Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності в порядку спадкування за законом, мотивуючи свої вимоги тим, що на підставі договору дарування, посвідченого 14 травня 1969 року Сьомою донецькою державною нотаріальною конторою за реєстровим № 2116, її рідній тітці - [PERSON] належало домоволодіння [ADDRESS] та у встановленому законом порядку було зареєстровано 19.05.1969 року у КП БТІ м. Донецька за реєстровим № 3866. [INFO] [PERSON] померла, залишивши заповіт від 04.09.1991 року, посвідчений Сьомою донецькою державною нотаріальною конторою за реєстровим № 3078, відповідно до якого все належне їй майно вона заповідає своїй донці - [PERSON]. Чоловік [PERSON] та батько [PERSON] - [PERSON] помер [INFO]. 22.09.2012 року [PERSON] звернулася до Сьомої донецької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті її матері - [PERSON], у зв'язку з чим в той же день була заведена спадкова справа № 346/2012, та вона почала оформляти необхідні документи для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, але не встигла його отримати, так як [INFO] померла, але фактично вона його прийняла, так як постійно мешкала із спадкодавцем за одною адресою та звернулася до нотаріуса з відповідною заявою про прийняття спадщини. 10.07.2013 року у встановлений законом строк позивачка та відповідач по справі - рідний брат [PERSON] - [PERSON] звернулися до приватного нотаріуса Донецького міського нотаріального округу [PERSON] з питання оформлення спадщини після смерті [PERSON] Нотаріусом була заведена спадкова справа № 24/2013, при цьому відповідач у присутності нотаріуса відмовився від свого права на спадщину після своєї померлої сестри та племінниці на її користь. 01.10.2013 р. вона звернулася до приватного нотаріуса [PERSON] з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, але ж їй на підставі постанови від 01.10.2013 р. про відмову у вчиненні нотаріальної дії було відмовлено у видачі свідоцтва, так як документів, які б підтверджували право власності [PERSON] на житловий будинок [ADDRESS] не були нею надані, тому право на житловий будинок спадкуватися та входити до складу спадщини не може, так як воно нічим не підтверджене. Крім того, документів, що підтверджують її родинні відносини із спадкодавцем [PERSON], за якими можливо би було визначити ступінь споріднення, у неї відсутні. З цього питання вона зверталася до Національного історичного архіву Білорусії, до Державного архіву Чернігівської області, до Державного архіву Брянської області Російської Федерації, але ж отримала відповіді, що метричні книги про народження за 1913, 1918 роки по селу Шеломи Новозибківського повіту Чернігівської губернії до Державного архіву Чернігівської області не надходили, а також, що відповідно до метричних книг церкві Шеломи Новозибковського уїзду нині Новозибковського району Брянської області за 1912-1918 р.р. на зберіганні у архіві відсутні, що унеможливлює підтвердження року народження [PERSON] та [PERSON]. Інших спадкоємців за законом, крім відповідача [PERSON], який є рідним братом померлої [PERSON] та рідним дядьком померлої [PERSON], немає. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON]. в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, надали суду заяви, в яких позовні вимоги підтримали, просила задовольнити та розглянути справу без їх участі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] визнав у повному обсязі, пояснив, що [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]., дійсно є його рідними сестрами, а [PERSON] є його племінницею. Не заперечував, щоб право власності на спадщину у вигляді домоволодіння [ADDRESS], яка відкрилася після смерті [PERSON], померлої [INFO]., було визнано за позивачкою [PERSON] В подальшому просив справу розглядати в його відсутність. Приватний нотаріус Донецького міського нотаріального округу [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав суду заяву, якою просив розглянути справу без його участі. Представник Сьомої донецької державної нотаріальної контори у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав суду заяву, якою просив розглянути справу без його участі. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], її батьками є [PERSON], який помер [INFO]., та [PERSON], яка померла [INFO]. (а.с. 19-21). [PERSON] раніше мала дівоче прізвище [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб з [PERSON], яке було видане 11.08.1937 р. Сталінським міським бюро РАГС за актовим записом № 1250 (а.с. 13). [PERSON] раніше мала дівоче прізвище [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, відповідно до якого вона 10.02.1939 р. зареєструвала шлюб з [PERSON], за актовим записом № 221 (а.с. 19). Відповідно ксерокопій форми № 1, наданою Ленінським районним відділом у місті Донецьку Державної міграційної служби України відносно [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у пункті 5. у всіх них вказані відомості про прізвище, ім'я та по батькові батька та матері однакові: [PERSON] та [PERSON] (а.с. 30-33). Згідно домової книги для прописки осіб, проживаючих у будинку [ADDRESS], виданої 01 березня 1949 року, [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], зареєстровані у спірному домоволодінні з 01.04.1945 р., [PERSON], [INFO] - з 20.06.1947 р., а [PERSON], [INFO]., зареєстрований з 16.12.1950 р (а.с. 35-41). Згідно відповіді від 04.09.2013 р. Державного архіву Чернігівської області метричні книги про народження за 1913, 1918 роки по селу Шеломи Новозибківського повіту Чернігівської губернії до Державного архіву Чернігівської області не надходили (а.с. 25). Згідно відповіді від 30.08.2013 р. Державного архіву Брянської області встановлено, що відповідно до метричних книг церкві Шеломи Новозибковського уїзду нині Новозибковського району Брянської області за 1912-1918 р.р. на зберіганні у архіві відсутні, що не є можливим підтвердити рік народження [PERSON] та [PERSON] (а.с. 27). Отже, враховуючи встановлені та наведені фактичні обставини по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], є рідними сестрами відповідача [PERSON], [INFO], а [PERSON], [INFO]., є племінницею [PERSON], [INFO], померлої [INFO]., та двоюрідною сестрою [PERSON], [INFO], померлої [INFO]., що дозволяє суду встановити факт їх родинних відносин. Крім того, з матеріалів справи судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER], виданим Ленінським відділом РАГСу м. Донецька від 11.06.1985р. (а.с. 15). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з домоволодіння [ADDRESS], яка належала померлій [PERSON] на підставі договору дарування, посвідченого 14 травня 1969 року Сьомою донецькою державною нотаріальною конторою за реєстровим № 2116 (а.с. 8-12). 04.09.1991 року [PERSON] залишила заповіт, посвідчений Сьомою донецькою державною нотаріальною конторою за реєстровим № 3078, відповідно до якого все належне їй майно вона заповідає своїй донці - [PERSON] (а.с. 16). Відповідно до відомостей, внесених до домової книги на момент смерті [PERSON], з нею проживала її донька - [PERSON], яка фактично вступила в управління успадкованим за заповітом майном, а саме домоволодінням [ADDRESS] (а.с. 35-41). 22.09.2012 р. [PERSON] звернулася до Сьомої Донецької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті своєї матері - [PERSON], у зв»язку з чим була заведена спадкова справа № 346/2012 р., що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі ( а.с. 17). [INFO] двоюрідна сестра позивачки - [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції м. Донецька від 14.01.2013 року (а.с. 18). Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді домоволодіння [ADDRESS], яке належало її померлій матері [PERSON] на підставі згаданого у рішенні договору дарування, посвідченого 14 травня 1969 року Сьомою Донецькою державною нотаріальною конторою за реєстровим № 2116, та яке померла [PERSON] фактично прийняла у спадщину, але не оформила після смерті своєї матері. Таким чином, після смерті двоюрідної сестри [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді домоволодіння [ADDRESS]. Судом також встановлено, що позивач в передбачений 6-ти місячний строк з моменту смерті [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса [PERSON] з заявою про прийняття спадщини від 10.07.2013 року, але 01.10.2013р. їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку з не оформленням спадкодавцем права власності на домоволодіння [ADDRESS] спадкодавцем (а.с. 63). Згідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1265 ЦК України у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Згідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. З огляду на вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про визнання за нею права власності на спірний будинок в порядку спадкування за законом є обґрунтованими і підлягають задоволенню, а тому за позивачкою необхідно визнати право власності на спадкове майно у вигляді домоволодіння [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла [INFO]. На підставі викладеного та

Outcome: approved