Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-22 00:00:00

Позивач [PERSON], звернулася до суду із вказаним позовом, в обгрунтування якого посилається на те, що 21 жовтня 2017 року о 12:07 год. гр.[PERSON], рухаючись в м.Новоукраїнка на перехресті вулиць Крилова та Мамандалієва, керуючи автомобілем ВMW державний номер [NUMBER] на перехресті рівнозначних доріг не надав перевагу в русі автомобілю SKODA OKTAVIA державний номер [NUMBER], під її керуванням, який рухався праворуч від неї, в результаті чого відбулося зіткнення, яке спричинило механічні пошкодження транспортних засобів. Відповідач [PERSON] при обставинах ДТП порушив вимоги п.16.12 ПДР та вчинив правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП. [PERSON] в ході розгляду справи факт порушення правил дорожнього руху, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди повністю визнав. Вина водія автомобіля [PERSON] підтверджується протоколом та схемою ДТП і поясненнями учасників та свідків пригоди, а також постановою №3/396/527/17 районного суду м.Новоукраїнка, Кіровоградської області від 26.10.2017 року про застосування адміністративного стягнення до [PERSON] 20.12.2017 року страховою компанією НАСК «Оранта» в межах ліміту, на підставі угоди про страхування наземного транспорту № samdnwfc00000203745 від 05.12.2013 року позивачу виплачено страхове відшкодування за завдану майнову шкоду у розмірі 51600 гривнів. Відповідно до рахунку приватного підприємства «Авто-Шанс Центр вартість запасних частин та матеріалів для відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу, який належить позивача складає 142370.81 грн. Вартість виконаних робіт складає 37882.67 грн. Загальна сума з ПДВ складає 216304,17 грн. Таким чином, вважає, що [PERSON], як власник джерела підвищеної небезпеки - автомобіля ВMW державний номер [NUMBER], повинен відшкодувати витрати, які він мусить зробити для відновлення первинного стану свого транспортного засобу SKODA OKTAVIA державний номер [NUMBER], пошкодженого в ДТП, тобто витрати на його повний ремонт. Протягом тривалого часу у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу їй довелося переживати, зазнала негативних емоцій та не могла певний час користуватися своїм автомобілем. Розмір заподіяної моральної шкоди оцінює в 1500 тис. грн., які просить стягнути, а всього просить стягнути в його користь із відповідача майнову шкоду 164704,17 грн., моральну шкоду 1500 грн., за вартість проведених експертиз 1500 грн. та судові витрати по справі. Відповідно до ч.1 ст.274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 23.06.2018 року відкрито провадження по даній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) в судове засідання сторін. Крім того, відповідачу у справі було надано п'ятнадцятиденний строк, який обчислюється з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, для подачі відзиву на позовну заяву. Враховуючи те, що відповідачем [PERSON] у встановлений законом строк відзиву до суду не подано, суд вважає за можливе вирішити спір за наявними матеріалами справи. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч.2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши докази по справі, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги, виходячи із наступного. Судом встановлено, що 21 жовтня 2017 року о 12:07 год. гр..[PERSON], рухаючись в м.Новоукраїнка на перехресті вулиць Крилова та Мамандалієва, керуючи автомобілем ВMW державний номер [NUMBER] на перехресті рівнозначних доріг не надав перевагу в русі автомобілю SKODA OKTAVIA державний номер [NUMBER], під її керуванням, який рухався праворуч від неї, в результаті чого відбулося зіткнення, яке спричинило механічні пошкодження транспортних засобів. 20.12.2017 року страховою компанією НАСК «Оранта» в межах ліміту, на підставі угоди про страхування наземного транспорту № samdnwfc00000203745 від 05.12.2013 року позивачу виплачено страхове відшкодування за завдану майнову шкоду у розмірі 51600 гривнів. Відповідно до рахунку приватного підприємства «Авто -Шанс Центр вартість запасних частин та матеріалів для відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу, який належить позивача складає 142370.81 грн. Вартість виконаних робіт складає 37882.67 грн. Загальна сума з ПДВ складає 216304,17 грн. Відповідно до постанови Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 26 жовтня 2017 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Відповідно до ст.1187 ЦК України - джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України). Згідно зі ст.1192 ЦК України - з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Відповідно до Правового висновку Верховного Суду України (у справі №6-954 цс16), який висловлений у Постанові від 20 січня 2016 року - з огляду на зазначені положення ЦК України факт завдання шкоди майну потерпілого джерелом підвищеної небезпеки, якщо ця особа (потерпілий) не перебуває в договірних правовідносинах з особою, яка завдала шкоди, та/або якщо завдання такого роду шкоди не пов'язане з виконанням цими особами обов'язків за договором, породжує виникнення позадоговірного, деліктного зобов'язання. Воно виникає з факту завдання шкоди й припиняється належним виконанням у момент відшкодування потерпілому шкоди в повному обсязі особою, яка її завдала. Сторонами деліктного зобов'язання класично виступають потерпілий (кредитор) і особа, яка завдала шкоди (боржник). За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоду. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України). Разом з тим правила регулювання деліктних зобов'язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов'язок. Так, відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов'язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров'я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов'язкове страхування). До відносин, що випливають з обов'язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. Завдання потерпілому внаслідок ДТП шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, породжує деліктне зобов'язання, в якому право потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується з відповідним обов'язком боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така ДТП слугує підставою для виникнення договірного зобов'язання, згідно з договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника - в договірному зобов'язанні ним є страховик. Разом з тим зазначені зобов'язання не виключають одне одного. Деліктне зобов'язання - первісне, основне зобов'язання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. Натомість страхове відшкодування - виплата, яка здійснюється страховиком, відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми та в разі, якщо подія, внаслідок якої завдано шкоди, буде кваліфікована як страховий випадок. Недодержання потерпілим страхового відшкодування за договором (або його одержання, якщо страхового відшкодування недостатньо для повного покриття шкоди) не обов'язково припиняє деліктне зобов'язання, й особа, яка завдала шкоди, залишається зобов'язаною. При цьому потерпілий не є стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, але наділяється правами за договором: на його, третьої особи, користь страховик зобов'язаний виконати обов'язок зі здійснення страхового відшкодування. Особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд (частина перша статті 12 ЦК України). Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї (частина друга статті 14 цього Кодексу). Відповідно до статті 511 ЦК України зобов'язання не створює обов'язку для третьої особи. У випадках, встановлених договором, зобов'язання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора. Згідно із частинами першою та четвертою статті 636 ЦК України договором на користь третьої особи є договір, в якому боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена в договорі. Якщо третя особа відмовилася від права, наданого їй на підставі договору, сторона, яка уклала договір на користь третьої особи, може сама скористатися цим правом, якщо інше не випливає із суті договору. З огляду на зазначене право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов'язує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобов'язанні. Таким чином, потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов'язань - деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права: а) шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди; б) шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування; в) шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1192 ЦК України підстав. Потерпілий має право відмовитись від свого права вимоги до страховика та одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала, в межах деліктного зобов'язання незалежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоди. У такому випадку особа, яка завдала шкоди і цивільно-правова відповідальність якої застрахована, після задоволення вимоги потерпілого не позбавлена права захистити свій майновий інтерес за договором страхування та звернутися до свого страховика за договором з відповідною вимогою про відшкодування коштів, виплачених потерпілому, в розмірах та обсязі згідно з обов'язками страховика як сторони договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Якщо потерпілий звернувся до страховика та одержав страхове відшкодування в розмірі, який у повному обсязі відшкодовує завдану шкоду, деліктне зобов'язання між потерпілим і особою, яка завдала шкоди, припиняється згідно зі статтею 599 ЦК України виконанням, проведеним належним чином. Таким чином, право вимоги [PERSON], потерпілої від ДТП, шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала їй шкоди, про відшкодування цієї шкоди; є правомірною, а позов підлягає задоволенню. Згідно ч 1 ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до ст.1167 ЦК України - моральна шкода , завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями,чи бездіяльністю , відшкодовується особою , яка її завдала , за наявності її вини , крім випадків , встановлених частиною другою цієї статті. Згідно п.3 Постанови ПВСУ від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» - «...моральна шкода може полягати, зокрема: у моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, ...у порушенні інших цивільних прав, ...у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків». Згідно п.9 Постанови ПВСУ від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» - «Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат, їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану». Згідно з практикою ЄСПЛ, яка є джерелом національного законодавства, порушення прав людини вже само по собі тягне за собою моральні страждання та виникнення моральної шкоди, а тому факт страждань доказування не потребує, для суду достатньою підставою для присудження компенсації моральної шкоди є сам факт порушення права (справи «Науменко проти України»). Суд вважає, що підлягають задоволенню позовні вимоги щодо стягнення моральної шкоди у розмірі 1500 грн. з відповідача, при цьому суд враховує характер та обсяг страждань, їх тривалість, отриманих позивачкою під час ДТП, тяжкість вимушених змін у її життєвих і виробничих стосунках та зусиль, необхідних для відновлення попереднього стану, оскільки через протиправні дії позивачка не може користуватись та експлуатувати свій автомобіль, що створює для неї додаткові незручності у повсякденному житті. Згідно ст.141 ЦПК України судовий збір слід стягнути з відповідача.

Outcome: approved