Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом до відповідача [PERSON], в якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований в Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській області 17.08.2007 року, актовий запис №520, стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів (заробітку), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, розпочавши стягнення з дня предявлення позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову зазначила, що 17 серпня 2007 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстровано в Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській області 17 серпня 2007 року, актовий запис №520, від шлюбу мають малолітню дитину доньку [PERSON] [INFO]. Крім того, зазначила, що протягом останніх пяти років подружнє життя з відповідачем не склалося, між ними втрачено взаєморозуміння, повага один до одного, кожен з них має різні погляди на шлюб та сімю, ведення спільного господарства, виховання дитини, у звязку з чим між ними припинені шлюбні стосунки, а так само припинено ведення спільного господарства. Шлюб носить формальний характер, подальше його збереження та примирення неможливі. Позивач також зазначила, що малолітня дитина [PERSON] проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні, відповідач належним чином не допомагає у вихованні дитини та її забезпеченні, а тому є необхідним стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, до суду надала заяву за вх. №30896 від 27.11.2015 року про розгляд справи без її участі, позовні вимоги про розірвання шлюбу та стягнення аліментів підтримала, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, до суду надав заяву за вх. №30520 від 24.11.2015 року про розгляд справи без його участі, позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу та стягнення з нього аліментів на утримання дитини визнав. Враховуючи подані сторонами заяви, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, не суперечать законодавству, яке регулює сімейні правовідносини, та підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, підтверджується матеріалами справи, що сторони зареєстрували шлюб 17.08.2007 року в Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №520 та видано свідоцтво про шлюб серії І-ОЛ №021451, шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, намірів відновлювати їх не мають, шлюб носить формальний характер. Сімейні стосунки між подружжям не склалися, як зазначено в позові, через відсутність взаєморозуміння, внаслідок того, що кожен із них має різні погляди на сімейне життя, ведення спільного господарства, виховання дитини, між подружжям втрачено почуття любові та поваги один до одного, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. За вказаних обставин подальше спільне життя і збереження шлюбу сторін суперечить інтересам подружжя. Відповідно до ч.2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За викладених обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини предявлення позову про розірвання шлюбу, волевиявлення позивача припинити шлюбні відносини, враховуючи також ту обставину, що рішення позивача про розірвання шлюбу та предявлення з цього приводу позову до суду прийнято з усвідомленням нею його наслідків, виходячи при цьому також з відсутності у взаєминах сторін морально-правової основи шлюбу, до якої належать почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги, підтримки та піклування, суд дійшов висновку про те, що шлюб між сторонами носить суто формальний характер, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті права сторін, а також права їх малолітньої дитини, в звязку з чим позовні вимоги позивача в частині розірвання шлюбу є доведеними, та такими, що підлягають задоволенню. Судом також встановлено, що від шлюбу сторони мають малолітню дитину доньку [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження серії 1-ОЛ №052949, виданого 17.12.2007 року Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис №2597. Батьками [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження зазначені в графі «мати» - [PERSON], в графі «батько» -[PERSON]. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, причому відповідно до ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Більш того, відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу, за якою розмір аліментів визначається у твердій грошовій сумі. На підставі вищевикладеного, враховуючи, що обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька, приймаючи до уваги, що дитина знаходиться на утриманні позивача, при цьому, судом під час розгляду справи не встановлено наявності у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, виконавчих листів, за якими б проводилися стягнення, не можливості сплачувати аліменти, а також інших обставин, визначених ст.182 СК України, які мають прийматися судом до уваги при розгляді питання про стягнення аліментів, приймаючи також до уваги що, в адресованій на адресу суду заяві відповідач не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини в розмірі, визначеному позивачем, на підставі чого суд вважає, що позовні вимоги позивача в частині стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі, визначеному позивачем, обґрунтовані, ґрунтуються на вимогах закону, в звязку з чим підлягають задоволенню. Згідно з п.1 ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в частині суми платежу за один місяць. Крім того, відповідно до ч.ч.1, 3 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати; у разі, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, у звязку з чим з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 487 грн. 20 коп. за подання позовної заяви про розірвання шлюбу та на користь держави з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 487 грн. 20 коп. в частині вирішення позовних вимог про стягнення аліментів, враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору при поданні позовної заяви про стягнення аліментів. Відповідно до ст.ст. 110, 112, 180, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved