Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-19 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти у зв'язку з її недієздатністю в розмірі 3000,00 грн. щомісячно до досягнення їх сумісною дитиною трьох років. В обґрунтування позову вказувала, що під час шлюбу з відповідачем у них народилась спільна дитина. Вона є інвалідом, проживає з дитиною та на теперішній час здійснює догляд за дитиною, у зв'язку з чим працювати не в змозі. Позивач разом з донькою перебуває на утриманні її матері. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. У зв'язку з наведеним позивач потребує матеріальної допомоги у вигляді аліментів на її утримання. В судовому засіданні позивач позов підтримала, посилалась на викладені в ньому обставини. Відповідач в судове засідання не з'явився, але 22.01.2019 року звернувся до суду з відзивом на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позову, оскільки він не має змоги надавати матеріальну допомогу дружині. Зазначив, що отримує мінімальну заробітну плату, інші доходи відсутні, має на утриманні батьків, позивач також звернулась до суду з позовом про стягнення з нього аліментів на утримання сумісної дитини в розмірі 1/3 частини всіх його доходів. Крім того, не має власного житла, у зв'язку з чим змушений винаймати житло, що є великими додатковими витратами для нього. Зазначив, що надає матеріальну допомогу на утримання дитини та несе витрати пов'язані з реєстрацією дитини за адресою його реєстрації, у тому числі сплачує комунальні послуги. 28.01.2019 року позивач звернулась до суду з запереченнями на відзив, в яких зазначила, що відповідач по справі надає суду неправдиву інформацію, яка не підтверджується відповідними доказами, а саме, він не надає матеріальну допомогу своїм батькам, його дохід складає 10-12 тисяч гривень на місяць та він не сплачує комунальні послуги за дитину у зв'язку з її реєстрацією за його місцем реєстрації, оскільки комунальні послуги обліковуються за показаннями лічильника. 14.03.2019 року [PERSON] було подано до суду заяву, в якій він просив справу розглядати за його відсутністю, відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Зазначав, що відповідно до ст.76 СК України «Право на утримання після розірвання шлюбу» розірвання шлюбу не припиняє права особи на утримання лише яке виникло у неї за час шлюбу. У той час як позивачка має інвалідність дитинства ще до реєстрації шлюбу, а саме з 04.11.2010 року, у зв'язку з чим вона не має права на утримання після розірвання шлюбу. В судовому засіданні встановлено наступне. Відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER] від 21.11.2017 року батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON], та [PERSON]. 19.09.2017 року шлюб між сторонами було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу [NUMBER]. Згідно рішення Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 12.02.2019 року з відповідача на користь позивача присуджено до стягнення аліменти на утримання сумісної дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку починаючи з 20.12.2018 року та до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 2, 4, 6 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Таке право вона має незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено, та не заперечується сторонами, що [PERSON], [INFO], проживає з позивачем, а тому вона має право на утримання від колишнього чоловіка - відповідача по справі. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до Закону України від 23 листопада 2018 року № 2629-VIII «Про Державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2019 року по 30.06.2019 року становить 1921,00 грн. Згідно довідки про доходи ТОВ «Імпульс Схід» виданої [PERSON] від 25.02.2019 року, його дохід за грудень 2018 року склав 3906,84 грн., за січень 2019 року склав 5000,00 грн. За січень 2019 року відповідач отримав заробітну плату у розмірі 5000,00 грн., з яких підлягає сплаті 900,00 грн. податку з доходів фізичних осіб, та аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини доходу в сумі 1250,00 грн.(5000,00/4=1250,00 грн.), що у залишку складає 2850,00 (5000,00-900,00-1250,00=2850,00 грн.), та, таким чином, оскільки відповідач є молодою працездатною особою і спроможний платити аліменти на утримання дружини, суд задовольняє позов частково і стягує з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання до досягнення їх сумісною дитиною трьохрічного віку у розмірі 800,00 грн. Оскільки позивач у своєму позові посилається на ст. 84 Сімейного Кодексу України, як на підставу звернення до суду, та зазначає в позові, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років, суд не бере до уваги доводи відповідача, щодо необхідності відмовити в позові, оскільки підставою звернення до суду є необхідність утримання позивача у зв'язку з інвалідністю, що має позивачка, бо вона виникла до реєстрації шлюбу. Також, суд відповідно до ст. 141 ЦПК України стягує з відповідача судовий збір на користь держави, оскільки позивач звільнена від сплати цих сум.

Outcome: partial