Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Олексіївської сільської ради Кодимського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно - земельну ділянку, що розташована на території Олексіївської сільської ради Кодимського району Одеської області, площею 1,5497 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5122580400:01:001:0161, вказуючи, що ця земельна ділянка належала померлій [INFO] [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД №007808. Позивач являється спадкоємцем за законом після померлої та прийняла спадщину, проте не може оформити право власності на земельну ділянку, оскільки державний акт, яким посвідчене право власності померлого на цю ділянку, був втрачений. В зв`язку з цим позивач просила визнати за нею право власності на зазначену земельну ділянку в порядку спадкування за законом. Ухвалою суду від 18.12.2020 року було відкрите провадження у даній справі із проведенням розгляду в порядку загального позовного провадження та залученням Кодимської міської ради Одеської області в якості третьої особи, яка на заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. В підготовче засідання позивач не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, про дату, час і місце судового засідання своєчасно повідомлялася належним чином. При цьому, представник позивача - адвокат Покиньборода М.П. подав заяву про розгляд справи за його і позивача відсутності, в якій зазначив про підтримання в повному обсязі заявлених позовних вимог. Представник відповідача в підготовче засідання не з`явився, відповідач надав до суду клопотання від 13.01.2021 року № 01 про розгляд справи за відсутності його представника, в якому також зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі. Згідно ч.3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Представник третьої особи - Кодимської міської ради Одеської області в підготовче засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи був своєчасно повідомлений належним чином у відповідності до вимог ст. 128 ч.2 і 5, 130 ч.5 ЦПК України. Згідно ч.1 ст. 198 ЦПК України, підготовче засідання проводиться за правилами, встановленими главою 6 цього розділу (Розгляд справи по суті), з урахуванням особливостей підготовчого засідання, встановлених цим Кодексом. Відповідно до п.1 ч.3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомленні про судове засідання, суд розглядає за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлено, що позивач [PERSON] , [INFO] , є дочкою [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане Кодимським районним бюро ЗАГС 26.11.1973 року (а.с.8). Відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-5115596752020 від 07.12.2020 року (а.с.12) [PERSON] на праві приватної власності належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,5497 га, кадастровий номер 5122580400:01:001:0161, на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД №007808, виданого Кодимською районною державною адміністрацією 20.02.2004 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 230, що також підтверджується листом-повідомленням відділу у Кодимському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області 2/109-21 від 05.01.2021 року. [INFO] [PERSON] померла, про що свідчить свідоцтво про смерть Серії [NUMBER] повторно видане Кодимським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (а.с.5). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Часом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця (ч.2 ст. 1220 ЦК України). Згідно ч.1 ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. В свою чергу ст. 1261 ЦК України передбачає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У відповідності до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. З листа-повідомлення Кодимської районної державної нотаріальної контори від 12.01.2021 року № 9/02-14 вбачається, що позивач [PERSON] на підставі ч.3 ст. 1268 ЦК України, оскільки проживала разом з померлою, подала нотаріусу заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину, яка відкрилась після смерті [PERSON] , внаслідок чого 09.07.2020 року була заведена спадкова справа № 179/2020. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до довідки Олексіївської сільської ради Кодимського району Одеської області № 278 від 22.06.2020 року (а.с.7) позивач [PERSON] проживала разом з померлою [INFO] [PERSON] на момент її смерті, за адресою: [ADDRESS] . Таким чином, відповідно до положень ч.3 ст. 1268 ЦК України позивач [PERSON] є такою, що у передбаченому законом порядку прийняла спадщину померлої матері. Відповідно до ч.1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. В свою чергу абзацом 2 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7 передбачено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Однак, при відсутності правовстановлюючого документа на спадкове майно - акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД №007808 від 20.02.2004 року, внаслідок його втрати, позивач [PERSON] позбавлена можливості оформити своє право на прийняту спадщину шляхом одержання в нотаріальній конторі відповідного свідоцтва про право на спадщину, що підтверджується змістом листа-повідомлення Кодимської районної державної нотаріальної контори від 09.07.2020 року № 609/02-14 (а.с.4), яким позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності у порядку спадкування та роз`яснено про необхідність звернення до суду для вирішення питання прийняття спадщини. При наданні оцінки листам нотаріусів, у яких зазначено про причини невидачі спадкоємцям свідоцтв про право на спадщину, необхідно виходити із їх змісту та відповідно враховувати підстави зазначені нотаріусами, при цьому істотне значення мають підстави, які унеможливлюють у будь-якому випадку в майбутньому видачу таких свідоцтв нотаріусами, тому при наявності таких підстав незалежно від форми відповіді нотаріуса лист чи постанова про відмову у видачі свідоцтва, необхідно виходити з того, що у спадкодавця можливість оформити спадщину у нотаріуса відсутня (постанова Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 27 лютого 2019 року у справі № 369/8878/16-ц). Відмова в отриманні спадкових прав не постановою нотаріуса, а листом, не може бути перешкодою позивачці для захисту своїх прав у судовому порядку (постанова Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 04 травня 2020 року у справі № 707/1309/15-ц). В свою чергу сам відповідний лист нотаріальної контори є фактично відмовою у видачі свідоцтва про право на спадщину (постанова Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 06 травня 2020 року у справі № 613/1289/17). Частина 1 ст. 392 ЦК України передбачає, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи вище викладене суд вважає, що заявлений позивачем позов обґрунтований, у зв`язку з чим підлягає задоволенню.

Outcome: approved