Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом до [PERSON] та свої вимоги мотивує тим, що з 2012 року по 2015 рік перебувала в цивільному шлюбу з відповідачем, від якого має дитину: [PERSON], [INFO], яка повністю перебуває на її утриманні, і проживає разом з нею. За час спільного проживання у [PERSON] з'явилася кредитна залежність. Після цього відповідач перестав цікавитися своєю сім'єю, дитиною. Матеріально не забезпечував сім'ю, усі отримані кредити витрачав лише в своїх інтересах, про наявність у відповідача кредитних зобов'язань вона навіть не знала. На даний час [PERSON] має дуже погану кредитну історію, постійно переховується від кредиторів та колекторних компаній. Дана ситуація стала негативно впливати на сімейні відносини та психічний стан дітей, в звязку з чим було прийнято рішення розірвати сімейні стосунки. Після розірвання шлюбних відносин дитина залишилася проживати з нею, та перебуває на її утриманні. Відповідач не цікавиться станом здоровя дитини, потребами та умовами проживання, не надає матеріальної допомоги. Після розірвання шлюбу відповідач віддалився від дочки, всі питання щодо виховання дитини вирішуються нею самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. Дитина знаходиться на її повному утриманні. Для розвитку дитини вона прикладає всі свої зусилля та можливості. Дочка розвивається відносно своїх вікових особливостей, росте дуже чутливою, розумною та талановитою дівчинкою, але відповідач не прикладає до цього ніяких зусиль. Зазначає, що відповідач ніяким чином не піклується про дочку, не проявляє заінтересованості в її подальшій долі, не цікавиться її успіхами, станом здоров'я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема - не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу. Таким чином, на даний час створились умови, які шкодять інтересам дитини. Вважає, що ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обовязків по вихованню дитини, відсутність будь-якої добровільної матеріальної та моральної допомоги протягом тривалого часу, відсутність інтересу до життя доньки є підставами для позбавлення його батьківських прав по відношенню до дитини. Посилаючись на зазначені обставини, просить позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], стягнути з відповідача аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 741 грн. щомісячно з урахуванням індексації, до досягнення дочкою повноліття, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 06 квітня 2018 року вказаний позов залишено без руху, запропоновано позивачу у строк не більше 10 днів з дня вручення ухвали усунути недоліки. 20 квітня 2018 року представником позивача надано суду документи на виконання ухвали Зарічного районного суду м. Суми від 06 квітня 2018 року та ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 24 квітня 2018 року відкрито провадження по зазначеній справі, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання на 22 травня 2018 року. 22 травня 2018 року розгляд підготовчого засідання відкладено на 09 серпня 2018 року у звязку з неявкою відповідача та відсутністю відомостей про його належне сповіщення про дату та час розгляду справи. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 06 липня 2018 року закінчено підготовче судове засідання, призначено справу до розгляду на 06 вересня 2018 року. 05 вересня 2018 року від представника позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог та ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 06 вересня 2018 року відмовлено представнику позивача [PERSON] [PERSON] у прийнятті до розгляду заяву про збільшення позовних вимог та повернуто її позивачу. У звязку з відсутністю відомостей про належне повідомлення відповідача про дату та час судового засідання та заявленим клопотанням представника позивача про відкладення розгляду справи для виклику свідків, розгляд справи відкладено на 04 жовтня 018 року. 04 жовтня 2018 року у звязку із неявкою в судове засідання позивача та її представника, розгляд справи відкладено на 07 листопада 2018 року. В дане судове засідання зявилися позивач [PERSON], її представник [PERSON], представник третьої особи [PERSON], свідки [PERSON], [PERSON] Позивач в судовому засіданні підтримала заявлений позов в повному обсязі, додатково пояснила, що шлюб з відповідачем не був зареєстрований, шлюбні відносини припинені два роки тому у 2016 році, дитині було 2 роки, відповідач просто зник. Перешкоди йому у спілкуванні з дитиною нею не чиняться. Представник третьої особи Служби у справах дітей Сумської міської ради в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову, та вважає за можливе позбавити батьківських прав [PERSON] відносно дочки [PERSON], [INFO]. Відповідач про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в судове засідання не зявився. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, вислухавши думку осіб, які зявилися в судове засідання, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 9). З характеристики Сумського ДНЗ (ясла-садок) №3 «Калинка» м. Суми, Сумської області, вбачається, що [PERSON], [INFO], мешкає за адресою: [ADDRESS], у ДНЗ поступила 02 вересня 2016 року з родини. Склад сімї неповний: мати, сестра, дідусь; вихованням займається мати (а.с.10). З повідомлення Сумського ДНЗ (ясла-садок) №3 «Калинка» м. Суми, Сумської області від 20 лютого 2018 року №01-79/43 вбачається, що [PERSON] швидко адаптувалася до дитячого колективу, доброзичлива, комунікабельна. Має достатній фізичний розвиток, основну групу здоровя. Пропуски відвідування дошкільного закладу допускаються виключно через хворобу та домашній догляд, який рекомендує лікар-педіатр після перенесеного захворювання. З моменту вступу дитини до дошкільного закладу про неї дбає мати, [PERSON] Вона та дідусь, [PERSON], приводить та забирає [PERSON], позивач вносить плату за харчування доньки в закладі дошкільної освіти. [PERSON] завжди приводить [PERSON] в дошкільний заклад охайною. Дівчинка володіє культурою спілкування з однолітками та дорослими, вихована. Позивач забезпечує доньку всім необхідним канцелярським приладдям для участі її в організованій навчальній діяльності групи. Батьківські збори, свята, усі заходи, що проводяться в дошкільному закладі відвідує мати, [PERSON] Усі питання щодо перебування дитини в закладі вихователі вирішують виключно з матірю дитини, [PERSON] (а.с.11). Свідок [PERSON] в суді пояснила, що з позивачем почала товаришувати з літа 2015 року. Коли вони почали товаришувати, то позивач уже не мешкала з відповідачем, бачила вона його декілька разів. Влітку в червні-липні 2015 року була свідком конфлікту між сторонами, коли вони були на річці, а відповідач забрав дитину, побіг з нею в магазин. Позивач почала шукати їх, в подальшому відповідач віддав дитину. Потім бачила відповідача на День народження дитини, коли дочці виповнилося 2 роки. Пояснила, що вона спілкується з позивачем та її сімєю, щодня відвідує її квартиру. Марія деякий час питала про батька, але в подальшому перестала. Маргарита ніколи не забороняла спілкуватися дитині з батьком. Пояснила, що в 2017 році вона не бачила відповідача. Їй відомо, що один раз на Новий рік він прислав дитині ляльку та цукерки. Зараз дитина іншу особу називає батьком. Їй не відомо про випадки, щоб відповідач намагався спілкуватися з дитиною. Свідок [PERSON] в суді пояснила, що з позивачем познайомилась у 2012 році, разом працювали у торговому центрі «Віва», і тоді з відповідачем познайомилась. Пояснила, що у неї склалася не дуже добра думка щодо голови сімї і батька, з ним не дуже добре спілкувалися. Була у них в гостях, і вони до неї приїздили. Вона не бачила його на людях з дитиною. Зі слів позивача відповідач не надто проявляв батьківські почуття. Вони ходять в гості з дітьми до позивача, при спілкуванні з нею, відповідача не було. Їй не відомо про обставини заперечень з боку позивача щодо спілкування дітей з батьком. Зі слів позивача, коштів на утримання батько не надає, про подарунки їй невідомо. Служба у справах дітей Сумської міської ради надала висновок, згідно якого вважає за можливе позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. З висновку Служби у справах дітей Сумської міської ради вбачається, що зі слів [PERSON] вона з 2012 року по 2015 рік проживала однією сімєю з [PERSON], має малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Після припинення шлюбних відносин дитина разом з матірю залишилася проживати за адресою: [INFO]. Батько дитини став проживати разом зі своїми батьками за адресою: [ADDRESS]. Під час бесіди [PERSON] стверджувала, що протягом проживання однією сімєю у [PERSON] накопичилася велика сума по різноманітним кредитам. Він став переховуватися від кредиторів та колекторних компаній, перестав цікавитися розвитком дитини, її матеріальним утриманням. На даний час [PERSON] не приймає ніякої участі у вихованні та утриманні малолітньої [PERSON], не телефонує, всіляко уникає будь-якого спілкування з дитиною. З метою\~зясування думки\~[PERSON]\~щодо шляхів\~вирішення питань,\~порушених в\~позовній заяві,\~спеціалістом служби\~у справах\~дітей \~Сумської міської\~ради на\~адресу,\~вказану у\~позові,\~направлялися виклики\~до служби,\~але [PERSON]\~до служби\~у справах\~дітей не\~приходив,\~про причини\~своєї неявки\~не повідомляв.\~Станом на\~02\~серпня 2018\~року [PERSON]\~з питань\~усунення перешкод\~в спілкуванні\~з дитиною\~або інших\~питань щодо\~виховання дитини\~до служби\~у справах\~дітей не\~звертався (а.с.68-69). З огляду на досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що батько неповнолітньої [PERSON] не цікавиться життям, здоровям доньки, не бере участі у її вихованні, він дитину не відвідує та не зустрічається з нею. \~Між батьком та дочкою втрачений звязок. \~ Згідно ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. За ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. Приймаючи до уваги вищевикладене, суд вважає, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх обовязків по вихованню доньки, тому він повинен бути позбавлений батьківських прав відносно своєї неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO]. У відповідності до ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. За ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Крім того, відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов ж иття, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. За нормами ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. В позовній заяві, позивач ставить вимоги про стягнення з відповідача аліментів у розмірі 741 грн. 00 коп. щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тому, суд не може вийти за межі позовних вимог. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років з 01 липня 2018 року становить 1559 грн., отже розмір аліментів не повинен суперечити визначеному законодавством 50 відсотків такого прожиткового мінімуму, та повинен складати 800 грн. щомісяця. На думку суду стягнення аліментів у зазначеному розмірі є справедливим та достатнім з урахуванням наведеного вище, рівності прав та обов'язків батьків щодо дитини (ст.141 СК України). Відповідно до ст. 141 ЦПК України, в зв'язку із задоволенням позову з відповідача підлягає стягненню на користь позивача понесені нею судові витрати, а також в звязку з задоволенням позову про стягнення аліментів, оскільки позивач була звільнена від сплати судового збору, необхідно стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved