Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, де просила ухвалити рішення, яким розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем та зареєстрований 10.11.2012 у Крюківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції за актовим записом № 434; після розірвання шлюбу залишити їй прізвище, набуте у шлюбі, « [PERSON] ». Також просила суд місце проживання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , визначити з нею. На обґрунтування позову зазначила, що 10.11.2012 між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. В шлюбі мають двох неповнолітніх дітей - дочку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , які проживають з нею. Вказала, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя, внаслідок чого виникають безпідставні непорозуміння. На даний час шлюбні стосунки між ними припинені, спільне господарство не ведеться. За таких обставин подальше сумісне життя та збереження сім`ї з відповідачем вважає неможливим, на примирення не згодна. З урахуванням викладеного, просила позов задовольнити. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 21.07.2021 за заявою позивача залишена без розгляду частина позовних вимог щодо визначення місця проживання неповнолітніх дітей. Позивач у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримує в повному обсязі та просить розгляд справи проводити у її відсутність. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав в суду заяву, де позовні вимоги визнає та просить розгляд справи проводити у його відсутність. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши і оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 10.11.2012 у Крюківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області за актовим записом № 434, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . В шлюбі подружжя має двох неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , та сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Діти проживають разом з обома батьками. В судовому засіданні встановлено, що протягом тривалого часу між сторонами виникають непорозуміння через протилежні погляди на сім`ю, ведення домашнього господарства. Бажання та наміру відновити нормальні сімейні стосунки у сторін відсутні. Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі статтею 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Відповідно до частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із положеннями пункту 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ст.111 Сімейного кодексу України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. В ході розгляду справи сторонами клопотання про надання їм часу для примирення не заявлялися. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу позивач [PERSON] бажає залишити прізвище, набуте у шлюбі, « [PERSON] ». За викладених обставин, приймаючи до уваги ту обставину, що сторони не підтримують шлюбно-сімейних стосунків, наміру поновлювати сімейні стосунки не мають; відповідач позовні вимоги про розірвання шлюбу визнає, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог.

Outcome: approved