Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], треті особи [PERSON], Департамент реєстрації Харківської міської ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартири №88, в будинку 240В, по Салтівському Шосе, у м.Харкові. Позивач в обґрунтування своїх вимог за позовом зазначала, що на підставі Ордеру на жиле приміщення №3879 від 11 травня 1978 року, виданого Виконавчим комітетом [PERSON] депутатів трудящих м.Харкова до квартири №88 в будинку 240В, по Салтівському Шосе, у м.Харкові були вселені [PERSON], [PERSON], [PERSON] (за прізвищем чоловіка - Франчук), [PERSON] (зі прізвищем чоловіка [PERSON]). Квартира не приватизована та відносить до комунальної власності. Відповідно до Довідки Дільниці №56 КП «Жилкомсервіс» №5633 від 18.12.2015 року в зазначеній квартирі зареєстровані: [PERSON] від 26.10.1978 року, [PERSON] від 26.10.1978 року, [PERSON] від 23.04.1986 року, [PERSON] від 11.11.1992 року, колишній чоловік позивача [PERSON] від 06.04.1988 року, сина позивача [PERSON] від 12.05.2004 року. У звязку зі смертю орендаря за Ордером, [PERSON] та його дружини [PERSON] орендарями залишилися позивач та [PERSON] Відповідно до Свідоцтва про розірвання шлюбу від 21 жовтня 2011 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано, з 2003 року відповідач квартирою за адресою: м.Харків, Салтівське Шосе, 240В, кв. 88, не цікавився, оплату за комунальні послуги не здійснює. Його особистих речей та іншого майна в квартирі не має. Представник позивача, позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити, надали суду пояснення, аналогічні викладеним вище. Представник третьої особи [PERSON] в ході судового розгляду рішення просив ухвалити на розсуд суду у відповідності до норм матеріального та процесуального права. Відповідач у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, був повідомлений належним чином про час і місце судового розгляду справи. Відповідно до ч.2 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи , які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явились в судове засідання без поважних причин. Таким чином, суд вважає, що відповідач не з'явився у судове засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомив, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином . Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України зі змінами, внесеними Законом України Про судоустрій та статус суддів від 07 липня 2010 року № 2453-VI, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник третьої особи Департаменту реєстрації Харківської міської ради у вирішенні позову поклався на розсуд суду. Допитана у судовому засіданні у якості свідка [PERSON] пояснила, що відповідач не проживає в квартирі протягом тривалого часу, позивач не чинила перешкод у їх проживанні за зазначеною адресою. Зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення, при заочному розгляді справи, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивача, свідка, дослідивши матеріали справи, вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову, з наступних підстав: Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Даний принцип полягає у змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Стороні зобов'язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення, як того вимагають положення ст. 60 ЦПК України, за якими доказуванню підлягають обставиш які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, яг беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. ст. 11, 27, 60 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, особа яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, зобов`язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виникає спір. Судом встановлено, що позивач на підставі Ордеру на жиле приміщення №3879 від 11 травня 1978 року, виданого Виконавчим комітетом [PERSON] депутатів трудящих м.Харкова до квартири №88 в будинку 240В, по Салтівському Шосе, у м.Харкові були вселені [PERSON], [PERSON], [PERSON] (за прізвищем чоловіка - Франчук), [PERSON] (зі прізвищем чоловіка [PERSON]). Квартира не приватизована та відносить до комунальної власності. Відповідно до Довідки Дільниці №56 КП «Жилкомсервіс» №5633 від 18.12.2015 року в зазначеній квартирі зареєстровані: [PERSON] від 26.10.1978 року, [PERSON] від 26.10.1978 року, [PERSON] від 23.04.1986 року, [PERSON] від 11.11.1992 року, колишній чоловік позивача [PERSON] від 06.04.1988 року, сина позивача [PERSON] від 12.05.2004 року. У звязку зі смертю орендаря за Ордером, [PERSON] та його дружини [PERSON] (свідоцтво про смерть серія І-ВЛ №299775 від 20.01.2011 року, свідоцтво про смерть серія І-ВЛ №128958) орендарями залишилися позивач та [PERSON] Як вбачається зі свідоцтва про розірвання шлюбу І-ВЛ №125570, 21.10.2011 року було розірвано шлюб між позивачем та відповідачем. Як встановлено в уході судового розгляду, [PERSON] з 2003 року у спірній квартирі не проживає, оплату за комунальні послуги не здійснює. Як вбачається зі ст. 64 ЖК України, члени сімї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обовязки, що випливають з найму жилого приміщення. Повнолітні члени сімї несуть слід рану з наймачем майнову відповідальність за зобовязаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сімї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки . Згідно ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сімї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору судом. Відповідно до вимог ст. 405 ч.2 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік. Відповідачами не надано суду даних на підтвердження поважності причин не використання права користування житловим приміщенням в спірній квартирі, а також даних про звернення відповідачів із заявою про подовження строку зберігання за ним жилого приміщення. Згідно ст.. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться у судовому порядку. Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку, квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів своїх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на власний розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди ) Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» - зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Існування домовленості між сторонами про право користування житловим приміщенням не встановлено. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка, вказують на наявність підстав для задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved