Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом та просить суд винести рішення, яким визнати за нею право власності на земельні ділянки площею 4,6207 га - рілля, 0,4223 га - сіножаті, 4,0180 га -рілля, 0,4605- сіножаті. 4,0182 - рілля, 0,4383 га сіножаті, що розташовані за межами населеного пункту на території Хоружівської сільської ради Недригайлівського району Сумської області в порядку спадкування після смерті [PERSON]. В подальшому позивач [PERSON] свої позовні вимоги зменшила та просила визнати за нею за нею право власності на земельні ділянки площею 4,0180 га -рілля, 0,4605- сіножаті. 4,0182 - рілля, 0,4383 га сіножаті, що розташовані за межами населеного пункту на території Хоружівської сільської ради Недригайлівського району Сумської області в порядку спадкування після смерті [PERSON]. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, але надала до суду заяву в якій просить дану справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с. 26). Від представника відповідача, Хоружівської сільської ради Недригайлівського району Сумської області до суду надійшло клопотання, відповідно до якого відповідач не заперечує проти визнання права власності на земельні ділянки згідно державних актів на право приватної власності серії ІУ-СМ №024878, серії ІУ-СМ №024675 за [PERSON] позов [PERSON] визнає повністю, а справу просить розглянути без участі представника (а.с. 20). Справу розглянуто у відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, перевіривши зібрані по справі докази, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON], народилася [INFO] в селі Маршали Недригайлівського району Сумської області. Указане підтверджується копією паспорта серії [NUMBER], виданого 27 березня 2001 року Недригайлівським РВ УМВС України в Сумській області (а.с. 5). З травня 2001 року [PERSON] проживала в будинку [PERSON] та за усною домовленістю доглядала за нею. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 8). [PERSON] склала заповіт від 02 червня 2010 року, який посвідчений секретарем виконкому Хоружівської сільської ради Недригайлівського району Сумської області та зареєстрований в реєстрі за №41, відповідно до якого заповіла [PERSON] все своє майно ( а.с. 7). За життя [PERSON] отримала у власність земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 4,48 га, з них 4,0180 рілля, 0,4605 кормові угіддя, право власності на яку підтверджувалось Державним актом на право приватної власності на землю ІV-СМ №024675 (а.с. 10) та земельну ділянку загальною площею 4.46 га, з них 4,0182 га рілля, 0,4383 га кормові угіддя, право власності на яку підтверджувалось Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ІV-СМ № 024878 (а.с. 11). Відповідно до витягу відділу Держземагенства в Недригайлівському районі Сумської області з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки №975 від 22.07.2014 року (а.с. 13), нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 4,0180 га - рілля, 0,4605 га - сіножаті, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Хоружівської сільської ради Недригайлівського району Сумської області належної [PERSON], становить 47427,05 грн. Відповідно до витягу відділу Держземагенства в Недригайлівському районі Сумської області з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки №976 від 22.07.2014 року (а.с. 14), нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 4,0182 га - рілля, 0,4383 га - сіножаті, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Хоружівської сільської ради Недригайлівського району Сумської області належної [PERSON], становить 47427,05 грн. Відповідно до довідки, виданої виконавчим комітетом Хоружівської сільської ради Недригайлівського району Сумської області №02-37/339 від 15 липня 2014 року (а.с.16), [PERSON], [INFO], до дня смерті [INFO] постійно проживала у селі Хоружівка Недригайлівського району Сумської області, спадкоємцем на все майно після її смерті є [PERSON], яка своєчасно вступила в управління та володіння спадковим майном, так як постійно проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини в с. Хоружівка. Від імені [PERSON] виконавчим комітетом Хоружівської сільської ради Недригайлівського району Сумської області посвідчений заповіт 02 червня 2010 року за реєстровим номером 41. Інших спадкоємців після смерті [PERSON] немає. Відсутність заборони на все майно [PERSON] перевірено. Відповідно до повідомлення Недригайлівської районної державної нотаріальної контори №970/01-16 від 10.09.2014 року після смерті [PERSON], яка померла [INFO], до нотаріальної контори звернень із заявами про прийняття та відмову від спадщини не було, а тому спадкова справа не заводилась та Свідоцтво про право на спадщину не видавалися. При намірі позивача отримати свідоцтво про право на спадщину виявилося, що державний акт на право приватної власності на землю, серії ІV-СМ №024675, виданий [PERSON] на підставі рішення 10 сесії 23 скликання Хоружівської сільської ради народних депутатів від 04 квітня 2000 року на земельну ділянку площею 4,48 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та державний акт на право приватної власності на землю серії IV-СМ №024878, виданий [PERSON] на підставі рішення 10 сесії 23 скликання Хоружівської сільської ради народних депутатів від 04 квітня 2000 року на земельну ділянку площею 4,46 га для ведення особистого селянського господарства, втрачено. В Недригайлівській районній газеті «Голос Посулля» №60(2615) від 13 серпня 2014 року було розміщено оголошення, що загублені державні акти серії ІV-СМ №024675, серії IV-СМ №024878 на ім'я [PERSON] вважати недійсними (а.с.12). Статтями 1217, 1218 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за законом або за заповітом; до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно ч. 1, ч. 3, ч. 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Частиною 1, 3 ст. 1296 ЦК України передбачає, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно зі ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З огляду на вищевикладене, проаналізувавши докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON], так як проживала разом з нею на час відкриття спадщини , а тому вона є власником земельних ділянок площею 4,48 га та 4,46 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Хоружівської сільської ради Недригайлівського району Сумської області за заповітом в порядку спадкування після смерті [PERSON]. Оскільки на даний час державні акти на право приватної власності на земельні ділянки втрачені, а одержати їх дублікати в компетентних органах мала можливість лише їх власник, яка померла, позивач не має можливості отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину після смерті спадкодавця [PERSON] Таким чином, позов [PERSON] про визнання за нею права власності на спірні земельні ділянки підлягає задоволенню, так як рішення суду буде правовстановлюючим документом для належного оформлення права власності на земельні ділянки. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 80 ЦПК України у позовах про визнання права власності на майно ціна позову визначається вартістю майна. На час звернення до суду [PERSON], вартість трьох земельних ділянок, указаних у позовній заяві, а відповідно ціна позову становила 142281 грн. 15 коп. Сума сплаченого судового збору склала 1422 грн. 81 коп., з розрахунку ставки судового збору за подання позову майнового характеру, що становить 1 відсоток ціни позову. В подальшому розмір позовних вимог позивачем [PERSON] зменшився, так як позивач просила визнати за нею право власності на земельні ділянки площею 4,0180 га -рілля, 0,4605 га - сіножаті, 4,0182 га - рілля, 0,4383 га - сіножаті, загальною вартістю 94854,1 гривень. Таким чином, ціна позову щодо вимог позивача при зменшенні позовних вимог становить 94854,1 грн., а відповідно сума судового збору з розрахунку 1 відсоток ціни позову повинна складати 948 грн. 54 коп. Позивач сплатила судового збору на суму 1422 грн. 81 коп., тобто на 474 грн. 27 коп. більше. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається у разі зменшення розміру позовних вимог. Тобто надмірно сплачена сума судового збору в сумі 474 грн. 27 коп. повинна бути повернена позивачу. На підставі викладеного,

Outcome: approved