Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. В ході судового розгляду справи позивач доповнила позовні вимоги позовом про позбавлення батьківських прав відповідача відносно неповнолітнього сина [PERSON] В судовому засіданні позивач позов підтримала та суду пояснила, що вона перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який в березні 2005 р. було розірвано. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] З моменту розірвання шлюбу відповідач перестав цікавитися життям дитини, вихованням та утриманням не займається, ніяким чином з дитиною не спілкується. 23.06.2006 року вона уклала шлюб з [PERSON], після реєстрації шлюбу вона з сином проживає разом з новим чоловіком, разом з яким вони забезпечують дитину гідними умовами проживання, син називає [PERSON] батьком. На даний час син є учнем сьомого класу Херсонської спеціалізованої школи 1-111 ступенів № 31 з поглибленим вивченням історії, права та іноземних мов Херсонської міської ради. За період навчання і по сьогоднішній день відповідач жодного разу не відвідав школу, не поцікавився навчанням сина, натомість вона та її чоловік завжди відвідують батьківські збори, систематично контролюють навчання. Ніякої матеріальної допомоги відповідач добровільно не надає, життям дитини не цікавиться, що свідчить про навмисне ухилення від виконання відповідачем свого батьківського обов*язку по утриманню дитини. Така поведінка додатково підтверджує небажання відповідача виконувати свої батьківські обов*язки щодо дитини. Просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON],[INFO] та стягнути відповідача на її користь на утримання дитини, аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Також пояснила, що інших утриманців відповідач не має, місце його перебування чи проживання їй не відомі. Проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином шляхом розміщення оголошення в газеті «Урядовий кур*єр» №85 від 30.10.2015 року. Згідно з ч.9 ст.74 ЦПК України відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення у пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи.. Виходячи з наведеного, відповідно до положень ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який повідомлений належним чином і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані судом неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Цюрупинської РДА Завірюха О.М. в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечувала, подала висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який підтримала. Суду пояснила, що батьком неповнолітнього [PERSON], 2002 р.н. є [PERSON], місце перебування якого невідоме на даний час. [PERSON] проживає однією сім*єю з матір*ю [PERSON] та вітчимом [PERSON] в м. Цюрупинську, які повністю займаються його вихованням, матеріальним забезпеченням. Відповідач ніякої участі у житті дитини не приймає, ухиляється від спілкування та утримання дитини. Представниками служби у справах дітей були опитані сусіди позивача та вчитель і встановлено, що дитину виховують мати та вітчим, батько хлопчика ніколи не спілкується з сином, не цікавиться навчанням та життям дитини. Свідок [PERSON] суду показала, що є рідною сестрою позивача, з 2002 р. по 2005 р. [PERSON] перебувала в шлюбі з [PERSON], в них народився син [PERSON], 2002 року народження. Після розірвання шлюбу у 2005 році відповідач повністю самоусунувся від спілкування з дитиною та від утримання. В 2006 р. позивач зареєструвала шлюб з [PERSON], після чого вихованням, утриманням [PERSON] вони займаються спільно. Заслухавши пояснення, допитавши свідка, дослідивши письмові матеріали справи і оцінивши отримані докази, суд вважає, що позовні вимоги є обгрунтованими і підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER] (а.с.18). Дитина [PERSON] знаходиться на утриманні матері [PERSON], що підтверджено довідкою виконавчого комітету Цюрупинської міської ради № 2327 від 13.07.2015р. (а.с.17) та вітчима. Відповідач живе окремо від дитини, не забезпечує сина матеріально, не приймає участі у вихованні дитини. Встановлені обставини у ході розгляду справи суд приймає як належні докази на підтвердження того, що відповідач повністю самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків по відношенню до сина [PERSON], 2002 р.н. які протягом тривалого часу - з 2006 року позивач здійснює спільно із своїм чоловіком, вітчимом дитини. Встановлене підтверджено висновком органу опіки та піклування служби у справах дітей Цюрупниської РДА про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав (а.с.55). Відповідно до положень ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини та не виявляють протягом шести місяців батьківського піклування щодо дитини. Згідно ч.2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Обов'язок по утриманню батьками дитини відповідно до ст.180 СК України встановлено до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду аліменти присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Таким чином, оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що у ході розгляду справи встановлено беззаперечні докази повного відсторонення відповідача [PERSON] від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини: останній тривалий час - з 2005 року не утримує, не виховує та не спілкується з дитиною, тому його належить позбавити батьківських прав відносно неповнолітнього [PERSON], [INFO]. А також стягнути із [PERSON], [INFO], на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Витрати по справі належить віднести на відповідача.

Outcome: approved