Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що дитина наразі проживає разом з нею, відповідач матеріальну допомогу на утримання сина не надає. У заяві позивача, яка була зареєстрована канцелярією Козелецького районного суду Чернігівської області, міститься прохання про розгляд справи за її відсутності, підтримання нею заявлених позовних вимог та відсутності заперечень проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судові засідання не з'являвся. Судова повістка про виклик відповідача в судове засідання на 19 грудня 2016 року була отримана відповідачем 10 грудня 2016 року. В подальшому повістки з поштового відділення, що обслуговує відому адресу місця реєстрації відповідача, поверталися з відміткою «за зазначеною адресою не проживає». Таким чином, відповідач [PERSON] був обізнаний про те, що в провадженні Козелецького районного суду Чернігівської області перебуває цивільна справа, в якій він має статус відповідача. У випадку зміни [PERSON] місця свого проживання, він повинен був повідомити суд про свою нову адресу. З огляду на те, що відповідачем [PERSON] не надано інформації щодо його адреси, судові повістки надсилалися на зареєстровану у встановленому законом порядку адресу місця проживання відповідача. На підставі частини п'ятої статті 74 Цивільного процесуального кодексу України [PERSON] вважається таким, що повідомлений про час та місце розгляду справи відповідно до вимог Цивільного процесуального кодексу України. За таких обставин суд визнав за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін, ухваливши заочне рішення. Відповідно до статті 197 ЦПК України з огляду на неявку в судове засідання всіх осіб фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Виконавчим комітетом Берлозівської сільської ради Козелецького району Чернігівській області, [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO]; [PERSON] є його матір'ю. Згідно зі статтею 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з частиною третьою статті 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Відповідно до частини другої статті 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Це є гарантований державою мінімум для забезпечення утримання дитини. Згідно з частиною першою статті 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. З огляду на викладене та враховуючи те, що відповідач визнав позов, суд дійшов висновку, що позовні вимоги щодо стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання [PERSON] у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення дитиною повноліття, - підлягають задоволенню. Допустити негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів на утримання [PERSON] у межах суми платежу за один місяць (згідно зі статтею 367 Цивільного процесуального кодексу України). Відповідно до статті 88 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати в розмірі 551,20 грн. належить стягнути з відповідача в дохід держави. Враховуючи викладене вище,

Outcome: approved