Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Вказала, що 12 серпня 2008 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від спільного проживання мають доньку [PERSON] , [INFO] . Позивач просить суд шлюб розірвати, посилаючись на те, що вони з відповідачем не зійшлися характерами, через що в сім`ї часто виникали суперечки та непорозуміння, сімейні стосунки припинені, спільно не проживають. Позивач вважає, що їхня сім`я розпалася остаточно і збережена бути не може. Тому позивач вимушена звернутися до суду і просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] , зареєстрований 12 серпня 2008 року. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище « [PERSON] ». Також просила стягнути з відповідача на її користь судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору. Позивач [PERSON] надала суду письмову заяву вх.№ 203/20 від 13 січня 2020 року в якій просила справу розглянути без її участі. Позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідно до п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України якщо учасник справи був належним чином повідомлений про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника у разі неявки в судове засідання учасника справи без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Враховуючи те, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи та не з`явився в судове засідання, не повідомив суд про причини своєї неявки, тому вважаю за можливе провести судове засідання за відсутності відповідача. Неявка учасників справи не перешкоджає розгляду справи по суті відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Із копії свідоцтва про шлюб, серія [NUMBER] , виданого 12.08.2008 Галицьким відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, встановлено, що 12 серпня 2008 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб у Галицькому відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №248. Позивач змінила своє дошлюбне прізвище [PERSON] на прізвище чоловіка [PERSON] (а.с.5). Від спільного проживання мають доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджено копією свідоцтва про народження, серія [NUMBER] , виданого 23.01.2013 Сихівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції (а.с.6). Із акту обстеження №612 від 25.09.2019 встановлено, що [PERSON] , 1975 року народження, проживає по [ADDRESS] . Разом з нею проживає її донька [PERSON] , 2013 року народження (а.с.7). Із доводів позивача встановлено, що сторони сімейних стосунків не підтримують, спільно не проживають. Мір до примирення ніхто із сторін не приймав. Не бажають подальшого спільного життя. Відповідно до ст.ст.110, 112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач [PERSON] скористалася даним правом та звернулася до суду з позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги доводи, викладені в позовній заяві, суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх дитини, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як вбачається із копії свідоцтва про шлюб, серія [NUMBER] , виданого 12.08.2008 Галицьким відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції (а.с.5), позивач після державної реєстрації шлюбу своє прізвище « [PERSON] » змінила на прізвище чоловіка « [PERSON] ». Позивач [PERSON] заявила вимогу про залишення їй прізвища « [PERSON] » після розірвання шлюбу. Враховуючи ці обставини, суд має підстави залишити позивачеві [PERSON] прізвище « [PERSON] ». Оцінюючи усі докази, що є у справі, в їх сукупності, суд вважає доведеними обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх позовних вимог і має підстави для задоволення позовних вимог у повному обсязі. Оскільки позовні вимоги позивача [PERSON] задоволені повністю, судові витрати, понесені позивачем і документально підтверджені, за правилами ч.1 ст.141 ЦПК України покладаються на відповідача у розмірі, встановленому п.п.3 п.1 ч.2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір», у сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 (сорок) копійок. З урахуванням наведених мотивів суд при вирішенні цього спору застосував такі норми права: ст.ст.4,110,112,113 Сімейного Кодексу України.

Outcome: approved