Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину на час навчання, в обґрунтуванні якого вказала, що з 29.12.2003 року шлюб між нею та відповідачем розірвано. Під час даного шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO], який мешкає разом з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач зі своєю сімєю мешкає окремо. З вересня 2013 року син навчається за денною формою навчання на платній основі у Бердянському університеті менеджменту і бізнесу за спеціальністю «правознавство», стипендія відсутня. Вона самотужки витрачає кошти на навчання та утримання сина, а саме: на оплату за навчання, проїзд до місця проживання та навчання, харчування, придбання одягу та навчального інвентарю. Її дохід складає 3000 грн. на місяць, тоді як на сина вона витрачає щомісячно більш 5000 грн. Таким чином, вона та син перебувають у скрутному матеріально становищі, у звязку з чим потребує матеріальної допомоги. Відповідач же аліментних зобовязань не має, здоров, отримує постійний дохід, допомогу після повноліття сина не надає, а тому може надавати грошову допомогу на утримання повнолітньої дитини на час його навчання. З огляду на приведене позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина на період його навчання, але не більше як до досягнення ним 23 років, у розмірі 1/4 частки доходів відповідача. Позивач [PERSON] у судовому засіданні підтримала свої позовні вимоги у повному обсязі, вказавши, що на час розгляду справи [PERSON] 30.06.2016 року закінчив навчання та отримав диплом. Відповідач [PERSON] до судового засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений та опитаний по суті справи у порядку судового доручення за ухвалою Димитровського міського суду від 15.10.2015 року компетентним судом [PERSON] Федерації. Відповідно до протоколу судового засідання Вейделевського районного суду Білгородської області [PERSON] Федерації від 18.02.2016 року відповідач [PERSON] не заперечував проти розгляду справи у його відсутність, пояснив, що з позовними вимогами він згодний за умови, якщо грошові кошти за навчання він буде пересилати на рахунок учбового закладу за навчання дитини. Якщо кошти він повинен бути особисто перераховувати [PERSON], то він з позовними вимогами не погоджується у повному обсязі, оскільки він сумнівається, що кошти будуть використані за призначенням. Третя особа [PERSON] до судового засідання не зявився, про час і місце розгляду справи сповіщений належним чином, письмово повідомив суд про розгляд справи у його відсутність та про підтримку позовних вимог. Дослідивши пояснення сторін, матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 29.12.2003 року, і є батьками [PERSON], [INFO], який мешкає разом з позивачем, що підтверджується свідоцтвами про розірвання шлюбу, про народження дитини, довідкою приватного підприємства «Домінант-Сервіс» від 04.09.2015 року (а.с.4, 6, 8). Відповідач [PERSON] з 23.03.1998 року зареєстрований за адресою: хутор [INFO] [PERSON] Федерації, що встановлено на підставі копії паспорта громадянина [PERSON] Федерації, виданого 25.11.2010 року на імя відповідача. Відповідно до інформації Вейделевського районного центру зайнятості населення від 18.02.2016 року відповідач [PERSON] з 16.09.2015 року по 01.02.2016 року був зареєстрований в якості безробітного, у звязку з чим отримав державну допомогу по безробіттю в сумі 22049,99 руб., знятий з реєстраційного обліку з причини «Професійне навчання». Відповідно до листа управління Пенсійного фонду [PERSON] Федерації у Вейделевському районі Білгородської області від 25.02.2016 року відповідач [PERSON] на обліку в управлінні не перебуває, пенсію та інші соціальні виплати не отримує. За даними Вейделевської центральної районної лікарні від 20.02.2016 року відповідач [PERSON] на обліку у лікарів не перебуває. Відповідно до інформації Вейделевськогго районного відділу судових приставів від 19.02.2016 року з 05.05.2015 року у відділі перебував виконавчий лист, виданий Димитровським міським судом Донецької області 15.12.1997 року, про стягнення аліментів з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку. Виконавчий лист повернутий з ТОВ «Строітель» у зв,язку з досягненням дитиною повноліття, заборгованості за аліментами на момент повернення виконавчого листа немає. Згідно довідки відділу державної виконавчої служби Димитровського міського управління юстиції у Донецькій області від 17.09.2015 року аліментних стягнень з доходу відповідача [PERSON] у примусовому порядку не провадиться (а.с.12). Позивач [PERSON] з 23.07.2010 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], у якому народила сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про шлюб, довідкою приватного підприємства «Домінант-Сервіс» від 04.09.2015 року (а.с.5, 8). Третя особа [PERSON], [INFO], має задовільний стан здоровя, з 01.09.2013 року по 30.06.2016 року навчався в Економіко-правовому коледжі ТОВ «Бердянський університет менеджменту і бізнесу» на денній форми навчання за спеціальністю «Правознавство» та здобув кваліфікацію молодшого спеціаліста-юриста, загальна вартість освітньої послуги становить 12000 грн., що підтверджується довідкою навчального закладу від 27.08.2015 року, укладеним між навчальним закладом та позивачем договором про надання освітніх послуг від 01.09.2013 року, дипломом молодшого спеціаліста Е16 № 131938 та додатком до нього, довідкою комунального закладу «Димитровський центр первинної медико-санітарної допомоги» від 11.09.2015 року (а.с.9, 10, 13). Згідно квитанцій від 06.01.2015 року, від 20.03.2015 року, від 13.08.2015 року позивачем внесена оплата за навчання в сумі 3000 грн (а.с.14, 15). Згідно проїзного документу від 28.08.2015 року вартість проїзду на автобусі Бердянськ-Красноармійськ становить 184,42 грн; згідно квитку від 26.08.2015 року вартість проїзду на автобусі від м.Красноармійськ до м.Бердянськ становить 245,91 грн; згідно квитків для разового проїзду вартість проїзду у міському автобусі та маршрутному таксі становить 3 грн (а.с.11). Згідно товарних чеків від 20.01.2015 року, від 02.03.2015 року, від 10.05.2015 року та від 12.08.2015 року за придбання чоловічого одягу та туфель сплачено 3450 грн (а.с.16). Згідно чекам від 24.12.2014 року, від 25.12.2014 року, від 26.12.2014 року оплата за харчування в їдальні становить 130,10 грн (а.с.17). Будь-яких договорів між сторонами про утримання судом не встановлено. Відповідно за ст.199 СК України батьки зобовязані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, до 23 років, якщо батьки можуть надавати матеріальну допомогу. Проаналізувавши надані суду докази суд приходить до висновку, що [PERSON] у звязку з навчанням потребує матеріальної допомоги, оскільки навчається на контрактній основі на денній формі в м.Бердянськ не за місцем свого мешкання, через що витрачається на проїзд та проживання, самостійних доходів не має, неодружений, перебуває на повному утримання своєї матері, яка має на своєму утриманні ще одну малолітню дитину. Вирішуючи розмір аліментів, суд виходить з того, що позивач навчається на денній оплатній формі, також бере до уваги надання утримання дитині з боку матері, і вважає, що відповідач, який працездатний, аліментів нікому не сплачує, може надавати матеріальну допомогу своєму сину, який у звязку з навчанням потребує цієї допомоги, тому вважає справедливим стягнути з відповідача на утримання сина аліменти у розмірі 1/4 частки його доходів. Суд не погоджується з позицією відповідача про те, що він визнає позов за умовою, якщо аліменти будуть перераховуватися на рахунок учбового закладу, оскільки така позиція не ґрунтується на законі. Відповідно до ч.3 ст.199 СК України право на звернення до суду з позовом має той із батьків, з ким проживає дитина, яка потребує матеріальної допомоги у звязку з навчанням. Навчальний заклад у справах даної категорії не є позивачем, а тому на його користь аліменти не можуть перераховуватися. До того ж, матеріальна допомога, яку потребує дитина сторін, включає в себе не лише вартість навчання, а й витрати, повязані з проїздом до навчального закладу, проживанням та харчуванням за місцем його знаходженням, придбанням одягу та навчальної літератури та інвентаря. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 551 грн 20 коп., так як позивач на підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від вказаних витрат при подачі позову до суду.

Outcome: approved