Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого зазначила, що з 14 травня 1991 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, шлюб зареєстрований в Ешерській сільській раді Сухумського району, Абхазія, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за № 9. Від шлюбу спільних дітей не мають. Сімейне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені, коли відповідач - в 1991 році, виїхав до Абхазії. Сім`я розпалася, зв`язок між ними втрачено. Просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 14 травня 1991 року в Ешерській сільській раді Сухумського району, Абхазія, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за № 9. Сторони у судове засідання не з`явилися. Позивач надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, наполягає на задоволенні позовних вимог. Сторона позивача згоди на заочний розгляд справи не надала. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, повістки повернулися на адресу суду з довідкою «інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення». Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне задовольнити позов з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 14 травня 1991 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб в Ешерській сільській раді Сухумського району, Абхазія, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за № 9, прізвище чоловіка після реєстрації шлюбу - [PERSON] , дружини - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, серії [NUMBER] (а.с. 3). Від шлюбу сторони не мають дітей. Як вбачається із позовної заяви, спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені, збереження сім`ї неможливе. Відповідно до ст. ст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз чоловіка і жінки, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 105 СК України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 СК України. Приймаючи до уваги, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, шлюб існує формально, суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати. У чинність ч. 2 ст. 115 Сімейного Кодексу України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. У чинність п. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного Кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі ст.ст. 24, 56, 105, 110, 112, 115 Сімейного Кодексу України, та

Outcome: approved