення відповідних змін на підставі декларації про готовність об`єкта до експлуатації. 07.04.2021 року державним реєстратором Ковбасюк А.П. їй було відмовлено у реєстрації права власності, у зв`язку з тим, що згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, було виявлено заборону на нерухоме майно, а саме на вищевказаний житловий будинок, накладений Уманською міською державною нотаріальною конторою на підстав документу б/н від 21.10.1983 року на будинок по [ADDRESS] на ім`я [PERSON] реєстратором Уманської міської державної нотаріальної контори, зареєстровану за № 3789650. Ознайомившись із цим документом, їй стало зрозуміло, що існуюча заборона на належний їй житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер обтяження 3789650, зареєстровано 27.09.2006 року реєстратором Уманської державної нотаріальної контори на підставі документу б/н від 21.10.1983 року, виданого Уманською міською державною нотаріальною конторою, де було зазначено власником вказаного житлового будинку [PERSON] , яка немає жодного відношення ні до позивача, ні до належного їй житлового будинку за вищевказаною адресою. [PERSON] їй не відома та ніколи не була власником належного їй житлового будинку. І лише потім вона зрозуміла, що в реєстрі заборон під час внесення даних можливо було допущено помилку, яка на сьогодні порушує її права як власника житлового будинку та не дає їй в повній мірі розпоряджатися належним їй нерухомим майном, тому єдиним її способом захисту є звернення до суду з цим позовом. Просить суд скасувати заборону на нерухоме майно, а саме: житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , зареєстровану в реєстрі заборон за № 3789650 від 27.09.2006 року реєстратором Уманської міської державної нотаріальної контори в Черкаській області. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, на адресу суду подала письмову заяву, у якій просить суд справу слухати у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить суд позов задовольнити. Представник відповідача Уманської міської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, на адресу суду надійшла письмова заява, у якій просять суд справу слухати у відсутність їх представника. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом достовірно встановлено, що згідно рішення № 57512790 від 07 квітня 2021 року державного реєстратора прав на нерухоме майно Ковбасюк А.П., виконавчий комітет Уманської міської ради, у державній реєстрації права власності на житловий будинок, що розташований: [ADDRESS] , відмовлено, у зв`язку із тим, що встановлено наявність зареєстрованих обтяжень речових прав на нерухоме майно, а саме на житловий будинок [ADDRESS] . Зазначене обтяження зареєстроване 27.09.2006 року Уманською міською державною нотаріальною конторою, власником вказано [PERSON] . Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, сформованої 08.04.2021 року за № 251821486 виконавчим комітетом Уманської міської ради, на житловий будинок [ADDRESS] на підставі документу б/н від 21.10.1983 року Уманської міської нотаріальної контори встановлено обтяження у виді заборони на нерухоме майно. Власником цього будинку зазначена [PERSON] . Разом з тим, згідно свідоцтва про право власності № [NUMBER] від 14.04.1999 року житловий будинок [ADDRESS] належить [PERSON] взамін договору про право на забудову, посвідченого 29.06.1971 року реєстр 1622. Свідоцтво видане на підставі рішення Уманського міськвиконкому від 25.03.1999 року №147. У відповідності до відмітки у цьому свідоцтві, право власності зареєстроване у реєстровій книзі за № 59 за реєстрованим № 7740 від 14.04.1999 року. Також право власності за позивачем [PERSON] на житловий будинок [ADDRESS] підтверджується декларацією про готовність об`єкта до експлуатації. Згідно довідки Уманського відділку Комунального підприємства «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації», виданої 31 березня 2021 року за № 675, станом на 01.01.2013 року житловий будинок [ADDRESS] зареєстровано в Уманському відділку Черкаського обласного об`єднаного бюро технічної інвентаризації за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок, видане відділом житлового господарства Уманського міськвиконкому 14.04.1999 року за № 310. У примітках вказаної довідки зазначено, що реконструйовані житловий будинок з надвірними спорудами введено в експлуатацію згідно декларації про готовність до експлуатації об`єкта від 17.03.2021 року ЧК161210317996. Відповідно до п. 11 постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» № 5 від 03 червня 2016 при розгляді позову про визнання права власності на арештоване майно та/або зняття арешту з майна судам слід всебічно і повно з`ясовувати обставини, наведені позивачем на підтвердження своїх вимог, неухильно дотримуватися при цьому як правових норм, що гарантують права осіб, які беруть участь у справі, так і положень про належність та допустимість доказів. Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю У ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України зазначається, що власнику належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.ч. 1, 7 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Діяльність власника може бути обмежена лише у випадку і порядку, встановлених законом. Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Також статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплений принцип непорушності права приватної власності, що означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону, за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Судом встановлено, що заборона на нерухоме майно - житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , зареєстрована 27.09.2006 року Уманською міською державною нотаріальною конторою, але власником вказаного будинку зазначена [PERSON] . Разом з цим, під час розгляду справи було встановлено, що саме позивач [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] , що підтверджується доданими та дослідженими судом письмовими доказами, які судом визнаються належними, допустимими та достатніми. За встановлених обставин [PERSON] , на майно якої накладено обтяження відповідно до інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, ніколи не була власником житлового будинку [ADDRESS] . Суд погоджується з доводами позовної заяви та вважає, що відомості в реєстрі про заборону на нерухоме майно впливають на права позивача та створюють йому перешкоду в частині вільного користування та розпорядження своїм майном. З урахуванням зазначених обставин, з метою недопущення порушення права власності позивача на вказаний будинок, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити. На підставі викладеного та

Outcome: approved