Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого вказала, що 13.09.2008 вона уклала шлюб з відповідачем, в якому [INFO] народився син [PERSON] , який проживає разом з нею і перебуває на її утриманні. Спільне життя з відповідачем не склалося через неподібність характерів та різні погляди щодо сімейних відносин та утримання родини. Крім того з 11.05.2017 вона разом з дитиною перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення Мирноградської міської ради, як внутрішньо-переміщена особа. Чоловік, мешкаючи в м.Авдіївці Донецької області, відвідував її з дитиною відповідно до графіка своєї роботи, що ще більше їх віддалило одне від одного. Вони неодноразово намагались говорити про сімейні проблеми, але це не дало ніяких результатів, наостанок вони стали чужими одне до одному. З вересня 2020 року вони повністю припинили шлюбні стосунки, ведення спільного господарства та сімейного бюджету. Вважаючи примирення та збереження сім`ї неможливим й такими, що суперечать її інтересам, позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Сторони до суду не з`явилися, про час і місце розгляду справи сповіщені належним чином. Позивач надала суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, в якій вказала, що у період наданого судом строку примирення між нею та відповідачем не відбулося, тому вона наполягає на позовних вимогах. Згідно з ухвалою судді від 16.04.2021 у справі відкрито спрощене позовне провадження. Згідно з ухвалою суду від 13.05.2021 подружжю було призначено строк для примирення, у зв`язку з чим провадження у справі було зупинено. Згідно з ухвалою суду від 14.09.2021 провадження у справі поновлено. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 13.09.2008 сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Авдіївського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 213, в якому [INFO] народився син [PERSON] , який проживає разом з позивачем. Шлюбно-сімейні стосунки сторони припинили з вересня 2020 року. Вказані обставини встановлені на підставі свідоцтв про шлюб, про народження дитини, заяв сторін (а.с.12, 13). Відповідно до ч.1 ст.51 Конституції України та ч.1 ст.24 СК України основною засадою, на якій ґрунтується шлюб, є вільна згода жінки та чоловіка. У шлюбі дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що передбачено ч.1 ст.55 СК України. Згідно з ч.3 і ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, а примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Частиною четвертою ст.4 СК України закріплено та ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано право на повагу до приватного та сімейного життя, що включає в себе захист права на розірвання шлюбу у спосіб та в порядку, передбачені законодавством. Зокрема, згідно з ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно за ст.112 СК України суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Беручи до уваги вищенаведене та те, що шлюб сторін фактично розпався рік тому, у наданий судом чотирьохмісячний строк для примирення за клопотанням відповідача сторони не поновили свої сімейні стосунки, позивач наполягає на розірванні шлюбу, вважає примирення та збереження сім`ї неможливим, суд вважає, що подальше сумісне життя сторін і збереження сім`ї не відповідало б їх інтересам та суперечило б моральним засадам суспільства, тому їх шлюб підлягає розірванню. Спір майнового характеру сторонами не заявлений, місце проживання дитини та питання її матеріального забезпечення визначено сторонами самостійно. За приписами ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач не висловила бажання на відновлення дошлюбного прізвища. Сплачений позивачем при зверненні до суду з позовом судовий збір у розмірі 908 грн 00 коп. (а.с.1) на підставі ч.1 ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі ст.ст.110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved