Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 6000 гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду до досягнення дитиною повноліття. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на те, що спільним подружнім життям з відповідачем проживали до листопада 2019 року, з того часу діти залишились на її утриманні. Самостійно забезпечити потреби дітей позивач немає можливості, так як старший син навчається в технічному коледжі ім. І.Пулюя, молодший син має проблеми із зором, та потребує лікування. Відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків, дітям не надає матеріальної допомоги, хоч і має таку можливість, оскільки служить у військовій частині [NUMBER] м. Тернопіль та отримує доходи, аліментів нікому не сплачує. За вказаних обставин просить позов задовольнити. Ухвалою суду від 25 травня 2020 року по даній справі відкрито спрощене провадження з повідомленням сторін. В судове засідання позивач не з`явилася, подала суду заяву, згідно якої просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, справу просить розглянути у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, у відповідності до якої позовні вимоги визнає частково, згідний сплачувати аліменти на утримання своїх неповнолітніх дітей в розмірі 1000,00 грн, оскільки на даний час не працює, звільнився зі служби, перебуває на обліку в центрі зайнятості. Просить справу розглянути без його участі. У відповідності до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи, дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення за правилами спрощеного позовного провадження, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст.\~247,179 ЦПК України, виходячи з наступного: Як убачається з свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 08 червня 2002 року. [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 08 червня 2002 року. Під час перебування у шлюбі сторін в них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвами про народження відповідно серії [NUMBER] та [NUMBER] від 16 серпня 2002 року. [PERSON] є студентом Технічного коледжу Тернопільського національного технічного університету ім.. Івана Пулюя, денної форми навчання, плата на надання освітніх послуг згідно Договору від 03 серпня 2017 року покладена на [PERSON] . У відповідності до викладених у позові обставин неповнолітні [PERSON] та [PERSON] проживають разом із матір`ю [PERSON] . Дана обставина визнається відповідачем, а отже не потребує доказуванню, оскільки суд не має обґрунтованого сумніву щодо її достовірності або добровільності її визнання. Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч. 2\~ст. 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема\~статтею 180 СК України\~на батьків покладено обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття. Згідно до\~ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до роз`яснень, що надані у п. 17\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Частиною другою ст. 181 СК України передбачено, що за домовленістю між батьками дитини, той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений\~ рішенням суду, змінюється за позовом одержувача аліментів (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого\~та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого та рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Так, визначаючи розмір аліментів, суд виходить із вимог ст.ст. 181-184 СК України, згідно яких, розмір аліментів може визначатися у твердій грошовій сумі, котра не може бути меншою ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік»\~у 2020 році встановлений прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 01 липня 2020 року ? 2318\~грн. Крім того, суд виходить також із захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, збереження того рівня життя, який вона б мала тоді, коли утримувалася обома батьками. Судом не\~встановлено,\~що відповідач\~за своїм\~станом здоров`я\~чи матеріальним\~становищем не\~може виконувати\~своїх обов`язків\~з утримання\~неповнолітніх дітей,\~ оскільки\~є працездатною\~особою і\~спроможний сплачувати\~аліменти. Разом з тим, як убачається з довідки, виданої Підволочиською районною філією Тернопільського обласного центру зайнятості від 14 вересня 2020 року [PERSON] , який проживає в с. Кам`янки Підволочиського району Тернопільської області, зареєстрований в Підволочиській філії Тернопільського обласного центру зайнятості як безробітний з 09 червня 2020 року. Розмір одержуваної допомоги за період з 09 червня 2020 року по 31 серпня 2020 року становить 23741,83 грн. Враховуючи, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, виходячи з принципів розумності та справедливості, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково, стягнути з [PERSON] в користь\~ [PERSON] аліменти\~ на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 гривень на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно з дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття, що відповідатиме вимогам закону, інтересам дитини і не порушуватиме права кожної із сторін. Крім того, в силу ч.1\~ст.141 ЦПК України,\~з відповідача в дохід держави слід стягнути 840,80 гривень судового збору.

Outcome: partial