Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, в якому просить визнати за нею, як за спадкоємцями за законом, право власності на спадкове нерухоме майно, а саме: визнати право власності на 1/4 (одну четверту) частину житлового будинку загальною площею 84,00 кв.м., житловою площею 46,70 кв.м., допоміжною площею 37,30 кв.м., а також на 1/4 частину господарських будівель та споруд: погріб з шийкою, тамбур, тамбур, літня кухня, гараж, сарай, убиральня, літній душ, колодязь питний, огорожа, хвіртка, ворота, що розташовані по [ADDRESS] . В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що [INFO] померла її мати [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 19 вересня 1994 року виконавчим комітетом Дибинцької сільської ради Богуславського району Київської області, актовий запис №23, яка до дня своєї смерті проживала та була зареєстрована по [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на спадкове майно, в тому числі на житловий будинок [ADDRESS] . Позивач зазначає, що вона прийняла спадщину після смерті [PERSON] та успадкувала 1/2 частину вище вказаного житлового будинку, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину від 22.03.1996 року, виданого Богуславською державною нотаріальною конторою. Крім того, спадкоємцем на спадкове майно померлого спадкодавця за законом, згідно ст.1241 ЦК України на момент відкриття спадщини був чоловік спадкодавця - [PERSON] , який прийняв спадщину після смерті [PERSON] , що підтверджується матеріалами спадкової справи Богуславської районної державної нотаріальної контори Київської області. [INFO] у віці 71 рік помер батько позивачки та спадкодавець [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 19 вересня 1995 року виконавчим комітетом Дибинцької сільської ради Богуславського району Київської області, актовий запис №6, який до дня своєї смерті проживав та був зареєстрований в с. Дибинці Богуславського району Київської області. Після смерті спадкодавця - [PERSON] , відкрилась спадщина на належне йому спадкове майно, а саме: на 1/2 (одну другу) частку частину житлового будинку загальною площею 84,00 кв.м., житловою площею 46,70 кв.м., допоміжною площею 37,30 кв.м., а також на 1/2 частину господарських будівель та споруд: погріб з шийкою, тамбур, тамбур, літня кухня, гараж, сарай, убиральня, літній душ, колодязь питний, огорожа, хвіртка, ворота, що розташовані по [ADDRESS] . Позивач зазначає, що вона та її брат [PERSON] прийняли спадщину після смерті [PERSON] , що підтверджується матеріалами спадкової справи. Належність спадкодкоємцям [PERSON] та [PERSON] 1/2 (однієї другої) частини вказаного житлового будинку що належав спадкодавцю [PERSON] , підтверджується відповідним правовстановлюючим документом (свідоцтвом на право власності на нерухоме майно від 22 березня 1996 року за реєстраційний номер 529, з якого вбачається, що спадкоємці отримали спадщину після [PERSON] в рівних частках кожен. [INFO] у віці 57 років помер брат позивачки та спадкодавець [PERSON] , який до дня своєї смерті проживав та був зареєстрований в с. Кошелево Хустського району Закарпатської області. Після смерті спадкодавця - [PERSON] , відкрилась спадщина на належне йому спадкове майно, а саме: на 1/4 (одну четверту) частину житлового будинку з відповідними господарськими будівлями і спорудами, що розташований по [ADDRESS] . У зв`язку з тим, що за життя спадкодавцем не було складено заповідальне розпорядження, то спадкоємцем за законом на все спадкове майно [PERSON] є його сестра та позивачка по справі [PERSON] . В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, вона являється єдиним спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] . Інших спадкоємці, щодо спадкового майна [PERSON] на момент його смерті не було та не має на даний час, що підтверджується відповіддю державного нотаріуса Хустської державної нотаріальної контори Закарпатської області від 29.10.2019 року. Позивачка [PERSON] , як спадкоємець за законом прийняла спадщину та звернулися до державного реєстратора з заявою про державну реєстрацію права власності на житловий будинок з відповідними господарськими будівлями і спорудами, що розташований по [ADDRESS] , але постановою державного реєстратора Богуславської РДА Київської області від 29.11.2019 року, їй було відмовлено у реєстрації, що і змусило позивачку з метою захисту своїх прав та законних інтересів звернутись з даним позовом безпосередньо до суду. Представник позивача [PERSON] подала до суду заяву, в якій просить справу розглядати без її участі, а також зазначила, що позов підтримує в повному обсязі. Відповідач - Дибинецька сільська рада Київської області, свого представника в судове засідання не направила, однак надіслала до суду заяву, в якій просить розглянути справу без участі представника, а також зазначила, що не заперечує проти задоволення позову. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до частини 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові докази надані позивачем, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивачка [PERSON] у відповідності до ст. ст. 1231 ч. 2, 1261 ЦК України є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть спадкодавця та довідкою виданою Горінчівською сільською радою Закарпатської області №479 від 13.04.2016 року. Інших спадкоємців у спадкодавця [PERSON] , на момент його смерті не було та не має на даний час, що підтверджується відповіддю державного нотаріуса Хустської державної нотаріальної контори Закарпатської області від 29.10.2019 року. Позивачка прийняла спадщину після смерті [PERSON] в шестимісячний строк з дня відкриття спадщини, що підтверджується матеріалами спадкової справи № 7/2013 та відповіддю державного нотаріуса Хустської державної нотаріальної контори Закарпатської області від 29.10.2019 року. Постановою державного реєстратора Богуславської РДА Київської області від 29.11.2019 року позивачці було відмовлено у реєстрації права власності на житловий будинок з відповідними господарськими будівлями і спорудами, що розташований по [ADDRESS] , оскільки подані на реєстрацію документи не відповідають вимогам та не дають змоги встановити відповідність заявлених прав. У відповідності до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. У відповідності до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини згідно ч. 2 ст. 1220 ЦК України є день смерті особи, а тому спадкоємцю [PERSON] з дня смерті [PERSON] , який помер [INFO] , належить спадкове майно, що залишилось після смерті спадкодавця. У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Належність спадкодавцю вказаного житлового будинку підтверджується відповідним правовстановлюючим документом (свідоцтвом на право власності на нерухоме майно від 22 березня 1996 року за реєстраційний номер 529). За даними технічного паспорта на житловий будинок під [ADDRESS] вбачається, що у господарстві спадкодавця є житловий будинок 1955 року забудови, загальною площею 84,00 кв.м., житловою площею 46,70 кв.м., допоміжною площею 37,30 кв.м., а також господарські будівлі та споруди: погріб з шийкою, тамбур, тамбур, літня кухня, гараж, сарай, убиральня, літній душ, колодязь питний, огорожа, хвіртка, ворота. Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, тобто до 03 серпня 2004 року, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, яке не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, яка затверджена Міністерством комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, передбачала обов`язкову реєстрацію будинків у містах і селищах міського типу. У період чинності цієї інструкції до 13 грудня 1995 року державна реєстрація нерухомого майна не проводилася у сільській місцевості. Також слід зазначити, що виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України в редакції від 16.01.2003 року, тобто до 01.01.2004 року. Таким чином, будь яких перешкод для визнання за позивачкою [PERSON] та права власності на 1/4 частину спадкового будинку, що залишився після смерті спадкодавців [PERSON] та [PERSON] під час судового розгляду не встановлено. Визнання відповідачами пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позову. Згідно положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України про судовий збір. Оскільки відповідачем позов визнано під час підготовчого судового засідання до початку розгляду справи по суті, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50% відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 384 грн. 20 коп. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved