Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-11 00:00:00

Позивач [PERSON] , звернулася до суду з позовом до [PERSON] , про збільшення розміру аліментів, відповідно до вимог ст. ст. 182-184, 192 СК України, просить: змінити розмір аліментів, визначений рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області по справі № 495/9442/14-ц від 21.01.2015 року; стягнути з [PERSON] , аліменти на її користь на утримання дитини [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 5000 грн. щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до повноліття дитини; стягнути з [PERSON] , аліменти на її користь на утримання дитини [PERSON] , [INFO] року в твердій грошовій сумі в розмірі 5000 грн. щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до повноліття дитини; стягнути з [PERSON] , аліменти на її користь на утримання дитини [PERSON] , [INFO] року в твердій грошовій сумі в розмірі 5000 грн. щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до повноліття дитини. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який 30.10.2014 року було розірвано в судовому порядку. Від шлюбу сторони мають трьох дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Рішенням Білгород-Дністровського міськрайоного суду Одеської області від 21.01.2015 року присуджено стягувати з відповідача - [PERSON] , на користь [PERSON] аліменти в розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 17.12.2014 року і до досягнення дітьми повноліття, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач офіційно не працює, має нерегулярних дохід, ухиляється від утримання дітей, матеріальну допомогу не надає, в той же час діти постійно потребують додаткових витрат (на лікування, в школу, дитячий садок тощо), а аліментів, які платить відповідач на утримання дітей взагалі не вистачає. З врахуванням викладеного, вона вважає за доцільне просити суд збільшити розмір стягуваних з відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей до 5000 грн. /на кожну дитину/ щомісячно. Адвокат позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав, наведених у позові. Також в судовому засіданні заявив, що проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причину неявки суду не сповістив. Зі згоди позивача, про що свідчить клопотання її представника, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, ретельно перевіривши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що дійсно позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , проте на підставі рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 30.10.2014 року по справі №495/6986/14-ц, розірвано шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] (дошлюбне прізвище « [PERSON] »), [INFO] , зареєстрований 17 жовтня 2006 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Білгород-Дністровський Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 383 /л.с.6,12/. Від шлюбу сторони мають трьох неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження дітей. /л.с. 31-33/. У відповідності до довідки № 378 від 23.03.2018 року, виданої КП «ЖЕО №1», [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] Склад сім`ї: син - [PERSON] , [INFO] , донька - [PERSON] , [INFO] , донька- [PERSON] , [INFO] , донька - [PERSON] , [INFO] /л.с.7/. З матеріалів справи вбачається, що рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 21.01.2015 року по справі № 495/9442/14-ц, задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, стягнуто з [PERSON] , [INFO] , уродженця: Одеська область, Білгород-Дністровський район, с. Великомар`янівка, що проживає за адресою: [ADDRESS] , на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей - доньки [PERSON] , [INFO] , доньки [PERSON] , [INFO] та доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 17.12.2014 року та до досягнення дітьми повноліття, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернеться до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припала на дитину, яка досягла повноліття. /л.с.11/. На підставі вказаного вище рішення, 03.02.2015 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області був виданий виконавчий лист. /л.с.15/. 12.02.2015 року старшим державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. /л.с.16/. У зв`язку з тим, що рішення суду про стягнення аліментів від 21.01.2015 року не виконувалось належним чином відповідачем, про що свідчить довідка про неотримання аліментів № 03-14-40878 від 14.09.2015 року, видана ВДВС Білгород-Дністровського МУЮ/л.с.26/, державним виконавцем були винесені постанови від 22.02.2018 року: «Про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання», «Про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії», «Про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами», «Про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України»/л.с.18-24/. Також матеріалами справи встановлено, що відповідач у зв`язку з неналежним виконання своїх аліментних зобов`язань, має заборгованість, яка за останніми відомостями станом на 31.08.2018 року становила 59960,29 грн, що підтверджується відповідним розрахунком заборгованості від 05.09.2018 року, складеним старшим державним виконавцем Білгород-дністровського ВДВС ГТУЮ в Одеській області/ л.с.29-30/. Окрім іншого, з матеріалів справи вбачається, що згідно довідки № 12 від 27.03.2018 року, [PERSON] є вихованкою зразкового ансамблю народного танцю «Барвінок» комунального закладу «Міський Центр дитячої творчості» За час навчання в колективі батько [PERSON] жодного разу не з`являвся, з керівником не знайомий, батьківській збори не відвідував. Всі питання стосовно можливості відвідування колективу, творчого розвитку [PERSON] вирішує її мати - [PERSON] /л.с.8/. У відповідності до довідки № 19 від 23.03.2019 року, виданої Білгород-Дністровською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступені № 5 Одеської області, [PERSON] є ученицею 5-б класу Білгород-Дністровської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступені № 5 Одеської області. Мати [PERSON] слідкує за навчанням дитини, відвідує батьківські збори. Батько [PERSON] , з класним керівником доньок не спілкується, участі в батьківських зборах не бере. З усіх питань, що стосуються дитини класний керівник звертається до матері/ л.с.10/. Згідно довідки № 13 від 23.02.2018 року, виданої КЗ «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) №1 «Малятко», [PERSON] та [PERSON] , [INFO] відвідують комунальний заклад «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) №1 «Малятко» з вересня 2016 року. За період перебування дітей в КЗ ДНЗ № 1 і теперішній час ними піклується мати - [PERSON] . Вона постійно цікавиться вихованням донечок, їх успіхами, приймає активну участь у розвитку особистості, приводить до дитячого садка та забирає додому. Педагоги закладу засвідчують той факт, що тільки мати відвідувала батьківські збори, дитячі свята та розваги, приймала участь у житті дитячого садка. Батька за весь час перебування дітей у ДНЗ працівники закладу не бачили /л.с.9/ Листом Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області № 42/19090 від 23.08.2016 року повідомлено [PERSON] , що в ході проведення перевірки з громадянином [PERSON] було проведено профілактичну роботу про неприпустимість вчинення протиправних дій відносно - [PERSON] та її дітей. /л.с.14/ Позивач у своєму позові зазначає, відповідач участі у житті дітей не приймає, матеріально не допомагає, вона витрачає значні кошти на їх утримання, що підтверджує відповідними чеками та квитанціями, а отже вважає, що в теперішній час визначений розмір аліментів, що стягується з відповідача є недостатнім для забезпечення дітей усім необхідним, а тому його необхідно збільшити. За ч.1 ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як передбачено п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до ст. 192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Згідно правової позиції Верховного Суду України , висловленої у постанові від 05.02.2014 року № 143цс13, з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Але Верховний Суд України також вказав на те, що при розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Так, відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік», встановлено з 01.01.2019 року прожитковий мінімум дітей віком від 6 років складає 2027 гривні, до 6 років - 1626 грн. Згідно частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Враховуючи вищевикладене, а саме те, що розмір аліментів, визначений рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 21.01.2015 року по справі № 495/9942/14-ц станом на сьогоднішній день є нижчим, передбаченого ст.182 СК України мінімального розміру аліментів на одну дитину, що визначений як не менший, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, враховуючи вікову категорію дітей, прийнявши до уваги реальне зростання цін, рівень життя у 2018 році суттєво різниться з рівнем життя у 2015 році, враховуючи те, що відповідач дійсно ухиляється від виконання покладених на нього рішенням суду аліментних зобов`язань, чим ставить в скрутне матеріальне становище своїх дітей, прийнявши до уваги, що у зв`язку із відсутністю відомостей про місце роботи боржника, розрахунок аліментів проводиться відповідно до ст.. 71 ЗУ «Про виконавче провадження», а саме виходячи із середньомісячної заробітної плати по Білгород-Дністровському району, що є досить невисоким, у зв`язку з чим не зумовлює рівності у несенні обов`язку обох батьків по утриманню дітей, виходячи із загальних засад справедливості цивільного судочинства та необхідності захисту інтересів неповнолітньої дитини, суд приходить до висновку, що в даному випадку доцільним буде збільшити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на підставі рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 21.01.2015 року, на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , проте не у розмірі, визначеному позивачкою у її позові, а у розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тобто мінімального рекомендованого розміру аліментів на одну дитину, а саме необхідно стягнути з [PERSON] , на користь [PERSON] , аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 2027 грн. щомісячно на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини, тобто до 18.06.2025 року включно; стягнути з [PERSON] , на користь [PERSON] , аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 3252 грн. /1626 грн. на кожну дитину/ щомісячно на утримання неповнолітніх дітей - доньки [PERSON] , [INFO] та доньки [PERSON] , [INFO] , починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дітей, тобто до [INFO] року включно. В іншій частині задоволення позовних вимог [PERSON] - слід відмовити. У відповідності до ч.1 ст. 133 ЦПК України , судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору за подачу до суду позовної заяви про стягнення аліментів, то його стягнення підлягає з відповідача. Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення з [PERSON] , суми платежу за один місяць, відповідно до вимог ст. 430 ч. 1 п. 1 ЦПК України. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. На підставі викладеного,

Outcome: partial