Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування, визнання договорів припиненими, скасування запису про заборону відчуження. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що після смерті її чоловіка відкрилася спадщина. Вона спадщину прийняла. До складу спадщини входило нерухоме майно, яке перебувало в іпотеці за зобовязаннями померлого. Вона вчасно повідомила кредитора про смерть боржника, але банк не скористався своїм правом і протягом шести місяців не звернувся із заявою кредитора до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Проте, існування записів про заборону відчуження нерухомого майна, перешкоджає реалізації її законних права та інтересів, що змушує її звернутися до суду. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та надав пояснення відповідно до позовної заяви. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду сповіщений належним чином. Представник третьої Харківської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду сповіщений належним чином. Представник ПАТ «УкрСиббанк» в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду сповіщений належним чином. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши надані докази, представлені в матеріалах справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 08.01.1988 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, виданим Київським відділом запису актів цивільного стану, актовий запис №22. 17.10.2010 року [PERSON] помер, про що 18.10.2010 року відділом державного органу реєстрації актів цивільного стану видано свідоцтво про смерть за актовим записом № 14526. [PERSON] та [PERSON] до смерті останнього проживали разом за адресою: 61001, [ADDRESS], що підтверджується штампами про реєстрацію в їх паспортах. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на трикімнатну квартиру №12, загальною площею 96,8 кв.м., житловою площею 53,3 кв.м., що розташована у м. Харкові по вул.Сомівська у будинку №12-Б, та належала померлому на підставі договору купівлі-продажу від 28.01.2008 року, посвідченого ПН ХМНО [PERSON] за реєстраційним номером №210, зареєстрованому в Реєстрі прав власності на нерухоме майно за реєстраційним номером №20889787. Вказана квартира була придбана померлим за рахунок кредитних коштів на підставі Договорів про надання споживчого кредиту №11289139000 та №11289155000 від 28.01.2008 року та передана ним в іпотеку ПАТ «УкрСиббанк» за Договором іпотеки від 28.01.2008 року, посвідченим ПН ХМНО [PERSON] за реєстраційним номером №213. Оригінали правовстановлювальних документів на зазначену квартиру були передані іпотекодержателю ПАТ «УкрСиббанк» згідно з актом приймання передачі від 28.01.2008 року. [PERSON] фактично та юридично прийняла спадщину, про що повідомила ПАТ «УкрСиббанк» листом від 09.11.2010 року, де також вказала про смерть чоловіка. Відповідно до витягу зі Спадкового реєстру за №40721991 від 19.06.2015 року за параметрами запиту «[PERSON], дата смерті 17.10.2010 року» будь-яка інформація в Реєстрі відсутня, що свідчить про те, що до нотаріальних органів із заявою про прийняття або про відмову від спадщини, а також із заявами про пред'явлення вимоги кредиторів спадкодавця до його спадкоємців після смерті [PERSON] ніхто не звертався, спадкова справа не заводилась. 20.03.2015 року [PERSON] звернулась до ПАТ «УкрСибБанк» із заявою про видачу оригіналів правовстановлювальних документів на спадкове майно. Заява була отримана банком 23.03.2015 року. Проте, вказаний лист проігноровано, будь-якої відповіді не надано. Відповідно до наданих ПАТ «УкрСиббанк» документів, 13.02.2012 року між ПАТ УкрСиббанк та ТОВ «Кей-Колект» було укладено Договір факторингу №2 та Договір відступлення права вимоги за договорами іпотеки, за якими ПАТ «УкрСиббанк» відступив ТОВ «Кей-Колект» своє право грошової вимоги до [PERSON] відповідно до ст.1077 ЦК України, що свідчить про заміну кредитора у зобовязанні. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. У відповідності до вимог ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до правил ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до вимог ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Згідно ч.2 ст. 1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Згідно ч.4 ст. 1281 ЦК України кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою та третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Відповідно до ст.17 Закону України «Про іпотеку» іпотека припиняється у разі припинення основного зобов'язання. За ст.598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Пунктом 4.15. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 2004 року № 410 затверджено Тимчасовий порядок державної реєстрації іпотек, відповідно до статей 6, 25, 26 якого внесення до Реєстру відомостей про обтяження майна іпотекою здійснюється реєстратором на підставі повідомлення іпотекодержателя або уповноваженої ним особи чи рішення суду. Запис про обтяження майна іпотекою може бути виключений на підставі рішення суду з обов'язковим зазначенням порядкового номера запису. Реєстратор вносить до Реєстру відомості про виключення запису в день надходження повідомлення чи рішення суду. Також слід зазначити про Правову позицію ВСУ у справі №6-33цс15: «Аналіз норм статей 1216, 1218, 1219, 1231, 1268, 1269, 1296, 1297 ЦК України дає підстави для висновку про те, що спадкові права є майновим обєктом цивільного права, реалізувавши які, спадкоємець, незалежно від отримання ним свідоцтва про право на спадщину, набуває прав на спадкове майно, в тому числі нерухоме (право володіння, користування), а з моменту оформлення права власності на нерухоме майно і право розпорядження ним. Відсутність у спадкоємця, який прийняв спадщину, свідоцтва про право власності на спадкове нерухоме майно не позбавляє кредитора спадкодавця звернутися на підставі норми статті 23 Закону України «Про іпотеку» до такого спадкоємця, що зволікає з отриманням свідоцтва з вимогами про звернення стягнення на спадкове майно, яке є предметом іпотеки. Оскільки, зі смертю боржника зобовязання з повернення кредита включаються до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статей 1281, 1282 ЦК України щодо строків предявлення кредитором вимог до спадкоємців і порядку задоволення цих вимог кредитора. Недотримання кредитором передбачених статтею 1281 ЦК України строків предявлення вимог, (які є присічними, преклюзивними) позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців. З огляду на вищезазначене, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved