Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] міської ради про визнання права власності на житловий будинок, в обгрунтування якого вказала, що 14.05.2015 року помер її чоловік [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на 1/4 частину житлового будинку загальною площею 39,6 кв.м, житловою 17,4 кв.м, та господарські споруди, розташовані за адресою: Донецька область, м.Димитров, пров.Фурманова[ADDRESS], яке належало померлому на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] за реєстровим номером 4148. Заповіт на своє майно [PERSON] не складав. Окрім неї спадкоємцями за законом першої черги є діти померлого: [PERSON] та [PERSON]. В установлений законом шестимісячний строк вона прийняла спадщину, подавши до нотаріальної контори відповідну заяву. Діти спадкодавця не приймали дану спадщину. На теперішній час в неї виникла необхідність в отриманні свідоцтва про право на спадщину, але їй було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій на підставі постанові від 17.11.2015 року з тих підстав, що у технічному паспорті проставлено штамп на самовільну побудову сарай Б-1, і вказані зміни не зареєстровані відповідно до чинного законодавства. Своє право власності на домоволодіння та господарські споруди [PERSON] зареєстрував у БТІ м. Димитрова 05.11.2003 року за реєстровим номером 2284992. Сарай [PERSON] збудував самовільно, тому у нього не виникло права власності на дану споруду. Однак вона не претендує на визнання за нею права власності на цю побудову, у подільшому вона, як вланик домоволодіння, буде мати змогу сплатити штраф за самовільне будівництво і узаконити будівництво даної споруди. Тому позивач просить суд визнати за нею право власності на 1/4 зазначеного домоволодіння з відповідною частиною господарських споруд та побудов, позначених у технічному паспорті літерами та цифрами: 1/4 Д-1 - сарай, 1/4 пг-1 - льох, 1/2 Є-1 літня кухня, Ж-1 - сарай, І-1 - сарай, 1/2 Х-1 - вбиральня, 1/2 № 1, 1/4 №3 - огорожа, Ш -водопровід. У судовому засіданні позивач [PERSON] свої позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] міської ради до суду не зявився, про час і місце розгляду справи сповіщений належним чином, письмово повідомив суд про розгляд справи у його відсутність та про своє незаперечення проти позову. Треті особи [PERSON] та [PERSON] до суду також не зявилися, про час і місце розгляду справи сповіщені належним чином. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що 14.05.2015 року помер [PERSON], про що у книзі реєстрації смертей 15.05.2015 року зроблений відповідний актовий запис за № 408 (а.с.9). Позивач [PERSON] з 10.10.2003 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з померлим [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про їх одруження (а.с.8). Після смерті [PERSON] відкрилася спадшина, до складу якої входить ? частина житлового будинку (квартира номер два), розташованого за адресою: Донецька область, м.Димитров, вул.Фурманова, б.29, загальною площею 39,6 кв.м, у тому числі житловою 17,4 кв.м, з надвірними побудовами та спорудами: сараю 1/4 Д-1, льоху 1/4 пг-1, літньої кухні 1/2 Є-1, сараю Ж-1, сараю І-1, вбиральні 1/2 Х-1, огорожі 1/2 №1, 1/4 № 3, водопроводу ІІІ, який належав померлому на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] міського нотаріального округу Донецької області [PERSON] 16.09.2003 року за реєстровим № 4148, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно Бюро технічної інвентаризації м.Димитров від 05.11.2003 року, копією наведеного договору дарування, технічного паспорту на будинок (а.с.10, 11, 12-15). Відповідно до технічного паспорту, виготовленого за станом на 24.09.2015 року на спадкове домоволодіння, комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації» [PERSON] міської ради виявлено сарай під літерою Б-1, який збудовано самовільно, у звязку з чим за постановою приватного нотаріуса [PERSON] міського нотаріального округу [PERSON] від 17.11.2015 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказаний житловий будинок (а.с.12-15, 16). За інформацією приватного нотаріуса [PERSON] міського нотаріального округу від 24.12.2015 року до майна, яке залишилося після смерті [PERSON], померлого 14.05.2015 року, 12.06.2015 року заведена спадкова справа № 44/2015 на підставі заяви [PERSON], якій 17.11.2015 року за реєстровим № 1963 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на грошові вклади, які знаходяться в АТ «Державний ощадний банк України». Заяв від інших спадкоємців щодо прийняття чи відмови від спадщини не надходило. Від імені [PERSON] заповіти не посвідчувалися (а.с.32, 33). Отже, судом встановлено, що позивач [PERSON] прийняла спадщину, яка відкрилася після смерті її чоловіка, звернувшись до нотаріуса з відповідною заявою у передбачений законом шестимісячний строк. Відповідно до ст.ст.1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду. Як встановлено вище, своє право власності на ? частину житлового будинку (квартира номер два), розташованого за адресою: Донецька область, м.Димитров, вул.Фурманова, б.29, загальною площею 39,6 кв.м, у тому числі житловою 17,4 кв.м, з надвірними побудовами та спорудами: сарай 1/4 Д-1, льох 1/4 пг-1, літня кухня 1/2 Є-1, сарай Ж-1, сарай І-1, вбиральня 1/2 Х-1, огорожа 1/2 №1, 1/4 № 3, водопровід ІІІ, [PERSON] зареєстрував 05.11.2003 року, таким чином, набувши право власності на даний обєкт нерухомого майна. Частиною першою статті 182 ЦК встановлено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються ч.4 ст.182 ЦК, ст.4 Закону України від 01.07.2004 року № 1952-VI «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». [PERSON] діє в новій редакції, з 01.01.2013 року державна реєстрація прав проводиться державним реєстратором прав на нерухоме майно органу державної реєстрації прав, нотаріусом як спеціальним субєктом, на якого покладено функції державного реєстратора. Згідно за постановою нотаріуса від 17.11.2015 року підставою для відмови у вчиненні нотаріальної дії стало те, що здійснена на території спадкового домоволодіння побудова (сарай) не зареєстрована відповідно до чинного законодавства. Відповідно до ч.2 ст.376 ЦК особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Оскільки померлим за життя самочинно було збудовано сарай, перехід у порядку спадкування до позивача права власності на спадкове майно можливо тільки у обсязі, яке належало спадкодавцеві за життя, тобто без самочинної побудови. Згідно за п.1 ч.2 ст.16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Як встановлено вище, через відсутність реєстрації змін в житловому будинку, який є спадковим майном, та через смерть спадкодавця позивач не може зареєструвати належним чином право власності чоловіка на спадкове домоволодіння і, як наслідок, оформити спадщину. З огляду на ст.392 ЦК України, якщо право власності оспорюється або не визнається іншою особою, до суду може бути подано позов про визнання цього права. Проаналізувавши вищевикладене та враховуючи те, що судом достовірно встановлено, що спадкове домоволодіння дійсно належало спадкодавцеві на праві власності, позивачем прийнято спадщину після смерті свого чоловіка, самовільно збудований на території спадкового домоволодіння сарай перешкоджає позивачу оформити спадщину у позасудовому порядку, що підтверджується відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, спір щодо спадкового майна відсутній, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню. На підставі ст.ст.16, 376, 392, 1261, 1268 Цивільного кодексу України, та

Outcome: approved