Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, в якому зазначила, що вона є власником квартири [ADDRESS], на підставі договору купівлі-продажу від 22 серпня 2018 року. В належній їй квартирі зареєстрований син колишньої власниці [PERSON], який фактично там не проживає більше чотирьох років. Таким чином, позивач є власником зазначеної квартири, але своє право як власника вона не може реалізувати в повному обсязі у зв'язку з тим, що відповідач зареєстрований в квартирі [ADDRESS], хоча не є членом сім'ї позивача. Відповідач, за словами його матері [PERSON], яка продала вищевказану квартиру, фактично проживає за межами країни, добровільно вирішити спір не можливо, тому позивач вимушений звернутися до суду з цим позовом. Просить суд усунути порушення її права власності та визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] із зняттям з реєстраційного обліку. Ухвалою судді Сватівського районного суду Луганської області від 09 листопада 2018 року було призначено справу до розгляду у підготовчому судовому засіданні та надано відповідачу п'ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Ухвалою судді Сватівського районного суду Луганської області від 29 листопада 2018 року було призначено справу до розгляду у судовому засіданні. В судовому засідання позивач [PERSON] підтримала позовну заяву та просила її задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату, час місце розгляду справи був повідомлений належним чином шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України відповідно до вимог ч.11 ст.128 ЦПК України, про причини неявки відомостей не надходило. У встановлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не надав. Третя особа - Сватівського міська рада, в судове засідання уповноваженого представника не направили, будучи повідомленими належним чином про час та місце розгляду справи. Надали заяву про розгляд справи за їх відсутності (а.с. 58). Позивач [PERSON], допитана, у відповідності до вимог ст. 234 ЦПК України, як свідок пояснила, що в серпні 2018 року придбала квартиру у [PERSON], в якій був зареєстрований її син - [PERSON] В квартирі відповідач не проживає, його особисті речі відсутні, за словами матері виїхав до Російської федерації чотири роки тому. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона є сусідкою позивача, до цього в квартирі [ADDRESS] проживали родина [PERSON]. Десь у 2014 року [PERSON] він виїхав до Російської Федерації, та з цього часу за зареєстрованим місцем проживання відсутній. Зі згоди позивача суд ухвалює проводити заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у відповідності ЦПК України випадках. Згідно ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, позивачу [PERSON] належить на праві приватної власності квартира [ADDRESS], про що свідчить договір купівлі-продажу від 22 серпня 2018 року, укладений між [PERSON] та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Сватівського районного нотаріального округу Луганської області Харченко О.Ю., зареєстровано в реєстрі № 701 (а.с. 10-11) та Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, дата формування 22.08.2018 року (а.с.12 ). Згідно копії домової книги на квартиру [ADDRESS] (а.с. 13-15) з 25.12.2012 року зареєстрований [PERSON], [INFO]. Згідно довідки № 6656, виданої Сватівською міською радою 28.09.2018 року в належній [PERSON] квартирі [ADDRESS], зареєстрований [PERSON], 1982 року народження (а.с. 16). Відповідно до довідки, виданої Сватівською міською радою, по майдану Злагоди, м. Сватове рішенням виконавчого комітету Сватіської міської ради від 27 січня 1998 року № 79 будинок [ADDRESS] перенумеровано в будинок [ADDRESS] (а.с. 17). Позивач, звертаючись до суду, посилається на те, що відповідач [PERSON] є сином колишньої власниці та у зв'язку із зміною власника будинку у 2018 році втратив право користування квартирою в житловому будинку за адресою: [ADDRESS]. Безпідставне перебування відповідача на реєстраційному обліку в квартирі, на думку позивача, свідчить про перешкоди у користуванні власністю та є підставою для визнання відповідача таким, що втратив право користування квартирою. Відповідно до ст. 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97 ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном. Згідно ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Приписами ст. 383 Цивільного кодексу України та ст. 150 ЖК України передбачено право власника використовувати житло для власного проживання членів сім'ї, інших осіб, та розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Згідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Частиною 1 ст. 391 ЦК України, передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. З досліджених у судовому засіданні матеріалів справи встановлено, що відповідач [PERSON] не є членом родини позивача, в квартирі [ADDRESS] не проживає, особистих речей там не має, обов'язки щодо утримання будинку і сплати комунальних послуг не несе, а отже, своєю реєстрацією в будинку чинить перешкоди власнику - позивачу [PERSON] у розпорядженні своїм майном. Таким чином, порушення права власності мають бути усунуті відповідно до положень ст. 321 ЦК України, оскільки право власності є непорушним, ніхто не може бути позбавлений цього права, або обмежений у його здійсненні. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки у зазначеному випадку саме такий спосіб захисту дає можливість реального усунення порушення права власності. Проте, стосовно позовної вимоги про зняття [PERSON] з реєстраційного обліку, суд зазначає наступне. Згідно положень ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. У відповідності до п.3, 8, 26 Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 року № 207, реєстрація/зняття з реєстрації місця проживання/перебування здійснюється виконавчим органом сільської, селищної або міської ради, сільським головою (у разі коли відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено) (далі - орган реєстрації) на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради. Документи для здійснення реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання/перебування особи подаються до органу реєстрації (у тому числі через центр надання адміністративних послуг) з урахуванням вимог Закону України «Про адміністративні послуги». Зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про зняття з реєстрації місця проживання особи, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Враховуючи, що позовні вимоги про визнання відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування спірним житловим приміщенням задоволені, то відповідно до положень ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» - це і є підставою для зняття уповноваженим органом з реєстрації місця проживання відповідача, тому позовні вимоги щодо зняття з реєстрації місця проживання заявлені передчасно. Позивач фактично просить вирішити питання, що відноситься до компетенції органів державної влади - виконавчого органу міської ради на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної міської ради, в вказаному випадку - Сватівської міської ради Луганської області. Разом з тим, визнання відповідача [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, є підставою для зняття відповідача з реєстраційного обліку в позасудовому порядку. За таких обставин, позовні вимоги щодо зняття з реєстраційного обліку відповідача [PERSON] задоволенню не підлягають. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial