Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання рухомого майна спільним майном подружжя, поділ спільного майна подружжя. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 28.05.2019 вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого вони неповнолітніх дітей не мають. У період перебування у шлюбі сторонами за спільні кошти був придбаний автомобіль марки КІА, моделі SOUL, 2012 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , власником якого було записано відповідача [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] . На початку жовтня 2021 року шлюб між сторонами фактично розпався, спільне проживання припинено, при цьому вони не дійшли згоди щодо добровільного розподілу їхнього спільного майна, а саме вище вказаного автомобіля. Оскільки позивач вважає, що даний автомобіль є їхньою спільною сумісною власністю і вона, як дружина, відповідно до ст. 69 СК України може претендувати на Ѕ його частину, то вона звернулася з позовом до суду, в якому просить визнати автомобіль марки КІА, моделі SOUL, 2012 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , спільним сумісним майном подружжя, визнати за нею право власності на Ѕ частину цього автомобіля, стягнувши з відповідача на її користь половину вартості автомобіля та залишивши його у власності відповідача. Ухвалою судді від 23.10.2021 у справі відкрите спрощене позовне провадження, а також роз`яснено відповідачу право подати відзив на позовну заяву або пред`явити зустрічний позов до позивача у строк 15 днів з дня отримання копії ухвали судді про відкриття провадження у справі. Розгляд справи по суті вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Позивачу направлено копію ухвали про відкриття провадження, а відповідачу копію ухвали та копію позову з додатками рекомендованими повідомленнями. Ухвалою судді від 29.11.2021 вказаний позов був забезпечений шляхом накладення арешту на автомобіль марки КІА, модель SOUL, 2012 року випуску, VIN код - [NUMBER] , д.н.з. [NUMBER] . Станом на 02.12.2021 відзиву на позовну заяву від відповідача до суду не надходило. У відповідності до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Судом встановлено, що з 28.05.2019 позивач [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 28.05.2019. У період перебування у шлюбі сторонами був придбаний автомобіль марки КІА, моделі SOUL, 2012 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , власником якого було записано відповідача [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] . Згідно Довідки виданої ТОВ «Бюро експертиз та оцінки майна», найбільш імовірна початкова вартість автомобіля марки КІА, моделі SOUL, 2012 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , складає 213587 грн. Так, згідно ст. 60 СК України майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ст. 65 СК України, дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Відповідно до ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Пленум Верховного Суду України в своїй постанові №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» (далі постанова Пленуму), а саме в п.п. 23, 24 зазначає, що спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби: грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово- будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов`язальними правовідносинами тощо. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пунктах 22, 30 постанови від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Позивач на підтвердження вартості автомобіля надала Довідку ТОВ «Бюро експертиз та оцінки майна», з якої вбачається, що найбільш імовірна початкова вартість автомобіля марки КІА, моделі SOUL, 2012 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , складає 213587 грн. Відповідач заперечень щодо визначеної вартості автомобіля суду не подав. Відповідно до ч. ч. 2 - 4 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно із ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Врахувавши подані позивачем докази, те, що спірний автомобіль придбаний у шлюбі, перебуває у користуванні відповідача, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог. На підставі ст. ст. 60,65,70 СК України,

Outcome: approved