Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів в її користь на утримання малолітньої дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку відповідача, однак не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, в якому в них народилась дочка [PERSON], [INFO], однак відповідач про матеріальне становище дитини не дбає, дитина знаходиться на її повному матеріальному утриманні. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала з підстав, викладених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав частково, а саме в розмірі 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а не в частці 1/3 частини від його заробітку, зазначивши, що із його заробітної плати вже здійснюються щомісячні відрахування на іншу дитину в розмірі 33,3%. Судом установлені наступні обставини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 10 серпня 2012 року. Від даного шлюбу у сторін народилась дитина: дочка [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії І-НМ №216753). Згідно довідки виконкому Комарівської сільської ради Монастириського району №171 від 09.07.2015 року, позивач [PERSON] не зареєстрована на території Комарівської сільської ради, проте проживає разом із дочкою [PERSON] за адресою: с. Комарівка, вул. Лісова, 59 Монастириського району Тернопільської області. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як слідує із пояснень позивача у судовому засіданні, малолітня дитина знаходиться на її утриманні, а відповідач не виконує свій обовязок по утриманню дички, не надає їм матеріальної допомоги без поважних на те причин. Із зазначеними доводами не погодився відповідач, проте позов визнав частково. Суду пояснив, що перестав дбати про матеріальний стан дитини лише з березня 2015 року. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що слід стягнути з відповідача в користь позивача аліменти на утримання малолітньої дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У судовому засіданні з»ясовано, що відповідач [PERSON] постійно працює у ПАТ «Івано-Франківськгаз» та одержує регулярний дохід заробітну плату, із якої здійснюються щомісячні утримання за виконавчим листом. Зокрема, відповідач вже сплачує аліменти в розмірі 1/3 частини заробітку на утримання дитини на підставі виконавчого листа 916/2680 від 03.05.2013 року, що підтверджується даними Звіту про здійснення відрахування та виплати ПАТ «Івано-Франківськгаз». Таким чином, суд вважає, що вимоги щодо визначення розміру аліментів у частці від доходу є підставними та підлягають до задоволення. Визначаючи розмір аліментів, суд на підставі ст. 182 СК України враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, матеріальне становище відповідача, який вже сплачує аліменти на утримання дитини, виходить з розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, рівності обовязку батьків щодо утримання дітей, тому суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення шляхом стягнення з відповідача в користь позивача аліментів на утримання малолітньої дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, однак не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 14 липня 2015 року до досягнення дитиною повноліття. Також позивач просить стягнути із відповідача в її користь понесені витрати на правову допомогу в розмірі 300 грн. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно із ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Отже, слід стягнути з відповідача [PERSON] в користь [PERSON] 300 грн. понесених та документально підтверджених позивачем витрат на правову допомогу згідно квитанції до прибуткового касового ордера №14 від 10.07.2015 року та додаткової угоди до договору про надання правової допомоги від 10.07.2015 року (розрахунку), що укладено між [PERSON] та адвокатом [PERSON]

Outcome: partial