Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним, посилаючись на те, що 12.10.2002 між нею та відповідачем було укладено договір купівлі-продажу будинку (домобудівлі з господарсько-побутовими будівлями і спорудами до нього), який розташований за адресою: [ADDRESS]. Даний договір був посвідчений 12.10.2002 Голопристанським відділенням Товарної біржі «ВА-БАНК» та зареєстрований 14.10.2002 в Херсонським державним бюро технічної інвентаризації. На даний час позивачеві стало відомо, що вищезазначений договір купівлі-продажу домобудівні є недійсним, оскільки він був посвідчений товарною біржею, а не нотаріально, а тому [PERSON] просить визнати вказаний договір купівлі-продажу дійсним. Сторони до суду не з'явилися, про місце, дату та час слухання справи повідомлені належними чином. Будь-яких клопотань, відзиву відповідача на адресу суду не надходило. На підставі ч. 5, ч. 8 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Дослідивши матеріали справи, надані докази, встановивши факти та відповідні їм правовідносини, суд дійшов до наступних висновків. Згідно ч. 3 ст. 334 ЦК України, право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішення суду про визнання договору не посвідченого нотаріально, дійсним. З матеріалів справи вбачається, що 12.10.2002 між [PERSON] (продавець) та [PERSON] (покупець), (а також її неповнолітні діти [PERSON], [INFO] р. н. та [PERSON], [INFO].) було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку (домобудівлі з господарсько-побутовими будівлями і спорудами до нього), який розташований за адресою: [ADDRESS]. Даний договір був посвідчений 12.10.2002 Голопристанським відділенням Товарної біржі «ВА-БАНК», що підтверджується договором за №2-2548, та зареєстрований Херсонським державним бюро технічної інвентаризації 14.10.2002 за №2255 (а. с. 5). Як вбачається з копії технічного паспорту на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS], складеного Херсонським державним бюро технічної інвентаризації, власниками зазначеного будинку вказано: [PERSON], [PERSON] та [PERSON], частки - по 1/3 кожен (а. с. 6-8). Відповідно до норм Закону України «Про товарну біржу», який діяв на момент укладення даного договору, угода, зареєстрована на біржі, не підлягала нотаріальному посвідченню і вважалася укладеною з моменту її реєстрації на біржі. На сьогоднішній день позивач має наміри розпоряджатися своєю нерухомістю, однак позбавлена можливості оформити відчуження в нотаріальному порядку, так як нотаріуси відмовляють у посвідченні угоди у зв'язку з неналежність правовстановлюючого документу на домобудівлю, так як договір купівлі-продажу не посвідчений нотаріально, а тому позивач просить визнати вказаний договір купівлі-продажу дійсним. Відповідно до ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Статтею 128 ЦК УРСР, договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин. Відповідно до ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», який діяв на момент укладення даного договору, угода, зареєстрована на біржі, не підлягала нотаріальному посвідченню і вважалася укладеною з моменту її реєстрації на біржі. Згідно ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Оскільки при укладені договору сторонами були повністю виконані умови договору купівлі-продажу нерухомого майна, а відповідач жодних претензій до позивача не пред'являв, дану угоду слід визнати дійсною. Таким чином, вивчивши матеріали справи, оцінивши та дослідивши зібрані докази, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved