Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилається на те, що від шлюбу з [PERSON] вони мають сина [PERSON], [INFO]. В даний час син навчається на 1 курсі Черкаського державного бізнес-коледжу, а батько дитини не має бажання добровільно надавати необхідну допомогу на утримання сина. Їй відомо, що відповідач працює неофіційно охоронником та отримує заробітну плату. Син потребує допомоги, а вона не в змозі одна в повній мірі утримувати сина під час його навчання. Враховуючи викладене, просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів, але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму, щомісячно, до закінчення сином [PERSON], [INFO], навчання на денному відділенні Черкаського державного бізнес-коледжу за спеціальністю «Обслуговування компютерних систем і мереж». В разі наявності інфляційних процесів проводити індексацію аліментів відповідно до закону. Рішення суду допустити до негайного виконання. В судовому засіданні, позивач уточнила позовні вимоги. Просила стягувати аліменти з відповідача не на її користь, а на користь сина [PERSON]. Інші вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач позов не визнав, посилаючись на те, що він ніде не працює, хворіє та взагалі має сумніви, що це його син. Суд, вислухавши позивача, відповідача, дослідивши та оцінивши всі наявні докази в справі в їх сукупності, вважає, що позов не достатньо обґрунтований та підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом установлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] мають сина [PERSON], [INFO], про що свідчить відповідна копія свідоцтва про встановлення батьківства. Син позивача та відповідача є студентом І курсу денного відділення Черкаського державного бізнес-коледжу за спеціальністю «Обслуговування компютерних систем і мереж», що підтверджується відповідною довідкою даного закладу № 551 від 03.09.2015 року. Навчання закінчує 30.06.2019 року. [PERSON] потребує матеріальної допомоги, а позивач [PERSON] сама в повній мірі матеріально забезпечити сина не може. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і в звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. В судовому засіданні, відповідач, заперечуючи проти позову не надав суду жодного доказу, який би свідчив про його неспроможність надавати матеріальну допомогу сину. Суд, врахувавши, згідно зі ст. 182 СК України, всі обставини, що мають істотне значення при визначенні розміру аліментів, вважає, що [PERSON] повинен надавати матеріальну допомогу на утримання свого повнолітнього сина [PERSON] саме в розмірі, який просить [PERSON], тобто 1/4 частини всіх видів заробітку, щомісячно. При цьому, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення аліментів у розмірі «не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму», передбаченого ч. 2 ст. 182 СК України, до задоволення не підлягають, оскільки в даній нормі йдеться мова про розмір стягнення аліментів на утримання дітей до 18 років. Щодо вимог в частині проведення індексації аліментів відповідно до закону в разі наявних інфляційних процесів, то суд вважає, що вони до задоволення також не підлягають, оскільки суд не може вирішувати питання щодо відносин які не настали. На підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь держави судовий збір у сумі 487 гривні 20 копійок. На підставі наведеного та

Outcome: approved