Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 16 жовтня 2015 року, від шлюбу дітей немає. Протягом останніх двох місяців сімейне життя між сторонами погіршилося, що на даний час призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Крім того, кожен із них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім»ю, внаслідок чого постійно виникають сварки. Спроби сторонами зберегти сім»ю виявились безрезультатними, позивач відновлювати подружні стосунки не бажає, вважає, що їх сім'я фактично розпалася, подальше спільне життя неможливе. Через органи РАЦС відповідач відмовляється розірвати шлюб, тому просить суд розірвати шлюб, після розірвання шлюбу змінити прізвище «Коширець» на «Савицька», а також стягнути з відповідача понесені нею при подачі позову судові витрати. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, суду надана заява про підтримання позову та розгляд справи у її відсутності. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоч належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомила. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності осіб, які беруть участь у справі не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 16 жовтня 2015 року виконавчим комітетом Літогощанської сільської ради Рожищенського району Волинської області, актовий запис № 3 (а.с.4). Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом ст.55 СК України дружина та чоловік зобов»язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім»ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов»язаний утверджувати в сім»ї повагу до матері. Дружина зобов»язана утверджувати в сім»ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім»ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч.3 та 4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Судом встановлено, що сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки через постійні сварки, відсутність взаєморозуміння. Від шлюбу дітей немає, спроби сторонами зберегти сім»ю виявились безрезультатними, позивач відновлювати подружні стосунки не бажає. Розірвати шлюб в органах РАЦС відповідач відмовляється. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя сторін неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому шлюб підлягає розірванню. Згідно вимог ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З цих підстав суд вважає за доцільне позивачу за її вибором відновити дошлюбне\~\~прізвище «Савицька» Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача в користь позивача необхідно стягнути 551,20 грн. сплачених судових витрат. На підставі ст.ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved