overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що вона 07.02.1991 року уклала шлюб з відповідачем, який був зареєстрований виконкомом Репужинецької сільської ради Заставнівського району Чернівецької області за актовим записом №04. При спільному проживанні у них народилася дитина [PERSON], [INFO], яка на даний час повнолітня. Їх сімейне життя не склалось, з причин постійних сварок та скандалів. Відповідач зловживає алкоголем під дією якого вчиняє побутові скандали. Зазначила, що шлюб розпався та носить формальний характер. Вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, з цих підстав просила шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не зявилась, подала суду заяву з проханням розглянути справу в її відсутності. Позов підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, подав суду заяву про визнання позову та прохання розглянути справу в його відсутності. На розірвання шлюбу згідний. Відповідно ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється у відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, врахувавши заяви сторін, суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, позов доведений та обґрунтований, а тому є підстави для його задоволення в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 07.02.1991 року, що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії 1-МИ №108235 від 21.02.2015 року (а.с.5). Причиною розпаду сімї є те, що спільне життя сторін не склалось, між ними постійно виникають сварки та скандали, внаслідок того, що кожен з них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Вони проживають окремо з 2004 року, спільного господарства не ведуть. Враховуючи відсутність у сторін бажання зберегти сімю, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, збереження сімї суперечить їхнім інтересам, шлюб розпався, носить формальний характер, а тому його слід розірвати. На виконання вимог ст. 113 СК України та зважаючи на вибір відповідача, прізвище останньої слід залишити без змін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що вона 08.10.2011 року уклала шлюб з відповідачем, який був зареєстрований у відділі РАЦС Заставнівського районного управління юстиції. Від шлюбу мають неповнолітню дитину. Позивач посилається на те, що їх сімя розпалася. Причиною розпаду сімї є несумісність характерів, різниця у поглядах на життя, втрата любові один до одного та часті сварки між ними. Більше чотирьох місяців вони не підтримують фактичних шлюбних відносин, спільного господарства не ведуть. З цих підстав вважає, що їх шлюб розпався, носить формальний характер та просила його розірвати. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити та розірвати шлюб між ними та залишити ій прізвище , яке вона отримала під час державної реєстрації шлюбу - [PERSON]. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 08.10.2011 року, що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-МИ №073390 від 08.10.2011 року. Від спільного проживання у сторін народилась донька [PERSON], 18.03.2013 року. Неповнолітня донька проживає з позивачкою. Причиною розпаду сімї є несумісність характерів, різниця у поглядах на життя, втрата любові один до одного та часті сварки між сторонами. Більше чотирьох місяців вони не підтримують фактичних шлюбних відносин, спільного господарства не ведуть. Враховуючи відсутність у сторін бажання зберегти сімю, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, збереження сімї суперечить їх інтересам, шлюб розпався, носить формальний характер, а тому його слід розірвати. Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного, ст.ст. 110, 112, Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що вона 10.08.1997 року уклала шлюб з відповідачем, який був зареєстрований у відділі РАЦС Хотинського районного управління юстиції Чернівецької області. Від шлюбу дітей не мають. Позивач посилається на те, що їх сімя розпалася. Причиною розпаду сімї є несумісність характерів, різниця у поглядах на життя, втрата любові один до одного та часті сварки між ними. Більше чотирьох років вони не підтримують фактичних шлюбних відносин, спільного господарства не ведуть. З цих підстав вважає, що їх шлюб розпався, носить формальний характер та просила його розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з»явилася, подала суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутності, вказала, що позовні вимоги підтримує, просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, також не заперечує проти заочного розгляду справи у разі неявки в судове засідання відповідача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлявся належним чином - судовою повісткою, про що свідчить його підпис в розписці про отримання рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, не надав суду відомостей про причини неявки, заяви про розгляд справи за його відсутності від нього не надходило, а тому справу, зі згоди позивачки розглянуто в порядку заочного розгляду на підставі наявних у ній доказів, що відповідає положенням ст.ст. 224, 225 ЦПК України. Відповідно ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється у відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов обґрунтований, а тому підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 10.08.1997 року, що стверджується повторним свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-МИ №026116 від 04.06.2007 року. Від спільного проживання у шлюбі дітей не мають. Причиною розпаду сімї є несумісність характерів, різниця у поглядах на життя, втрата любові один до одного та часті сварки між сторонами. Більше чотирьох років вони не підтримують фактичних шлюбних відносин, спільного господарства не ведуть. Враховуючи відсутність у сторін бажання зберегти сімю, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, збереження сімї суперечить їх інтересам, шлюб розпався, носить формальний характер, а тому його слід розірвати. На підставі викладеного, ст.ст. 110, 112, Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що вона 11.08.2009 року уклала шлюб з відповідачем, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Заставнівського районного управління юстиції Чернівецької області, за актовим записом №72. В цьому шлюбі у них народилося двоє дітей - дочка [PERSON], [INFO], син - [PERSON], [INFO]. Позивач вказує, їх сімейне життя не склалось. Причиною розпаду сім'ї є те, що вони не змогли зрозуміти один одного, не змогли знайти спільної думки між собою, є несумісним за характерами, мають різні погляди на життя, в зв'язку із чим між ними постійно виникали сварки та скандали. Сторони втратили один до одного почуття взаєморозуміння, взаємоповаги та любові. Незважаючи на фактичне проживання сторін за однією адресою, ніяких стосунків вони не підтримують, спільного господарства не ведуть, з цих підстав просила шлюб розірвати. Вважає, що їх шлюб розпався, носить формальний характер та просить його розірвати. Позивач в судове засідання не з'явилась, подала суду заяву з проханням розглянути справу в її відсутності. Позов підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав суду заяву про визнання позову та прохання розглянути справу в його відсутності. На розірвання шлюбу згідний. Відповідно ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється у відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, врахувавши заяви сторін, суд вважає, що позов доведений та обґрунтований, а тому є підстави для його задоволення в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 11.08.2009 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 11.08.2009 року (а.с.7). В цьому шлюбі у них народилося двоє дітей - дочка [PERSON], [INFO], син - [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.8, 9). Причиною розпаду сім'ї є те, що спільне життя сторін не склалось, між ними постійно виникають сварки та скандали, внаслідок того, що кожен з них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Сторони втратили один до одного почуття взаєморозуміння, поваги та любові. Враховуючи відсутність у сторін бажання зберегти сім'ю, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, збереження сім'ї суперечить їхнім інтересам, шлюб розпався, носить формальний характер, а тому його слід розірвати. На виконання вимог ст. 113 СК України та зважаючи на вибір позивача, прізвище останньої слід залишити без змін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що вона 11.11.2011 року уклала шлюб з відповідачем, який був зареєстрований виконавчим комітетом Коритненської сільської ради Вижницького району Чернівецької області за актовим записом №27. В даному шлюбі у них народилася одна дитина: дочка [PERSON], [INFO]. Позивач посилається на те, що одруження з відповідачем було помилкою. Спільне проживання та шлюбні відносини стали неможливими внаслідок різних поглядів на життя та частих сварок між ними. Позивач втратила до відповідача почуття поваги, любові та довіри, в звязку із чим вважає, що їх шлюб розпався, носить формальний характер та просить його розірвати Позивач в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутності. Позов підтримує в повному обсязі. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище без змін. Відповідач в судове засідання не зявився, від нього до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує. Відповідно ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється у відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, врахувавши заяви сторін, суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, позовна заява підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 11.11.2011 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-МИ №073661 від 11.11.2011 року (а.с. 6). В шлюбі у сторін 18.02.2014 року народилася дочка [PERSON], яка на даний час проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Причиною розпаду сімї є те, що одруження з відповідачем було помилкою. Спільне проживання та шлюбні відносини стали неможливими внаслідок різних поглядів на життя та частих сварок між ними. Між сторонами втрачено почуття поваги, любові та довіри. Враховуючи відсутність у сторін бажання зберегти сімю, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, збереження сімї суперечить їх інтересам, шлюб розпався, носить формальний характер, а тому його слід розірвати. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На виконання вимог ст. 113 СК України та зважаючи на вибір позивача прізвище останньої слід залишити без змін. На підставі викладеного, ст.ст. 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що вона 13.08.2012 року уклала шлюб з відповідачем, який був зареєстрований у Юрковецькій сільській раді Заставнівського районну Чернівецької області. Від шлюбу мають неповнолітню дитину. Позивач посилається на те, що їх сім'я розпалася. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів, різниця у поглядах на життя, втрата любові один до одного та часті сварки між ними. Більше шести місяців вони не підтримують фактичних шлюбних відносин, спільного господарства не ведуть. З цих підстав вважає, що їх шлюб розпався, носить формальний характер та просила його розірвати. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити та розірвати шлюб між ними, подальше життя з чоловіком не можливе, оскільки він проживає з іншою жінкою. Крім того, просила змінити своє прізвище на дівоче «[PERSON]». Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, вказав, що шлюбні відносини їхні припинилися. На сьогоднішній день в нього є інша жінка. Просив суд розірвати шлюб між ним та позивачем. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, заслухавши доводи сторін, суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 13.08.2012 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 13.08.2012 року. Від спільного проживання у сторін народився [INFO] року син [PERSON]. Неповнолітня дитина проживає з позивачкою. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів, різниця у поглядах на життя, втрата любові один до одного та часті сварки між сторонами. Більше шести місяців вони не підтримують фактичних шлюбних відносин, спільного господарства не ведуть. У відповідача є інша жінка. Враховуючи відсутність у сторін бажання зберегти сім'ю, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, збереження сім'ї суперечить їх інтересам, шлюб розпався, носить формальний характер, а тому його слід розірвати. Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного, ст.ст. 110, 112, Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що вона 15.11.2013 року уклала шлюб з відповідачем, який був зареєстрований виконавчим комітетом Веренчанської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області за актовим записом №19. В цьому шлюбі у них народився син [PERSON], [INFO]. Позивач вказує, що з часом їхнє спільне сімейне життя не склалося із-за різних поглядів на життя та частих сварок які виникали між ними. Сторони перестали розуміти один одного, втратили один до одного почуття поваги, любові та довіри, без чого сімейне життя вважає неможливим. На даний час спільного господарства не ведеться, спільного бюджету не має, упродовж останнього місяця сторони проживають окремо. Вважає, що їх шлюб розпався, носить формальний характер та просить його розірвати. Позивач в судове засідання не зявилася, подала суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутності. Позов підтримує в повному обсязі. Відповідачв судовому засіданні позов визнав, на розірвання шлюбу згідний. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, позов обґрунтований, а тому є підстави для його задоволення. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 15.11.2013 року, що стверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії І-МИ №092280 від 15.11.2013 року (а.с.4). В шлюбі у сторін, 28.02.2014 року народився син [PERSON], що вбачається з копії свідоцтва про народження (а.с. 5). На даний час малолітній син проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Причиною розпаду сімї є те, що сімейне життя сторін не склалось, з часом перестали розуміти один одного, не змогли знайти спільної думки між собою, в звязку із чим між ними постійно виникали сварки та скандали. Впродовж останнього місяця сторони проживають окремо, будь-яких стосунків не підтримують. Враховуючи відсутність у сторін бажання зберегти сімю, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, збереження сімї суперечить їх інтересам, шлюб розпався, носить формальний характер, а тому його слід розірвати. На виконання вимог ст. 113 СК України та зважаючи на вибір позивача, прізвище останньої слід змінити з «Монюк» на «Штефуряк». На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що вона 17.01.2015 року\~ уклала шлюб з відповідачем, який був зареєстрований\~ відділом реєстрації актів цивільного стану Заставнівського районного управління юстиції Чернівецької області за актовим записом № 03. Від шлюбу в них 27.04.2015 року\~ народилась донька- Житарюк [PERSON]. Позивач посилається на те, що їх сімя розпалася з тих причин, що вони перестали розуміти один одного, не могли дійти згоди щодо вирішення звичайних побутових питань, між ними часто виникали різного роду конфліктні ситуації через різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння. Позивач посилається на те, що в серпні 2015 року разом із дочкою переїхала проживати до своїх батьків, а відповідач залишився проживати у своїх батьків. Більше року не проживають разом, не підтримують сімейних відносин, спільного господарства не ведуть.\~ З цих підстав вважає, що їх шлюб розпався, носить формальний характер та просила його розірвати. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, обґрунтувала вищенаведеним та просила шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що наданий їм строк на примирення результату не дав, позов він не визнає, на розірвання шлюбу не згідний. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 17.01.2015 року, що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-МИ № 103381 від 17.01.2015 року (а.с.5). Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], що вбачається з копії свідоцтва про її народження (а.с. 7). Причиною розпаду сімї є те, що спільне життя сторін не склалось, оскільки вони перестали розуміти один одного, не могли дійти згоди щодо вирішення звичайних побутових питань, між ними часто виникали різного роду конфліктні ситуації через різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння. З серпня 2015 року сторони не проживають разом, не підтримують сімейних відносин, спільного господарства не ведуть. Враховуючи відсутність між сторонами будь-яких відносин, відсутність у позивача бажання зберегти сімю, а також те, що наданий судом строк для примирення результату не дав, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, збереження сімї суперечить інтересам позивача, а тому шлюб слід розірвати. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На виконання вимог ст. 113 СК України та зважаючи на вибір позивача, прізвище останньої слід залишити без змін. На підставі викладеного, ст.ст. 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved