Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] , третя особа без самостійних вимог: Виноградівська державна нотаріальна контора про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом. Вимоги позову мотивовано тим, що [INFO] помер батько позивачки- [PERSON] . Заповіт на випадок смерті спадкодавець не залишив. Батьку позивачки на праві приватної власності належав житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] та земельна ділянка площею 2,21 га з складу земель сільськогосподарського призначення на території Перехрестівської сільської ради. За вказаних обставин за оформленням спадщини позивач звернулася до Виноградівської державної нотаріальної контори. Однак у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове нерухоме майно державний нотаріус Боричок К.В. у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом відмовила. Така ситуація обумовлена тим. що по смерті батька віднайти оригінали документованих матеріалів, які посвідчують належність майнових прав спадкодавцю, не вдалося. Позивач [PERSON] , про день, час та місце розгляду справи будучи належним чином повідомленою своєчасно у судове засідання не з`явилася, однак подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, та про те, що заявлені позовні вимоги підтримує повністю та просить суд такі задоволити. Відповідач [PERSON] , про день, час та місце розгляду справи будучи належним чином повідомленою своєчасно, у судове засідання не з`явилася, однак до суду подала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. Представник Виноградівської державної нотаріальної контори про день, час та місце розгляду справи будучи належним чином повідомленим своєчасно, у підготовче судове засідання не з`явився. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого судового провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, та враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд приходить до висновку, що позовна заява є підставною та підлягає задоволенню, оскільки в підготовчому судовому засіданні встановлені ті обставини на які посилається позивач у своїй заяві. Вирішуючи питання про спірні правовідносини, що склалися між сторонами, суд вважає за необхідне врахувати наступні обставини та положення законодавства. Відповідно до положень ст. ст.1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Частина 2 статті 1223 ЦК України передбачає, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У судовому засіданні належними та допустимими доказами встановлено наступне. [INFO] помер батько позивачки- [PERSON] . Факт родинних відносин підтверджується свідоцтвом про народження позивача серії [NUMBER] від 10.01.1980 року, Свідоцтвом про одруження позивача серії [NUMBER] від 07.08.1990 року. Заповіт на випадок смерті спадкодавець не залишив. Відповідно до ч.2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього кодексу. Позивач та його мати-відповідач [PERSON] є спадкоємцями за законом першої черги. Місцем відкриття спадщини є [ADDRESS] . Вказана обставина підтверджується довідкою виконавчого комітету Вилоцької селищної ради від 06.08.2021 р. №286. Згідно положень ч.1 ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Батьку позивача на праві приватної власності належав житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] та земельна ділянка площею 2,21 га з складу земель сільськогосподарського призначення на території Перехрестівської сільської ради. За вказаних обставин за оформленням спадщини позивач звернулася до Виноградівської державної нотаріальної контори. Однак у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове нерухоме майно державний нотаріус Боричок К.В. у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом відмовила. Така ситуація обумовлена тим. що по смерті батька віднайти оригінали документованих матеріалів, які посвідчують належність майнових прав спадкодавцю, не вдалося. Відповідач у свою чергу заперечує наявність в неї таких документів. У той же час через відсутність необхідних правовстановлюючих документів на спадкове майно позивач [PERSON] позбавлена можливості оформити прийняття спадщини у регламентованому порядку. Відповідач декларує відсутність власного майнового інтересу до кола спадкового майна, однак свідомо ухиляється від документального підтвердження такої позиції. Пунктом 1 ч.2 ст. 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Відповідно до п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» саме у разі неможливості нотаріуса оформити право на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до положень п.3.3. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. Потреба такого способу захисту права власності як пред`явлення позову про його визнання виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється (п.37 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.12.2014 р. №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав». Технічну інвентаризацію спадкового житлового будинку проведено. Згідно довідки КП «Виноградівське РБТІ» від 04.08.2021 року №765, житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] будівництвом завершений, зареєстровано за покійним [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого Пушкінівською сільською радою 24.01.2005 року на підставі рішення виконавчого комітету №38 від 24.12.2004 року. Належність такого речового права спадкодавцю також підтверджується довідкою виконавчого комітету Вилоцької селищної ради від 09.08.2021 року №291. Згідно положень ч.1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 20.03.2008 року, виданого державним нотаріусом Боричок К.В. за реєстровим №666, батько позивачки володів земельною ділянкою площею 2,21 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Перехрестівської сільської ради (с.Пушкіно). Однак державну реєстрацію набутого речового права він не здійснив. За запитом в архівних матеріалах Відділу у Виноградівському районі ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області вдалося віднайти тільки копію державного акту на право приватної власності на землю серії IV-3K №012300 від 15.09.1999 року на первісного власника. Відповідно до приписів ст.41 Конституції України та п.2 ч.І ст.З, ст.321 ЦК ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. Згідно положень п.9 ч.1 ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності може бути проведена на підставі судового рішення щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. З урахуванням всього вищевикладеного, суд прийшов до переконання, що заявлений позивачем позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved