Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою 24.10.2019 року, в якій просила суд розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] зареєстрований 19.10.2013 року Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис №2881. Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що 19.10.2013 року було зареєстровано шлюб між сторонами. Від спільного життя у сторін є малолітні доньки - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] . Спільне життя з відповідачем у них не склалось. У зв`язку з погіршенням взаємовідносин та непорозуміннями з 03.03.2019 року вони припинили подружнє життя і з того часу разом не мешкають, спільне господарство ними не ведеться. Вона втратила до відповідача почуття поваги та любові, до того ж відповідач проявляв до неї неповагу, висловлювався на її адресу нецензурними словами та спричиняв тілесні ушкодження. Позивач переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. Поновлювати шлюбно-сімейні відносини і ведення спільного господарства вона наміру не має . На даний момент спору про поділ майна та місця проживання дітей немає. Спільні діти проживають разом із нею позивачем. Питання стосовно сплати аліментів на утримання дітей буде вирішуватися в іншому судовому процесі. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності, на розірванні шлюбу наполягає. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце проведення судового засідання, в судове засідання не з`явився без повідомлення причин, відзив на позовну заяву не подав. Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної в п.п.66-69 рішення у справі «Смірнова проти України» від 08.11.2005 року, «…сторони зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти повагу до інших учасників процесу та суду, вживати заходів до всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи протягом розумного строку. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 Конвенції…». Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, а також враховуючи належне повідомлення відповідача, його неявку до суду без поважних причин, не подання відзиву суд постановив ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних доказів за відсутності заперечень з боку позивача проти заочного розгляду справи в загальному позовному провадженні, що відповідатиме п.1 ч.4 ст.274 ЦПК України. Заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Інші процесуальні дії не вчинялись. Ухвалою суду від 10.12.2019 року прийнято до розгляду цивільну справу та призначено до судового в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання. Ухвалою суду від 02.03.2020 року закрито підготовче провадження по справі із призначенням її до судового розгляду по суті. Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд дійшов наступних висновків. Так, 19 жовтня 2013 року між [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного територіального управління юстиції у місті Києві, про що складено актовий запис №2881, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.6). Від шлюбу сторони мають двох малолітніх доньок: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження дітей (а.с. 7, 8). Судовим розглядом встановлено, щошлюбні стосунки між сторонами припинені з березня 2019 року. Сторони живуть окремо, спільне господарство не ведуть, між ними втрачено повагу один до одного. Як вказувала позивач, що не оспорював відповідач, їх спільні діти проживають з [PERSON] та спору про поділ майна не має, у випадку його виникнення буде вирішуватись в окремому порядку. Відповідно до ч.2 ст.104, ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 СК України. Згідно з ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.114, ч.3 ст.115 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється в день набрання чинності рішенням суду про його розірвання. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно з ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Із повторного свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 09 квітня 2019 року слідує, що під час реєстрації шлюбу [PERSON] змінила своє дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », яке після розірвання шлюбу суд вважає за можливе залишити без змін. Аналізуючи викладене, приймаючи до уваги, що збереження шлюбу між подружжям на майбутнє неможливе, оскільки це суперечитиме інтересам позивача, відзив із викладенням заперечень проти розірвання шлюбу відповідач не надав, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач від явок до суду ухиляється, клопотань про надання сторонам строку не примирення в межах визначеного законом процесуального строку не заявляв, тому суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити: шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 19.10.2013 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис №2881. Таким чином, у зв`язку із задоволенням позовних вимог, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 768,40 грн., сплачений останньою під час звернення з позовом до суду (а.с. 1).

Outcome: approved