Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Просить розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем, що зареєстрований 23 листопада 2002 року Хрещатицькою сільською радою Заставнівського району Чернівецької області. Посилається на те, що 23.11.2002 року зареєструвала з відповідачем шлюб, в якому народилося троє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивач посилається на те, що одруження з відповідачем виявилося невдалим, їх сімейне життя не склалось через різні погляди на життя та частих сварок між ними. Відповідач зловживає алкоголем під дією якого вчиняв сварки, побутові скандали з будь-яких приводів та причин. Відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникали та виникають в їх сімї, він не здатний підтримувати нормальну атмосферу в сімї, піклуватися про побудову сімейних цінностей. В звязку із вказаним позивач вважає, що їх шлюб розпався, носить формальний характер та просила його розірвати. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, обґрунтувала вищенаведеним, просила задовольнити та розірвати між ними шлюб. Після розірвання шлюбу просила залишити її прізвище без змін. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, на розірвання шлюбу згідний. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, заслухавши доводи сторін, суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 23.11.2002 року, що стверджується свідоцтвом про одруження серії І-МИ №058236 від 23.11.2002 року (а.с. 5). У вказаному шлюбі у сторін народилося троє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що вбачається із копій свідоцтв про їх народження (а.с. 8-10). Причиною розпаду сімї є те, що сімейне життя сторін не склалось через різні погляди на життя та частих сварок між ними. Відповідач зловживає алкоголем під дією якого вчиняю сварки, побутові скандали з будь-яких приводів та причин. Відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникали та виникають в їх сімї, він не здатний підтримувати нормальну атмосферу в сімї, піклуватися про побудову сімейних цінностей. Враховуючи відсутність у сторін бажання зберегти сімю, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, збереження сімї суперечить їх інтересам, шлюб розпався, носить формальний характер, а тому його слід розірвати. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На виконання вимог ст. 113 СК України та зважаючи на вибір позивача, прізвище останньої слід залишити без змін. У відповідності із ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. В звязку із наведеним з відповідача [PERSON] слід стягнути на корись позивача[PERSON] сплачений нею згідно квитанції №0.0.866716909.1 судовий бір в розмірі 640 (шестисот сорока) гривень. На підставі викладеного, ст.ст. 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved