Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з даною позовною заявою до [PERSON] про стягнення пені за прострочення сплати аліментів на утримання дитини. Свої вимоги до суду позивач мотивувала тим, що мають спільного сина [PERSON] , [INFO] . За рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 17.09.2014 року з відповідача на користь позивача на утримання сина стягуються аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів доходу (заробітку) щомісячно до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] , про те відповідач нерегулярно сплачує аліменти та не в повному обсязі, що засвідчують розрахунки заборгованості по сплаті аліментів [PERSON] на її користь, здійснені відділом державної виконавчої служби державної виконавчої служби Деснянського РУЮ у м.Києві. Згідно розрахунку заборгованості зі сплати алімементів [PERSON] на її користь від 12.12.2018 р. здійсненого державним виконавцем станом на 01.11.2018 р. Заборгованість становить 35228,04 грн. Згідно розрахунку позивача розрахунок пені за прострочення виконання зобов`язання по сплаті аліментів становить 20273,07 грн. Починаючи з 06.04.2015 року позивач не працює та не навчається, відповідно не має жодних доходів. Перебуває на обліку в Жмеринському районному управлінні соціального захисту населення Жмеринської РДА і отримує компенсаційну виплату особі, яка здійснює догляд за інвалідом І групи або особою, яка досягла 80 років в розмірі 4,80 + індексація з 30.07.2018 р. по 24.09.2054 р. здійснює догляд за [PERSON] ,[INFO]. Єдиним джерелом коштів для неї в даний час є аліменти, які сплачуються не регулярно та не в повному обсязі і їй доводиться влазити в борги та кредити. Тому, враховуючи ці обставини, позивач змушена звертатись до суду про стягнення з відповідача пені за прострочення сплати аліментів у вказаному розмірі. Ухвалою суду від 06.02.2019 року відкрито провадження у справі та ухвалено призначити підготовче судове засідання за загальними правилами позовного провадження. 08.04.2019 року позивач [PERSON] надала до суду заяву про уточнення позовних вимог та просила стягнути з [PERSON] на її користь пеню за прострочення сплати аліментів на утримання дитини в сумі 339506,15 грн. 19.08.2019 року позивач [PERSON] надала до суду заяву про уточнення позовних вимог та просила стягнути з [PERSON] на її користь пеню за прострочення сплати аліментів на утримання дитини за період з грудня 2015 року по грудень 2018 року в розмірі 582057,10 грн. Ухвалою суду від 07.11.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні позивач [PERSON] надала заяву про уточнення позовних вимог та у зв`язку з тим, що заявлена нею сума пені у справі значно перевищує суму заборгованості по сплаті аліментів [PERSON] , тому вважає необхідним зменшити ціну позову до 48291,38 грн, враховуючи суму заборгованості кожного відповідного місяця, в яких відповідач не сплачував та не своєчасно сплачував аліменти на утримання дитини. Уточнені позовні вимоги підтримала та зазначила, що відповідач [PERSON] одним платежем здійснив переказ на її ім`я суми заборгованості по сплаті аліментів за всі вісім років в розмірі 48291,38 грн., а оскільки сума пені не може бути більше суми заборгованості тому вважає, що відповідач має сплатити пеню за несплату аліментів враховуючи зазначену суму, тобто в сумі 48291,38 грн. Вважає, що відповідач має можливість вчасно сплачувати аліменти на утримання їх сина, оскільки часто перебуває за кордоном чи то на відпочинку чи по роботі, тому може сплачувати аліменти у визначеному розмірі, який на сьогоднішній день є невеликим. Представник відповідача адвокат Кучер В.М. з останній зазначеним розрахунком позивача ознайомившись погодився та прийняв їх до уваги, однак заявлені позовні вимоги не визнав, мотивуючи тим, що в діях відповідача [PERSON] відсутня вина за утворення заборгованості по сплаті аліментів. Заборгованість виникла з об`єктивних причин, оскільки за рішенням суду державним виконавцем був здійснений перерахунок по сплаті аліментів, в результаті чого у відповідача виникла заборгованість про існування якої йому було не відомо. Крім того, розмір аліментів був значний для відповідача, оскільки після сплати аліментів із сум заробітної плати йому залишалось майже 500 грн., на які неможливо було прожити. Крім того позивачем вже був сплачений штраф за прострочення сплати аліментів, в розмірі 50 % виниклої заборгованості, які були сплачені на рахунок позивача, тобто відповідач [PERSON] вже зазнав відповідальності за несплату аліментів, яку він не оскаржував. Позивач також сплатив виниклу заборгованість. Він не може бути двічі притягнутий до відповідальності, тобто у вигляді штрафу та у виді пені. У зв`язку з чим просив відмовити у задоволені позову, посилаючись також і на надані ним докази, а саме рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 02.02.2016 року (а.с.112-113), ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 26.04.2016 року на зазначене рішення (а.с.114-116), ухвалу Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 10.10.2018 року (а.с.117-120), розрахунок заборгованості зі сплати аліментів (а.с.121-122), дублікат квитанції про погашення заборгованості у 36000 грн.(а.с.123), постанову про накладення штрафу в розмірі 17614,02 грн. (а.с.124), платіжне доручення від 28.02.2019 року на суму 17610,52 грн. (а.с.125), довідку про місця роботи [PERSON] (а.с.126). Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків. Відповідач [PERSON] є батьком малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , якому 23.08.2018 року за заявою матері змінено прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с.10). Відповідач [PERSON] зареєстрований в [ADDRESS] (а.с.23). Позивач [PERSON] не працює, до складу її сім`ї входить син [PERSON] [INFO] (а.с.6)., перебуває на обліку в Жмеринському районному управлінні соціального захисту населення Жмеринської РДА і отримує компенсаційну виплату особі, яка здійснює догляд за інвалідом I групи або особою, яка досягла 80 років в розмірі 4,80 + індексація з 30.07.2018 р. по 24.09.2052 р. здійснює догляд за [PERSON] , [INFO] (а.с.5). Згідно розрахунку від 12.12.2018 року, заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів по 01.11.2018 року становить 35228,04 грн. (а.с.7-8). За ухвалою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 10.10.2018 року скаргу [PERSON] задоволено частково, визнано дії державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби м.Київ Головного територіального управління юстиції у м.Києві Андрійончик К.В. при визначенні суми заборгованості із сплати аліментів [PERSON] на корить [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, починаючи з 23.08.2013, викладені в розрахунку від 18.07.2019 - неправомірними. Зобов`язано державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби м.Київ Головного територіального управління юстиції у м.Києві Андрійончик К.В. обчислено розмір заборгованості із сплати аліментів [PERSON] за період з 23.08.2013 (з урахування заборгованості в розрахунку від 19.06.2018 року) по день постановлення ухвали суду. Про новий розрахунок заборгованості повідомити [PERSON] у десятиденний термін з дня набрання рішення законної сили. Визнано дії державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби м.Київ Головного територіального управління юстиції у м.Києві Андрійончик К.В. по скасуванню 23.07.2018 постановами державного виконавця: тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання - неправомірними. Зобов`язано державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби м.Київ Головного територіального управління юстиції у м.Києві Андрійончик К.В. винести вмотивовану постанову про тимчасового обмеження боржника [PERSON] у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі. Постанову направити відповідним органам для виконання після набрання нею законної сили. В іншій частині скарги - відмовлено (а.с.117-120). Згідно розрахунку загальний розмір заборгованості станом на 01.03.2019 року становить (переплата) -11407,97 грн. (а.с.121-122). За дублікатом квитанції від 17.02.2019 року [PERSON] погашено заборгованість за ВП 49198888 у сумі 36000 грн. (а.с.123). За постановою державного виконавця на [PERSON] . за наявну заборгованість зі сплаті аліментів накладено штраф в розмірі 17614,02 грн. (а.с.124). За платіжним дорученням від 28.02.2019 року [PERSON] сплачено штраф на суму 17610,52 грн. (а.с.125). [PERSON] має постійне місце роботи та з 01.12.2017 року по теперішній час працює в ФОП [PERSON] на посаді менеджера з питань регіонального розвитку та щомісяця отримує заробітну плату, що підтверджується довідкою від 28.02.2019 року (а.с.126). Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Відповідно до ст.196 СК країни, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 % заборгованості. Таким чином, фактично вказаною нормою права закріплено відповідальність платника аліментів за прострочення сплати аліментів. Відповідно до роз`яснень викладених у п.22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 №3, передбачена ст.196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Враховуючи, що стягнення неустойки (пені) спрямоване на підвищення захисту майнових прав дитини позовні вимоги [PERSON] про стягнення на її користь пені за прострочення сплати аліментів є правомірними. Суд зауважує і на те, що згідно ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України, неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Отже, з урахуванням правої природи пені, вона є дієвим стимулом належного виконання обов`язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Саме така правова позиція 25.04.2018 року висловлена у постанові Верховного Суду України у справі № 572/1762/15-ц. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд критично оцінює твердження представника відповідача адвоката Кучера В.М., що заборгованість виникла в результаті об`єктивних та незалежних від нього обставин, через які він має сплати пеню за виниклу заборгованість по сплаті аліментів, у зв`язку з чим просив відмовити у задоволенні позову. Зазначені обставини не свідчать про відсутність в останнього обов`язку у відповідності до ст.196 СК України сплатити пеню за несвоєчасну сплату аліментів. Суд вважає, що представником відповідача адвокатом Кучером В.М. не було доведено наявності об`єктивних та незалежних від відповідача обставин, через які останній не мав можливості сплачувати аліменти, а тому є підстави вважати, що він ухилився від виконання батьківського обов`язку по утриманню свого сина та повинен нести за цивільно-правову відповідальність, сплативши пеню. Згідно наданого державним виконавцем розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, заборгованість станом на 01.11.2018 року складає 35228,04 грн. Суд також критично оцінює твердження представника відповідача адвоката Кучера В.М., що відповідач [PERSON] вже поніс відповідальність за несплату аліментів за постановою державного виконавця, оскільки зазначене спростовується наступним. Згідно ч.14 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 50 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів. Суми штрафів, передбачених цією частиною, стягуються з боржника у порядку, передбаченому цим Законом, і перераховуються стягувачу. Відповідно до ч.2 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» ішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом. За ч.5 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Суд вважає, що частково сплативши 17610,52 грн. із накладеного постановою державного виконавця штрафу в сумі 17614,02 грн., відповідач [PERSON] фактично погодився з правомірністю зазначеної постанови із підстав існуючої заборгованості по сплаті аліментів, тому в судовому порядку зазначену постанову до адміністративного суду не оскаржив. Відповідно до вимог ч.1 ст.3 Конвенції ООН про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору, судові витрати слід стягнути з відповідача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved