Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Приватного підприємства « Кривбассартстрой» ( надалі - ПП «Кривбассартстрой») про розірання договору підряду, стягнення матеріальної та моральної шкоди. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що 22.08.2013 року вона уклала договір підряду з ПП «Кривбассартстрой» , відповідно до якого відповідач зобов'язався встановити їй вхідні металево-пластикові двері в житловому будинку. Двері відповідачем було встановлено, однак, вони мають істотні недоліки: не відповідають заявленим характеристикам , тому вона вважає, що відповідачем зобов'язання належним чином не виконано. Після її звернення до відповідача, він, недоліки, зазначені нею, не усунув, тому вона змушена відчувати незручності через неякісні двері, змінився її усталений ритм життя, вона відчуває душевні хвилювання, через що витрачає додаткові гроші на ліки, оскільки є інвалідом ІІ групи, тому вважає, що їй завдано моральних страждань, які вона оцінює в 5000,00 грн. та просить стягнути на її користь з відповідача, а також - 5000,00 грн. матеріального збитку і судові витрати. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги, пояснила, що встановлені двері не відповідають умовам договору та специфікації в частині використаних матеріалів та скла; двері встановлено внутрішньою стороною - зовні, а зовнішньою в середину будинку, через що двері не виконують функцію енергозбереження, як це передбачено їх характеристиками, оскільки енергозберігаюче скло знаходиться всередині приміщення, а не зовні. Крім того, штапики , які повинні тримати скло з середини, вже відпадають і знаходяться зовні. Оскільки відповідачем виготовлено двері більшого розміру, ніж нею замовлено, при встановленні дверей пошкоджена цегляна кладка стіни будинку, через що в будинок проникає взимку холодне повітря, тому вона змушена затулювати дірки та витрачати додаткову кількість газу та електричної енергії на обігрів приміщення. Після того, як вона звернулася до відповідача стосовно даних недоліків, з його боку почалися погрози на її адресу, що вона розцінює, як умисне встановлення дверей неналежним чином. Акт прийому-передачі вона дійсно підписала без зазначення недоліків, оскільки вже був пізній час, майстри наполягали на підписанні акту, тому що вони мають відзвітувати за поставку дверей, та обіцяли їй наступного дня виправити недоліки. До теперішнього часу відповідачем недоліки не усунуто, вона змушена замовляти нові двері, тому просила позов задовольнити в повному обсязі. В судовому засіданні позивачем зменшено розмір матеріальної шкоди до 2000,00 грн. Представник позивача [PERSON] підтримав заявлені позивачем вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, просив позов задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача Ващенко О.М. в судовому засіданні заперечував проти позову, пояснив, що між сторонами укладався договір поставки, а не підряду, відповідно умовам договору №1152 від 22.08.2013 року відповідач зобов'язався поставити на об'єкт позивача і передати у власність одні металево-пластикові двері ПВХ 3х, які згідно акту прийому-передачі від 24.09.2013 року, підписаному [PERSON], прийняті нею без зазначення будь-яких претензій. Таким чином, ПП «Кривбассартстрой» договір виконано в повному обсязі відповідно до вимог договору, яким встановлення дверей не передбачалося. Майстри підприємства дійсно встановлювали двері, але договором це не передбачено, в листі-замовленні йшлося тільки про демонтаж, тому позовні вимоги [PERSON] є необґрунтованими та незаконними, просив у задоволенні позову відмовити. Суд вислухавши позивача та представників сторін, дослідивши матеріали справи, прийшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню. Так, в судовому засіданні встановлено, що позивачу [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS] /а.с.5,6/. Між [PERSON] та ПП «Кривбассартстрой», в особі директора Варанкіна Ю.Л., 22.08.2013 року укладено договір №1152 ( далі - Договір) /а.с.7/., згідно якому відповідач бере на себе зобов'язання здійснити поставку та передачу у власність позивача, за адресою: [ADDRESS], дверей металево-пластикових з ПВХ 3х ВДС відповідно до додатку №1 до Договору /п.п.1.1, 1.2, 2.1 Договору/. В листі заміру конструкцій до договору №1152 від 22.08.2013 року, виконаному ПП «Кривбассартстрой», зазначено наступні параметри дверей: висота -«2130», ширина - « 1430», ширина ширної стулки - « 860»; додаткові комплектуючі: алюмінієвий поріг, ручка з замком, трикамерний профіль, двокамерний склопакет; демонтаж кладки + 350,00 грн. /а.с.16 -зворот/. Вартість товару, відповідно п.3.1 Договору, складає 5624,00 грн, з яких авансовий платіж - 2000,00 грн, по факту доставки сплачується 1812,00 грн та через місяць після монтажу - 1812,00 грн /а.с.15/. Позивачем [PERSON] сплачено тільки аванс в розмірі 2000,00 грн, що підтверджується Договором /а.с.15/ та не заперечується сторонами. Акт прийому-передачі підписаний сторонами 24.09.2013 року, позивачем зазначено, що роботу виконано в строк та зазначено час виконання - « 21.30». Посилання на недоліки отриманого товару чи претензії до відповідача в акті відсутні /а.с.17/. Пунктом 5.1 Договору передбачено, що у разі невиконання чи неналежного виконання своїх зобов'язань за цим договором, сторони несуть відповідальність у відповідності до цивільного законодавства України та відповідно умовам цього Договору /а.с.15 зворот/. Відповідно до ст. 11 ч. 1 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є, договори та інші правочини. Згідно ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Позивач посилається на те, що відповідачем порушено умови договору, оскільки змінено розмір дверей без її згоди на це, через що зруйнована цегляна кладка стіни та неправильно встановлено двері. З висновку експерта судово-товарознавчої експертизи №СЕ-22/151 від 23.10.2014 року вбачається, що розміри, вказані на ескізі в листі виміру конструкцій до Договору, в цілому не відповідають фактичним розмірам ні дверного полотна, ні дверної коробки, ні стінному отвору під дверну коробку/а.с.46/. Крім того, встановлені двері мають дефекти виробничого характеру: обидві стулки дверного полотна встановлені зовнішньою стороною усередину, спеціальні прорізі в нижніх профілях дверної коробки і стулок для відведення води і сконденсованої вологи виявилися усередині житла, штапики - зовні; відсутні декоративні заглушки в отворах елементів кріплення , деякі отвори під елементи кріплення виконані неакуратно, більшого розміру, ніж головки анкерів, що негативно впливає на зовнішній вигляд виробу і експлуатаційні властивості. До того ж, є пошкодження ущільнювальної прокладки через її неправильну установку та відсутній алюмінієвий поріг, передбачений листом виміру /а.с.46,49/. Порушенням вимог ДСТУ Б.В.2.6-15: 2011 п.5.6.1. є відсутність паспорту і вказівки по монтажу і експлуатації товару /а.с.49/. Таким чином, суд вважає, що відповідачем договір виконано з порушенням умов визначених Договором, оскільки поставлений позивачу товар не відповідає розмірам , передбаченими додатком №1 до Договору. Крім того, товар має недоліки, які впливають на його якісні характеристики. Посилання представника відповідача на те, що умовами договору не передбачено монтаж дверей, суд розцінює критично, оскільки в розділі 3 Договору «вартість та умови оплати» зазначено, що залишок вартості дверей в розмірі 1812,00 грн оплачується «місяць після монтажа», а в листі вимірювання зазначено додатково оплату демонтажних робіт в розмірі 350,00 грн, що не заперечується представником відповідача. Тому слід вважати, що монтаж дверей входив до умов договору, однак прямо ним не передбачений. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. ( ст.651 ч 2 ЦК України). Частинами 2,3,5 статті 653 ЦК України передбачено, що у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються. У разі зміни або розірвання договору зобов'язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили Якщо договір змінений або розірваний у зв'язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору. З урахуванням викладеного, суд вважає, що є істотні порушення договору другою стороною, тому договір №1152, укладений між сторонами 22.08.2013 року, може бути розірвано судом. Вирішуючи питання відшкодування збитків, завданих порушенням вимог договору, суд керується наступним. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу. Позивач [PERSON] просить стягнути з відповідача на її користь матеріальну шкоду в розмірі 2000,00 грн, тобто сплачений нею аванс. Оскільки встановлені двері не відповідають вимогам енергозбереження через неправильність установки,та недоліки не можуть бути усунуті відповідачем, позивач має намір купувати нові двері, тому суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача матеріальні збитки в розмірі сплаченого авансу - 2000,00 грн. При вирішенні питання щодо спричинення відповідачем позивачу моральної шкоди суд враховує п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 12.04.1996 р. « Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів», яким передбачено що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру, яких споживач зазнав унаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, що настали через незаконні винні дії продавця, виготівника, виконавця або через їх бездіяльність. Розмір відшкодування моральної шкоди встановлюється судом і визначення його не ставиться в залежність від наявності матеріальної шкоди, вартості товару (робіт, послуг), суми неустойки, а має грунтуватися на характері й обсязі моральних і фізичних страждань, заподіяних споживачеві у кожному конкретному випадку. Частиною 1 ст.1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до ст. 23 ЦК України розмір відшкодування моральної шкоди визначається з урахуванням характеру заподіяних фізичних і моральних страждань, інших негативних наслідків. Суд враховує, що [PERSON] завдано моральну шкоду, яка полягає в тому, що вона змушена відчувати незручності: взимку затулювати дірки від холодного повітря та витрачати додаткову кількість газу та електричної енергії на обігрів приміщення. Змінився її усталений ритм життя, вона відчуває душевні хвилювання, через що витрачає додаткові гроші на ліки, оскільки є інвалідом ІІ групи. Замовляючи енергозберігаючі двери, які мають захищати будинок взимку, вона більше року відчуває незручності та змушена замінювати двері, встановлені відповідачем, на нові. Виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, й, беручи до уваги конкретні обставини по справі, суд вважає, що [PERSON] діями відповідача завдано моральні страждання, які суд оцінює в 2000,00 грн. Суд також стягує з відповідача на користь позивача судові витрати, пов'язані з проведенням судової товарознавчої експертизи в розмірі 750,00 грн. /а.с.52/. Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору при зверненні до суду, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог: судовий збір в розмірі 243,60 грн. - розгляд вимог немайнового характеру ( розірвання договору ); 243,30 грн - розгляд вимог майнового характеру ( стягнення матеріальної шкоди в розмірі 2000,00 грн); 243,30 грн - розгляд позовної заяви про відшкодування моральної шкоди в розмірі 2000,00 грн., а всього 730,80 грн. На підставі наведеного та

Outcome: partial