Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-01 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, що укладений 27 травня 2017 року та зареєстрований з [PERSON] , з тих підстав, що мають різні погляди на сімейне життя, спільне проживання з відповідачем припинили з квітня 2018 року. Подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим. Підстави, які б перешкоджали звернутися до суду з позовом про розірвання шлюбу, передбачені ст.110 Сімейного кодексу України, зокрема таких як вагітність або ж недосягнення дітьми одного року, відсутні. Від спільного проживання мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , на даний час проживає з нею за адресою: [ADDRESS] . Спору, щодо визначення місця проживання дитини не має. Вжиття заходів, щодо примирення безпідставні. До судового засідання учасники справи не з`явилися, надали заяви про слухання справи за їх відсутності. Позивач позовні вимоги підтримує, та клопоче про визначення місця проживання дитини з нею. Відповідач не заперечує щодо задоволення позову, проживання [PERSON] з мамою. Суд, за відсутності підстав для відкладення розгляду справи, приймає рішення про слухання справи, та вивчивши позов, врахувавши думку позивача, вивчивши наявні докази у справі, приходить до такого. Чоловіки і жінки, за нормами ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року, користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб, за нормами ст.24 СК України, ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. 27 травня 2017 року [PERSON] , позивач по справі, та [PERSON] , відповідач по справі, зареєстрували шлюб, актовий запис №41, що підтверджено Свідоцтвом про шлюб Серія [NUMBER] . [INFO] у подружжя народився син - [PERSON] , актовий запис №208 від 28.11.2017 року, що підтверджено Свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] , який згідно Довідки про реєстрацію місця проживання за відомостями Виконавчого комітету Городищенської міської ради, з 28.11.2017 року зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , з 30.05.2017 року за вказаною адресою підтверджено місце реєстрації [PERSON] , позивача у справі. [PERSON] , позивач у справі, та [PERSON] , відповідач у справі, подружні стосунки не підтримують. За нормами ст.110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя і, в разі неможливості примирення сторін, відповідно до ст. ст. 111, 112 СК України - розривається. [PERSON] , позивач у справі, скористалась наданим правом, звернулась до суду з позовом, наполягає на розірванні шлюбу. За нормами ст.24 СК України, п.10 постанови ПВС України від 21.12.2007 №11 «Про судову практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Охорона сім`ї державою полягає в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечите інтересам одного з них чи інтересам дітей. Подружжя проживає окремо з квітня 2018 року, спільного господарства не ведуть. Ніхто з подружжя не ставить питання про примирення. Позивач вказує, що збереження сім`ї суперечить її інтересам, та наполягає на розірванні шлюбу. Суд приймає до уваги, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими. Відмова буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимо. Шлюб між сторонами існує лише юридично, без паритетних засад про почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, підтримання стосунків. Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Відповідач позов визнав. За нормами ч.4 ст.200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст.206 цього Кодексу. Суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також вбачаючи відсутньою морально-правову основу шлюбу, приходить до висновку, що шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. За нормами ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд визначає місце проживання малолітньої дитини, враховуючи її інтереси, а також, вирішує питання щодо прізвища позивача.

Outcome: approved