Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом. Обґрунтувала його наступним. [INFO] помер її батько - [PERSON], після смерті якого залишилось спадкове майно - житловий будинок з господарськими будівлями, розташований в [ADDRESS] Вона є єдиним спадкоємцем майна померлого за законом, яка вчасно прийняла спадщину. Дружина померлого, а її мати - [PERSON], в установлений законом строк від прийняття спадщини відмовилася. В зв'язку з оформленням спадщини виявилося, що при житті [PERSON] не оформив правовстановлюючий документ на домоволодіння. По цій причині приватний нотаріус Глобинського нотаріального округу [PERSON] відмовила їй (позивачу) у видачі свідоцтва про право на спадщину. Спадкодавець на підставі закону, що діяв на час створення об»єкту нерухомого майна, побудував вищевказаний житловий будинок з господарськими будівлями, володів ним на праві приватної власності, що підтверджується записами в погосподарських книгах сільської ради, однак за життя не провів державну реєстрацію права власності на нього, як того вимагає діюче законодавство. Посилаючись на викладене, позивач прохала суд визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на спадковий житловий будинок з господарськими будівлями, розташований в [ADDRESS], на приватизованій земельній ділянці площею 0,67 га. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Вказала, що позовні вимоги підтримує. Представник відповідача - Бабичівської сільської ради, представники третіх осіб - Реєстраційної служби Глобинського РУЮ, Глобинської районної державної адміністрації, відділу Держземагенства у Глобинському районі, треті особи - приватний нотаріус Глобинського районного нотаріального округу [PERSON], [PERSON], в судове засідання не з'явилися. Належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи. В заявах, адресованих суду, прохали розглянути справу у їх відсутності, заперечень на позов не надали. Відповідач позов визнав. Суд, дослідивши та оцінивши надані письмові докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємного зв'язку встановив наступне. [INFO] помер [PERSON]. Спадкоємцями першої черги спадкування за законом є його донька [PERSON] (позивач у справі) та дружина [PERSON] ( ІІІ особа у справі). Згідно дослідженої судом спадкової справи № 70 за 2012 рік, заведеної приватним нотаріусом Глобинського районного нотаріального округу [PERSON], єдиною спадкоємицею першої черги спадкування за законом, яка в установлений строк прийняла спадщину, є дочка померлого - [PERSON]. Дружина померлого - [PERSON], від прийняття спадщини в установленому законом порядку відмовилася. До складу спадкового майна входить житловий будинок з господарськими будівлями, розташований в [ADDRESS], який був збудований спадкодавцем і в якому він проживав до дня своєї смерті. Приватний нотаріус Глобинського районного нотаріального округу [PERSON] 02.04.2013 року відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказаний житловий будинок з господарськими будівлями, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на нього на ім»я спадкодавця. Згідно технічного паспорту житловий будинок літ. «А», сарай-літню кухню літ. «Б», колодязь питний літ. «К» було побудовано в 1958 році, сарай літ. «б» - в 1965 році, погріб з шийкою літ. «Е», прибудову літ. «а», сарай літ. «Г», сарай літ. «Д», убиральню літ. «Є» - в 1970 році, гараж літ. «В», колонку питну літ. «К1» - в 1995 році. Відповідно до Постанови Ради Міністрів СРСР від 26.08.1948 року «Про застосування Указу ПВР СРСР від 26.08.1948 року» побудовані громадянами на відведених їм земельних ділянках будинки є їх особистою власністю. Порядок правової реєстрації будинків та господарських будівель і споруд, а також домоволодіння в містах та селищах міського типу був врегульований на Україні Інструкцією про порядок реєстрації будівель в містах, робочих, дачних і курортних селищах України від 23/25.12.1947 року, Інструкцією про порядок реєстрації будинків і домоволодінь в містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою 31.01.1966 року Мінкомгоспом УРСР. Запис в реєстраційній книзі про належність домоволодіння на праві особистої власності певній особі, є офіційним доказом права власності даної особи на це домоволодіння. Згідно Закону «Про сільську Раду депутатів трудящих УРСР» від 02.06.1968 року, кожна сільська рада вела погосподарські книги, в яких відповідним записом посвідчувалося право землекористування всіх громадян на території сільської ради, в особовому рахунку вказувались прізвище, ім'я та по батькові глави сім»ї, на ім'я якого відкрито особовий рахунок, він і був власником будинку. Згідно записів в погосподарських книгах Бабичівської сільської ради [PERSON] був зареєстрований в с. Устимівка і проживав у ньому до смерті. З 1960 року, останнім часом під № 0442-1, в погосподарській книзі № 6 за ним значилося належне на праві власності нерухоме майно - житловий будинок з господарськими будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS], на приватизованій земельній ділянці площею 0,67 га. Оцінивши надані докази, суд прийшов до висновку, що спадкодавець [PERSON] за свого життя набув право власності на назване нерухоме майно відповідно до закону, що діяв на час створення даного майна, проте, за життя не провів його державну реєстрацію відповідно до закону, що діє на час прийняття позивачем спадщини, в зв'язку з чим і виник спір. Його вирішення можливе лише в судовому порядку. Згідно висновку відділу регіонального розвитку, містобудування та архітектури Глобинської РДА від 18.02.2014 року № 43/01-10.02, житловий будинок літ. «А», погріб з шийкою літ. «Е», прибудова літ. «а», сарай літ. «б», сарай-літня кухня літ. «Б», гараж літ. «В», сарай літ. «Г», сарай літ. «Д», убиральня літ. «Є», колодязь питний літ. «К», колонка питна літ. «К1», які розташовані за адресою [ADDRESS] збудовані без істотних порушень діючих будівельних норм і правил. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У відповідності до ст. ст. 1217, 1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За ч.1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Встановивши, що [PERSON] за життя на передбачених законом підставах набув право власності на спадкове нерухоме майно, суд дійшов висновку , що позивач, як єдина спадкоємиця першої черги спадкування за законом, яка вчасно прийняла спадщину, має право на його успадкування. Визнання права власності за [PERSON] на спадковий житловий будинок з господарськими будівлями не оспорюється відповідачем та не порушує прав чи інтересів інших осіб. Позов ґрунтується на законі, доведений належними доказами, а тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved