Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання та збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на наступне. У позивача та відповідача є спільні діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до рішення суду від 23.12.2016 року з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання дітей у наступному порядку: з 30.11.2016 року аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1600,00 грн. до 13.02.2020 року, а надалі на утримання [PERSON] , [INFO] у розмірі 800,00 грн. до [INFO] . Наразі старша донька навчається в Одеській академії харчових технологій на денній формі навчання, термін навчання з 01.09.2019 року по 30.06.2023 рік. Таким чином, у відповідності до ст.199 СК України позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки, яка навчається у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку відповідача до закінчення дитиною навчання, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання у зв`язку з навчанням щомісячно у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову та до досягнення нею 23 років, тобто до [INFO] . Також позивач зазначила, що наразі 800,00 грн., які сплачуються відповідачем на меншу доньку [PERSON] , відповідно до рішення суду не відповідають положенню законодавства, оскільки наразі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку є більшою сумою, тому просила збільшити розмір аліментів на утримання доньки [PERSON] з 800,00 грн. на 1/3 частину з усіх видів заробітку відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У судове засідання позивач не з`явилася, проте надала до суду заяву про слухання справи у її відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, відповідач у судове засідання не з`явився, проте надав до суду заяву про слухання справи у його відсутність, вказав, що позовні вимоги визнає частково, а саме на утримання повнолітньої доньки згоден сплачувати аліменти у розмірі 800,00 грн. щомісячно, а на утримання неповнолітньої доньки у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, з урахуванням позиції сторін, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволенні позову у зв`язку з наступним. Рішенням Іванівського районного суду Одеської області від 23.12.2016 року, яке набрало законної сили 18.01.2017 року, встановлено, що позивач та відповідач мають спільних дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Присуджено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1600,00 грн. щомісячно, починаючи з 30.11.2016 року і до [INFO] , а потім у розмірі 800,00 грн. щомісячно до досягнення [PERSON] повнолітня, тобто до [INFO] . Згідно з постановою про відкриття виконавчого провадження та постановою про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, вищевказане рішення суду перебуває на стадії виконання. Відповідно до довідки, наданої Одеської національної академії харчових технологій від 19.12.2019 року, [PERSON] навчається в даній академії з 01.09.2019 року на контрактній основі, строк навчання до 30.06.2023 року. Відповідно до копії договору №363 від 07.08.2019 року про надання освітніх послуг, загальна вартість навчання за весь строк навчання становить 65900,00 грн. Також, згідно з копіє договору та квитанції, оплата за проживання [PERSON] в гуртожитку складає 510,00 грн. щомісячно. Відповідно до довідки про склад сім`ї відповідача [PERSON] , у нього на утриманні також перебуває його малолітня дитина [PERSON] , [INFO] та падчерка [PERSON] , [INFO] . Застосовуючи норми матеріального права в частині стягнення аліментів на повнолітню доньку, яка продовжує навчання суд виходив з такого. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до Постанови Пленуму\~Верховного суду\~України «Про\~застосування судами\~окремих норм\~Сімейного кодексу\~України при\~розгляді справ\~щодо батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів»\~N\~3,\~від 15.05.2006 обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст.200\~СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ч.1 ст.201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Відповідно до Постанови Пленуму\~Верховного суду\~України «Про\~застосування судами\~окремих норм\~Сімейного кодексу\~України при\~розгляді справ\~щодо батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів»\~N3,\~від 15.05.2006 вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що відповідач визнав позов частково, а саме згоден сплачувати аліменти у розмірі 800,00 грн. щомісячно, є працездатною людиною, сплачує аліменти на утримання меншої доньки [PERSON] та має на утриманні ще одну малолітню дитину, а також враховуючи розмір витрат, які несе позивач, пов`язаних з навчанням доньки, суд вважає необхідне в даній частині позовні вимоги задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання [PERSON] , яка продовжує навчатись у розмірі 900,00 грн. щомісячно, проте суд зазначає, що при присуджені аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчатися не застосовуються положення щодо встановленого законом мінімального розміру, оскільки сам факт повноліття дитини виключає можливість застосувати положення ч.2 ст.182 СК України, також необхідно зазначити, що аліменти підлягають стягненню не з моменту надходження позовної заяви до суду, тобто з 14.01.2020 року, а з 13.02.2020 року, тобто з моменту досягнення [PERSON] повноліття та до закінчення навчання повнолітньою дитиною, тобто до [INFO] . Що стосується позовних вимог про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, то суд зазначає наступне. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно із п.23Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року № 3, відповідно дост.192 СК України, розмір аліментів, визначений судовим рішенням суду або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У зв`язку з тим, що матеріальне становище, сімейний стан, а також стан здоров`я платника аліментів або їх одержувача можуть протягом часу наявності аліментного зобов`язання змінюватися, законом передбачено, що за позовом якоїсь із цих осіб суд вправі змінити раніше встановлений розмір аліментів як в сторону їх зменшення, так і в сторону їх збільшення. Якщо розмір аліментів було визначено за рішенням суду, заінтересована особа вправі звернутися з позовом до суду про його збільшення або зменшення. У разі задоволення позову аліменти на дитину у зміненому розмірі будуть стягуватися від дня набрання чинності рішення суду, а не від дня пред`явлення позову. Під зміною матеріального положення сторін розуміється як покращення, так і погіршення майнового положення платника або одержувача аліментів. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів мати дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів (правова позиція ВСУ від 05.02.2014 по справі № 6-143цс13, реєстраційний № судового рішення у ЄДРСР 37401891). Згідно із ч. 7 ст.\~7\~СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. У преамбулі Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, яка набула чинності для України з 27.09.1991 року, зазначено, що дитина, в наслідок її фізичної і розумової незрілості потребує спеціальної охорони і піклування, включаючи належний правовий захист як до, так і після народження, до досягнення нею повноліття. Статтею 3 цієї Конвенції передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення чи іншими питаннями, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до принципу 6 Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. Статтею 18 Конвенції зазначено про необхідність докладання всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної і однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Суд вважає, що дійсно з моменту прийняття судового рішення про стягнення аліментів значно збільшились ціни на продовольчі та промислові товари, на комунальні послуги, а також інші послуги. В зв`язку з чим, з урахуванням інтересів дитини, розмір аліментів повинний бути збільшений, однак при збільшені його розміру також суд враховує наявність на утримані у відповідача малолітньої дитини, а також ту обставину, що даним рішенням суду присуджено стягнення аліментів з відповідача на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, беручи до уваги мінімальні стандарти прожиткового мінімуму для працездатної людини та необхідності власного матеріального забезпечення відповідача, враховуючи часткове визнання відповідачем позову, вважає за необхідне збільшити розмір аліментів стягуваних за рішенням суду від 23.12.2016 року з 800,00 грн. на 1/5 частину з усіх видів заробітку відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зміна розміру аліментів, повинна бути здійснена з дня набранням рішенням законної сили, , що відповідає п. 23 Постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 р. № 3. Згідно із ст.2 Цивільного процесуального кодексу України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.. Відповідно до\~ст.12\~ЦПК України\~цивільне судочинство\~здійснюється на\~засадах змагальності\~сторін.\~Учасники справи\~мають рівні\~права щодо\~здійснення всіх\~процесуальних прав\~та обов`язків,\~передбачених законом.\~Кожна сторона\~повинна довести\~обставини,\~які мають\~значення для\~справи і\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.(ч.1 ст.76 ЦПК України). Згідно із ст.89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Таким чином, позовна заява підлягає частковому задоволенню. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На виконання вимог ст.141 ЦПК України, враховуючи ту обставину, що позивач звільнена від сплати судового збору, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 840,80 грн. за позовну вимогу про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини та 840,80 грн. за позовну вимогу про збільшення розміру аліментів.

Outcome: partial