Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її виховання, вказавши, що від шлюбу її сина [PERSON] з відповідачкою у них народився син [PERSON], [INFO], який доводиться їй внуком. З малечку вона займалася доглядом та вихованням внука, між ними наявний стійкий родинний зв'язок та привязаність. Однак відносини між відповідачкою та її сином [PERSON] зіпсувалися, [PERSON] стала чинити їй перешкоди в спілкуванні з внуком, тому виходячи з інтересів розвитку та виховання дитини просить суд усунути їй перешкоди з боку [PERSON] у вільному спілкуванні та участі у вихованні [PERSON], [INFO] та визначити наступні способи її участі у вихованні внука: особисте побачення пять разів на тиждень: з понеділка по неділю, в будень день з 18-00 до 20-00 годин, у вихідний та святковий день з 09-00 годин до 16-00 годин; можливість особистого відвідування з внуком цирку, театру, кінотеатру та інших культурних закладів та закладів харчування, необмежене спілкування з внуком особисто, засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу звязку, що не передбачають безпосереднього фізичного контакту між особами. В судове засідання позивач не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, просила задовольнити вимоги в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та про визнання позову. Представник третьої особи Служба у справах дітей виконавчого комітету Довгинцівської районної у місті ради [PERSON] через канцелярію суду надала висновок про встановлення спрособу участі позивача у вихованні та спілкуванні з малолітнім онуком [PERSON] Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов таких висновків. Як встановлено судом, [PERSON] та [PERSON] андрій Вікторович є батьками малолітнього [PERSON], [INFO] (а.с.8 копія свідоцтва про народження), позивач [PERSON] є бабусею дитини (а.с.9 копія свідоцтва про народження [PERSON]В.) Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 257 Сімейного кодексу України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. Статтею 263 СК України визначено, що спір щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно ст. 159 СК України. Відповідно до ч. 2 ст. 159 СК України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Тобто єдиною підставою, яка може виправдати поведінку батьків, які перешкоджають спілкуванню з дитиною, є те, що таке спілкування перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, враховуючи визнання відповідачем позову, суд приходить до висновку про задоволення позову, визначивши спосіб участі позивача у вихованні внука з врахуванням інтересів як дитини, так і її батьків. На підставі ст. 159, 257, 263 СК України,

Outcome: approved