Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом, в якому просила визнати [PERSON] \~батьком дитини\~\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ; внести зміни до актового запису № 964 від 31 травня 2005 року, складеного Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського обласного управління юстиції про народження дитини\~ [PERSON] , [INFO] , вказавши в графі «Батько» [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~ громадянин України; стягнути з [PERSON] на її ( [PERSON] ) користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини доньки [PERSON] , [INFO] ,\~в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу (заробітку) відповідача щомісячно, починаючи стягнення аліментів з 10 січня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . В обґрунтування позову позивач зазначила, що в період з 2004 року по 2016 рік вона (позивач) перебувала у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем [PERSON] , та за час спільного проживання у них народилася донька [PERSON] , [INFO] . Однак, відповідач відмовився подавати в органи реєстрації актів цивільного стану заяву про реєстрацію батьківства, в зв`язку з чим, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень був проведений в порядку ст. 135 СК України, поряд з цим факт його (відповідача) батьківства підтверджується наступними доказами, зокрема, спільними фото, зробленими в різний період часу, поясненнями свідків та близьких родичів, при цьому, якщо відповідач на підставі зазначених доказів не визнає батьківства відносно неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , то є необхідним проведення судово-генетичної експертизи, яку вона (позивач) та неповнолітня дитина готові пройти. Також, позивач зазначила, що донька проживає разом з нею, знаходиться на її утриманні, при цьому, відповідач [PERSON] , який є молодою, здоровою, працездатною особою, який інших утриманців не має, матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, в зв`язку з чим, є необхідним стягувати з відповідача аліменти на утримання доньки до досягнення донькою повноліття в примусовому порядку. Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 06 лютого 2020 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Крім того, позивач [PERSON] в підготовчому судовому засіданні подала заяву, в якій, зокрема, уточнила позовні вимоги в частині стягнення аліментів та просила стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини доньки [PERSON] , [INFO] ,\~ у твердій грошовій сумі в розмірі 3 000 грн. 00 коп.\~ щомісячно, з проведенням щорічно індексації відповідно до Закону. Позивач [PERSON] в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, підтримала в повному обсязі з підстав, зазначених в позові, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги, з урахуванням поданої позивачем заяви про уточнення позовних вимог в частині вимог про стягнення аліментів, визнав, не заперечував щодо задоволення позову, зазначивши, що він дійсно є біологічним батьком [PERSON] , [INFO] і даний факт він (відповідач) не заперечує, як не заперечує і щодо сплати аліментів на утримання доньки на користь позивача в твердій грошовій сумі в розмірі 3\~000 грн. щомісячно до досягнення донькою повноліття. Враховуючи те, що відповідач [PERSON] визнав позовні вимоги [PERSON] та не заперечував щодо їх задоволення, суд приходить до висновку щодо можливості застосування положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України, якою унормовано, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. З огляду на зазначене, а також враховуючи, що визнання відповідачем [PERSON] позову не суперечить закону та не порушує прав та інтересів інших осіб, враховуючи також, що сторони повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, а так само, враховуючи положення ч. 4 ст. 12 ЦПК України, за якими кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням або не вчиненням нею процесуальних дій - суд приймає визнання відповідачем позову. Крім того, відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Заслухавши пояснення позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] , дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, не суперечать законодавству, яке регулює сімейні правовідносини, а тому підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що [PERSON] народилася [INFO] , про що складено відповідний актовий запис за № 964, про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського обласного управління юстиції 31 травня 2005 року. Батьками дитини [PERSON] , [INFO] , в свідоцтві про народження зазначені в графі «Батько» - « [PERSON] », в графі «Мати» - « [PERSON] ». Як вбачається з витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 СК України № 00004197147 від 19 липня 2010 року, відомості про батька дитини [PERSON] , [INFO] , - [PERSON] , внесені до актового запису про народження дитини № 964 від 31 травня 2005 року Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського обласного управління юстиції, відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Відповідно до ч.1 ст.135\~СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Відповідно до ч. 1 ст. 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. За відсутності заяви, право на подання якої встановлено\~статтею 126\~СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду (ч. 1 ст. 128 СК України). Частинами 2, 3 ст.\~128\~СК України передбачено, що підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.\~ Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Відповідно до ч. 4 ст.\~128\~СК України позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України) Частиною 1 статті 82\~ЦПК України визначено, що обставини які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Приймаючи до уваги, що ніким із сторін не оспорюється той факт, що відповідач [PERSON] є біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , зазначена обставина не підлягає доказуванню на підставі ч. 1 ст. 82 ЦПК України. З огляду на викладене вище, проаналізувавши доводи позивача на обґрунтування позовних вимог та оцінивши зібрані у справі докази у їх сукупності, а також\~враховуючи визнання\~відповідачем позову, суд вважає, що заявлений позивачем [PERSON] позов в частині визнання батьківства відносно дитини [PERSON] , [INFO] , є обґрунтованим, позивачем в повному обсязі доведено обставини, на яких ґрунтуються її вимоги, що є підставою для задоволення позову. При цьому, відповідно до ст. 134 СК України на підставі рішення суду про визнання батьківства, орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Крім того, позивачем пред`явлено також позовні вимоги до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, які підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, причому відповідно до ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. При цьому, підстави визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) або у твердій грошовій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід) і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. При цьому, відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень. На підставі вищевикладеного, враховуючи, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, при цьому, припинення фактичних шлюбних відносин між батьками, окреме проживання від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов`язків щодо утримання дитини до досягнення нею повноліття, судом враховуються також вимоги ст.182 СК України, зокрема, сімейний та матеріальний стан відповідача [PERSON] , [INFO] , який є молодою, здоровою, працездатною особою, крім того, судом під час розгляду справи не встановлено наявності у платника аліментів інших дітей, непрацездатних осіб, виконавчих листів, за якими б проводилися стягнення, враховуючи також,\~визнання відповідачем\~позову, поряд з цим, враховуючи, що сторони по справі, які є батьками неповнолітньої дитини, та які виховують її (дитину), несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей та фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини, враховуючи також, що неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] , має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, духовного, культурного і соціального розвитку, на підставі чого, та з урахуванням викладеного вище, а також визначеного законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення аліментів з відповідача на утримання неповнолітньої дитини доньки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі підлягають задоволенню та стягненню з відповідача на корить позивача аліментів на утримання неповнолітньої дитини доньки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. на місяць, з щорічним проведенням індексації відповідно до Закону. Окремо судом відзначається, що відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Згідно з п.1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в частині суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати, що складаються із судового збору в розмірі 840 грн. 80 коп., понесені позивачем за подання до суду позовної заяви з вимогою про визнання батьківства підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Крім того, відповідно до ч. 6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у зв`язку з чим судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп. за позовну вимогу про стягнення аліментів підлягає стягненню з відповідача в дохід держави, враховуючи, що позивач відповідно до положень Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору при поданні до суду позову про стягнення аліментів. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved