Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право на отримання земельної частки (паю) як члену КСП, посилаючись на те, що вона працювала в КСП Зоря» різноробочою, та являлася членом вказаного КСП, була внесена до списку осіб, які мають право на земельну частку (пай), відповідно до додатку до Державного акту на право колективної власності на землю. На момент отримання сертифікату у неї був відсутній паспорт. Для його відновлення їй потрібен був значний час. Отримавши паспорт, вона звернулася до Ширяївської РДА з клопотанням видати сертифікат, але їй відмовили та порадили звернутися до суду. У судове засідання, яке відбулося 25.12.2015 року позивач та її представник надали суду письмову заяву з клопотанням справу слухати у їх відсутності та позовні вимоги просить задовольнити в повному обсязі. Представник Ширяївської РДА в судовому засіданні, яке відбулося 18.05.2015 року, пояснила, що Ширяївська РДА не заперечує проти задоволення вимог, але позивачу потрібно привести до порядку документи, так як дошлюбне прізвище позивача є Верлан, а в списку зазначено як Варлан, та заявила клопотання про залучення в якості третіх осіб відділ Держгеокадасту у Ширяївському району та Олександрівську сільську раду. До судового засідання, яке відбулося 25.12.2015 року представник відділу Держгеокадастру надала клопотання справу слухати за її відсутності, не заперечувала проти задоволення вимог. Представник Олександрівської с\\р до суду не зявився, про причини неявки суд не повідомив. Позовні вимоги підтверджуються: заявою до Ширяївської РДА (а.с.4,7), довідкою відділу Держкомзему (а.с.5), довідкою Олександрівської с\\р (а.с.6), копією свідоцтва про народження (а.с.8), копією свідоцтва про шлюб (а.с.9), повідомленням Ширяївської РДА (а.с.10), копією рішення суду. Судом встановлено, що п. 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 8 серпня 1995 року за № 720/95, право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. А тому, виходячи зі змісту вказаних вимог закону особа набуває права на земельний пай за наявності трьох умов: перебування в членах КСП, включення до списку осіб, долучених до Державного акту на право колективної власності на землю, одержання КСП цього акту. У відповідності до абз.З п. 1 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам іорганізаціям» від 8 серпня 1995 року за № 720/95, паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості). Крім того, як передбачено п. 2, 3 та 4 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 8 серпня 1995 року за № 720/95, при паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними. Вартість земельної частки (паю) для кожного підприємства, кооперативу, товариства визначається виходячи з грошової оцінки переданих у колективну власність сільськогосподарських угідь та кількості осіб, які мають право на земельну частку (пай). Розміри земельної частки (паю) в умовних кадастрових гектарах визначаються виходячи з вартості земельної частки (паю) та середньої грошової оцінки одного гектара сільськогосподарських угідь для даного підприємства, кооперативу, товариства. Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України - власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Вивчивши матеріали справи, а також, на підставі ч. 1 ст.. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню, сул вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved