Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] , визначивши третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, КП «ЖЕО№ 2» Полтавської міської ради, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що квартира [ADDRESS] належить до комунальної власності та була надана [PERSON] на підставі рішення Виконавчого комітету Октябрської районної ради народних депутатів трудящих м. Полтави від 10.01.1975 року на сім`ю, яка на той час складалась із дружини - [PERSON] та синів - [PERSON] та [PERSON] . Пізніше у даній квартирі народилось ще двоє синів - [PERSON] та [PERSON] . У 2000 році одружився син [PERSON] та разом зі своєю дружиною зареєстрували своє місце проживання у квартирі батьків за адресою. [ADDRESS] , але фактично там ніколи не проживали. [INFO] помер [PERSON] і основним квартиронаймачем стала позивачка - [PERSON] . Позивач зазначила, що останні 10 років із сином [PERSON] та невісткою [PERSON] не спілкується та в добровільному порядку останні відмовляються знятись із реєстрації за даною адресою. [PERSON] зазначила, що їй стало відомо про те, що відповідачі розірвали шлюб та [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». Позивач зазначила, що збереження місця реєстрації відповідачів у квартирі [ADDRESS] порушує її право на вільне володіння, користування та розпорядження належним їй майном. Реєстрація місця проживання відповідачів створює позивачу додаткові перешкоди для користування квартирою, оскільки проводяться додаткові нарахування житлово-комунальних послуг, тому змушена звернутись до суду з позовом . Ухвалою суду від 03 травня 2019 року відкрито провадження по справі. В судове засідання позивач не з`явилася, від її представника [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, прохала їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала (а.с.51). Відповідачі [PERSON] , [PERSON] повторно у судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлялися про час та місце слухання справи, про причини неявки суд не повідомили (а.с.32-35,47,49). Від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, КП «ЖЕО № 2» Полтавської міської ради, до суду надійшла заява з проханням проводити розгляд справи без їх представника, при вирішенні спору покладаються на розсуд суду (а.с. 25). Згідно ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, якщо відповідач не з`явився без поважних причин або без повідомлення причини, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. З цих підстав суд, відповідно до ст.ст. ч.4 ст. 223, 280 ЦПК України, розглянув справу у заочному порядку та ухвалив рішення. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до копії контрольного талону до ордеру № 181 від 10 січня 1975 року виданого Виконавчим комітетом Октябрської районної Ради народних депутатів на ім`я [PERSON] вбачається, що останньому надано квартиру [ADDRESS] . Склад його сімї - дружина - [PERSON] , сини [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8). З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 25.08.2007 вбачається, що [INFO] помер [PERSON] (а.с.9). Відповідно до довідки № 1211 від 11 квітня 2019 року виданої КП «ЖЕО № 2», за адресою [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] - квартиронаймач, [PERSON] - син, [PERSON] - син, [PERSON] - син, [PERSON] - син, [PERSON] - невістка, [PERSON] - невістка, [PERSON] - онук (а.с.6). З копії свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] від 04.05.2018 виданого Шевченківським районним у місті Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області вбачається, що [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] про , що складено відповідний запис № 23 (а.с.10) Згідно акту від 15 квітня 2019 року, який підписали сусіди [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , який засвідчено начальником КП «ЖЕО № 2» [PERSON] за адресою [ADDRESS] [PERSON] та [PERSON] не проживають із 2000 року, їх особистих речей у квартирі немає (а.с. 7.). З відповіді начальника Полтавського ВПГУ НП в Полтавській області Терели О.М. від 16.05.2019 за Вих № 2993/115/101/01-2019 вбачається, що звернень [PERSON] та [PERSON] з приводу створення їм перешкод у користуванні житлом за адресою [ADDRESS] у Журналі єдиного обліку повідомлень про вчиненні кримінальні правопорушення та інші події Полтавського ВП ГУ НП в Полтавській області не зареєстровано (а.с.38). З пояснень [PERSON] від 18.06.2019 вбачається, що остання проживає за адресою [ADDRESS] . Пояснила, що знайома з [PERSON] та її сім`єю, була у неї в гостях. Син [PERSON] у квартирі [ADDRESS] не проживає давно, з відколи виїхав на навчання до м. Івано-Франківськ, десь із кінця 90-х років. Його дружина [PERSON] взагалі ніколи не проживала за даною адресою. Зі слів [PERSON] син із невісткою у даній квартирі лише приписані (а.с.39-40), аналогічні пояснення надали і [PERSON] та [PERSON] (а.с.41-44). Згідно ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його родини за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Зі змісту ст.72 ЖК України вбачається, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Оскільки [PERSON] та [PERSON] за місцем реєстрації у квартирі [ADDRESS] не проживають, власних речей не зберігають понад вісімнадцять років, а саме з 2000 року, що підтверджено зібраними по справі доказами та поясненнями свідків, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] , є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved