Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] та просить збільшити розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] за рішенням Дубровицького районного суду Рівненської області від 21 серпня 2013 року, справа №560/983/13-ц та стягнути з нього на її користь на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини всіх його заробітків (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Дубровицького районного суду Рівненської області від 12 серпня 2013 року шлюб між нею та позивачем було розірвано. В період шлюбу у них народились діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Рішенням Дубровицького районного суду Рівненської області від 21 серпня 2013 року з [PERSON] стягнуто аліменти на користь позивача на утримання дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у розмірі по 300,00 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з 17 червня 2013 року до досягнення дітьми повноліття. Однак, присуджених зазначеним рішенням аліментів на утримання дітей недостатньо, оскільки позивач на даний час ніде не працює та не має стабільного доходу. До початку судового засідання від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, позов підтримує, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання, про що свідчить оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України про його виклик (а.с.29, 32) в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України, відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Суд, на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України, враховуючи згоду позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим провести заочний розгляд справи. Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав. Судом встановлено, що 25 лютого 2010 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстрований Квасилівською сільською радою Рівненського району Рівненської області. Вказаний шлюб рішенням Дубровицького районного суду Рівненської області від 12 серпня 2013 року, яке набрало законної сили 02.09.2013 року було розірвано (а.с.9). Від даного шлюбу у сторін народились діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], батьком яких є відповідач - [PERSON], про що свідчать копії свідоцтв про народження (а.с.12, 13). Рішенням Дубровицького районного суду Рівненської області від 21 серпня 2013 року з [PERSON] стягнуто аліменти на користь позивача на утримання дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у розмірі по 300,00 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з 17 червня 2013 року до досягнення дітьми повноліття (а.с.10). 10 вересня 2013 року позивачу [PERSON] було видано виконавчий лист (а.с.11). Відповідно до вимог ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Звертаючись до суду з позовом, позивач зазначає, що на даний час вона ніде не працює та не має стабільного доходу, а тому просить збільшити їй розмір стягуваних аліментів. Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов сім'ї №15 від 20.02.2018 року встановлено, що [PERSON], яка проживає в [ADDRESS] має на утриманні двох дітей та на даний час ніде не працює. Власного житла не має, а проживає в будинку матері. Коштів, які отримує від сплати аліментів недостатньо для утримання дітей (а.с.14). Зідно довідки №107 від 20.02.2017 року, виданої Висоцькою сільською радою Дубровицького району Рівненської області, діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], знаходяться на утриманні матері - [PERSON], яка проживає в [ADDRESS] (а.с.15). Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Виходячи із системного аналізу положень ст. 192 СК України, зробленого у постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року №143цс13, зазначена стаття вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст.80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану. При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до ст.182 СК України враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Отож, матеріали справи свідчать, що з часу ухвалення рішення Дубровицьким районним судом Рівненської області від 21 серпня 2013 року про стягнення з відповідача аліментів, матеріальний стан позивача змінився, вона на даний час ніде не працює та не має стабільного доходу, а тому стягуваних рішенням суду аліментів не вистачає на утримання дітей. Згідно ч.1 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Підставами визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Аналогічне роз'яснення викладено у постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 р. у справі № 6-143цс13. Таким чином, суд приходить до висновку про можливість та необхідність збільшення позивачу стягуваних за рішенням Дубровицького районного суду Рівненської області від 21 серпня 2013 року аліментів, присудивши їх у частці від доходу батька у розмірі розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення дітьми повноліття.. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст.ст. 180-183, 191 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved