Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 06.11.2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Олександрівського районного управління юстиції Кіровоградської області, актовий запис № 36. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначила, що 06.11.2012 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, від якого мають доньку [PERSON], яку вони виховували разом. Причиною звернення до суду стало те, що спільне життя з відповідачем не склалося, вони проживають окремо. Шлюб на даний час носить лише формальний характер. Спору про розподіл майна, що є їх сумісною власністю та проживання доньки у них не має. Позивач у судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Строк для примирення просила не надавати. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав та проти їх задоволення не заперечував. Строк для примирення просив не надавати. Дослідивши матеріали справи, виходячи з принципу розумності та справедливості, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, не суперечать законодавству, яке регулює сімейні правовідносини, та підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 06.11.2012 року, згідно свідоцтва про шлюб, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Олександрівського районного управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис № 36 (а.с. 7). Відповідно до свідоцтва про народження, сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 8). На теперішній час шлюб носить лише формальний характер - спільне життя між сторонами не склалося, вони проживають окремо, тощо. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу (далі СК) України, шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не припускається. Згідно ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їх дітей, що мають істотне значення. За змістом статті 55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що в даному випадку не відбулось і підтверджується доказами, що є у справі. Згідно ч. 4 ст. 174 Цивільного процесуального кодексу (далі ЦПК) України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. У даному випадку, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. За викладених обставин, суд враховує фактичні взаємовідносини між подружжям, дійсні причини пред'явлення позову до суду, волевиявлення позивача припинити шлюбні відносини, що рішення позивача про розірвання шлюбу та пред'явлення з цього приводу позову до суду прийнято з усвідомленням нею його наслідків. У свою чергу, відповідач, в адресованій на адресу суду заяві, не заперечував щодо розірвання шлюбу з позивачем, виходячи при цьому також з відсутності у взаєминах сторін морально-правової основи шлюбу, до якої належать почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та взаєморозуміння, підтримки та піклування, суд дійшов висновку про те, що шлюб між сторонами носить суто формальний характер, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті права сторін та права їх дитини, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв?язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, суд вважає за необхідне задовольнити вимогу позивача та, після розірвання шлюбу, залишити їй прізвище - [PERSON]. Судові витрати позивач просила не стягувати з відповідача, а залишити як фактично понесені.

Outcome: approved