Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом до Березинської селищної ради Тарутинського району Одеської області посилаючись на те, що 18 червня 1981 року померла її мати [PERSON]. Після її смерті залишилася спадщина, що складається з житлового будинку № 49, розташованого по вул. Радужна (Кірова), смт Березине Тарутинського району Одеської області. При зверненні до Тарутинської районної державної нотаріальної контори Одеської області з заявою про видачу свідоцтва про право власності на спадщину позивачу відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, що й стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не зявилася, на розгляд суду від неї надійшла заява про підтримання позовних вимог та з проханням розглянути справу за її відсутності. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав суду заяву про згоду з позовними вимогами позивача та з проханням розглянути справу за його відсутності. Ці обставини відповідають вимогам ч. 2 ст. 158 ЦПК України. В звязку з цим в силу положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, при розгляді даної позовної вимоги суд керується нормами Цивільного кодексу Української РСР /в редакції 1963 року/, позаяк правовідносини виникли в період дії вищевказаного кодексу. Згідно ч. 2 ст. 524 ЦК Української РСР спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Судом встановлено, що 18 червня 1981 року [PERSON] померла (а.с. 8). Заповіту [PERSON] не залишила. Спадкоємицею за законом після смерті [PERSON] на підставі ч. 1 ст. 529 ЦКУкраїнської РСР є її донька: позивач [PERSON], що підтверджується матеріалами справи (а.с. 5-7). Інших спадкоємців не має. З довідки Березинської селищної ради Тарутинського району Одеської області № 594 від 25.03.2016 року вбачається, що згідно генерального плану домоволодіння № 49 по вул. Радужна (Кірова), смт Березине Тарутинського району Одеської області від 20.04.1968 року, а також згідно квитанції з оплати податку на земельну ділянку вищезазначеного домоволодіння, будинок № 49, розташований по вул. Радужна (Кірова), смт Березине Тарутинського району Одеської області значиться за [PERSON], померлою 18.06.1981 року (а.с.4). Згідно ст. 548 ЦК Української РСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК Української РСР вважається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Позивач на момент смерті матері та до теперішнього часу зареєстрована та мешкає у спадковому будинку (а.с. 19). Таким чином, позивач [PERSON] на підставі п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК Української РСР є такою, що прийняла спадщину після смерті [PERSON] та спадщина згідно ч. 2 ст. 548 ЦК Української РСР належить їй з моменту її відкриття, оскільки вона фактично вступила в управління та володіння будинком після смерті матері, тобто здійснила дії, що свідчать про прийняття спадщини. При зазначених обставинах суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на спадкове майно у вигляді вищезазначеного житлового будинку за законом. Враховуючи викладене,

Outcome: approved