Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свої позовні вимоги мотивує тим, що з червня 2005 року по вересень 2014 року перебувала в цивільному шлюбі із відповідачем. За час проживання однією сімєю у них народився син [PERSON], [INFO]. Також вказує, що оскільки сімейне життя між ними не склалося, у вересні 2014 року вони спільно прийняли рішення щодо окремого проживання та добровільного утримання неповнолітнього сина, який залишився проживати з нею. Із травня 2017 року стосунки батька з сином погіршилися, добровільне матеріальне утримання з боку відповідача призупинилось. Крім того, вважає, що стан здоровя та матеріальне становище відповідача дозволяє допомагати їй утримувати спільну дитину, оскільки, рівень доходу, який вона отримує, не дає можливості повноцінно забезпечити фізичний та духовний розвиток дитини, розвиток його творчих і пізнавальних здібностей. Посилаючись на ст.ст. 180-182, 183, 191, 194 СК України, позивач просить суд, - стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини всіх видів заробітків та доходів відповідача щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття. 26 вересня 2017 року позивач уточнила позовні вимоги та остаточно просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання [PERSON], [INFO] в розмірі 2000 грн. 00 коп. щомісячно, що підлягає індексації відповідно до закону, починаючи з 22 червня 2017 року до повноліття дитини. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала уточнені позовні вимоги та просила задовольнити їх у повному обсязі. В судовому засіданні відповідач [PERSON] не заперечував проти задоволення уточнених позовних вимог та запевнив, що буде сплачувати аліменти у визначеному розмірі, а також всіляко допомагати позивачу в утриманні та вихованні дитини. Заслухавши думку позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, обєктивного та всебічного дослідження, суд приходить до наступного: встановлено, що за даними свідоцтва про народження ([PERSON] 1-СР № 124862) сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], щодо місця проживання якого між сторонами спору не існує. Батьком дитини записаний відповідач. Спору щодо батьківства між сторонами не існує. В судовому засіданні також встановлено, що сторони разом не проживають і їхня спільна дитина проживає з матірю. На даний час [PERSON] не має можливості самостійно утримувати неповнолітню дитину. Крім того, при прийнятті рішення по справі, суд враховує той факт, що відповідач не є інвалідом, працездатний, а також його думку, який повністю погодився із заявленими позовними вимогами та не заперечував проти їх задоволення. Як передбачено ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Способи захисту визначені Сімейним Кодексом України. Відповідно до положень ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. ч. 2, 3 ст. 58 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 59 ЦПК України). Аліменти це обовязок утримання у визначених законом випадках одним членом сімї інших, які потребують цього. За положеннями ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. За приписами ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 181 СК України (в редакції, що набрала законної сили 08\~липня 2017 року) , способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Статтею 182 СК України (в ред., що діє з 08\~липня 2017 року) визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону (ч.ч. 1, 2 ст. 184 СК України в ред., що діє з 08\~липня 2017 року). За положеннями ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. При визначенні розміру аліментів враховуються такі доходи платника аліментів як: основна заробітна плата, усі види доплат і надбавок до заробітної плати, премії та винагороди, пенсії, стипендії, допомоги по безробіттю, дивіденди та інші доходи, що передбачені Постановою Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 року № 146 «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб». У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч. 4 ст. 174 ЦПК України). Таким чином, зясувавши обставини справи, враховуючи думку позивача та відповідача, судом не встановлено жодних даних, які б свідчили про неможливість відповідача сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] в розмірі 2000 грн. 00 коп. щомісячно, що підлягає індексації відповідно до закону, починаючи з 22 червня 2017 року до повноліття дитини. Крім того, суд враховує те, що здійснення батьками своїх прав та виконання обовязків, в тому числі, щодо утримання дитини, мають грунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності; батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. На основі повно і всебічно зясованих обставин, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний звязок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про можливість задоволення уточнених позовних вимог у повному обсязі. При цьому, при вирішенні даного спору підлягають до застосування норми права, які є чинними на час розгляду справи. Отже, за результатами розгляду справи уточнені позовні вимоги слід задовольнити, а саме, - стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON], [INFO] в розмірі 2000 грн. 00\~коп. щомісячно, що підлягає індексації відповідно до закону, починаючи з 22 червня 2017\~року (дата подачі позовної заяви до суду) та продовжувати до повнолітня дитини. Як на думку суду, таке рішення є справедливим і таким, що постановлене виключно в інтересах неповнолітньої дитини. Відповідно до положень ст. 367 ЦПК України, рішення про стягнення аліментів в частині виплати за один місяць підлягає до негайного виконання. Крім того, з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 640 грн. 00\~коп., як передбачено ст.ст. 79, 88 ЦПК України та нормами Закону України «Про судовий збір». На підставі викладеного та

Outcome: approved