Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що з 17 вересня 2005 року вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу вони мають доньку - [PERSON], [INFO], батьком в свідоцтві про народження якої записаний відповідач. Шлюбні відносини з відповідачем припинені з липня 2013 року, відповідач матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини в добровільному порядку не надає, що ставить її у скрутне матеріальне становищі, тому просить стягнути з відповідача аліменти на свою користь на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку та доходів щомісячно до досягнення донькою повноліття. У судове засідання позивач не з'явилася, надала суду заяву з проханням розглядати справу в її відсутності, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву з проханням розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини від всіх видів її заробітку та доходів щомісячно. Суд, дослідивши письмові матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого 09 лютого 2007 року Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис №281. Зі свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 06 жовтня 2009 року Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис №931, вбачається, що [PERSON] народилася [INFO], в графі «батько» зазначено - [PERSON], «мати» - [PERSON]. З виписки з домової книги №733 від 16.12.2013 року [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS] разом з донькою [PERSON]. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, до того ж обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. При цьому обов'язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. При ухиленні від цього обов'язку, відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного Кодексу України, кошти на утримання дитини за рішенням суду присуджуються у частці від доходу платника аліментів. Відповідно до п.2 ч.1 та ч.2 ст.182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного, а також з урахуванням обставин, передбачених ст.182 Сімейного Кодексу України, суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку та доходів щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача судові витрати, пов'язані з розглядом справи, а саме судового збору у сумі 243 гривень 60 копійок.

Outcome: approved