Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні майном, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням за наступними підставами: [PERSON] на праві приватної власності належить будинок [ADDRESS]. Відповідач по справі [PERSON] є її сином, він зареєстрований в будинку, але фактично з 2015 року в ньому не проживає, у добровільному порядку не виписується, що й спонукало позивача звернутись до суду з зазначеною позовною заявою, так як вона не може розпорядитися своїм майном на власний розсуд і на підставі чого просить суд усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні майном, шляхом визнання [PERSON] таким, що втратив право користування будинком [ADDRESS]. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, однак надала суду заяву в якій зазначила, що на задоволенні позовних вимог наполягає та просить суд розглянути справу у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився без повідомлення причин неявки, хоча про час і місце судового розгляду був повідомлений належним чином. Своїм правом надати суду заяву про розгляд справи за його відсутності, відзив на позовну заяву не скористався. Клопотань про відкладення слухання справи від нього не надходило. Враховуючи, що відповідач, який належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, не з'явився в судове засідання без повідомлення причин, не подав відзив на позовну заяву, при тому, що згідно письмової заяви позивач не заперечувала проти заочного вирішення справи, суд розглянув справу в заочному порядку. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що згідно копії договору купівлі-продажу жилого будинку від 01.02.2002 року та копії реєстраційного посвідчення, виданого18.02.2002 року КП «Володарське БТІ» будинок [ADDRESS] на праві приватної власності належить [PERSON] Записано у реєстрову книгу № 1 під № 141 (а.с.8) Відповідно до довідки Республіканської сільської ради Нікольського району Донецької області № 620 від 02.07.2018 року [PERSON], 1976 року народження, зареєстрований в будинку [ADDRESS], але за даною адресою не проживає. (а.с.10) Факт не проживання [PERSON] за місцем реєстрації підтверджений актом від 04.09.2018 року, складеним депутатом Республіканської сільської ради Нікольського району Донецької області [PERSON], в присутності свідків [PERSON] та [PERSON], згідно якого [PERSON], [INFO] в будинку [ADDRESS], дійсно зареєстрований, але з 2015 року не проживає. (а.с.32 Відповідно до ч.1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, про що говориться у ст. 321 ЦК України. Права власника житлового будинку визначені ст. 383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які визначають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. [PERSON] в розумінні ст.ст. 64 ч.2, 156 ч.4 ЖК України є членом сім'ї позивача, як власника будинку, в якому відповідач зареєстрований. Згідно ст. 9 ЖК України, ніхто не може буди обмежений у праві користування жилою площею інакше як з підстав і в порядку передбаченим законом. Згідно до ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад 1 рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. На підставі досліджених доказів судом встановлено, що відповідач [PERSON] не проживає в будинку позивача і суду не представлено ніяких доказів про існування домовленостей між сторонами щодо реєстрації відповідача в будинку, витрат на утримання будинку він не несе, його реєстрація в будинку позивача перешкоджає праву [PERSON], як власнику, розпоряджатися своєю власністю на власний розсуд. Таким чином, реєстрація місця проживання [PERSON] не тягне за собою виникнення у нього прав на житло, в якому він зареєстрований, а лише посвідчує факт проживання особи в певному місці і то за умови згоди власника цього житла, а тому слід усунути перешкоди в користуванні та розпорядженні [PERSON] в будинком [ADDRESS], визнавши [PERSON] таким, що втратив право користування будинком [ADDRESS]. Судовий збір по справі за подання позовної заяви немайнового характеру становить 704,80 грн. Відповідно до статті 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи, що позивачу, при зверненні до суду з позовною заявою, було зменшено розмір судового збору, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені нею судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 352,40 грн. та на користь держави 352,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved