Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, у якій зазначила про те, що 11 липня 2003 року між нею та відповідачем по справі було укладено шлюб. За час перебування у шлюбі у них народилося дві спільних доньки - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Вони з відповідачем проживали у спільному шлюбі близько 16 років, вели спільне господарство, будували міцні сімейні стосунки. Нажаль, останні роки спільного життя вони не змогли як сім`я проживати разом, виконувати сімейні обов`язки, спокійно вирішувати навіть нескладні поточні проблеми, в сім`ї постійно виникали суперечки, непорозуміння, сварки, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. В результаті ситуації, яка склалася між ними, з листопада 2018 року ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання припинено, вони не підтримують ніяких стосунків. Вона з дітьми проживає окремо і вони, після розірвання шлюбу, так і залишаться проживати з нею. Просить суд розірвати шлюб між нею, [PERSON] , [INFO] , та відповідачем [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 11 липня 2003 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Уманського міського управління юстиції Черкаської області, актовий запис № 227. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище набуте у шлюбі - [PERSON] . Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, на адресу суду подала письмову заяву, у якій просить суд справу слухати у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить суд позов задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, на адресу суду подав письмову заяву, у якій просить суд справу слухати у його відсутність, позовні вимоги визнає та не заперечує проти задоволення позову. Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом було встановлено, що відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого відділом РАГС Уманського міського управління юстиції Черкаської області, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , одружилися 11.07.2003 року, актовий запис № 227. Прізвища після реєстрації шлюбу: чоловіка - [PERSON] , дружини - [PERSON] . Від цього шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Уманського міського управління юстиції Черкаської області (а.с. 7), та доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Умані реєстраційної служби Уманського міськрайонного управління юстиції Черкаської області (а.с. 8). На цей час сторони у справі не проживають однією сім`єю та не ведуть спільного господарства. Статтею 56 Сімейного кодексу України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Суд виходить з того, що вжиття заходів щодо збереження сім`ї у цьому випадку не може дати позитивного результату, оскільки подальше спільне життя подружжя неможливе та є таким, що суперечило б інтересам сторін у справі та їх неповнолітній дитині. Враховуючи обставини, що склалися у вказаному випадку, на думку суду, позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач у своїй заяві зазначає, що після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище « [PERSON] ». Суд вирішує судові витрати в порядку ст. 141 ЦПК України, тому вважає, що сплачений позивачем судовий збір має бути стягнутий з відповідача на користь позивача.. На підставі викладеного,

Outcome: approved