Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-04 00:00:00

Позивач [PERSON], звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], [PERSON] округу №2 с. Горошівці Юрковецької сільської ради про визнання права власності на спадкове майно, в якій просить визнати за нею право власності на житловий будинок, розташований по вул. Дружби, 27 в с. Горошівці Заставнівського району Чернівецької області в порядку спадкування за законом, після смерті чоловіка [PERSON], померлого 28.12.2013 року. Посилається на те, що 28.12.2013 року помер її чоловік [PERSON] Після його смерті відкрилася спадщина на все належне йому майно до складу якої входить житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований по вул. Дружби, 27 в с. Горошівці Заставнівського району Чернівецької області. Заповіт померлий [PERSON], спадкоємцями його майна за законом є вона, а також діти відповідачі по справі та [PERSON],\~[PERSON] Останні спадщину після смерті [PERSON] не прийняли, на неї не претендують, про що надали відповідні заяви. Вказує на те, що спадщину після смерті [PERSON] прийняла, користується всім спадковим майном, звернулася до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину у вигляді згаданого житлового будинку нотаріусом було відмовлено, оскільки не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності на спадкове майно за [PERSON] Відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно є перешкодою в оформленні спадщини. Саме тому, позивач змушена в судовому порядку визнавати право власності на спадщину. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявився, від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просив їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] округу\~№2\~села Горошівці\~Юрковецької сільської\~ради в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належними чином - судовою повісткою про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення. Від нього до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає, проти їх задоволення не заперечував. Відповідачі [PERSON], [PERSON], в судове засідання не зявилися, про розгляд справи повідомлялися належним чином судовою повісткою про що свідчать повідомлення про вручення поштових відправлень, направили суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги визнають, проти їх задоволення не заперечували. За вказаних обставин, справу розглянуто без відповідачів. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, врахувавши заяви сторін, вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 28.12.2013 року в с. Горошівці Заставнівського району Чернівецької області помер [PERSON], що вбачається з копії свідоцтва про смерть серії І-МИ №129520 від 10.01.2014 року (а.с. 7). Відповідно до ч.ч. 1,1 ст.ст. 1220, 1221 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Внаслідок смерті [PERSON] по місцю його останнього проживання с. Горошівці, вул. Дружби, 27 Заставнівського району Чернівецької області відкрилася спадщина на все належне йому майно, до складу якої входить житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований за вказаною адресою. Вказане вбачається із копії довідки сільської ради №546 від 10.06.2014 року (а.с. 9). За правилами ст. 1216, 1217, 1218, 1223 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а тому прийняття спадщини частинами не можливе. У разі\~відсутності заповіту,\~визнання його\~недійсним,\~неприйняття спадщини\~або відмови\~від її\~прийняття спадкоємцями\~за заповітом,\~а також\~у разі\~неохоплення заповітом\~усієї спадщини\~право на\~спадкування за\~законом одержують\~особи,\~визначені у\~статтях 1261-1265 цього Кодексу Відповідно до ст.ст. 1258, 1261 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Судом встановлено, що заповіт померлий [PERSON] не вчиняв. Позивач, будучи його дружиною, а також діти відповідачі по справі та [PERSON],\~[PERSON] є спадкоємицями майна [PERSON]М за законом. Наведене вбачається із копій свідоцтв та довідки сільської ради №164 від 22.02.2018 року (а.с. 10-11, 15). Відповідно ч.ч. 1,3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. У відповідності до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до положення ч.1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON], [PERSON]., будучи спадкоємцями майна померлого за законом, спадщину не прийняли, на неї не претендують та від неї відмовились, про що подали відповідні заяви (а.с. 30, 30 зворот). Судом також встановлено, що на час відкриття спадщини позивач [PERSON] проживала із спадкодавцем [PERSON] на момент його смерті і вважається такою, що прийняла спадщину, що видно із копії довідки сільської ради №546 від 10.06.2014 року (а.с. 9). З метою оформлення спадщини та отримання свідоцтва про право власності на спадкове майно у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованого по вул. Дружби, 27 в с. Горошівці Заставнівського району Чернівецької області позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою (а.с. 29 зворот), однак у видачі свідоцтва нотаріусом було відмовлено, оскільки не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності на згадане майно за [PERSON], що видно з постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій №150/02-31 від 22.02.2018 року (а.с. 13). Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований по вул. Дружби, 27 в с. Горошівці Заставнівського району Чернівецької області належав [PERSON], що підтверджується довідкою сільської ради №164 від 22.02.2018 року в якій зазначається, що згідно витягу із по господарської книги №1 за 2016-2020 роки особовий рахунок №01-0006-1 [PERSON] є власником житлового будинку по вул. Дружби, 27 в с. Горошівці. За вказаним господарством закріплено земельні ділянки, площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та площею 0,27 га для ведення особистого підсобного господарства (а.с. 14). В п. 3.3 Вищого Спецiалiзованого Суду України з розгляду цивільних i кримінальних справ в інформаційному листi вiд 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» сказано, що всi господарсько-побутові будiвлi та споруди у домоволодіннях, якi належать громадянам i були побудовані до Указу Президії Верховної Ради Української РСР вiд 22 січня 1979 року «Про боротьбу з самовільним будівництвом господарсько-побутових будівель», i під час технічної інвентаризації не були відображені в матеріалах інвентаризації як самовільні, не вiдносяться до категорії самовільних (самочинних). Також в даному листі зазначається, що записи у по-господарських книгах, при вирішенні питання про визнання права власності на житлові будинки i споруди у порядку спадкування, оцiнюються у сукупності з iншими доказами, таким як: рiшення про оформлення права власностi громадян на будинки, технiчним паспортом на будiвлi, документами про вiдведення в установленому порядку земельних дiлянок пiд забудову тощо. Частинами 3, 4 ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умов якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. З урахуванням зазначеного, матеріалів справи, враховуючи те, що спадкодавцеві [PERSON] на праві приватної власності належала земельна ділянка на якій розташований спірний житловий будинок, суд приходить до висновку, що він набув право власності на нього, проте не оформив його належним чином. Відповідно до другого абзацу пункту 3.1 розділу ІІІ Порядку затвердженого Наказом від 19.03.2013 р. №95 Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. Таким чином, сукупність зібраних у справі доказів, дають суду право зробити висновок, що позовні вимоги обґрунтовані і їх слід задовольнити з метою реалізації позивачем своїх законних спадкових прав. На підставі викладеного, ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1220, 1222, 1261-1265, 1268, 1269, 1270, 1272, 1297 ЦК України,

Outcome: approved