Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], Дергачівської міської ради Харківської області, третя особа відділ Держгеокадастру у Дергачівському районі Харківської області про визнання незаконним та скасування рішення Дергачівської міської ради Харківської області та визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку. В обґрунтування позову позивач [PERSON] посилається на те, що вона проживає у житловому будинку за адресою: Харківська область, м. Дергачі, провул. Комунальний, № 3. Вказане домоволодіння розділене на дві частини: 1/2 зареєстрована за нею та 1/2 зареєстроване за відповідачкою [PERSON] Вищевказане домоволодіння належить їй в 1/2 частині на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Дергачівською державною нотаріальною конторою Харківської області 17.09.2015 року за реєстровим № 1-730. Право власності на 1/2 частку житлового будинку з надвірними будівлями, зареєстровано нотаріусом Дергачівської держаної нотаріальної контори Харківської області [PERSON] 17.09.2015 року, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 17.09.2015 року за № 43997775, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 727048063220,номер запису про право власності:11208194 . Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 28.04.1993 року, виданого державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області за реєстровим номером 2-1444, відповідачу у справі [PERSON] належить 1/2 частина житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований по провулку Комунальний № 3 м. Дергачі Харківської області. Право власності на 1/2частину зареєстроване в МП « Інвенрос» 28.04.1993 року за реєстровим № 203 в реєстрову книгу № 1. Згідно інформаційної довідки, виданої Комунальним підприємством технічної інвентаризації «Інвенрос» 18.10.2016 року № 67216 по провулку Комунальний № 3 м. Дергачі Харківської області розташоване домоволодіння, яке на праві спільної часткової власності було зареєстроване за [PERSON] в 1/2частині на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Дергачівською державною нотаріальною конторою 15.12.1984 року за реєстровим № 4411 (спадкоємцем цього майна стала вона-позивач у справі на підставі вищевказаного свідоцтва про право на спадщину за заповітом) та в 1/2частині за [PERSON], згідно свідоцтва про право на спадщину, виданого Дергачівською державною нотаріальною конторою 28.04.1993 року за реєстровим № 2-1444. 11.10.2016 року Комунальне підприємство технічної інвентаризації « Інвенрос» провело інвентаризацію домоволодіння, розташованого по провулку Комунальний № 3 м.Дергачі Харківської області ( інвентаризаційна справа № 873, реєстровий № 1-204). Разом з цим, в ході підготовки документів для проведення правочинів щодо вищевказаного належного їй на праві власності майна їй стало відомо про те, що за відповідачем [PERSON] зареєстроване право власності на земельну ділянку площею 0,091 га за адресою: Харківська область, м. Дергачі, провул. Комунальний, № 3 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ХР № 10-16-078751, який зареєстровано 23.03.1999 року за № 1019. Землю передано для обслуговування житлового будинку. Вказаний державний акт видано на підставі рішення виконавчого комітету Дергачівської міської ради від 09.03.1999 № 42 «Про передачу у приватну власність гр. [PERSON] земельної ділянки площею 0,092 га в м. Дергачі, провул. Комунальний, 3». Зазначила, що реєстрація права власності на земельну ділянку площею 0,091 га за адресою: Харківська область, м. Дергачі, провул. Комунальний, № 3 за [PERSON] проведено протиправно та безпідставно, що порушило її права на земельну ділянку під вищевказаним будинком та унеможливило правочини із ними на даний час, що фактично нівелювало її право на розпорядження її приватною власністю. Крім цього, 19.01.2003 року Рішенням Дергачівської міської ради Харківської області VI сесії XXIV скликання надано у приватну власність присадибну земельну ділянку по провулку Комунальний №3 м.Дергачі на імя [PERSON] площею 0,10 га для обслуговування жилого будинку та о,057 га для ведення особистого селянського господарства, розташованої по провулку Комунальний № 3 м.Дергачі Харківської області. Згідно довідки № 2225 від 24.11.2016 року № 31-20.18-0.3-3338/14-16 з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл за власниками земель,землекористувачами, угіддями станом на 01.01.2016 року земельна ділянка площею 0,0910, яка розташована в м. Дергачі по провулку Комунальний № 3 Харківської області обліковується, згідно державного акту на землю, виданого на імя [PERSON] на підставі рішення Дергачівської міської ради від 09.03.1999 року за № 42. Окрім цього, вбачається, що [PERSON] отримала державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,091 га, а не 0,092 га, як первісно було зазначено в рішенні виконкому Дергачівської міської ради. Невідповідність між рішенням ради та зареєстрованими правами на підставі державного акту є також самостійною та достатньою підставою для визнання зазначеного державного акту недійсним. Зазначила, що оскільки частки у житловому будинку за адресою: Харківська область, м. Дергачі, провул. Комунальний, № 3 є ідеальними та не виділені в натурі, зазначене свідчить, що земельна ділянка під вказаним домоволодінням також перебувала станом на 1999 рік у спільній частковій власності та у спільному користуванні між нею та відповідачкою. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, в поданій до суду заяві позов підтримала повністю, просила позов задовольнити. Розгляд справи просила проводити без фіксації технічними засобами та в її відсутність, що суд вважає за можливе. Відповідачі у справі - представник Дергачівської міської ради Харківської області, [PERSON] в судове засідання не зявилися, в поданих до суду заявах позовні вимоги визнали повністю, не заперечували проти їх задоволення, справу по суті просили проводити в їхню відсутність, що суд вважає за можливе. Представник відділу Держгеокадастру у Дергачівському районі Харківської області третя особа у справі, надав до суду письмові пояснення, просив справу проводити в його відсутність з урахуванням наданих пояснень, що суд вважає за можливе. Як вбачається з матеріалів справи, позивач проживає у житловому будинку за адресою: Харківська область, м. Дергачі, провул. Комунальний, № 3. Вказане домоволодіння розділене на дві частини: 1/2 зареєстрована за позивачем та 1/2 зареєстроване за відповідачкою [PERSON] Вищевказане домоволодіння належить позивачу в 1/2 частині на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Дергачівською державною нотаріальною конторою Харківської області 17.09.2015 року за реєстровим № 1-730. Право власності на 1/2 частку житлового будинку з надвірними будівлями, зареєстровано нотаріусом Дергачівської держаної нотаріальної контори Харківської області [PERSON] 17.09.2015 року, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 17.09.2015 року за № 43997775, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 727048063220,номер запису про право власності:11208194. Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 28.04.1993 року, виданого державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області за реєстровим номером 2-1444, відповідачу у справі [PERSON] належить 1/2 частина житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований по провулку Комунальний № 3 м. Дергачі Харківської області. Право власності на 1/2частину зареєстроване в МП « Інвенрос» 28.04.1993 року за реєстровим № 203 в реєстрову книгу № 1. Згідно інформаційної довідки, виданої Комунальним підприємством технічної інвентаризації «Інвенрос» 18.10.2016 року № 67216 по провулку Комунальний № 3 м.Дергачі Харківської області розташоване домоволодіння, яке на праві спільної часткової власності було зареєстроване за [PERSON] в 1/2частині на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Дергачівською державною нотаріальною конторою 15.12.1984 року за реєстровим № 4411 (спадкоємцем цього майна стала позивач у справі на підставі вищевказаного свідоцтва про право на спадщину за заповітом) та в 1/2частині за [PERSON], згідно свідоцтва про право на спадщину, виданого Дергачівською державною нотаріальною конторою 28.04.1993 року за реєстровим № 2-1444. 11.10.2016 року Комунальне підприємство технічної інвентаризації « Інвенрос» провело інвентаризацію домоволодіння, розташованого по провулку Комунальний № 3 м.Дергачі Харківської області ( інвентаризаційна справа № 873, реєстровий № 1-204). В ході підготовки документів для проведення правочинів щодо вищевказаного належного позивачу на праві власності майна [PERSON] стало відомо про те, що за відповідачем [PERSON] зареєстроване право власності на земельну ділянку площею 0,091 га за адресою: Харківська область, м. Дергачі, провул. Комунальний, № 3 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ХР № 10-16-078751, який зареєстровано 23.03.1999 року за № 1019. Землю передано для обслуговування житлового будинку. Вказаний державний акт видано на підставі рішення виконавчого комітету Дергачівської міської ради від 09.03.1999 № 42 «Про передачу у приватну власність гр. [PERSON] земельної ділянки площею 0,092 га в м. Дергачі, провул. Комунальний, 3». Реєстрація права власності на земельну ділянку площею 0,091 га за адресою: Харківська область, м. Дергачі, провул. Комунальний, № 3 за відповідачем [PERSON] проведено протиправно та безпідставно, що порушило її права на земельну ділянку під вищевказаним будинком та унеможливило правочини із ними на даний час, що фактично нівелювало її право на розпорядження її приватною власністю. 19.01.2003 року Рішенням Дергачівської міської ради Харківської області VI сесії XXIV скликання надано у приватну власність присадибну земельну ділянку по провулку Комунальний №3 м.Дергачі на імя [PERSON] площею 0,10 га для обслуговування жилого будинку та о,057 га для ведення особистого селянського господарства, розташованої по провулку Комунальний № 3 м.Дергачі Харківської області. Згідно довідки № 2225 від 24.11.2016 року № 31-20.18-0.3-3338/14-16 з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл за власниками земель,землекористувачами, угіддями станом на 01.01.2016 року земельна ділянка площею 0,0910, яка розташована в м. Дергачі по провулку Комунальний № 3 Харківської області обліковується, згідно державного акту на землю, виданого на імя [PERSON] на підставі рішення Дергачівської міської ради від 09.03.1999 року за № 42. Відповідач [PERSON] отримала державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,091 га, а не 0,092 га, як первісно було зазначено в рішенні виконкому Дергачівської міської ради. Невідповідність між рішенням ради та зареєстрованими правами на підставі державного акту є також самостійною та достатньою підставою для визнання зазначеного державного акту недійсним. Частки у житловому будинку за адресою: Харківська область, м. Дергачі, провул. Комунальний, № 3 є ідеальними та не виділені в натурі, зазначене свідчить, що земельна ділянка під вказаним домоволодінням також перебувала станом на 1999 рік у спільній частковій власності та у спільному користуванні між нею та відповідачкою. Згідно ст.319 ЦК України\~ власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Разом з цим, відповідно до ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Розмір та кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв'язку з переходом права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, є істотними умовами договору, який передбачає набуття права власності на ці об'єкти (крім багатоквартирних будинків). Відповідно до ч.5 ст. 319 ЦК України власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян. Згідно із ст. 113 ЦК України 1960 року, у редакції яка діяла станом на 1999 рік, володіння, користування і розпорядження майном при спільній частковій власності провадиться за згодою всіх учасників. Відповідно до ст. 67 ЗК України 1990 року, у редакції яка діяла станом на 1999 рік, громадянам за рішенням сільської, селищної, міської Ради народних депутатів передаються у власність або надаються у користування земельні ділянки для будівництва індивідуальних жилих будинків, господарських будівель, гаражів і дач. Розмір ділянок для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) повинен бути не більше: у містах - 0,1 гектара. Однак, відповідно до ч.7 ст. 17 ЗК України 1990 року, у редакції яка діяла станом на 1999 рік, передача у власність громадян земельних ділянок, що перебувають у власності або користуванні інших громадян чи юридичних осіб, провадиться місцевими Радами народних депутатів після вилучення (викупу) їх у порядку, встановленому статтями 31 і 32 цього Кодексу. В порушення вимог ч.7 ст. 17, ст. 31 та ст. 32 ЗК України згода позивача на вилучення або викуп фактично належної мені земельної ділянки не надавалася, що в свою чергу унеможливлювало набуття права власності на земельну ділянку відповідача [PERSON] Відповідно до ст. 30 ЗК України, який діяв станом на 1999 рік, при переході права власності громадян на жилий будинок і господарські будівлі та споруди до кількох власників, а також при переході права власності на частину будинку в разі неможливості поділу земельної ділянки між власниками без шкоди для її раціонального використання земельна ділянка переходить у спільне користування власників цих об'єктів. Право власності або право користування земельною ділянкою у перелічених випадках посвідчується Радами народних депутатів відповідно до вимог статті 23 цього Кодексу. Відповідно до ст. 393 ЦК України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Власник майна, права якого порушені внаслідок видання правового акта органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, має право вимагати відновлення того становища, яке існувало до видання цього акта. У разі неможливості відновлення попереднього становища власник має право на відшкодування майнової та моральної шкоди. Згідно із ст. 16 ЦК України: Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до п.11 Постанови ППВСУ № 7 від 16.04.2004 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» розглядаючи позови про захист прав власників земельних ділянок і землекористувачів (про усунення перешкод у користуванні ними тощо), суд має перевіряти законність рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки іншій особі без вилучення (викупу) її в позивача в установленому порядку і за наявності для цього підстав ухвалювати рішення про його недійсність. Згідно із правою позицією Верховного суду України, яка викладена в постанові від 26.09.2012 у справі № 6-103цс12, закріплено наступне: «Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно вимог абзацу першого пункту 12 Розділу Х Перехідні положення Земельного кодексу України до розмежування земель державної та комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями (крім земель, переданих у приватну власність, та земель, зазначених в абзацах другому та четвертому цього пункту) в межах населених пунктів здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради з урахуванням вимог абзацу третього цього пункту, а за межами населених пунктів відповідні органи виконавчої влади. У разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним (стаття 155 ЗК України). Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що державний акт на право власності на земельну ділянку, виданий органом, який не мав на це законних повноважень, визнається недійсним». При таких обставинах, з урахуванням доказів, наданих по справі, а також спірних правовідносин між сторонами, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі ст. ст. 16, 393 ЦК України, ст. 17, 30, 31, 32 ЗК України 1990 року, ст. 113 ЦК України 1960 року, п.11 Постанови ППВСУ № 7 від 16.04.2004 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», Постанови ВСУ від 26.09.2012 у справі № 6-103цс12,

Outcome: approved