Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-03 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] , вказуючи, що 15.04.2010 між ними було укладено шлюб, який зареєстрований у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції. У них є син [PERSON] , 2010 р.н., який на цей час проживає з позивачкою. Подружнє життя з відповідачем не склалося. З березня 2021 року вони фактично припинили будь-які подружні стосунки, ведення спільного господарства та сімейного бюджету, хоча проживають в одній квартирі, однак займають різні кімнати. Причиною розпаду сім`ї стало те, що відповідач зловживав алкоголем та вчиняв насильство у сім`ї. Постійно влаштовував безпідставні сварки та скандали, під час яких ображав та принижував позивачку, постійно погрожував їй фізичною розправою, залякував, застосував до неї фізичне насильство. Все це відбувалося в присутності їхнього малолітнього сина, що негативно впливало на його розвиток та виховання. Позивач втратила до відповідача почуття любові та поваги. Збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача та дитини. На цей час спору про поділ майна між ними немає. Після розірвання шлюбу бажає залишити їй прізвище « [PERSON] ». Ухвалою судді від 02.09.2021 позовну заяву про розірвання шлюбу прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та визначено, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання позивач [PERSON] не прибула, подала до суду заяву від 04.11.2021, в якій просить розглянути справу без її участі, позов про розірвання шлюбу підтримує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибув, подав до суду заяву від 04.11.2021, у якій просить розглянути справу без його участі, позов про розірвання шлюбу визнає у повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно з ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. За змістом ч.ч.3, 4 ст.\~56\~СК України: кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та\~особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Як установлено\~судом,\~шлюб між\~сторонами [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 15 квітня 2010 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 357, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 15.04.2010. Подружжя має сина [PERSON] , 2010 р.н. Суд установив, що сім`я між сторонами розпалася, перебування сторін у шлюбі є формальним, примирення не можливе. Причиною розпаду сім`ї стало те, що відповідач зловживав алкоголем, влаштовував безпідставні сварки та скандали, під час яких ображав та принижував позивачку, погрожував їй фізичною розправою, застосував до неї фізичне насильство. Все це відбувалося в присутності малолітнього сина, що негативно впливало на його розвиток та виховання. З березня 2021 року сторони фактично припинили будь-які подружні стосунки, ведення спільного господарства та сімейного бюджету, хоча проживають в одній квартирі, однак займають різні кімнати. Суд враховує ту обставину, що в сторін є малолітня дитина, проте з огляду на вищенаведені обставини справи, розцінює як таку, що не перешкоджає прийняттю рішення про розірвання шлюбу. З урахуванням встановлених у справі обставин, суд дійшов висновку, що сім`я сторін розпалася остаточно, та її збереження за таких обставин суперечило б інтересам сторін та їхньої малолітньої дитини. Відповідно до ч.4 ст.206\~ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд вважає, що визнання відповідачем [PERSON] позову про розірвання шлюбу не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд приймає визнання відповідачем позовних вимог і доходить висновку про задоволення позову. Суд,\~вирішуючи питання\~про розірвання\~шлюбу,\~вважає за\~необхідне на\~підставі ст.113Сімейного\~кодексу України з`ясувати прізвище позивачки після розірвання шлюбу. Позивач заявила клопотання про залишення їй прізвища, яке вона отримала після реєстрації шлюбу. При зверненні до суду з позовом позивачем було оплачено судовий збір у розмірі 908 грн. На підставі ч.1 ст.142\~ЦПК України та ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір», у зв`язку з визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 50 відсотків судового збору, що підлягав сплаті при поданні позову, що становить 454 грн, а решта судового збору в розмірі 454 грн, сплаченого згідно з квитанцією №0.0.2218104598.1 від 03.08.2021 (сплачено в АТ КБ «Приватбанк»), підлягає поверненню позивачу з державного бюджету.

Outcome: approved