Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання. Позивач обгрунтовує свої вимоги тим, що вона з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі, який за рішенням суду в 2002 році розірвано. Від шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач. Син навчається на II курсі денного відділення у групі ОБ-21 Державного вищого навчального закладу «Запорізький будівельний коледж» в м.Запоріжжі, форма навчання: бюджетна. Незважаючи на те, що син повнолітній, він потребує матеріальної допомоги у зв'язку з навчанням і відповідно вона з відповідачем зобов'язана його утримувати до досягнення двадцяти трьох років або до припинення навчання. Син навчається з 01 вересня 2016 року, а датою закінчення є 30 червня 2019 року. Так як вона проживає з сином вдвох однією сім'єю, то у зв'язку з навчанням сина вона несе одна відповідні матеріальні витрати по його утриманню: на придбання підручників та посібників для навчання, на поїздки з дому до місця навчання і в зворотному напрямку щотижня, на щоденне харчування та придбання продуктів для сина, на одяг та предмети особистої гігієни. Зазначені витрати, пов'язані з навчанням сина вона сама не в змозі оплатити, так як має доходи з домашнього господарства та тимчасових заробітків. За своїм матеріальним становищем відповідач в змозі надавати щомісячну матеріальну допомогу на утримання їхнього повнолітнього сина у зв'язку з його навчанням, так як постійно працює в ТОВ «УКРЄВРОКОНТАКТ» відповідно має постійний дохід, також у власності має земельну ділянку сільськогосподарського призначення (пай) від передачі в оренду якого також отримує постійну орендну плату. Угоди про утримання повнолітнього сина у зв'язку з його навчанням між нею та відповідачем не досягнуто. Тому вона вимушена звернутися до суду з заявою про примусове стягнення з відповідача аліментів. Позивач подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, при цьому зазначила, що підтримує позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач подав до суду також заяву про розгляд справи за його відсутності, при цьому в заяві зазначено, що проти даного позову не заперечує. Відповідно до ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши сторони, вважає, що даний позов підлягає задоволенню, так як знайшов своє підтвердження наданими позивачем доказами: копією свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], де батьками зазначені сторони у справі /серії І-КИ № 051054/; довідкою Державного вищого навчального закладу «Запорізький будівельний коледж», виданою 19.05.2017 р. № 139 про те, що [PERSON] дійсно 02.09.2016 р. вступив до вказаного навчального закладу (наказ про зарахування № 67-ОС від 06.08.2016 р.) і в теперішній час навчається на ІІ курсі денного відділення у групі ОБ-21, форма навчання: бюджетна, термін закінчення навчального закладу 30.06.2019 р.; довідкою виданою виконкомом Томаківської селищної ради Томаківського району про склад сімї позивача від 02.06.2017 р. № 1033. Відповідно до ч.1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. З довідки, наданої ТОВ «УКРЄВРОКОНТАКТ» про дохід відповідача № УЕ00000002 від 22.05.2017 року суд вбачає, що відповідач дійсно працевлаштований та отримує щомісячний дохід. Згідно з ч.1 ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частині від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу. \~ У п. 20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України роз'яснив, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. З врахуванням встановлених обставин, а також те, що відповідач визнає позов повністю, а [PERSON] є повнолітнім та потребує матеріальної допомоги у зв'язку із навчанням, відповідач має постійний дохід, також у власності має земельну ділянку сільськогосподарського призначення (пай) від передачі в оренду якої також отримує постійну орендну плату, що не заперечував відповідач, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача на свою користь аліментів на утримання спільного сина, в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до закінчення навчання, але не більше як до досягнення 23 років, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до п.1 ч.1\~ст. 367 ЦПК України, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду у межах суми стягнень за один місяць. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України судовий збір на користь держави слід стягнути з відповідача по справі, у розмірі передбаченому ст. 4 Закону України «Про судовий збір». На підставі викладеного та

Outcome: approved