Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в обґрунтування якого вказала, що з 20.08.1994 по 06.02.2012 вона перебувла у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] , який знаходиться на її утриманні. Спільне життя з відповідачем у них не склалося, тому вони розірвали шлюб, проживають окремо. Зазначає, що стягувала аліменти з колишнього чоловіка в судовому порядку на утримання неповнолітнього сина. [INFO] сину виповнилося вісімнадцять років, у зв`язку чим закінчився термін сплати аліментів на його утримання. З 06.08.2020 син вступив до Національної академії сухопутних військ ім. гетьмана Петра Сагайдачного і наразі навчається на І курсі денної форми навчання, тому вважає, що згідно ст. 199 СК України відповідач зобов`язаний утримувати сина до закінчення навчання, тобто до червня 2024 року. При стягненні аліментів просить врахувати, що відповідач є працездатною особою, інших утриманців не має, тому може надавати матеріальну допомогу. На підставі викладеного позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання повнолітнього сина в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 22.07.2021 і до закінчення навчання, тобто до червня 2024 року. Позивач у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву, в якій просила справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання також не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги визнає частково, вимогу щодо стягнення з нього аліментів визнає, проте заперечує щодо стягнення з нього витрат на правову допомогу. Суд, з`ясувавши обставини справи, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини: Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 20.08.1994. Згідно рішення Пирятинського районного суду Полтавської області від 27.01.2012 між шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с.4). Від спільного проживання сторони мають повнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] (а.с.5). Згідно довідки Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного від 26.07.2021 №1162 (а.с.6) [PERSON] є студентом І курсу денної форми навчання факультету ракетних військ і артилерії Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного та забезпечується за рахунок держави харчуванням, військовою формою одягу, приживання в казармі, грошовим забезпеченням у визначених керівними документами розмірах. Термін навчання 4 (чотири) роки, до червня 2024 року. Згідно ст. 199 Сімейного Кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно з ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Як передбачено ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 Кодексу. Частина 2 ст. 200 СК України вказує, що при визначенні розміру аліментів одного з батьків, суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. У відповідності до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до абз. 1 п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Як убачається з матеріалів справи, [PERSON] є повнолітнім та навчається на денному відділенні факультету ракетних військ і артилерії Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного, тому суд вважає, що він потребує матеріальної допомоги з боку батьків. Разом з тим, обов`язок по утриманню повнолітнього сина в період його навчання не може бути покладений виключно на матір дитини. Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів суд на підставі вищевказаних норм матеріального права враховує матеріальний стан платника аліментів. Відповідач позовні вимоги в частині стягнення з нього аліментів визнав повністю, не надав суду інформації про свої доходи та доказів неспроможності сплачувати аліменти в розмірі, зазначеному у позові. Зважаючи на це, суд вважає, що відповідач спроможний сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі, зазначеному у позові. Враховуючи положення ч. 1 ст. 200 Сімейного кодексу України, де зазначено, що розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина визначаються в твердій грошовій сумі або в частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу та з урахуванням того, що дана норма не містить посилань на встановлення мінімального розміру аліментів, який підлягає стягненню, суд приходить до висновку про відмову в частині позовних вимог щодо стягнення аліментів у розмірі не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Що стосується витрат на правничу допомогу суд зазначає наступне. Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Згідно із ч. 1ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3ст. 133 ЦПК України). Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співрозмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Заявлений позивачем розмір витрат на правничу допомогу в сумі 1400 грн, яка полягала у підготовці адвокатом та складанні процесуальних документів, є співрозмірним із складністю справи та наданими послугами адвоката, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт. Надання адвокатом Негодяєвим С.В. юридичних послуг при розгляді справи в суді підтверджується, зокрема, договором про надання правничої допомоги №1409 від 14.09.2021, де визначено розмір гонорару адвоката в розмірі 1400 грн (а.с.8), та розрахунком вартості юридичних послуг наданих за надану правову допомогу (а.с.7). Відповідач не обґрунтував неспівмірність таких витрат, тому заявлена позивачем сума витрат в розмірі 1400 грн є обґрунтованою та підлягає стягненню з відповідача в повному обсязі. Згідно ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки позов підлягає до задоволення, то з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 908 грн. У відповідності зі ст. 430 ЦПК України рішення підлягає негайному виконанню про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial