Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, в якому просить визнати за нею право власності на нерухоме майно - житловий будинок (з відповідними господарськими будівлями та спорудами), що розташований по вул. Волошенка під номером 17 (сімнадцять) в селі Дибинці Богуславського району Київської області, з такими технічними характеристиками: будинок житловий, 1987 року забудови, загальною площею - 90,50 кв.м., жилою площею - 50,80 кв.м., допоміжною (підсобною площею) - 39,70 кв.м., а також на господарські будівлі та споруди : убиральню, літню кухню з сараєм, гараж, сарай-літню кухню, погріб, колодязь, хвіртку, ворота та огорожу. В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що вона є забудовником та власником всього житлового будинку (з відповідними господарськими будівлями та спорудами), що розташований по вул. Волошенка під номером 17 в селі Дибинці Богуславського району Київської області з такими технічними характеристиками : будинок житловий, 1987 року забудови, загальною площею - 90,50 кв.м., жилою площею - 50,80 кв.м., допоміжною (підсобною площею) -39,70 кв.м., а також господарські будівлі та споруди : убиральня, літня кухня з сараєм, гараж, сарай-літня кухня, погріб, колодязь, хвіртка, ворота та огорожа, що підтверджується технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок, що був складений 12.10.2017 року ТОВ «Укртехексперт». Належність їй всього житлового будинку (з відповідними господарськими будівлями та спорудами), що розташований по вул. Волошенка під №17 в селі Дибинці Богуславського району Київської області, підтверджується довідкою за №481, виданою 08.11.2017 року виконавчим комітетом [PERSON] сільської Ради Богуславського району Київської області з якої вбачається те, що відповідно до записів в погосподарській книзі за №6 під особовим номером 509 за 2016-2020 роки, записів в погосподарській книзі за №6 під особовим номером 500 за 2011-2015 роки, записів в погосподарській книзі за №5 під особовим номером 475 за 2006-2010 роки [PERSON] сільської Ради Богуславського району Київської області забудовником та власником зазначеного житлового будинку є безпосередньо вона, а той факт, що вона тривалий час володіє (фактично є власником) всього житлового будинку (з відповідними господарськими будівлями та спорудами), що розташований по вул. Волошенка під номером 17 в селі Дибинці Богуславського району Київської області, підтверджується довідкою за №481, виданою 08.11.2017 року виконавчим комітетом [PERSON] сільської Ради Богуславського району Київської області. Земельна ділянка, площею - 0,1026 ГА, цільове призначення якої - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована по вул. Волошенка під №17 в селі Дибинці Богуславського району Київської області та на якій розташоване вищезазначене будинковолодіння є приватизованою нею та перебуває у її власності. В адміністративному порядку (шляхом прийняття виконавчим комітетом органу місцевого самоврядування рішення про визнання права власності на нерухоме майно «житлового будинку» з подальшою видачею свідоцтва про право власності на нерухоме майно та його реєстрацією у державній реєстраційній службі Богуславського районного управління юстиції Київської області) оформити та зареєструвати право власності на житловий будинок, що розташований по вул. Волошенка під номером 17 в селі Дибинці Богуславського району Київської області за власником не виявилось можливим, постільки відповідно до підпункту «10», пункту «Б», статті 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» відбулись зміни згідно з яких орган місцевого самоврядування позбавлений можливості визнавати право власності на об'єкти нерухомого майна (житлові будинки, квартири, тощо), що розташовані в сільській місцевості. Звернувшись до виконавчого комітету [PERSON] сільської Ради Богуславського району Київської області з заявою про визнання права власності на нерухоме майно (житловий будинок) від 27 жовтня 2017 року, що розташований по вул. Волошенка під номером 17 в селі Дибинці Богуславського району Київської області власнику було відмовлено у зв'язку з тим, що відповідно до підпункту «10», пункту «Б», статті 30 та ст.ст.51,52 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визнати за власником право власності на житловий будинок, що розташований по вул. Волошенка під номером 17 в селі Дибинці Богуславського району Київської області не виявилось можливим у зв'язку з тим, що відбулись зміни до підпункту «10», пункту «Б», статті 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» відповідно до яких орган місцевого самоврядування позбавлений можливості визнавати право власності на об'єкти нерухомого майна (житлові будинки, квартири, тощо), що розташовані в сільській місцевості, а тому, для вирішення питання про набуття права власності на нерухоме майно (житловий будинок) було запропоновано звернутись до суду з відповідним позовом, що підтверджується відповіддю виконавчого комітету [PERSON] сільської Ради Богуславського району Київської області за №480 від 08.11.2017 року. Позивачка зазначає, що перешкод для визнання за нею права власності на вказаний будинок не існує, оскільки будинок (з відповідними господарськими будівлями і спорудами) по вул. Волошенка, 17 в с. Дибинці Богуславського району Київської області побудований без істотних порушень будівельно-технічних норм та правил, стан зазначеного будинку на даний час дозволяє безпечно його експлуатувати, а також будинок відповідає вимогам протипожежної безпеки, що підтверджено висновком спеціаліста з технічного нагляду на будівництвом будівель і споруд та висновком Богуславського районного сектору ГУ ДСНС України у Київській області. Представник позивачки [PERSON] подав до суду заяву, в якій просить суд справу розглянути без його участі, а також зазначив, що позов підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] сільська рада в судове засідання свого представника не направила, однак надіслала до суду заяву, в якій позов визнає та просить його задовольнити і розглянути справу без участі представника. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до частини 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові докази надані позивачкою, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно копії державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 215196 виданого 14 липня 2006 року [PERSON] сільською радою Богуславського району Київської області вбачається, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,1026 га, цільове призначення якої - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована в по вул. Волошенка під №17 в селі Дибинці Богуславського району Київської області. За даними технічного паспорта на житловий будинок № 17 по вул. Волошенка в с. Дибиці Богуславського району Київської області, який складено 12.10.2017 року товариством з обмеженою відповідальністю «Укртехексперт», у господарстві [PERSON] є житловий будинок з такими технічними характеристиками: будинок житловий, 1987 року забудови, загальною площею - 90,50 кв.м., жилою площею - 50,80 кв.м., допоміжною (підсобною площею) - 39,70 кв.м., а також на господарські будівлі та споруди: убиральня, літня кухня з сараєм, гараж, сарай-літня кухня, погріб, колодязь, хвіртка, ворота та огорожа. На звернення позивачки [PERSON] від 27 жовтня 2017 року рішенням виконавчого комітету Мисайлівської сільської ради від 08.11.2017 року відмовлено у визнання за нею права власності на будинок зв'язку з тим, що відповідно до підпункту «10», пункту «Б», статті 30 та ст.ст.51,52 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визнати за власником право власності на житловий будинок, що розташований по вул. Волошенка під номером 17 в селі Дибинці Богуславського району Київської області не виявилось можливим у зв'язку з тим, що відбулись зміни до підпункту «10», пункту «Б», статті 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» відповідно до яких орган місцевого самоврядування позбавлений можливості визнавати право власності на об'єкти нерухомого майна (житлові будинки, квартири, тощо), що розташовані в сільській місцевості. Висновком № 27 від 23.10.2017 року складеним спеціалістом з технічного нагляду за будівництвом будівель і споруд [PERSON] підтверджено, що житловий будинок № 17 по вул. Волошенка в с. Дибинці Богуславського району Київської області, 1987 року забудови, та господарські будівлі і споруди зведені (побудовані) без істотних порушень будівельно-технічних норм та правил, стан зазначеного будинку на даний час дозволяє безпечно його експлуатувати. Висновком Богуславського районного сектору ГУ ДСНС України в Київській області № 623 від 12.10.2017 року підтверджено, що житловий будинок № 17 по вул. Волошенка в с. Дибинці Богуславського району Київської області, 1987 року забудови відповідає вимогам протипожежної безпеки. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У відповідності до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, в тому числі, визнання права. Відповідно до ст. 379 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них, а згідно зі ст. 380 ЦК України житловим будинком є будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами, і призначена для постійного у ній проживання. Згідно із ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.ч.1,2,3 ст. 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Згідно положень ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Таким чином, будь яких перешкод для визнання за позивачкою [PERSON] права власності на житловий будинок під час судового розгляду не встановлено. Визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позову. Згідно положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України про судовий збір. Оскільки відповідачем позов визнано під час підготовчого судового засідання до початку розгляду справи по суті, позивачці необхідно повернути з державного бюджету 50% відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 352 гривні 40 коп. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved