Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 30 вересня 2011 року вона з відповідачем уклала шлюб. В шлюбі народився син - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя не склалося, внаслідок з різними поглядами на сім`ю та сімейні цінності. Сім`я існує формально, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. Ухвалою судді Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 21 травня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та вирішено справу розглядати з повідомленням (викликом) сторін. Позивач на розгляд справи не з`явилася. Надала суду заяву про слухання справи у її відсутність. У наданій заяві зазначила, що позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити, строк для примирення подружжю не надавати, оскільки не вбачає сенсу в подальшому збереженні шлюбу. Відповідач на розгляд справи не з`явився, 03 вересня 2021 року представник позивача - [PERSON] надав суду заяву в якій просить суд зупинити провадження по справі та надати сторонам строк для примирення, оскільки відповідач по справі бажає зберегти сім`ю. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини 3 статті 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до ст. ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне життя. Відповідно до ст. 109 Сімейного кодексу України, шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання не будуть порушені їх права, а також права дітей. 30 вересня 2011 року сторони уклали шлюб, який зареєстрований Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 1252, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] . У сторін є спільний син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії [NUMBER] виданого Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції 30 серпня 2013 року, актовий запис № 856. Спільне життя у сторін не склалося у зв`язку з різними поглядами на сім`ю та сімейні цінності. Сторони шлюбних стосунків не підтримують, проживають окремо. Сім`я розпалася, існує формально. Сторонам надавався строк для примирення. У наданий строк примирення між подружжям не досягнуто. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги відсутність згоди позивача на примирення, суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, в наслідок чого позов підлягає задоволенню. Спору з приводу спільного майна подружжя, місця проживання дитини у сторін немає. В силу ст.141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Згідно квитанції, наданої до позовної заяви, позивач поніс судові витрати в сумі 908,00 грн., які підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved