overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 13 листопада 1996 року Київським відділом реєстрації актів громадянського стану м.Харкова, актовий запис № 652. Позивач в обґрунтування своїх вимог за позовом зазначив, що вони знаходяться з позивачем у зареєстрованому шлюбі з 13 листопада 1996 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалось. Фактично шлюбні відносини і ведення спільного господарства припинені з 2013 року. Сімя розпалась остаточно та за думкою позивача, відновлена бути не може. Позивач вважає, що збереження родини не є можливим, на примирення вона не згодна. У судове засідання позивач не з`явилася, повідомлялася про дату та час слухання справи своєчасно та належним чином, надала суду заяву, з якої вбачається, що вона просить розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти примирення заперечує. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище «Василенко». Відповідач у судове засідання не зявився, повідомлений про дату та час розгляду справи своєчасно та належним чином, надав до суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутністю, при цьому зазначив, що позовні вимоги визнає у повному обсязі, проти примирення заперечує. Враховуючи, що розгляд справи відбувся у відсутність позивача та відповідача, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову, з наступних підстав: Згідно ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 13 листопада 1996 року Київським відділом реєстрації актів громадянського стану м.Харкова, актовий запис № 652 (свідоцтво про шлюб серія 1-ВЛ 062293 від 11 лютого 1998 року). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серія І-ВЛ №057731 від 22.09.2006 року). Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і зберігання шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. У ході судового розгляду встановлено, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені з 2013 року, з того ж часу сторони не ведуть спільне господарство, у них відсутній єдиний сімейний бюджет. Позивач вважає, що збереження родини не є можливим, на примирення вона не згодна. З заяви відповідача також вбачається, що він просить шлюб розірвати. Суд, зясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємовідносини подружжя, вважає подальше сімейне життя подружжя і зберігання сімї неможливим. При таких обставинах, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-22 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 13 лютого 2004 року у Воле - Баранецькій сільській раді Самбірського району Львівської області, актовий запис №3. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 13.02.2004р. між нею та відповідачем зареєстровано шлюб. В шлюбі у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося. Вказує, що сімейне життя не склалося, їх нічого вже не поєднує, кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю. На даний час сім`ю зберегти неможливо, а тому подальше формальне перебування у шлюбі є недоцільним та суперечить її інтересам. Просить позов задоволити. Ухвалою судді від 28.08.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження. Позивач у судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує, просить такий задовольнити. У судове засідання відповідач не з`явився, від нього надійшла заява, в якій він визнав позов, та просить розгляд справи проводити у його відсутності. У зв`язку з неявкою сторін та з врахуванням поданих заяви та клопотання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, сторони зареєстрували шлюб 13.02.2004 року у Воле - Баранецькій сільській раді Самбірського району Львівської області, актовий запис №3. У шлюбі в них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Сторони тривалий час не ведуть спільного господарства, не підтримують подружніх відносин. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно із ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У відповідності до ч.3 ст.109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач позов визнав, суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе і такі обставини суперечать інтересам сторін, а відтак, шлюб слід розірвати. Розподіл витрат по розгляду справи підлягає вирішенню в порядку ст.ст.141, 142 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 13 серпня 1993 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Тернопільської міської ради, посилаючись на те, що під час перебування у шлюбі у них народилося троє дітей: [PERSON], 1994 року народження, [PERSON], 2000 року народження, та [PERSON], 2003 року народження, які проживають разом із матір'ю. Протягом останніх восьми років відповідач перебуває на роботі у м. Київ, додому приїжджає рідко, проживає з іншою жінкою, а тому просить позов задовольнити, судові витрати покласти на відповідача, після розірвання шлюбу змінити прізвище на дошлюбне «[PERSON]». В судове засідання позивач не з'явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, на примирення не згідна, просить шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] в судове засіданні не з'явився, згідно поданої заяви позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить терміну на примирення не надавати, справу розглянути без його участі, шлюб розірвати. Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив такі факти: Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER], виданого 22 січня 2001 року, [PERSON], [INFO], та [PERSON] (прізвище до одруження [PERSON].) [INFO], одружились 13 серпня 1993 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Тернопільської міської ради Тернопільської області, про що зроблено актовий запис № 1127. Під час перебування у шлюбі в сторін народилися діти: [PERSON], [INFO], який досяг повноліття, та [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які проживають разом з матір'ю. З письмових пояснень позивача судом встановлено, що спільне сімейне життя у них не склалося, проти надання терміну на примирення сторони заперечують, після розлучення діти залишаться проживати з матір'ю. В силу ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За вказаних обставин судом встановлено, що дальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є таким, що суперечить їх інтересам, тому відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, шлюб між [PERSON] та [PERSON],([PERSON],), зареєстрований 13 серпня 1993 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Тернопільської міської ради Тернопільської області, актовий запис № 1127, слід розірвати, після розірвання шлюбу громадянці [PERSON] присвоїти дошлюбне прізвище - «[PERSON]». Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 13 серпня 1993 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Тернопільської міської ради, посилаючись на те, що під час перебування у шлюбі у них народилося троє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають разом із матірю. Протягом останніх восьми років відповідач перебуває на роботі у м. Київ, додому приїжджає рідко, проживає з іншою жінкою, а тому просить позов задовольнити, судові витрати покласти на відповідача, після розірвання шлюбу змінити прізвище на дошлюбне «Бортош». В судове засідання позивач не зявилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, на примирення не згідна, просить шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] в судове засіданні не зявився, згідно поданої заяви позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить терміну на примирення не надавати, справу розглянути без його участі, шлюб розірвати. Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив такі факти: Згідно свідоцтва про одруження серії 1-ИД № 056560, виданого 22 січня 2001 року, [PERSON], [INFO], та [PERSON] (прізвище до одруження [PERSON]О.) [INFO], одружились 13 серпня 1993 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Тернопільської міської ради Тернопільської області, про що зроблено актовий запис № 1127. Під час перебування у шлюбі в сторін народилися діти: [PERSON], [INFO], який досяг повноліття, та [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які проживають разом з матірю. З письмових пояснень позивача судом встановлено, що спільне сімейне життя у них не склалося, проти надання терміну на примирення сторони заперечують, після розлучення діти залишаться проживати з матірю. \~В силу ч.3\~ст.105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2\~ст.112 Сімейного кодексу України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно \~ст.113 СК України\~особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За вказаних обставин судом встановлено, що дальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є таким, що суперечить їх інтересам, тому відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, шлюб між [PERSON] та [PERSON],([PERSON],), зареєстрований 13 серпня 1993 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Тернопільської міської ради Тернопільської області, актовий запис № 1127, слід розірвати, після розірвання шлюбу громадянці [PERSON] присвоїти дошлюбне прізвище «Бортош».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 14.06.2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Ізмаїльського міського управління юстиції Одеської області, актовий запис №201, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки відповідач на протязі довго часу вчиняв сварки, ображав її та дітей. Шлюбні стосунки та ведення спільного господарства сторони припинили більше 10 років назад, позивач не має наміру їх поновлювати. Вона переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечить їх інтересам. Від шлюбу з відповідачем неповнолітніх дітей не мають. Представник позивача надала суду заяву, якою позов підтримала та наполягала на його задоволенні, просила розглядати справи у відсутності позивача. Відповідач, будучи своєчасно та належним чином сповіщеним через оголошення в газеті «Одеські вісті» (вип. від 30.09.2017 року №72), у судове засідання не з'явився, клопотання про відкладення розгляду справи або розгляд справи за його відсутності не надіслав. За письмової згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 14.06.2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Ізмаїльського міського управління юстиції Одеської області, актовий запис №201, що підтверджено свідоцтвом про одруження серії 1-ЕД №135980, виданим 14.06.2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Ізмаїльського міського управління юстиції Одеської області. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства 10 років назад, мешкають за різними адресами, тому на даний час шлюб між ними носить виключно формальний характер. Статтею ст.56 СК України передбачено право дружини та чоловіка на особисту свободу, у тому числі й на припинення шлюбу. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. За змістом ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, їх особисті та майнові права після розірвання шлюбу не будуть порушені, суд дійшов до висновку, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсному волевиявленню сторін і шлюб може бути розірваний. Вирішуючи питання про судові витрати, суд керується правилами ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 14 липня 2015 року у м. Тернополі, посилаючись на те, що після реєстрації шлюбу відповідач поїхав у Туркменістан, наміру повертатися немає, сімя існує формально, дітей у шлюбі немає,\~а тому просить позов задовольнити. В судове засідання позивач не зявилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, на примирення не згідна, просить шлюб розірвати, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] Амангелді, будучи повідомленим належним чином про дату та час розгляду справи, повторно до суду не з'явився, не повідомивши про причину повторної неявки, заяви про розгляд справи у його відсутності не подавав. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно ч.4 ст. 169, ч.1 ст. 224 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив такі факти: Згідно свідоцтва про шлюб серії І-ИД № 120296 [PERSON] Амангелді, [INFO], та [PERSON], [INFO], уклали шлюб 14 липня 2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, актовий запис № 1017. З пояснень позивача судом встановлено, що спільне сімейне життя у неї з відповідачем не склалося, сімя існує формально, дітей у шлюбі немає. Ухвалою Підволочиського районного суду Тернопільської області від 30 грудня 2016 року за клопотанням позивача сторонам надано термін для примирення та збереження сімї, однак, як убачається з пояснень позивача, наданий термін не приніс позитивного результату, сімейні відносини не змінились. В силу ч.3\~ст.105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2\~ст.112 Сімейного кодексу України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За вказаних обставин судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є таким, що суперечить інтересам позивача, тому відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, шлюб між [PERSON] Амангелді та [PERSON] зареєстрований 14 липня 2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, актовий запис № 1017 - слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 14 лютого 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Фрунзенського районного управління юстиції, актовий запис №49. Позивач в обґрунтування своїх вимог за позовом зазначив, що вони знаходяться з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 14 лютого2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Фрунзенського районного управління юстиції м.Харкова, актовий запис №49. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення спільного господарства та виховання дитини. Шлюбно-сімейні відносини припинені з 2014 року, сторони не ведуть спільне господарство, у них відсутній єдиний сімейний бюджет. Позивач вважає, що збереження родини не є можливим, на примирення він не згоден. У судовому засіданні позивач позовні вимоги визнала у повному обсязі, просила шлюб розірвати, проти примирення заперечувала. Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу заперечував. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову, з наступних підстав: Згідно ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 14 лютого 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Фрунзенського районного управління юстиції, актовий запис №49 (свідоцтво про шлюб серія І-ВЛ №019785 від 14.02.2006 року). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серія 1-ВЛ №398496 від 06.02.2015 року). Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і зберігання шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. У ході судового розгляду встановлено, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені з 2014 року, сторони не ведуть спільне господарство, у них відсутній єдиний сімейний бюджет. Позивач вважає, що збереження родини не є можливим, на примирення вонв не згодна. З заяви відповідача також вбачається, що він просить шлюб розірвати. Суд, зясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємовідносини подружжя, вважає подальше сімейне життя подружжя і зберігання сімї неможливим. При таких обставинах, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 14 лютого 2017 року у Волочиському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, посилаючись на те, що сімейне життя у них не склалося, подружніх відносин не підтримують, проживають окремо, збереження шлюбу неможливе та суперечить їх інтересам, а тому просить позов задовольнити. В судове засідання позивач не зявилася, згідно заявленого клопотання просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги задовольнити, після розірвання шлюбу прізвище бажає змінити на дошлюбне «Борисенко». Відповідач в судове засідання не зявився, подав заяву, у відповідності до якої позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить шлюб розірвати, справу розглянути у його відсутності. Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив такі факти: Згідно свідоцтва про шлюб серії 1-БВ № 158596, виданого 14 лютого 2017 року, [PERSON], [INFO], та [PERSON] (прізвище до одруження [PERSON]П.), [INFO], зареєстрували шлюб 14 лютого 2017 року у Волочиському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 21. З письмових пояснень позивача судом встановлено, що сімейне життя у них не склалося, подружніх відносин не підтримують, проживають окремо, збереження шлюбу неможливе та суперечить їх інтересам. \~В силу ч.3\~ст.105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2\~ст.112 Сімейного кодексу України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно \~ст.113 СК України\~особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За вказаних обставин судом встановлено, що дальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є таким, що суперечить їх інтересам, тому відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 14 лютого 2017 року Волочиським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 21- слід розірвати, після розірвання шлюбу громадянці [PERSON] присвоїти дошлюбне прізвище [PERSON].

Outcome: approved