Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Котівської сільської ради, Гусятинського району Тернопільської області, про визнання за нею права власності на 1/4 частку житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею - 111,5 кв.м., житловою площею - 88,1 кв.м., який розташований у с. Котівка по вул. Шевченка, 9, Гусятинського району, та 1/4 частина якого належить її тітці [PERSON], яка померла 07 червня 2009 року. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що разом із помелою на момент смерті проживали: її сестра [PERSON], яка подала заяву про неприйняття спадщини та небажання спадкувати та племінниця [PERSON] позивачка по справі, що прийняла спадщину. [PERSON] була одинокою ні дітей, ні чоловіка ніколи не мала та проживала разом із ними однією сімєю в спадковому будинку до моменту своєї смерті. Позивачка являється спадкоємицею по заповіту земельної ділянки, яку вже успадкувала в нотаріуса та спадкоємицею пятої черги усього іншого майна по закону, так як інших спадкоємців немає. Проте, коли вона звернулася до нотаріуса з метою успадкування частки житлового будинку після смерті тітки їй відмовлено, оскільки правовстановлюючий документ на житловий будинок на імя спадкодавця не відповідає вимогам чинного законодавства. Позивач в підготовче судове засідання не зявилася, однак, подала до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, згідно якої позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Представник відповідача в підготовче судове засідання не зявився, попередньо надіславши до суду письмову заяву про слухання справи у відсутності представника відповідача. Позовні вимоги визнають. Відповідно до ст.\~200\~ч.\~4\~ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в підготовчому судовому засіданні в порядку, встановленому ст. 206 ЦПК України, згідно якої у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши зібрані по справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 1/4 частина житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в с. Котівка по вул. Шевченка, 9, Гусятинського району, Тернопільської області належить [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про право власності 1/4 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами виданого 13 листопада 2001 року Котівською сільською радою, зареєстрованого в Гусятинському РК БТІ за №103 в реєстрову книгу №1, 27 червня 2002 року. Даний факт відображений в технічному паспорті на житловий будинок садибного типу, виданий Гусятинським РК БТІ від 20 березня 2018 року. 07\~червня 2009\~року померла спадкодавець [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії 1-ИД № 081585, виданого 09 червня 2009 року Котівською сільською радою Гусятинського району Тернопільської області, про що зроблено актовий запис за № 08. Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, в тому числі і на 1/4 частину житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в с. Котівка по вул. Шевченка, 9, Гусятинського району, Тернопільської області. На день смерті [PERSON] у вищезазначеному будинку разом із нею проживали та були зареєстровані: сестра [PERSON], племінниця [PERSON] позивачка по справі, дочки племінниці [PERSON] та [PERSON], що стверджується довідкою Котівської сільської ради Гусятинського району № 126 від 26.04.2018 року. Згідно заяви [PERSON] від 26.04.2018 року, посвідченої секретарем Котівської сільської ради Гусятинського району Тернопільської області [PERSON] 26.04.2018 року, зареєстрованої в реєстрі за №16, вона спадщини не приймала та відмовляється від спадщини після померлої сестри [PERSON] в користь своєї дочки (племінниці померлої) [PERSON]. Позивач [PERSON] прийняла спадщину після смерті тітки [PERSON], так як проживала разом із нею за однією адресою. Проте, [PERSON] приватним нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, а саме: 1/4 частину житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в с. Котівка по вул. Шевченка, 9, Гусятинського району, Тернопільської області, що належить [PERSON] у звязку з тим, що правовстановлюючий документ на житловий будинок на імя спадкодавця не відповідає вимогам чинного законодавства, так як до вказаного житлового будинку проведено добудови, що призвело до зміни площі будинку, що підтверджується довідкою інформаційного характеру, виданою приватним нотаріусом Гусятинського районного нотаріального округу [PERSON] 25.04.2018 року за №249/02-14/01-16. Інших заяв про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до вказаного нотаріуса не надходило. Відповідно до вимог ст. ст. 1216, 1217, 1268\~ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з вимогами ст. ст. 1268, 1269, 1270\~ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину, або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців з часу відкриття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Отже, позивач являється єдиним спадкоємцем за законом майна померлої [PERSON], яка у встановленому законом порядку прийняла спадщину, а тому набула права на спадкування майна покійної за законом. Позивач прийняла спадщину, однак не може оформити свої спадкові права у нотаріальній конторі, оскільки правовстановлюючий документ на житловий будинок на імя спадкодавця не відповідає вимогам чинного законодавства. Відповідно до вимог ст.\~392\~ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 317\~ЦК України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ст.\~328\~ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття позивачем, як спадкоємцем за заповітом, права власності на будинок з господарськими будівлями і спорудами судом не встановлено, відповідач позов визнає, тому суд приходить до переконання, що є підстави для задоволення позовних вимог. Враховуючи вищевказані вимоги закону та встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що за [PERSON] слід визнати право власності на 1/4 частину житлового будинку садибного типу\~з господарськими\~будівлями та\~спорудами, загальною площею 111,5 м2, житловою площею 88,1 м2, що розташований в с. Котівка по вул. Шевченка, 9, Гусятинського району Тернопільської області, в порядку спадкування за законом після смерті тітки [PERSON], яка померла 07 червня 2009 року. На підставі наведеного, ст. ст. 392, 1223, 1268, 1269, 1270 Цивільного кодексу України,\~

Outcome: approved