Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить: збільшити розмір аліментів до 1/3 частини з усіх видів заробітки (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягувати від дня предявлення позову до суду і до досягнення дочкою повноліття; збільшити розмір додаткових витрат до 500 грн., щомісячно, починаючи стягувати від дня предявлення позову до суду і до досягнення дочкою повноліття. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 30.07.2012 року з відповідача стягуються аліменти на її користь на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 400,00 грн. щомісячно, а також з відповідача стягуються додаткові витрати на неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] в розмірі 150 грн. Після присудження сплати аліментів та додаткових витрат, її майновий стан суттєво змінився та збільшився прожитковий мінімум на дитину. Також вказала, що вона проживає разом з батьками, які є пенсіонерами, а її мама має інвалідність 3 групи. Крім того зазначила, що стан здоровя дитини не змінився і потребує лікування та профілактики захворювань, а коштів, що сплачуються відповідачем на поновлення та підтримання здоровя дитини недостатньо, оскільки лікарські препарати значно подорожчали. Просить стягувати аліменти та додаткові витрати в збільшеному розмірі в судовому порядку. 28.03.2017 року позивач подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. В заяві вказала, що позовні вимог підтримує повністю та проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.48). Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Вказав, що відповідач має іншу сімю та повинен утримувати нову дружину. Також зазначив, що дитина спілкується з батьками відповідача. Сама ж позивач не навела доказів, що вона докладає зусиль на лікування дитини, тому визнав за можливе позовні вимоги в частині стягнення аліментів в розмірі 1/3 від доходу задовольнити, а в частині стягнення додаткових витрат просив відмовити. Заслухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази в їх сукупності, суд доходить висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітньої [PERSON], яка проживає з матір'ю (а.с.5,26). Як вбачається з наявного в матеріалах справи рішення Корольовського районного суду від 30 липня 2012 року у справі № 2-2337/12, з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 400,00 (чотириста) грн. щомісячно, починаючи з 06.04.2012 року і до досягнення донькою повноліття, а також стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] додаткові витрати на неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], в розмірі 150 грн. щомісячно починаючи з 06.04.2012 року і до досягнення донькою повноліття (а.с.7-8) Відповідно до ч. 1ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пленум Верховного суду України в п. 23 постанови від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розяснив, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Таким чином, зміна раніше встановленого розміру аліментів можлива за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України. Згідно ст.7 Закону України Про державний бюджет на 2017 рік установлено у 2017 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2017 року - 1544 гривні, з 1 травня - 1624 гривні, з 1 грудня - 1700 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років: з 1 січня 2017 року - 1355 гривень, з 1 травня - 1426 гривень, з 1 грудня - 1492 гривні; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2017 року - 1689 гривень, з 1 травня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1860 гривень; працездатних осіб: з 1 січня 2017 року - 1600 гривень, з 1 травня - 1684 гривні, з 1 грудня - 1762 гривні; осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2017 року - 1247 гривень, з 1 травня - 1312 гривень, з 1 грудня - 1373 гривні. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Встановлено, що наказом Селянського господарства «Оріяна» №7 від 28.11.2016 року [PERSON], юристу господарства, за її згодою, з 01 грудня 2016 року встановлено неповний робочий день 4 години з оплатою праці у розмірі 0,5 ставки посадового окладу у сумі 2000 грн. на місяць (а.с.28). Відповідно до довідки про заробітну плату №6 від 08.02.2017 року, виданої СФГ «Оріяна», заробітна плата [PERSON] в серпні 2016 року складала 4000,00 грн., у вересні 2016 року 3981,01 грн., у жовтні 2016 року 4059,45 грн., у листопаді 2016 року 4059,45 грн., у грудні 2016 року 2130,20 грн., у січні 2017 року 2130,20 грн. (а.с.31). Згідно довідки про склад сімї №29 від 06.02.2017 року, виданої ОСББ «Михайла Грушевського» [PERSON], вбачається, що за адресою: [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] (батько позивача), [PERSON] (мати позивача), [PERSON] (позивач), [PERSON] (брат позивача) та [PERSON] (донька позивача) (а.с.26). Довідкою (копія) МСЕ №038819 серії 2-18 ЖИЗ підтверджується той факт, що [PERSON] встановлено 3 групу інвалідності з 2004 року (а.с.27). Відповідно до довідки про доходи №03.3-20/164 від 20.03.2017 року, виданої ПАТ «Акціонерний банк «Експрес-Банк», заробітна плата [PERSON] у вересні 2016 року складала 4109,90 грн., у жовтні 2016 року 4083,43 грн., у листопаді 2016 року 3930,48 грн., у грудні 2016 року 9614,72 грн., у січні 2017 року 3930,48 грн., у лютому 2017 року 4429,42 грн. (а.с.46). З матеріалів справи вбачається, що 13.03.2017 р. відповідач [PERSON] уклав шлюб з [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-ТП №145218 від 13.03.2017 р. (а.с. 50). Частиною третьою ст. 181 Сімейного кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, вирішуючи питання про збільшення розміру аліментів суд враховує, що на час визначення розміру аліментів у твердій сумі відповідач не працював, доходів не мав. На даний час відповідач є працездатним, працює та має регулярний дохід та може виконувати обовязок з утримання дитини на рівні, достатньому для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, з урахуванням того, що відповідач має іншу сімю. При цьому суд враховує, що у позивача змінилося матеріальне становище, мати позивача проживає з нею та є інвалідом 3 групи. Зважаючи, що обов'язок утримувати малолітню дитину до її повноліття є рівною мірою обов'язком як батька, так і матері, суд вважає за можливе збільшити розмір аліментів, що стягуються з відповідача з 400 грн. до 1/3 частини його заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стосовно позовних вимог позивача про збільшення додаткових витрат на утримання доньки суд зазначає наступне. Відповідно до ч.1 ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Частиною 3 ст. 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Згідно зі ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. Заявляючи позовну вимогу про збільшення розміру додаткових витрат та їх стягнення з відповідача зі 150грн. до 500грн. щомісячно, позивач надала суду копію медичної картки [PERSON], [INFO], з якої вбачається, що останній поставлені наступні діагнози: міопія, хронічний гастрит, хронічний гострий дуоденіт, панкреатит, дифузні зміни підшлункової залози, нефроптоз, артрит, дифузний зоб (а.с.12-25). Виходячи зі змісту ст. 185 СК України та п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 р. сторона, що звертається з вимогою про відшкодування вже зроблених додаткових витрат або з вимогою про їхнє попереднє фінансування, має надати суду докази фактично понесених або майбутніх витрат, їхній розрахунок й обґрунтування. Разом з цим, жодних належних доказів сплати коштів за лікування (чеків, квитанцій, прибуткових касових ордерів, тощо) або обґрунтованого розрахунку таких витрат позивачем суду не представлено. Враховуючи вказане вище та те, що розмір аліментів збільшено до 1/3 доходу відповідача, суд не вбачає підстав для задоволення позову в частині збільшення додаткових витрат на утримання доньки. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню судові витрати в дохід держави, що складаються з судового збору розмірі 640 грн., оскільки позивач в силу закону звільнена від їх сплати.

Outcome: partial