Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом у якому просить стягнути на її користь з відповідача [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], яка продовжує навчання, аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для працездатної особи, з дня подачі позову до закінчення терміну навчання 30.06.2021 року. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 25.09.2003 року розірвано її шлюб з відповідачем. Від шлюбу сторони у справі мають доньку [PERSON], [INFO], яка 23 січня 2016 року змінила прізвище на «Соколовська», та після розірвання шлюбу проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. [PERSON] Олександрівна, [INFO], на даний час навчається в Державному вищому навчальному закладі «Придніпровська державна академія будівництва та архітектури», денної форми навчання, архітектурного факультету за спеціальністю «Архітектура та містобудування» на контрактній основі з терміном навчання з 01.09.2017 року по 30.06.2021 року, а тому потребує допомоги у звязку з навчанням. Ухвалою Василівського районного суду від 25 січня 2018 року відкрито провадження у цивільній справі. 09 лютого 2018 року від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позов, у якому він просить відмовити у задоволенні позовних вимог про стягнення аліментів в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходів), та з урахуванням його майнового стану не заперечує проти стягнення аліментів в розмірі 50% прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Відзив мотивував, тим на даний час вимоги позивача про стягнення аліментів в розмірі ? частини доходу є неможливим у звязку з наступним: він сплачує аліменти на іншу дитину [PERSON], 3103.2008 року народження, в розмірі 1/6 частини всіх видів доходу; відповідач тривалий час хворіє, з травня 2017 року по серпень 2017 року був на постійному лікуванні в Запорізькій обласній клінічній лікарні та Василівській районній лікарні, у звязку з хворобою та рекомендацією лікарів вимушений був звільнитися з роботи, яка повязана з виконанням фізичних навантажень з вересня 2017 року, додаткових доходів не має. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала свої позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, просить з урахуванням його майнового стану стягнути з нього аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 50% прожиткового мінімуму для працездатної особи з мотивів, які були наведені ним у відзиві на позов. Розглянувши надані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін по справі, зясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони у справі перебували у шлюбі, який 23 вересня 2003 року розірвано (а.с. 6). Від вказаного шлюбу сторони у справі мають доньку [PERSON], [INFO] (а.с.7), яка 23 січня 2016 року змінила прізвище на «Соколовська» (а.с.8). Після розірвання шлюбу [PERSON], [INFO], проживає з позивачем та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Дніпрорудненської міської ради №1127 від 28 грудня 2017 року (а.с.9), що сторонами у справі не заперечується. В даний час повнолітня донька сторін [PERSON], [INFO], навчається в Державному вищому навчальному закладі «Придніпровська державна академія будівництва та архітектури», денної форми навчання, на першому курсі архітектурного факультету за спеціальністю «Архітектура та містобудування» на контрактній основі з терміном навчання з 01.09.2017 року по 30.06.2021 року, про, що свідчить довідка, договір про підготовку фахівця з вищою освітою ступеня «бакалавр» №671671 від 05 серпня 2017 року, які містяться в матеріалах справи (а.с.10,11). Її навчання зумовлює понесення матеріальних витрат повязаних із проїздом до місця навчання, необхідність оплати житла у м. Дніпропетровськ, оплати вартості навчання за контрактом, річна вартість якого, згідно договору становить 12500 грн. [PERSON] навчається на контрактній основі, тому не отримує стипендію, іншого самостійного доходу не має. Згідно пояснень позивача [PERSON], які вона дала в судовому засіданні, вона працевлаштувалася на Підприємство з іноземними інвестиціями у формі ПрАТ «Запорізький залізорудний комбінат» на посаду табельника-інженера, проте дохід у вигляді заробітної плати ще не отримувала. Згідно пояснень відповідача [PERSON] та копії його трудової книжки, з 11 вересня 2017 року він звільнений з Підприємства з іноземними інвестиціями у формі ПрАТ «Запорізький залізорудний комбінат», з посади підземного прохідника, в на даний час не працює. Відповідач [PERSON] має обовязки матеріального характеру перед іншими особами, зокрема на підставі рішення Василівського районного суду від 07 травня 2012 року сплачує на корить [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно (а.с.33). Крім того, відповідач [PERSON] має захворювання, з 30.05.2017 року по 13.06.2017 року проходив стаціонарне лікування в КУ «Запорізька обласна клінічна лікарня», та амбулаторне лікування в Василівській ЦРЛ. (а.с.26, 28-31). Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.119 Сімейного кодексу України,\~якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Крім того, згідно із ч.1\~ст.200 СК України\~суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Пунктом 20\~постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15 травня 2006 року,\~судам роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Аналіз ст.ст.199,200 СК України\~вказує на те, що законодавець пов'язує обов'язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови можливості батьків надавати таку матеріальну допомогу. Таким чином, суд вважає встановленим той факт, що повнолітня донька сторін по справі[PERSON], [INFO], продовжує навчання, у звязку з чим потребує матеріальної допомоги, тому приходить до висновку про стягнення зі відповідача матеріальної допомоги до закінчення навчання доньки, але не довше, ніж до досягнення нию двадцятитрирічного віку. Ці обставини відповідачем не оспорюються, але ним заперечується розмір аліментів. Разом з тим, оцінюючи можливість відповідача [PERSON] відсутність постійного доходу, стан здоров'я відповідача, наявність у позивача [PERSON] постійного доходу, та відсутність самостійного доходу у повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, а також інші обставини, що мають істотне значення для справи. З урахуванням вимог ст.ст. 200, 182 СК України суд визначає розмір аліментів в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого на одну працездатну особу,\~щомісячно, до припинення навчання в навчальному закладі, але не довше ніж до досягнення донькою двадцятитрьохрічного віку. Згідно ч. 1ст 191\~СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст.141 ЦПК України, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 704,80 грн.

Outcome: partial