Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом до відповідача [PERSON] , зазначивши на обґрунтування позовних вимог, що 22 грудня 2006 року вона (позивач) уклала шлюб з відповідачем [PERSON] , про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 1226 та від даного шлюбу [INFO] у них народилася дитина – син [PERSON] . Також позивач зазначила, що рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 18 вересня 2008 року шлюб між нею та відповідачем [PERSON] розірвано. Крім того, рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 31 березня 2010 року стягнуто з [PERSON] на її (позивача) користь аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн., але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення сином повноліття, при цьому з моменту відкриття виконавчого провадження відповідач постійно змінює своє місцезнаходження, роками не сплачує аліменти, а виконавчий лист перебуває на виконанні в різних містах України. При цьому, за даними виконавчих служб відповідач є приватним підприємцем, власником юридичної особи, має кілька рахунків у «Приватбанк», на яких мається регулярний потік коштів у межах 20 000 – 50 000 грн., однак затримати кошти в межах виконавчого провадження складно, оскільки вони (кошти) зникають із рахунків за день до виконавчого звернення. З огляду на зазначене позивач вважає, що для забезпечення потреб дитини, її (дитини) повноцінного забезпечення та гармонійного розвитку є доцільним змінити розмір та спосіб стягнення аліментів, які стягуються з [PERSON] на підставі рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 31 березня 2010 року на її (позивача) користь на утримання сина [PERSON] , [INFO] , з твердої грошової суми в розмірі 600 грн. щомісячно на мінімальний розмір аліментів на одну дитину, але не менше 50% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з моменту набрання законної сили рішенням суду і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 30 липня 2018 року відкрито спрощене позовне провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) в судове засідання сторін. Позивач [PERSON] подала заяву від 12.04.2019 року, яка зареєстрована в суді за вх. № 9241 про розгляд справи без її участі, при цьому уточнила позовні вимоги та просила змінити розмір та спосіб стягнення аліментів, які стягуються з [PERSON] з твердої грошової суми на частку від доходу, а саме: 1/4 частку від заробітку (доходу), але не менше 50% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з’явився, судом повідомлявся належним чином про час та місце судового розгляду справи, шляхом направлення повідомлення про виклик в судове засідання за зареєстрованим місцем проживання відповідача, причини неявки суду не відомі, заяви, клопотання, заперечення (відзив на позов) відсутні. З огляду на зазначене, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, з’ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернулася позивач, виходячи з положень ст.12 та ст.13 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані, ґрунтуються на вимогах закону, що регулює спірні правовідносини, та є такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 22 грудня 2006 року та заочним рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 18 вересня 2008 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Судом також встановлено, що від шлюбу сторони мають малолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській області, про що в Книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис за № 1669. Батьками дитини [PERSON] , [INFO] , в свідоцтві про народження зазначені в графі «Мати» - [PERSON] , в графі «Батько» - [PERSON] . Крім того, судом встановлено, що 02.06.2010 року Ленінським районним судом м. Кіровограда на виконання рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 31.03.2010 року по справі № 2-1332/10 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, яке (рішення) набрало законної сили 31.03.2010 року, видано виконавчий лист № 2-1332/10 про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 600 грн. щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 28 грудня 2009 року до [INFO] року. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст.180 СК України батьки зобов’язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною третьою статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров’я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно роз'яснень, які містяться у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв’язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров’я когось із них. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Тим самим, відзначається, що у зв’язку із покращенням матеріального становища платника аліментів, або погіршенням матеріального становища чи погіршенням стану здоров’я отримувача аліментів, останній може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів, та, відповідно, погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов’язує їх зі способом присудження, стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров’я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки) (постанова Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року по справі №6-143цс13). Крім того, згідно з ч.2 ст.182 СК України, в редакції Закону України №2037-VIII від 17.05.2017 року, який набрав чинності 08.07.2017 року, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року становить 1880 грн., з 1 липня – 1944 грн., з 1 грудня – 2027 грн. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року становить - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. Вирішуючи питання про розмір аліментів, які необхідно стягувати з відповідача на користь позивача на утримання малолітньої дитини, - суд відповідно до положень статті 182 СК України враховує стан здоров’я дитини та платника аліментів, їх матеріальне становище, крім того, судом під час розгляду справи, з наявних у справі доказів, не встановлено наявності у платника аліментів на утриманні інших неповнолітніх (малолітніх) дітей, не можливості сплачувати аліменти на утримання дитини, окрім того, судом відзначається, що відповідач є молодою, здоровою, працездатною особою, на підставі чого та встановивши фактичні обставини справи, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, враховуючи те, що дитина знаходиться на вихованні та утриманні матері – позивача по справі, також відзначається, що аліменти, які стягуються з відповідача на користь позивача на утримання сина, стягуються за рішенням суду від 31.03.2010 року в твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн. щомісячно, що є недостатнім для утримання дитини та її (дитини) повноцінного життєзабезпечення, враховуючи також положення ч.2 ст.182 СК, України за якою розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, більш того, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а відтак, виходячи з інтересів дитини, є необхідність зміни способу стягнення аліментів, які стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] , на утримання дитини – сина [PERSON] , [INFO] , відповідно до рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 31.03.2010 року, з твердої грошової суми в розмірі 600 грн. щомісячно на 1/4 частку заробітку (доходу), але не менше 50% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення аліментів з відповідача в розмірі 1/4 частки доходів (заробітку) з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , повноліття, а саме до [INFO] . Крім того, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у зв’язку з чим з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп., за ставками судового збору на час пред’явлення позивачем позову, враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору за звернення до суду з позовною вимогою про зміну способу стягнення аліментів. На підставі вищевикладеного, відповідно до ст.ст. 180, 181, 182, 192 СК України,

Outcome: approved