Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Свої вимоги мотивувала тим, що з 14 липня 2001 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. На протязі подружнього життя стосунки з відповідачем не складалися, а потім різко змінилися в негативну сторону в зв'язку з протилежними поглядами на спільне життя, внаслідок чого між ними почали систематично виникати непорозуміння та сварки. Протягом останніх двох років вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем суперечить інтересам сім'ї. За таких обставин збереження шлюбу та подальше сумісне життя, як і примирення є неможливим. Крім того, від шлюбу вони з відповідачем мають сина [PERSON], [INFO], матеріальної допомоги на утримання якого відповідач добровільно не надає. Просить стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. Позивач надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила задовольнити в повному обсязі, розглядати справу у її відсутності. Проти заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про поважність причин своєї неявки суд не повідомив, тому суд приходить до висновку про можливість ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів у відповідності до ст. 224 ЦПК України, оскільки позивач не заперечувала проти вирішення справи таким чином. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 14 липня 2001 року, про що зроблено актовий запис № 30 відділом реєстрації актів громадянського стану Андрушівського управління юстиції Житомирської області /а.с.5/. Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO] /а.с. 6/. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони не підтримують подружні стосунки, не ведуть спільне господарство, проживають окремо. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливо, оскільки це буде суперечити інтересам подружжя та їх неповнолітньої дитини. Таким чином, враховуючи встановлені обставини, суд приходить до висновку, що шлюб може бути розірваний. Сторони проживають окремо, дитина проживає разом з матір'ю, що підтверджується довідкою ЖЕД № 1682 від 29.07.2015 року /а.с.7/. Відповідач не приймає участі в утриманні дитини, допомогу на її утримання не надає. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст. 18 СК України передбачено, що суд застосовує способи захисту, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. Домовленості (договору) щодо сплати аліментів на утримання сина [PERSON] між сторонами не досягнуто. За таких обставин суд приходить до висновку про стягнення з відповідача аліментів в примусовому порядку. Відповідач [PERSON] працює на посаді монтажника систем вентиляції та кондиціювання повітря в ТОВ «Холдингова компанія «Енергомонтажвентиляція», що підтверджується довідкою від 26.01.2016 /а.с.34/. Таким чином, враховуючи, що дитина проживає разом з матір'ю та знаходиться на її утриманні, відсутність обставин, які б перешкоджали відповідачу, який зобов'язаний утримувати свою дитину, але добровільно матеріальної допомоги не надає, сплачувати аліменти, суд вважає, що вони підлягають стягненню з відповідача в примусовому порядку в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку /доходу/, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно з дня пред'явлення позову до суду. Судові витрати суд розподіляє відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial