Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про поділ спільного майна, придбаного під час перебування у шлюбі, в обгрунтування якого вказала, що 31.03.2006 року вона уклала з відповідачем шлюб, у якому спільних дітей не має. З грудня 2014 року вона припинила з відповідачем шлюбні відносини та перестала вести з ним спільне господарство. 20.12.2014 року зазначений шлюб між нею та відповідачем розірвано. Під час шлюбу 27.03.2008 року на підставі договору купівлі-продажу ними було придбано трьохкімнатну квартиру загальною площею 44,6 кв.м, житловою - 29,4 кв.м., розташовану за адресою: [ADDRESS], яка оформлена на ім'я відповідача. Оскільки згоди про добровільний поділ майна між ними не досягнуто, позивач просить суд: визнати за нею та за відповідачем право власності на 1/2 частину вказаної квартири за кожним та стягнути з відповідача на її користь понесені нею витрати, пов'язані з оплатою судового збору у розмірі 487 грн. 20 коп. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позов у повному обсязі, наполягаючи на своїх позовних вимогах. Відповідач [PERSON] до суду не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщений належним чином, письмово повідомив суд про розгляд справи у його відсутність та про визнання позову у повному обсязі. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 31 березня 2006 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 20 грудня 2014 року, що встановлено на підставі свідоцтв про шлюб, про розірвання шлюбу (а.с.6, 7). Відповідно до договору купівлі-продажу від 27.03.2008 року, витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно бюро технічної інвентаризації м.Димитров 07.04.2008 року, витягу з Державного реєстру правочинів від 27.03.2008 року та технічного паспорту на квартиру, виготовлено за станом на 20.01.2015 року, житлове приміщення за адресою: [ADDRESS], загальною площею 44,6 кв.м, жилою площею 29,4 кв.м., належить відповідачу [PERSON] на праві приватної власності (а.с.8, 9, 10, 11-12). Отже, судом встановлено, і сторонами не заперечується, що спірна квартира була придбана під час їх шлюбу. За приписами ч.4 ст.368 ЦК України майно, набуте у результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім'ї , є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. Відповідно до ст.ст.60, 63 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Кожен з подружжя має рівні права на володіння, користування і розпорядження цим майном. Згідно за ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власністі подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними. Таким чином суд вважає, що оскільки спірна квартира була придбана у період шлюбу сторін, позивач має право на 1/2 частку цієї квартири незалежно від того, на кого з подружжя було оформлено правовстановлюючий документ. З урахуванням вимог ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові втрати на оплату судового збору в сумі 487 грн 20 коп. (а.с.1). У зв'язку з вищевикладеним на підставі ст.ст.60, 70 Сімейного кодексу України, ст.368 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved