Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про встановлення факту володіння та визнання права власності на квартиру. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона на праві спільної сумісної власності з відповідачем, являється власником обєкта нерухомого майна двокімнатної квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS], що підтвердила відповідними документами. По причині проведення антитерористичної операції та ведення бойових дій на території Донецької області вона з сімєю була змушена виїхати зі свого постійного місця проживання з м.Донецьк та при цьому нею були втрачені оригінали правовстановлюючих документів на зазначену квартиру. На сьогоднішній день, враховуючи те, що м.Донецьк являється тимчасово окупованою територією вона не може поновити втрачене Свідоцтво про право власності на квартиру і відповідно реалізувати своє право щодо розпорядження належним їй майном. Позивач зазначає, що підтвердження зазначеного факту та визнання права власності на квартиру має значення для охорони її прав та інтересів і створює умови для здійснення нею майнових прав щодо оформлення і розпорядження права власності у вигляді квартири. Право власності на квартиру нею набуто під час шлюбу з [PERSON], тому він має бути відповідачем по справі. Зазначена обставина підтверджується свідоцтвом про одруження серії І-НО № 127045. Позивач також зазначає, що вона звернулася до Томаківського районного суду відповідно до положень ч. 1 ст. 257 ЦПК України, так як вона на теперішній час проживає в с-щі Томаківка, вул. Міжколгоспбудівська, 1. Сторони у судове засідання не з'явилися. Представник позивача подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності та за відсутності позивача, при цьому позов підтримують в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, але подав до суду також заяву про розгляд справи за його відсутності, при цьому зазначив, що проти даного позову не заперечує. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню, так як знайшов своє підтвердження матеріалами справи, що підтверджують вказані факти та викладені правовідносини. З матеріалів справи суд вбачає, що [PERSON], яка є позивачем у справі, дійсно являється власником обєкта нерухомого майна двокімнатної квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS], що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна № 53359512, ксерокопією Свідоцтва про право власності № 5064334 від 19.06.2013 р., яка є в наявності позивача. Право власності на квартиру позивачем набуто під час шлюбу з відповідачем [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про одруження серії І-НО № 127045, виданого 17.08.2001 р. відділом РАГС Амвросіївського районного управління юстиції Донецької області. Як зазначає позивач, що з причини проведення антитерористичної операції та ведення бойових дій на території Донецької області вона з сімєю була змушена виїхати зі свого постійного місця проживання з м.Донецьк та при цьому нею були втрачені оригінали правовстановлюючих документів на зазначену квартиру. В звязку з тим, що на сьогоднішній день м.Донецьк являється тимчасово окупованою територією вона не може поновити втрачене Свідоцтво про право власності на квартиру і відповідно реалізувати своє право щодо розпорядження належним їй майном. Відповідно до\~ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно\~ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Як розяснено п. 17\~постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року № 5, суди повинні мати на увазі, що факт володіння громадянином жилим будинком на праві власності встановлюється судом, якщо у заявника був правовстановлюючий документ на цей будинок, але його втрачено і немає можливості підтвердити наявність права власності не в судовому порядку. В таких справах заявник має подати докази про відсутність можливості одержання чи відновлення відповідного документу про право власності та про те, що на підставі цього документа жилий будинок належав йому на праві власності. У відповідності з положеннями\~\~\~ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до незалежної експертної оцінки проведеної субєктом оціночної діяльності ТОВ «ГрандТоргСтрой» вартість квартири складає 200 628,00 грн. На теперішній час позивач у справі проживає в с-щі Томаківка, вул. Міжколгоспбудівська, 1, що підтверджується довідкою про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення від 05.11.2015 року № [NUMBER]. Тому відповідно до положень ч. 1 ст. 257 ЦПК України даний позов підлягає розгляду в Томаківському районному суді Дніпропетровської області. Частиною 1\~ст. 88 ЦПК України\~передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи, що позивач не просить відшкодувати їй судові витрати, тому суд вважає можливим звільнити відповідача від відшкодування витрат та залишити сплачений судовий збір на користь держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved