Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом в якому просить позбавити [PERSON] батьківських прав щодо малолітньої дитини [PERSON] та встановити опіку над [PERSON], [INFO], призначивши її опікуном. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона мешкає зі своєю малолітньою онукою [PERSON] в своєму будинку за адресою: [ADDRESS]. Внаслідок тривалої хвороби її донька - [PERSON], яка була матір'ю [PERSON] померла. Після смерті доньки вона разом зі своїм чоловіком почали опікуватися онукою та з цього часу виховують та утримують її. Батько онуки [PERSON], покинув сім'ю в кінці 2007 року та розлучився з матір'ю онуки. З того часу він не піклується про свою доньку, не бере участь в її вихованні мотивуючи це тим, що в нього є нова сім'я. За позовом [PERSON] рішенням суду зі [PERSON] було стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частини, але він не сплачував кошти на утримання дитини та має заборгованість за аліментами. Після смерті доньки позивач та онука намагались знайти спільну мову з батьком онуки, але він відмовлявся від спілкування. Позивач зазначає, що вона та її чоловік матеріально забезпечені та мають можливість утримувати малолітню онуку та виховувати її. Для малолітньої [PERSON] в будинку створені належні умови для проживання, навчання, вона має окрему кімнату, позивач намагається максимально забезпечувати потреби онуки, займається її вихованням, турбується про фізичний і духовний розвиток дитини. За таких обставин вона звернулася до суду та просить ухвалити рішення, яким позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої [PERSON], встановити опіку над дитиною та призначити її опікуном [PERSON] В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, обґрунтовуючи їх доводами, викладеними в позовній заяві, просила позов задовольнити в повному обсязі. Представник позивача [PERSON]. позовні вимоги вважає обґрунтованими, просив позов задовольнити з підстав викладених в них. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, надіслав до суду заяву у якій просить розглянути дану справу на користь позивача [PERSON], на заперечує щодо призначення її опікуном дитини, просить слухати справу за його відсутності. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Апостолівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області підтримала висновок щодо доцільності позбавлення [PERSON] батьківських прав та просила позов задовольнити, надала подання про призначення позивача [PERSON] опікуном [PERSON] Свідок [PERSON] пояснив в судовому засіданні, що є чоловіком позивачки, проживає разом з дружиною та онукою [PERSON] за адресою [ADDRESS]. Його донька [PERSON] у 2009 році розлучилася з батьком дитини [PERSON] - відповідачем [PERSON] Після розлучення його донька з онукою проживали у них, а згодом у м.Зеленодольськ, де мати дитини знайшла роботу. Батько дитини на той час вихованням дитини не займався, матеріально її не утримував. У 2018 році його донька померла. Малолітня онука [PERSON], якій зараз виповнилося 11 років залишилася на даний час без батьківського піклування, оскільки відповідач [PERSON] зі своєю дитиною не проживає, матеріально не утримує дитину та не займається її вихованням. Відповідач не заперечує щодо встановлення опіки над дитиною, про що повідомив дитині телефоном. [PERSON] свою дитину, яка проживає у них, не відвідує, кошти на її утримання не надавав та не надає. Вважає, що для онуки буде краще, щоб вона перебувала під їх опікою та проживала з ними, оскільки для дитини ними створені відповідні умови, [PERSON] гарно навчається і хоче з ними проживати. В судовому засіданні дитина [PERSON] пояснила, що вона на даний час проживає зі своїми бабусею та дідусем [PERSON] та [PERSON], навчається в 6 класі. Бабуся опікується нею, дбає про її виховання та навчання, вона добре навчається, в сім'ї позивача почувається добре, бажає, щоб бабуся була її опікуном та хоче проживати з нею. [PERSON] зазначила, що взагалі не пам'ятає коли вона бачила свого батька [PERSON], вона його не бачила, лише спілкувалася по телефону, матеріальну допомогу він їй не надає, батько вихованням її не займається та не цікавиться її навчанням. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого виконкомом Зеленодольської міської ради Апостолівського району Дніпропетровської області [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 14.01.2006 року (а.с.12). Судом встановлено, що батьками [PERSON], [INFO], є мати [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 04.01.2007 року (а.с.16). З свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 13.10.2009 року вбачається, що у вересні 2009 року [PERSON] та [PERSON] укладений між ними шлюб розірвали, про що складено відповідний актовий запис № 142 (а.с.13). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 08.02.2018 року встановлено, що [INFO] [PERSON] померла (а.с.14). З заяви [PERSON] вбачається, що вона зверталася до голови опікунської ради про те, що до вирішення питання про опіку вона бере на себе відповідальність за збереження життя та здоров'я онуки у зв'язку з тим, що її батько [PERSON] знаходиться за межами країни, а її мати померла (а.с. 9). Згідно акту депутатського обстеження матеріально-побутових умов житлового будинку за адресою: [ADDRESS], встановлено, що в ньому проживає сім'я позивача, будинок знаходиться в доброму стані, у будинку чотири кімнати, санвузол, ванна кімнатуа, в дитячій кімнаті знаходиться письменний стіл, шафа для одягу (а.с.10). Згідно висновку опікунської ради при виконавчому комітеті Зеленодольської міської ради у м.Зеленодольськ, встановлено, що опікунська рада вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO] (а.с.7). Рішенням виконавчого комітету Зеленодольської міської ради № 68 від 19.06.2018 року затверджено висновок опікунської ради при виконавчому комітеті Зеленодольської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] (а.с. 8). З довідки виданої директором Зеленодольської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №2 від 27.02.2018 року вбачається, що [PERSON] дійсно навчалась з 01.09.2013 року по 18.01.2018 рік в даній школі. Батько [PERSON] батьківські збори не відвідував та в шкільному житті і вихованні дитини участі не приймав (а.с.11). Згідно виконавчого листа виданого Апостолівським районним судом Дніпропетровської області 28.10.2008 року з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 02.09.2008 року (а.с.15). З заяви про встановлення опіки над дитиною, встановлено, що [PERSON] зверталася до Апостолівської районної державної адміністрації з заявою про розгляд питання щодо встановлення опіки над [PERSON] та призначити її опікуном дитини (а.с.20). Згідно листа Служби у справах дітей Апостолівської районної державної адміністрації від 13.03.2018 року № 128 [PERSON] рекомендовано для вирішення питання про позбавлення батьківських прав [PERSON] звернутися до суду (а.с.21). Згідно характеристики учениці [PERSON]. встановлено, що дівчинка навчається в Українській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів з 12.02.2018 року, за час навчання виявила достатній та високий рівні знань, дисциплінована, вихована, має багато друзів, має хороший фізичний та розумовий розвиток. Дитина виховується у сім'ї бабусі - [PERSON], яка відповідально ставиться до виховання та навчання дитини, підтримує постійний зв'язок зі школою та класним керівником, постійно відвідує батьківські збори та шкільні заходи (а.с.22). З висновку районного органу опіки та піклування Апостолівської райдержадміністрації від 05.12.2018 року встановлено, що даний орган вважає за доцільне позбавити [PERSON], [INFO], батьківських прав по відношенню до малолітньої [PERSON] (а.с.70). Згідно подання районного органу опіки та піклування Апостолівської райдержадміністрації від 17.12.2018 року встановлено можливість призначити опікуном [PERSON] над її малолітньою онукою [PERSON] (а.с.86). Суд, заслухавши пояснення позивача, її представника, свідка, думку дитини, дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність у їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити, виходячи з наступного. Згідно ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991 (далі-Конвенція) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Статтею 9 Конвенції визначено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно з ч. 1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину із пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться із дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засудженні за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Відповідно до ч.2 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав з підстав, встановлених пунктами 2, 4 і 5 частини першої цієї статті, лише у разі досягнення ними повноліття. Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 Постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначенні фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Таким чином, позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов'язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім'ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім'ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. За вищенаведених норм права та обставин встановлених судом, суду надано достатньо доказів, які свідчать про ухилення відповідача [PERSON] від виконання своїх обов'язків щодо утримання та виховання дитини, оскільки він не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, підготовку до самостійного життя, не створює умов для спільного проживання з дитиною, не виконує інші обов'язки, тобто дитина позбавлення батьківського піклування. Вказані обставини доведені дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, а також підтверджені показаннями свідка [PERSON] Також при вирішення питання про позбавлення батьківських прав відповідача та встановлення опіки над дитиною суд відповідно до ст.171 СК України враховує думку дитини, яка висловила її в суді, оскільки у даному спорі вирішуються питання, що стосуються її життя. Згідно ст.243 СК України опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України. Відповідно до ст.244 СК України опікуном, піклувальником дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа. При призначенні дитині опікуна або піклувальника органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини. Не можуть бути опікунами, піклувальниками дитини особи, зазначені в статті 212 цього Кодексу. Згідно ч. 3 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Нормами ч.2,4 ст.63 ЦК України опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна чи піклувальника. При призначенні опікуна для малолітньої особи та при призначенні піклувальника для неповнолітньої особи враховується бажання підопічного. Враховуючи вищенаведені обставини та норми права суд приходить до висновку щодо можливості призначення опікуном над малолітньою дитиною [PERSON] її бабусі - [PERSON] в сім'ї якої на даний час проживає дитина. Згідно з ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved