Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача Спеціалізованої школи І ступеня № 312 з поглибленим вивченням англійської мови, про захист ділової репутації, а саме: Захистити особисте немайнове право [PERSON] - право на недоторканість ділової репутації, шляхом відкликання Спеціалізованою школою І ступеня № 312 з поглибленим вивченням англійської мови доповідної заступника директора з навчально - виховної роботи [PERSON] від 27 березня 2019 року вх. № 25, яка містить недостовірну інформацію та повернення доповідної заступнику директора з навчально - виховної роботи Спеціалізованої школи І ступеня № 312 з поглибленим вивченням англійської мови [PERSON] . Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона працює на посаді педагога - організатора СШ 1 ступеня № 312. Заступник директора [PERSON] в доповідній від 27.03.2019 вх. № 25 на ім.»я директора вказаної школи виклала негативну інформацію стосовно позивача щодо невиконання начебто нею своїх посадових обов`язків, а саме невиконання усних доручень [PERSON] щодо рознесення об`яв позивачем до дитячих садочків, які стосувалися діяльності школи в період з 21.03.2019 по 26.03.2019, пригрожуючи при цьому зверненням до атестаційної комісії школи, тим самим ставлячи під сумнів професійні здібності позивача та належне виконання своїх обов`язків, що наносить шкоду діловій репутації позивача, як педагога - організатора школи. В період з 18.03.2019 по 28.03.2019 позивач перебувала на лікарняному, що підтверджується листом непрацездатності, а отже не мала жодної можливості виконувати в даний час свої професійні обов`язки. Заступник директора поширила неправдиву інформацію стосовно позивача щодо її професійних здібностей. Оскільки розповсюджувачем інформації є працівник відповідача - заступник директора з навчально - виховної роботи. Поширення інформації відбулося шляхом подання заступником директора доповідної від 27.03.2019 про начебто непрофесійні дії позивача, чим нанесено шкоду діловій репутації позивача. Отже, позивач має право захистити недоторканість своєї ділової репутації шляхом відкликання доповідної заступника директора з навчально - виховної роботи [PERSON] від 27.03.2019 вх. № 25, яка містить недостовірну інформацію. У відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 095.04.2019 цивільна справа розподілена судді Саламон О.Б. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 15.04.2019 по справі відкрито провадження. Відзиви до суду не подано, при цьому надійшли пояснення третьої особи - заступника директора з навчально - виховної роботи [PERSON] , згідно з якою просить відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що доповідна від 27.03.2019 не містила негативної оцінки професійної діяльності позивача з точки зору додержання законів, а також неетичної поведінки, при цьому доповідна не містила погроз щодо звернення до атестаційної комісії. Вказане щодо погроз є тільки припущенням та перекручуванням фактів представником позивача. Факт перебування позивача на лікарняному з відкритим листком непрацездатності став відомий тільки після надання листка непрацездатності 30.03.2019.Позивач знаходилася на робочому місці, про факт захворювання та перебування на амбулаторному лікуванні особисто не повідомляла, також була відмічена у табелі відпрацьованого часу за березень. Вважає, що надані позивачем матеріали належним чином не підтверджують наявність юридичного складу правопорушення, який є підставою для задоволення позовних вимог позивача. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали вимоги позову, просили задовольнити вимоги в повному обсязі. Представник відповідача - Спеціалізованої школи І ступеня № 312 з поглибленим вивченням англійської мови в судове засіданні не з`явився, про розгляд справи повідомлялися належним чином неодноразово. Третя особа - заступник директора з навчально-виховної роботи спеціалізованої школи І ступеня № 312 з поглибленим вивченням англійської мови [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просить суд відмовити в їх задоволенні, оскільки вимоги є необґрунтованими, а обставини, на які посилається позивач, не відповідають дійсності. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Згідно зі ст.ст. 12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а згідно ч.1 ст.16 ЦПК України, кожен має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. В судовому засіданні встановлено. Позивач працює на посаді педагога - організатора Спеціалізованої школи І ступеня № 312 з поглибленим вивченням англійської мови Деснянського району м. Києва. У відповідності до листа за підписом директора школи [PERSON], лікарняний листок за період з 18.03.2019 по 28.03.2019 надійшов в бухгалтерію для оплати в квітні місяці. (а.с.51) Заступник директора [PERSON] в доповідній від 27.03.2019 вх. № 25 на ім.»я директора вказаної школи виклала інформацію стосовно позивача щодо невиконання начебто нею своїх посадових обов`язків, а саме невиконання усних доручень [PERSON] щодо рознесення об`яв позивачем до дитячих садочків, які стосувалися діяльності школи в період з 21.03.2019 по 26.03.2019, при цьому при відмові педагога - організатора виконувати свої обов`язки зазначила, що залишає за собою право порушити питання перед атестаційною комісією школи про зняття вищої категорії з позивача. (а.с.5-6) Допитатні в судовому засіданні свідки, [PERSON] та [PERSON] зазначили, що дійсно було відомо про перебування позивача [PERSON] на лікарняному, при цьому свідок [PERSON] зазначила також про невчасність повідомлення за лікарняний. Відповідно до ст. 277 ЦК України фізична особа, немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на спростування цієї інформації. Вважається, що негативна інформація, поширена про особу, є недостовірною. Виходячи зі змісту ст. 277 ЦК України сторона позивача повинна довести факт поширення інформації, а також те, що вона є негативною та такою, що принижує честь, гідність, ділову репутацію. Сторона відповідача, в свою чергу, повинна довести, що поширена інформація є достовірною. Позивач має право подати суду докази невідповідності дійсності відомостей, розповсюджених відповідачем. У відповідності до рекомендацій, викладених в п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 N 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» (далі по тексту Постанови), негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного (презумпція добропорядності). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації. п.3 Постанови передбачено, що вибір способу захисту особистого немайнового права, зокрема, права на повагу до гідності та честі, права на недоторканість ділової репутації, належить позивачеві. Разом із тим, особа, право якої порушено, може обрати як загальний, так і спеціальний способи захисту свого права, визначені законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини. У зв`язку з цим суди повинні брати до уваги, що відповідно до ст. 275 ЦК захист особистого немайнового права здійснюється у спосіб, встановлений г.3, а також іншими способами відповідно до змісту цього права, способу його поширення та наслідків, що їх спричинило це порушення. До таких спеціальних способів захисту відносяться, наприклад, спростування недостовірної інформації та/або право на відповідь (ст.277 ЦК), заборона поширення інформації, якою порушуються особисті немайнові права (ст.278ЦК) тощо. Згідно з ч.ч.5,6 п.15 цієї Постанови, недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Статтею 200 ЦК України встановлено, що інформацією є документовані або публічно оголошені відомості про події та явища, що мали або мають місце у суспільстві, державі та навколишньому середовищі; суб`єкт відносин у сфері інформації може вимагати усунення порушень його права. Статтею 270 ЦК України передбачено, що відповідно до Конституції України, фізична особа має право на життя, право на охорону здоров`я, право на безпечне для життя і здоров`я довкілля, право на свободу та особисту недоторканість, право на недоторканість особистого і сімейного життя, право на повагу до гідності та честі, право на таємницю листування, телефонних розмов, телеграфної та іншої кореспонденції, право на недоторканість житла, право на вільний вибір місця проживання та на свободу пересування, право на свободу літературної, художньої, наукової і технічної творчості. Відповідно до ст. 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. Частина 1 ст. 299 ЦК України закріплює особисте немайнове право фізичної особи на недоторканість ділової репутації. Особистість даного права полягає насамперед у особливості блага, яке складає його об`єкт. Під поняттям «ділова репутація» як особистого немайнового блага слід розуміти усталену оцінку фізичної особи, що ґрунтується на наявній інформації про її позитивні чи негативні суспільно значимі діяння (поведінку), як правило, в певній сфері (професійній, підприємницькій, службовій тощо), що відома оточуючим, і в силу цього відображена в суспільній свідомості, як думка про особу з точки зору моралі даного суспільства чи соціальній групи. Відповідно до п. 25 Постанови вищезазначеної, спростування має здійснюватися у такий самий спосіб, у який поширювалася недостовірна інформація. Пунктом 18 Постанови Пленуму передбачено, що згідно з положеннями ст. 277 ЦК України і ст. 10 ЦПК України обов`язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. З цього випливає, що тягар доказування достовірності негативної інформації про позивача покладається на відповідачів в даному випадку на відповідача, а на позивача покладено лише обов`язок доказування факту поширення такої інформації відповідачами. Цей висновок узгоджується з приписом абз.1 ч.2 ст.302 ЦК України. У відповідних положеннях Конституції України передбачено: кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації (стаття 32). Відповідно до ст. 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. Згідно з ч. 1 ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову про захист гідності, честі чи ділової репутації, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Згідно з ч. 4 ст. 277 ЦК України спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Поширювачем інформації, яку подає посадова чи службова особа при виконанні своїх посадових (службових) обов`язків, вважається юридична особа, у якій вона працює. Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про освіту» юридична особа має статус закладу освіти, якщо основним видом діяльності є освітня діяльність. Отже, відповідачем є спеціалізована школа 1 ступеня № 312 з поглибленим вивченням англійської мови. Разом з тим, розповсюджувачем інформації є працівник відповідача - заступник директора з навчально - виховної роботи [PERSON] . З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що поширення інформації відбулося шляхом подання заступником директора школи [PERSON] доповідної від 27.03.2019 вх.№ 27 на ім.»я директора школи [PERSON] про непрофесійні дії позивача, чим нанесено шкоду діловій репутації позивача. Згідно з ч. 5 ст. 277 ЦК України якщо недостовірна інформація міститься у документі, який прийняла (видала) юридична особа, цей документ має бути відкликаний. Відповідно до п.4 Постанови чинне законодавство не містить визначення понять гідності, чесьті чи ділової репутації, оскільки вони є морально - етичними категоріями й одночасно особистими немайновими правами, яким закон надає значення самостійних об`єктів судового захисту. Зокрема, під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов`язків. Отже, позивач має право захистити недоторканість своєї ділової репутації шляхом відкликання доповідної заступника директора з навчально - виховної роботи [PERSON] від 27.03.2019 вх. 25, яка містить недостовірну інформацію. Вбачається, що в період з 18.03.2019 по 29.03.2019 позивач перебувала на лікарняному, що підтверджується листом непрацездатності, а отже не мала жодної можливості виконувати в даний час свої професійні обов`язки. Заступник директора поширила неправдиву інформацію стосовно позивача щодо її професійних здібностей. Розповсюджувачем інформації є працівник відповідача - заступник директора з навчально - виховної роботи, а поширення інформації відбулося шляхом подання заступником директора доповідної від 27.03.2019 про начебто непрофесійні дії позивача, чим нанесено шкоду діловій репутації позивача.

Outcome: approved