Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить усунути перешкоди в здійсненні права користування земельною ділянкою по [ADDRESS], зобов'язати [PERSON] звільнити самовільно зайняту частину земельної ділянки [ADDRESS] у придатному для використання стані, шляхом знесення самочинно побудованих: мансарди літ. «А ман», прибудови літ. «а5», гаражу літ. «Л», крім цього самовільно прибудованих до жилого будинку приміщення № 2-6 ,2-7, 2-8, 2-9, 2-10 на земельній ділянці по [ADDRESS]; стягнути з [PERSON] на його користь моральну шкоду в розмірі 300000 грн. та покласти на нього судові витрати. В заяві позивач посилається на те, що їй на підставі договору купівлі від 28.11.1989 року належить 1/3 частина житлового будинку з надвірними будівлями по [ADDRESS], відповідно до якого їй в користування переходять приміщення 1-3 площею 5,9 кв.м., житлова кімната 1-1 площею 8,2 кв.м., житлова кімната 1-2 площею 7,6 кв.м., тамбуру 1-4 розміром 1 кв.м., сарай літ. «Б», літня кухня літ. «Г», льох літ. «Д». На підставі договору купівлі-продажу від 30.05.2003 року 2/3 частини зазначеного житлового будинку з надвірними будівлями належить [PERSON] Також позивач зазначає, що з 2007 року відповідач закрив доступ до її власності та став чинити штучні перепони та розпочав самовільну реконструкції їхнього домоволодіння та прибудовано мансарду літ. «А ман», прибудову літ «а5», гараж літ. «Л», а також приміщення « 2-6, 2-7, 2-8, 2-9, 2-10. Позивач, посилаючись на те, що в зв'язку з тим, що відповідач відмовляється повернути в її користування самовільно зайняту земельну ділянку, знести самочинно збудовані прибудови, продовжує обмежувати її в праві розпоряджатися земельною ділянкою, використовувати її за призначенням, вона вимушена звернутися до суду із даним позовом. Окрім того, позивачка зазначає, що незаконним будівництвом господарських будівель та прибудов до житлового будинку на вищевказаній земельній ділянці, відповідач спричинив їй моральні страждання, яки полягають в тому, що їй необхідно докладати більше зусиль для організації ведення своїх справ та захищати свої права в суді. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити та підтвердила обставини, викладені у заяві. Відповідач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги не визнали, просили відмовити у його задоволенні, вважаючи безпідставним, необґрунтованим та пояснили, що [PERSON] та [PERSON] порядок користування земельною ділянкою не визначали, а тому посилання позивача про самовільне зайняття відповідачем земельної ділянки [ADDRESS] по [ADDRESS] є безпідставними. Також відповідач зазначає, що жодного фізичного перешкоджання у користуванні її часткою домоволодіння він не здійснював. Представник третьої особи в судовому засіданні пояснив, що відповідачем були порушені права територіальної громади, оскільки ним було здійснено самочинне будівництво, що призвело до виникнення перешкод позивачу у вчиненні користування земельною ділянкою. При вирішенні спору про стягнення моральної шкоди, представник Харківської міської ради полагався на розсуд суду. Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Право власності на житловий будинок з надвірними будівлями по [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] - 1/3 частина на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Восьмою Харківською державною нотаріальною конторою 28.11.1989 року, реєстраційний номер 2-4178 та [PERSON] - 2/3 частини на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Першою Харківською державною нотаріальною конторою 30.05.2003 року, реєстраційний номер 5-943. Домоволодіння [ADDRESS] складається з житлового будинку літ. «А» площею 41,6 кв.м. на земельній ділянці площею 429 кв.м. з надвірними будівлями сараї літ «Б», «Ж», «З», «И», літньої кухні «В», «Г» вбиральні «К», забору № 1, колодязя № 2. Відповідно до договору купівлі-продажу, посвідченого Восьмою Харківською державною нотаріальною конторою 28.11.1989 року за [PERSON] в користування переходять приміщення кухня 1-3 розм. 5,9 кв.м., 1-1 жила кімната площею 8,2 кв.м. ,1-2 жила кімната площею 7,6 кв.м., тамбур 1-4 розміром 1 м.кв., сарай літ. «Б», літня кухня літ. «Г», льох літ. «Д», згідно заяви співвласника, довідки ХМБТІ від 14.09.1989 року за № 568 та поверхового плану на житловий будинок з надвірними будівлями. В листі Комунального підприємства «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» № 1802740 від 08.02.2010 року зазначено, що при обстеженні житлового будинку [ADDRESS] встановлено, що відбулися зміни в конфігурації та площі земельної ділянки, що також підтверджується копією плану земельної ділянки та житлового будинку та не оспорювалося сторонами. До домоволодіння самочинно прибудовано мансарду літ «А ман», прибудову літ. «а5», гараж літ. «Л», до житлового будинку прибудовано приміщення №№ 2-6, 2-7, 2-8, 2-9, 2-10, тобто відповідач здійснив самочинне будівництво без затвердженої у встановленому порядку проектної документації на будівництво та без відповідних дозволів. Факт самовільних прибудов [PERSON] та порушення права вільного користування [PERSON] її майном, підтверджується також копією технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS], виготовленого КП «ХМ БТІ» 10.12.2009 року, а також неодноразовими зверненнями позивачки до Київського РВ ГУМВС України в Харківській області, а також постановами про відмову в порушення кримінальної справи, ухвалені Київським РВ ГУМВС України в Харківській області 23.05.2007 року та 10.07.2007 року. Ст. 11 ЦПК України передбачає розгляд цивільних справ не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ст. 376 ЦК України право на звернення до суду з позовом про знесення або перебудову самочинно збудованого об'єкта нерухомості мають як органи державної влади, так і органи місцевого самоврядування. Ст. 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У випадку порушення прав інших осіб право на звернення до суду належить і таким особам за умови, що вони доведуть наявність порушеного права, а також власнику (користувачу) земельної ділянки, якщо він заперечує проти визнання за особою, яка здійснила самочинне будівництво на його земельній ділянці, права власності на самочинно збудоване нерухоме майно. Згідно ч. 1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважається самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Також, відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками зі їхньою згодою. Ст. 361 ЦК України зазначає, що співвласник має право самостійно розпоряджатися своєю часткою у праві спільної часткової власності. Судом встановлено, що сторонами не було здійснено розподілу часток у праві спільної часткової власності, в зв'язку з чим суд позбавлений можливості визначити самовільно зайняту відповідачем частину земельної ділянки [ADDRESS]. Проте, за обставин, викладених вище, суд приходить до висновку, що мансарду літ «А ман», прибудову літ. «а5», гараж літ. «Л», прибудовані до житлового будинку приміщення №№ 2-6, 2-7, 2-8, 2-9, 2-10 на земельній ділянці [ADDRESS] є самовільними будівлями і підлягають знесенню. В порушення ст. 358 ЦК України будівництво мансарди літ «А ман», прибудову літ. «а5», гараж літ. «Л», приміщень до житлового будинку №№ 2-6, 2-7, 2-8, 2-9, 2-10 на земельній ділянці [ADDRESS] проводилась відповідачем без отримання згоди на його проведення інших співвласників та користувачів земельної ділянки, тобто без згоди позивача, що створює їй перепони у користуванні належним їй майном. Враховуючи все вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON], в ході дослідження матеріалів справи, знайшли своє підтвердження в частині побудови відповідачем самочинних будівель, в зв'язку з чим підлягають задоволенню, а мансарда літ «А ман», прибудову літ. «а5», гараж літ. «Л», прибудовані приміщення до житлового будинку №№ 2-6, 2-7, 2-8, 2-9, 2-10 на земельній ділянці [ADDRESS] підлягають знесенню. Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до ч. 3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. У ст. 1167 ЦК України зазначено, що моральна шкода, заподіяна фізичній чи юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала при наявності її вини. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди підлягають - наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача, вини останнього в її заподіянні. Позивачем не доведено належними доказами заподіяння відповідачем [PERSON] йому моральної шкоди, в зв'язку з чим суд відмовляє в задоволенні позовних вимог в цій частині в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України понесені судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено, тому з [PERSON] підлягає стягненню судовий збір у сумі 229,40 грн. на користь держави.

Outcome: partial