Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя. У позовній заяві вказує, що між нею та відповідачем [PERSON] 17 лютого 1974 року був укладений шлюб, який рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від 24 вересня 2019 року розірвано. У вересні 2006 року ними було придбано легковий автомобіль - легковий автомобіль Toyota Prado 4,0 2006 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER] , щодо розподілу якого згоди між ними не досягнуто. Позивач прохала суд визнати спільною власністю подружжя легковий універсал Toyota Prado 4,0 2006 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER] та грошові кошти банківського вкладу, що зберігаються на депозитному рахунку [PERSON] в АТ КБ «Приватбанк». Визнати за нею право спільної часткової власності на 1/2 ідеальну частину легкового універсала Toyota Prado 4,0 2006 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER] , в порядку поділу майна подружжя. Визнати за нею право власності на 1/2 частину грошових коштів банківського вкладу, що зберігаються на депозитному рахунку [PERSON] , в порядку поділу майна подружжя. 16.04.2020 від неї надійшла заява про зменшення позовних вимог, в якій вона прохала визнати спільною сумісною власністю подружжя легковий автомобіль Toyota Prado 4,0 2006 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER] та визнати за нею право спільної часткової власності на 1/2 ідеальну частку легкового автомобіля Toyota Prado 4,0 2006 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER] , в порядку поділу майна подружжя. Ухвалою судді Кобеляцького районного суду Полтавської області від 13 грудня 2019 року провадження по даній справі відкрито та по справі призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 20 травня 2020 року закрито підготовче судове засідання та призначено по справі судове засідання. Представник позивача [PERSON] , адвокат Галушко С.С., надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність та відсутність позивача, позовні вимоги підтримав. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомлений через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] 17 лютого 1974 року був укладений шлюб (а.с. 7). За час шлюбу ними у вересні 2006 року було придбано легковий автомобіль - легковий автомобіль Toyota Prado 4,0 2006 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER] , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія [NUMBER] , виданого Кобеляцьким МРЕВ 05 вересня 2006 року зареєстрований на [PERSON] (а.с. 10). Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таке ж положення містить і норма ст. 368 ЦК України. Згідно ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ч. 1 ст. 69, ч. 1 ст. 70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно ст. 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Відповідно до роз`яснень, викладених в абз. 1 п. 22, абз. 1 п. 23, абз. 1 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 р. № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (ст.ст. 60,69 СК України, ч. 3 ст. 368 ЦК України), відповідно до ч.2, ч.3 ст. 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. Враховуючи вищевикладене, а також те, що автомобіль належить сторонам на праві спільної сумісної власності, суд доходить до висновку про задоволення позову та визнання спільною сумісною власністю подружжя легковий автомобіль Toyota Prado 4,0 2006 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER] та визнання за [PERSON] право спільної часткової власності на 1/2 ідеальну частку легкового автомобіля Toyota Prado 4,0 2006 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER] , в порядку поділу майна подружжя.

Outcome: approved