Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, у якому просила ухвалити рішення про стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на утримання дружини в твердій грошовій сумі у розмірі 2000 гривень щомісячно, починаючи з моменту подання позову і до досягнення трьох років дитиною [PERSON] , [INFO] . Позов мотивовано тим, що 11 січня 2019 року між позивачем і відповідачем зареєстрований шлюб. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] . З грудня 2018 року сторони проживають окремо, дитина проживає з позивачем. Відповідач не надає належної матеріальної допомоги на утримання дружини та малолітньої дитини. Позивач зазначила, що знаходиться у скрутному матеріальному становищі, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років. 4 грудня 2020 року ухвалою судді відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження(а.с. 14). Позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 11 січня 2019 року між позивачем і відповідачем зареєстровано шлюб (а.с. 7). [INFO] позивач [PERSON] народила дитину [PERSON] , батьком якого записаний [PERSON] (а.с. 8). Відомостями, які викладені у довідці Маловисківської міської ради Кіровоградської області підтверджується, що позивач [PERSON] проживає по [ADDRESS] разом з сином [PERSON] , [INFO] (а.с. 5). Відповідно до частини 1 статті 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років (частина 2 статті 84 СК України). Приписами частини 4 статті 84 СК України визначено, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Аналіз наведених чинних положень сімейного законодавства України дає підстави для висновку про те, що дружині-матері дитини, яка з нею проживає, законом гарантовано утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того, чи дружина працює, а також незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання до суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері дитини незалежно від цієї обставини. Судом встановлено, що відповідач належним чином не виконує свій обов`язок по утриманню дружини, що підтверджується відомостями, які зазначені у платіжних дорученнях. Це й стало підставою для пред`явлення позову, як зазначено у позовній заяві. Відповідач не оспорює своє батьківство відносно дитини, не заперечує, що дитина проживає з позивачем, яка не має можливості працювати до досягнення дитиною трьох років і мати самостійний заробіток. Визначаючи розмір аліментів на дружину, яка проживає зі спільною дитиною, суд виходить з того, що позивач не має можливості працювати до досягнення дитиною трьох років, тому відповідач-батько дитини зобов`язаний компенсувати дружині втрату можливості повноцінно себе реалізувати у громадському житті. Виходячи з принципу справедливості, розумності та з урахуванням потреб дружини і можливостей відповідача, які встановлені належними і допустимими доказами, суд дійшов висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача аліментів на дружину до досягнення дитиною трьох років у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень. Згідно з приписами статті 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Обставини сімейного життя позивача, причини, які стали підставами для припинення спільного проживання сторін, перешкоди у побаченні з дитиною - не впливають на право позивача, з якою проживає дитина, на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Судові витрати слід віднести за рахунок відповідача.

Outcome: approved