Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа: Орган опіки та піклування Куп'янської райдержадміністрації Харківської області, в якому просить: позбавити відповідача [PERSON], батьківських прав відносно її неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], яку передати на виховання та встановити над нею опіку позивачу [PERSON], а також стягувати з неї, аліменти на утримання дитини, щомісячно у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування позову позивач зазначив, що відповідач є її донькою та у неї є донька [PERSON], [INFO]. Згідно інформації РАЦС батька у дитини не має. Народження дитини оформлено матір'ю. Відомості про батька надані матір'ю за ст. 135 СК України. З дня народження дитина знаходиться з позивачем, яка одна виховує онуку, утримує її, проживає з нею разом за адресою: [ADDRESS]. Вони мають статус осіб, які тимчасово переміщені та зареєстровані за цією підставою в с. Сеньково, Куп'янського району, Харківської області. Відповідач свою дитину не утримує, не виховує, не піклується нею з дня народження, тобто ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, які встановлені ст. 180 СК України. [PERSON], була неодноразово засуджена, зокрема Жовтневим райсудом м. Луганська за ч. 3 ст. 185 КК України, Ленінським райсудом м. Донецька за ч.3 ст. 185 КК України та відбувала покарання у вигляді позбавлення волі. Позивач вказує, що на теперішній час їй невідоме місце перебування відповідача з 20.11.2017 року. Тільки відомо, що вона перетнула кордон та виїхала до Російської Федерації, повертатись не бажає. За рішенням виконкому Сеньківської сільської ради, Куп'янського району, Харківської області №2 від 22 січня 2018 року дитину залишено [PERSON] до вирішення питання щодо призначення її опікуном та позбавлення батьківських прав матір дитини. Як зазначає позивач, вона неодноразово просила відповідача налагодити відносини з дитиною, але вона не реагувала на її прохання. З цих підстав, з метою захисту інтересів дитини, позивач змушена звернутися до суду з даним позовом. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надавши до суду письмову заяву, в якій просить розглянути справубез її участі, позов підтримує у повному обсязі, який просить задовольнити, а також у разі неявки відповідача у судове засідання, просить винести по справі заочне рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчать матеріали справи, причину неявки до суду не повідомила, відзиву на позовну заяву та заяви про розгляд справи за її відсутності не надала, поважності неявки не убачається, у зв'язку з чим зі згоди позивача та на підставі ст.ст. 280, 281 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Представник третьої особи: Орган опіки та піклування Куп'янської райдержадміністрації Харківської області також у судове засідання не з'явився, надавши до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, разом з висновком сектору опіки та піклування служби у справах дітей про доцільність позбавлення батьківських прав і висновком служби у справах дітей про доцільність встановлення опіки та відповідність її інтересам дитини. При винесені рішення по справі покладаються на розсуд суду. Приймаючи рішення по справі, що розглядається, суд виходив з вимог ст. 81 ЦПК України, яка регламентує, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено та підтверджено наявними у справі доказами, що [PERSON]є матір'ю малолітньої дитини [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 12.02.2015 року Виконавчим комітетом Сеньківської сільської ради Куп'янського району Харківської області. (а.с. 7) Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України №00015046146 (а.с. 8) в графі відомості про батька малолітньої дитини [PERSON], вказано - [PERSON], які внесено відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. [PERSON], вихованням та утриманням своєї доньки не займається, та вже тривалий час разом з дитиною не проживає, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, не піклується про неї, а піклується про дитину, займається її вихованням, здоров'ям, створивши необхідні умови для проживання та розвитку дитини її бабуся [PERSON], що підтверджується: свідоцтвом про народження (запис поновлено повторно) серії [NUMBER], виданим 16.03.2018 року Куп'янським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області (а.с. 9); довідкою Глушківського ДНЗ (ясла-садок) «Берізка» Глушківської сільської ради Куп'янського району Харківської області від 26.06.2018 р. №01-20/22 (а.с. 14); висновком про стан здоров'я, фізичний та розумовий розвиток дитини від 21.08.2018 р. (а.с. 21) Згідно довідки про звільнення серії ДОН №34888 [PERSON] (а.с. 19), остання відбувала покарання за вироком суду в установах Державної кримінально-виконавчої служби з 16.08.2012 року по 16.08.2013 року звідки звільнена після відбування покарання та постановою Жовтневого районного суду м. Луганська від 26.03.2012 року засуджену [PERSON], 02.03.2011 року Старобільським районним судом Луганської області, звільнено від покарання. (а.с. 20) Відповідно до довідки від 24.10.2014 року №6318000072 про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції (а.с. 13 ) [PERSON] перемістилася з тимчасово окупованої території в Харківську область, Куп'янський район, с. Сеньково, разом з [PERSON], [INFO]. Куп'янським ВП ГУНП в Харківській області було проведено перевірку за ВІС ШЛЮЗ «АРКАН», яка показала, що [PERSON] перетнула державний кордон 20.11.2017 року, а також в ході даної перевірки з телефонної розмови з нею, остання повідомила, що знаходиться на території Російської Федерації та повертатись додому бажання не виявила,про що свідчить інформація надана 22.01.2018 року ст. оперуповноваженим СКП Куп'янського ВП ГУНП в Харківській області. (а.с. 18) Рішенням Виконавчого комітету опікунської ради Сеньківської сільської ради Куп'янського району Харківської області №2 від 22.01.2018 року (а.с. 17) тимчасово до вирішення питання подальшого влаштування дитини, влаштовано [PERSON], [INFO] до сім'ї її бабусі [PERSON], як внутрішньо переміщеної особи та на неї покладено відповідальність за життя та здоров'я дитини. Як убачається з висновку сектору опіки та піклування служби у справах дітей про доцільність позбавлення батьківських прав від 19.11.2018 року №12-29/1201, з урахуванням рішення Комісії з питань захисту прав дитини Куп'янської районної державної адміністрації, протокол №21 від 19.11.2018 року, з метою захисту прав та інтересів дитини за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON], відносно її дитини [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Пунктом 2 частини 164 СК України передбачено, що підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути ухилення останніх від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей, засудження за вчинення умисного злочину щодо дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов'язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків. Ухилення батьків від виховання дітей, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо і лише при наявності вини в діях батьків. Виключний характер позбавлення батьківських прав пояснюється тим, що воно може бути здійснено тільки судом. З цієї ж причини встановлений вичерпний перелік підстав позбавлення батьківських прав, який охоплює всі можливі способи порушення батьками прав і інтересів дитини. Будь-яка з підстав для позбавлення батьківських прав, перелічена в ст. 164 СК України, є критерієм протиправної поведінки батьків по відношенню до своєї дитини. Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьками обов'язків по вихованню, а також встановити, що батьки ухиляються від їх виконання свідомо, тобто, що вони систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжують не виконувати свої батьківські обов'язки. З огляду на вищевикладене, суд вважає, що при розгляді справи знайшли підтвердження обставини, що відповідач за власною ініціативою самоусунулася від виконання своїх батьківських обов'язків по відношенню до своєї малолітньої дитини, без поважних причин залишивши її без батьківської уваги та турботи, при цьому має місце відсутність перешкод у спілкуванні з дитиною та позивачем доведено, що поведінка відповідача відносно її дитини є свідомим нехтуванням нею своїми батьківськими обов'язками, що свідчить про наявність підстав для позбавлення відповідача батьківських прав. Відповідно до ч. 3 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Частиною 4 ст. 63 ЦК України, опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна чи піклувальника. Відповідно до висновку служби у справах дітей про доцільність встановлення опіки та відповідність її інтересам дитини за №12-23/1202 від 19.11.2018 року, з урахуванням рішення Комісії з питань захисту прав дитини від 16.11.2018 р. протокол №21, питання доцільності влаштування дитини, [PERSON], [INFO], під опіку бабусі [PERSON], залишено на розсуд суду. Відповідно до наявних у матеріалах справи доказів, протипоказань функцій опікуна у [PERSON] не виявлено та призначення позивача опікуном над її малолітньою онукою буде відповідати інтересам дитини. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ч. 2 ст. 166 СК України передбачає, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини, 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Ч. 2 ст.182 СК України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В даному випадку норми закону передбачають обов'язковість батьків утримувати свою неповнолітню дитину. Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення. Таким чином, враховуючи спірні цивільно-правові відносини між учасниками справи, які вирішуються тільки в судовому порядку, оцінивши достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, вимоги норм матеріального та процесуального права, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами, а тому підлягають задоволенню. Крім того, суд вважає за необхідне роз'яснити, сторонам ст. 192 СК України, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника аліментів або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання. Відповідно до ч.2 п.1 ст. 141 ЦПК України, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 704,80 грн..

Outcome: approved