Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про поділ майна, що є обєктом спільної сумісної власності подружжя. Свої позовні вимоги мотивує тим, що вона перебувала в шлюбі з відповідачем - [PERSON], зареєстрованого 12 листопада 1986 року Світличненською сільською радою Варвинського району Чернігівської області, актовий запис №08. Спільних з відповідачем дітей, у них немає. Рішенням відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Варвинського районного управління юстиції від 14 травня 2013 року шлюб між ними розірваний, актовий запис № 04. Шлюбні стосунки між сторонами припинені 14 травня 2013 року і з того ж часу вони разом не проживають, спільного господарства не ведуть. В період шлюбу, до моменту фактичного припинення шлюбних відносин та припинення ведення спільного господарства, у жовтні 2001 року за спільні кошти сторонами на підставі договору купівлі-продажу від 10 жовтня 2001 року набуто спірне майно - трикімнатна квартира № 58 (п'ятдесят вісім) в будинку № 2 (два) по вул. Леніна, вартістю 23280 двадцять три тисячі двісті вісімдесят) гривень. Позивач вважає, що квартира [ADDRESS] являється обєктом права спільної сумісної власності подружжя. При розірванні шлюбу між сторонами було досягнуто усної домовленості щодо поділу спільного майна в рівних частинах, але станом на сьогоднішній день відповідач не виконав дану домовленість. На підставі викладеного, просить суд здійснити поділ спільного майна подружжя; виділити у власність [PERSON], 1/2 частину квартири № 58 по вул. Леніна. 2 в м.Черкаси - вартістю 11640 гривень та виділити у власність [PERSON], 1/2 частину квартири № 58 по вул. Леніна. 2 в м.Черкаси - вартістю 11640 гривень та стягнути з відповідача на її користь судові витрати у розмірі 121грн. 80коп. В судовому засіданні позивач [PERSON] пояснила, що вона з позивачем розлучилася 2,5 роки тому і разом не проживають. Із 1986 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. 14.05.2013 шлюб було розірвано через відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Варвинського районного управління юстиції. У 2001 році за спільні кошти сторони придбали трикімнатну квартиру [ADDRESS], вартістю 23280 гривень. А тому, позовні вимоги підтримала і просила їх задовольнити в повному обсязі. Судові витрати просила стягнути з відповідача на свою користь. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав у повному обсязі. Додатково пояснив, що дійсно вказана квартира придбавалася у шлюбі, а тому позивач має право на ? частку квартири. Не заперечує проти сплати судового збору. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності на підставі повного, обєктивного та всебічного дослідження, суд приходить до наступного: встановлено, що 12 жовтня 1986 року, згідно даних свідоцтва про укладення шлюбу ([PERSON] І-ЕЛ №487860), - сторони зареєстрували шлюб у Світличненській сільській Раді Варвинського району Чернігівської області, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис №08. Спільних дітей сторони не мають. 14 травня 2013 року шлюб між сторонами розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №04, що підтверджується даними свідоцтва про розірвання шлюбу ([PERSON] 1-ЕЛ №049116). Крім того, в судовому засіданні встановлено, що під час перебування сторін у шлюбі, [PERSON] придбав майно - квартиру [ADDRESS], - на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу - [PERSON], 10 жовтня 2011 року за реєстровим номером №7802. Як передбачено ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст.ст. 11, 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч.ч. 2,3 ст. 58 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2 ст. 59 ЦПК України). У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ст. 174 ч.4 ЦПК України). За статтею 60 Сімейного Кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Відповідно до вимог ст. 61 Сімейного Кодексу України обєктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Крім того, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (ст. 63 СК України). Як зазначено у ст. 69 СК України, - дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. У разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (ст. 70 СК України). На основі повно і всебічно зясованих обставин, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний звязок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог у повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України та Закону України Про судовий збір необхідно стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір в розмірі 243грн. 60коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved