Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON], на утримання дитини [PERSON], [INFO] та на своє утримання, в обґрунтування позовних вимог, вказала наступне. 08 листопада 2012 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстрований міським відділом ДРАЦС реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №1048. Від шлюбу мають спільну дитину: [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги не надає та не надавав з моменту народження дитини. У звязку з чим позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини до досягнення повноліття дитини та на своє утримання до досягнення дитиною трирічного віку. У судове засідання позивачка надала заяву про розгляд справи у її відсутність та просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач до судового засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив, про день і час слухання справи завчасно повідомлявся, у встановленому законом порядку, заперечень до позовної заяви не надав, у звязку з чим, на підставі ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Позивачка не заперечує проти вирішення справи у порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи, оцінивши їх у сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, у звязку з наступним. Відповідно до свідоцтва про народження дитини серії 1-ЖС № 232442 від 08.08.2013р. виданого відділом Орджонікідзевський відділом державної РАЦС реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №388, батьками дитини [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON]. У відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ст. 141 Сімейного кодексу України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. Згідно ч. 2 ст. 155 СК України, яка регламентує здійснення батьківських прав та виконання батьківських обов'язків, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Встановлено, що дитина проживає разом з матір'ю та знаходяться на її утриманні, що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання від 28.02.2014 року за №606. Позивачка на теперішній час знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, що підтверджується копією наказу про відпустки від 20.09.2013 року, виданого ППФ „Азимут. Згідно ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно ч. 4 ст. 84 СК України право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, яка знаходиться на утриманні матері, яка не працює, так як знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягненню нею трирічного віку, допомога на утримання дитини, яку отримує позивачка є недостатньою для існування та утримання дитини, інших доходів не має, враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, який є приватним підприємцем, є працездатним, він має можливість надавати дитині, а також матері дитини матеріальну допомогу. З урахуванням всіх цих обставин, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини щомісячно у розмірі, зазначеному позивачкою, та на утримання позивачки до досягнення дитиною трьох років, оскільки вважає, що такий розмір аліментів відповідає вимогам закону. За викладених обставин, суд вважає позовні вимоги позивачки законними, обґрунтованими, у звязку із чим вони підлягають задоволенню. Крім того, відповідно ч.1 ст.191 Сімейного Кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved