Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою про стягнення грошових коштів за договором займу. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що 15.10.2015 року вона передала відповідачу [PERSON] в якості займу 120000 грн., які остання зобов'язалася повернути в строк до 01.02.2016 року, про що відповідачем була написана розписка. Однак, в порушення договірних зобов'язань, [PERSON] суму боргу їй не повернула, пояснюючи це складним матеріальним становищем. При цьому, факт наявності перед нею зобов'язання не заперечує та постійно обіцяє виконати його пізніше. Крім того, відповідач передала позивачу документи на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] та квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS], які вона успадкувала після смерті її чоловіка - [PERSON], а також документи на автомобіль CHEVROLET LACETTI NA48B реєстраційний номер [NUMBER]. Свої дії вона мотивувала тим фактом, що в разі неможливості повернення грошей, вона передасть їй у власність зазначені об'єкти нерухомості та транспортний засіб. Просить визнати за нею право власності на квартири та транспортний засіб. В судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про день, час та місце слухання справи була повідомлена належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з підстав, зазначених позивачем у позовній заяві. Згідно розписки [PERSON] отримала від [PERSON] гроші в сумі 120000 грн. Вказану суму зобов'язалась повернути не пізніше 01.02.2016 року. Згідно договору купівлі-продажу, посвідченого 08.04.2010 року приватним нотаріусом Мар'їнського районного нотаріального округу Гвоздьом М.І. за р. № 261, [PERSON] є власником трикімнатної квартири, загальною площею 57,9 кв.м, в тому числі житловою 40,2 кв.м, розташованої за адресою: [ADDRESS]. Право власності належним чином зареєстровано в РКП «Мар'їнське бюро технічної інвентаризації». Згідно договору купівлі-продажу, посвідченого 11.12.2004 року приватним нотаріусом Мар'їнського районного нотаріального округу Леоновим С.І. за р. № 2945, [PERSON] є власником однокімнатної квартири, загальною площею 28,9 кв.м, в тому числі житловою 15,8 кв.м, розташованої за адресою: [ADDRESS]. Право власності належним чином зареєстровано в РКП «Мар'їнське бюро технічної інвентаризації». Згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER], виданого 27.09.2013 року, [PERSON] є власником автомобіля CHEVROLET LACETTI NA48B реєстраційний номер [NUMBER], 2007 року випуску. Згідно свідоцтва про смерть, [INFO] помер [PERSON] у віці 43 років. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу, 14.02.2003 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Після укладення шлюбу дружині присвоєне прізвище «[PERSON]». Відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1278 ЦК України частки кожного спадкодавця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Викладені обставини дають суду підстави вважати, що [PERSON] фактично прийняла спадщину після смерті свого чоловіка - [PERSON], померлого [INFO]. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. Згідно до вимог ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж саму суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно вимог ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно вимог ст. 600 ЦК України зобов'язання припиняється за згодою сторін внаслідок передання боржником кредиторові відступного (грошей, іншого майна тощо). Розмір, строки й пордок передання відступного встановлюються сторонами. Наведені позивачем доказі дають достатньо підстав вважати, що за позивачем можливо визнати право власності на майно відповідача, переданного їй в якості відступного. На підставі викладеного, у відповідності зі ст.ст. 3, 7, 82 ЦПК України, ст.ст. 16, 526, 600, 1046, 1050, 1261, 1270, 1278 ЦК України, суд

Outcome: approved