Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням за наступними підставами: [PERSON] на праві приватної власності належить будинок № 15 по вул. Ворошилова (нині Виноградна) в смт. Володарське (нині Нікольське), Володарського (нині Нікольського) району, Донецької області. Відповідач по справі [PERSON] є її сином, який зареєстрований в будинку, але фактично з 2015 року в ньому не проживає, у добровільному порядку не виписується, що й спонукало позивача звернутись до суду з зазначеною позовною заявою, так як вона не може розпорядитися своїм майном на власний розсуд і на підставі чого просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування на будинок № 15 по вул. Ворошилова (нині Виноградна) в смт. Володарське (нині Нікольське), Володарського (нині Нікольського) району, Донецької області. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що відповідач по справі є сином позивачки та її рідним братом. Відповідач прописаний в будинку № 15 по вул. Ворошилова (нині Виноградна) в смт. Володарське (нині Нікольське), але фактично не проживає з 2015 року, речей, що йому належать в будинку не має, витрати на обслуговування будинку він не несе. Просить суд задовольнити позовні вимоги, так як реєстрація відповідача в будинку ускладнює користування житловим будинком та позивач не має можливості оформити субсидію. Також зазначила, що не заперечує проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився без повідомлення причин неявки, хоча про час і місце судового розгляду був повідомлений належним чином. Своїм правом надати суду заяву про розгляд справи за його відсутності, відзив на позовну заяву не скористався. Клопотань про відкладення слухання справи від нього не надходило. Враховуючи, що відповідач, який належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, не зявився в судове засідання без повідомлення причин, не подав відзив на позовну заяву, при тому, що представник позивача не заперечувала проти заочного вирішення справи, суд розглянув справу в заочному порядку. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.04.2002 року будинок № 15 по вул. Ворошилова (нині Виноградна) в смт. Володарське (нині Нікольське), Володарського (нині Нікольського) району, Донецької області належить [PERSON]. Записано у реєстрі за № 1063 (а.с.8) Відповідно до довідки Нікольської селищної ради Нікольського району Донецької області №5247 від 16.10.2018 року та копії домової книги [PERSON], [INFO], зареєстрований в [INFO]. (а.с.10) Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що в будинку позивачки прописаний її син [PERSON], однак з 2015 року він в будинку позивачки не проживає та речей, що йому належать в будинку не має. Відповідно до ч.1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, про що говориться у ст. 321 ЦК України. Права власника житлового будинку визначені ст. 383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які визначають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. [PERSON] в розумінні ст.ст. 64 ч.2, 156 ч.4 ЖК України є членом сім'ї позивача, як власника будинку, в якому відповідач зареєстрований. Згідно ст. 9 ЖК України, ніхто не може буди обмежений у праві користування жилою площею інакше як з підстав і в порядку передбаченим законом. Згідно до ст. 405 ЦК України члени сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад 1 рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. На підставі досліджених доказів судом встановлено, що відповідач [PERSON] не проживає в будинку позивача і суду не представлено ніяких доказів про існування домовленостей між сторонами щодо реєстрації відповідача в будинку, витрат на утримання будинку він не несе, його реєстрація в будинку позивача перешкоджає праву [PERSON], як власнику, розпоряджатися своєю власністю на власний розсуд. Таким чином, реєстрація місця проживання [PERSON] не тягне за собою виникнення у нього прав на житло, в якому він зареєстрований, а лише посвідчує факт проживання особи в певному місці і то за умови згоди власника цього житла, а тому слід визнати [PERSON] таким, що втратив право користування будинком № 15 по вул. Ворошилова (нині Виноградна) в смт. Володарське (нині Нікольське), Володарського (нині Нікольського) району, Донецької області. Судовий збір по справі за подання позовної заяви немайнового характеру становить 704,80 грн. Відповідно до статті 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved