Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] громади в особі виконкому Жовтневої районної у місті ради, треті особи приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON]М, [PERSON], [PERSON] Рамазан огли про визнання права власності в порядку спадкування за законом, в якому просила визнати за нею [PERSON], [INFO] право власності на ? частину квартири 24 в будинку на бульварі Маршала Василевського в місті Кривому Розі Дніпропетровської області у порядку спадкування за законом після померлого 17 липня 2004 року батька [PERSON], не охоплену рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу 11 рудня 2014 року по справі № 212/4857/14-ц та рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 11.02.2015 року по справі № 22-ц/774/249/К/15. До судового розгляду справи представник позивача адвокат [PERSON] звернувся із заявою про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідача до суду не зявилися, надали заяву про розгляд справи у їх відсутності та прийняти рішення згідно чинного законодавства. Представник третьої особи - приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON]М в судове засідання не з'явилися, надали заяву про розгляд справи у їх відсутності та прийняти рішення згідно чинного законодавства. Треті особи - [PERSON], [PERSON] Рамазан огли до суду не зявилися, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини своєї неявки суд не сповістили. У разі неявки в судове засідання відповідачів, які належним чином повідомлені і від яких не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи (ч. 4 ст.\~169\~та ст.\~224 ЦПК України). Зважаючи на вищевикладене та відсутність заперечень позивача, суд приходить до висновку про можливість розгляду позову у відсутності відповідача та постановлення заочного рішення по справі. Фіксація судового засідання за допомогою технічних засобів, згідно ст.197 ЦПК України не здійснюється. Встановлено, що рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 11 грудня 2014 року позовні вимоги [PERSON] задоволено повністю та визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири № 24 будинку № 18 на бульварі Маршала Василевського м. Кривого Рогу, укладений 21.04.2005 року між [PERSON] та [PERSON]Р.о., визнано право власності за [PERSON] на 1/2 частину спірної квартири, в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], померлого 17.07.2004 року. ( а.с. 36-37). Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 11.02.2015 року по справі № 22-ц/774/249/К/15 рішення Жовтневого районного суду міста [PERSON] від 11 грудня 2015 року в частині задоволення позовних вимог [PERSON] «про встановлення факту проживання однією сімєю та про визнання за [PERSON] права власності в порядку спадкування за законом на ? частину квартири № 24 розташованої в будинку № 18 бульвару Маршала Василевського у м. Кривому Розі» було скасовано. Рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 11.02.2015 року по справі № 22-ц/774/249/К/15 [PERSON] не оскаржувала, [PERSON] не погодившись з рішенням суду першої інстанції, та рішенням суду апеляційної інстанції звернувся з касаційною скаргою до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ. Встановлено, що 21 квітня 2005 року приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON] посвідчено договір купівлі-продажу квартири № 24 у будинку №18 на бульварі Маршала Василевського у місті [PERSON], укладений продавцем - відповідачем [PERSON], яка діяла від імені свого сина [PERSON], померлого 17 липня 2004 року, на підставі довіреності, виданої ним за життя 07 квітня 2003 року, з одного боку, та покупцем відповідачем [PERSON]Р.о., з іншого боку. Вказана квартира належала [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло,\~виданого органом приватизації Управління Житлово-комунального господарства Криворізького міськвиконкому 21 квітня 2004 року за № Ж-354, зареєстрованого в Комунальному підприємстві Криворізьке бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі під № 232П-159, запис 159. 17 липня 2004 року [PERSON] помер, не залишивши заповіт. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є позивач [PERSON] (дочка) та відповідач [PERSON] (мати). На час відкриття спадщини (17 липня 2004 року) позивач [PERSON], [INFO], не досягла повноліття. За незаконний продаж квартири відповідач [PERSON] притягнута до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 190 КК України (заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство) та постановою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 13 вересня 2007 року згідно Закону України Про амністію, звільнена від кримінальної відповідальності. Вирішуючи спір, суд дійшов висновку про задоволення первісного позову [PERSON] та визнав недійсним договір купівлі-продажу квартири № 24 будинку № 18 на бульварі Маршала Василевського м. Кривого Рогу, укладений 21.04.2005 року відповідачами [PERSON] та [PERSON]Р.о., визнав за [PERSON] право власності на 1/2 частину спірної квартири в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], померлого 17.07.2004 року, та стягнув з відповідачів у рівних частинах судові витрати. На момент вчинення спірного правочину відповідач [PERSON] не мала необхідного обсягу цивільної дієздатності, а позивач [PERSON] в силу ч. 4 ст. 1268 ЦК України є такою, що прийняла спадщину після смерті батька [PERSON], укладений відповідачем [PERSON] після смерті останнього на підставі виданої ним довіреності договір купівлі-продажу квартири № 18 будинку № 24 на бульварі Маршала Василевського в м. Кривому Розі спрямований на незаконне відчуження частки чужого майна, яким відповідач заволоділа шляхом шахрайства, тому він порушує публічний порядок і є нікчемним. Зважаючи на те, що [PERSON] не була зареєстрована разом із спадкодавцем на момент його смерті, не звернулась у встановлений законом шестимісячний строк до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, не надала переконливих доказів на підтвердження факту проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, суд безпідставно вважав її такою, що прийняла спадщину, та без достатніх правових підстав визнав за нею право власності на 1/2 частину спірної квартири в порядку спадкування за законом після смерті сина, а позивач [PERSON] в силу ч. 4 ст. 1268 ЦК України є такою, що прийняла спадщину після смерті батька [PERSON] Ухвалою від 03 червня 2015 року по справі № 6-7444св15 колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ касаційну скаргу [PERSON] відхилила, а рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 11 грудня 2014 року та апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 лютого 2015 року залишила без змін. Частиною 3 ст. 61 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Стаття 1223 ЦК України визначає, що право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Стаття 1268 ЦК України визначає, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Стаття 1220 ЦК України визначає, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до статті 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Стаття 321 ЦК України визначає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Позивач [PERSON] в силу ч. 4 ст. 1268 ЦК України є такою, що прийняла спадщину після смерті батька [PERSON], а отже, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом є обґрунтованими, та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved