Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, в обґрунтування якого вказала, що вона та відповідач є батьками [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. З 11.01.2016 року сімейні стосунки з відповідачем фактично припинені, вони проживають окремо та не ведуть сумісного господарства. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, має постійну роботу та стабільний заробіток, працюючи в ПАТ «Українська залізниця», інших осіб на утриманні не має. Оскільки угоди про добровільну сплату аліментів між нею та відповідачем не досягнуто, позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь у розмірі 1/4 частки його доходів на утримання доньки до її повноліття щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач [PERSON] у судовому засідання підтримала свої позовні вимоги, додавши, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 2004 року, який було розірвано за рішенням суду у 2012 році. І у неї, і у відповідача донька [PERSON] є єдиною дитиною, інших осіб вони на утриманні не мають. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав у повному обсязі, проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини у розмірі ? частки свого доходу, який складає заробітна плата, він не заперечує. Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON], [INFO], яка здорова, мешкає разом з позивачем. Зазначені факти встановлено на підставі свідоцтва про народження дитини, довідки комунального закладу «Димитровський центр первинної медико-санітарної допомоги», пояснень сторін (а.с.6, 10). Відповідно до довідки про доходи від 05.02.2016 року відповідач [PERSON] працює в структурному підрозділі «Донбаський центр механізації колійних робіт» регіональної філії «Донецька залізниця» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в якості машиніста ЗБМ п'ятого розряду, його середньомісячний дохід з серпня 2015 року по січень 2016 року склав 3888 грн 75 коп. (а.с.8). Відповідно до довідки про доходи від 19.02.2016 року позивач [PERSON] працює у ТОВ «АТБ_маркет» помічником продавця-консультанта, її середньомісячний дохід з серпня 2015 року по січень 2016 року склав 3100 грн. Згідно довідки відділу державної виконавчої служби Димитровського міського управління юстиції від 02.02.2016 року аліментних стягнень з доходу відповідача [PERSON] у примусовому порядку не провадиться (а.с.9). Відповідно за ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Одним із засобів виконання батьками зобов'язань по утриманню дітей є виплата аліментів, стягнутих за рішенням суду. Враховуючи вищевикладене, а саме те, що відповідач є батьком [PERSON], 02.06.2004 року, інших осіб, які б перебували на його утриманні, судом не встановлено, працює, має стабільний дохід, суд вважає, що він, як зобов'язальна особа, може надавати матеріальну допомогу позивачці на утримання своєї доньки у розмірі 1/4 частки свого доходу до досягнення дитиною повноліття. Крім цього, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп. за вимоги про стягнення з нього аліментів, так як позивач на підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від вказаних витрат при подачі даного перемету позову до суду. На підставі ст.ст. ст.ст.180-183 Сімейного Кодексу України, ст. ст.10, 11, 57, 209, 212, 215 ЦПК України, суд

Outcome: approved