Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про усунення перешкод у користуванні житлом, мотивуючи позовні вимоги тим, що вона є власником будинку №12 по вул.О.Кошового в м.Чернівці, що належить їй на праві власності на підставі договору купівлі-продажу. Відповідач [PERSON] є її сином, зареєстрованим в даному житловому приміщенні, але з 1998 року фактично не проживає у спірному приміщенні до даного часу. Відповідач участі в утриманні житла не приймає, у спірному будинку не проживає, його речей не має. Посилаючись на вимоги чинного законодавства, просить позовні вимоги задовольнити. В судове засідання позивач [PERSON] та в її інтересах представник [PERSON] не зявилися, про дату та час розгляду справи були повідомлені належним чином, від позивача до суду поступила заява з клопотанням справу розглянути у її відсутність та не заперечувала у випадку неявки відповідача проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про поважні причини неявки суд не повідомив. Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Судом, належними доказами по справі встановлено, що позивач [PERSON] зареєстрована за адресою: [INFO] у відповідності до паспорта громадянина України (а.с.6). Крім того, відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO] у відповідності до довідки виписки з домової книги про склад сімї та реєстрацію від 02.09.2017 року КЖРЕП №5, як син власника позивача [PERSON] (а.с.9). З свідоцтва про народження вбачається, що відповідача [PERSON], [INFO], батьками зазначено: [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). У відповідності до договору купівлі-продажу від 28.02.1998 року, посвідченого державним нотаріусом Третьої чернівецької державної нотаріальної контори [PERSON], позивач [PERSON] купила у громадянки [PERSON] будинок №12 по вул.О.Кошового в м.Чернівці, житловою площею 35,5 кв.м. (а.с.7). Актом №220 КЖРЕП №5 від 23.08.2017 року встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрований в [INFO], проте не проживає за місцем реєстрації з 1998 року по даний час (а.с.10). У відповідності до квитанцій (а.с.12-15) позивач сплачує комунальні послуги за утримання будинку №12 по вул.О.Кошового в м.Чернівці. Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ст. 317 ч. 1 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на свій розсуд, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Частиною 1 ст. 321 ЦК України передбачено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності або обмежений у його здійсненні. У відповідності до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом також встановлено, що відповідач [PERSON], як син позивача, з 1998 року не проживає в [INFO], належних відповідачу речей не має, комунальні послуги не сплачує. Отже, відповідно до зазначених вимог Закону відповідач є особою, яка втратила\~\~право на користування спірним житлом. Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно положень ст. 10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно ст. 212 ч. 1\~ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст.ст.\~15,\~16 ЦК України,\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. На основі всебічно з'ясованих обставин, на які посилається позивач, як сторона по справі, як на підставу заявлених вимог підтверджених доказами, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги грунтуються на законі і підлягають до задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: approved