Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом та просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання на час навчання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову і до закінчення донькою навчання у навчальному закладі, але не довше ніж до досягнення нею 23-х річного віку. Позов обґрунтувала тими обставинами, що між нею та [PERSON] шлюб розірвано. Від шлюбу мають доньку - [PERSON] , [INFO] , яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Донька є студентом денного навчання у Харківському торговельно-економічному інституті Київського національного торговельно-економічного університету. Дитина не працює, жодних доходів не має, потребує матеріальної допомоги на час навчання. З батьком дитини вони стосунків не підтримують, у добровільному порядку матеріальної допомоги на час навчання на утримання дитини не надає. Донька перебуває на її утриманні, що є вкрай недостатнім для її належного забезпечення. Ухвалою судді Сватівського районного суду Луганської області від 17 липня 2019 року справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Позивач [PERSON] в судовому засіданні участі не брала, її представник [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, звернулася з клопотанням про долучення до матеріалів справи письмових доказів. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув. Надав заяву про розгляд справи без його участі та за участі його представника. Представник відповідача [PERSON] висловився щодо стягнення аліментів у розмірі 1/10 частки від доходу відповідача. Третя особа [PERSON] у судових засіданнях участі не брала, повідомлена про місце та час розгляду справи належним чином, представники сторін не заперечували проти розгляду справи без її участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі викладеного суд, вважає, можливим розглянути справу за відсутності сторін по наявним матеріалам в справі. Суд, вислухавши представників сторін, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Так, судом встановлено, що [PERSON] є матір`ю, а [PERSON] - батьком повнолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджено копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] повторно виданого 07 жовтня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Сватівського районного управління юстиції Луганської області (а.с. 6). Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу 20 листопада 2003 року зроблено запис за № 185, видано свідоцтво серії [NUMBER] (а.с. 9 - копія свідоцтва). Позивач [PERSON] перебуває в шлюбі з [PERSON] , зареєстрованому 21 грудня 2003 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Сватівського районного управління юстиції Луганської області, про що видано свідоцтво про одруження серії [NUMBER] (а.с. 67 - копія свідоцтва). Довідками про склад сім`ї підтверджено, що позивач [PERSON] проживає з братом та матір`ю за адресою - [ADDRESS] (а.с. 63), відповідач [PERSON] проживає один за адресою - [ADDRESS] (а.с. 68). Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] працюють та отримують стабільний дохід, кожен з батьків, в рівних умовах, спроможний надавати матеріальну допомогу на час навчання свій доньці. До повноліття [PERSON] відповідач сплачував аліменти на її утримання що відображено у відомостях про доходи [PERSON] [PERSON] навчається на контрактній формі навчання у Харківському торговельно-економічному інституті Київського національного торговельно-економічного університету денної форми навчання, термін навчання 3 роки 10 місяців, що підтверджено копією договору № 64/18 від 10.08.2018 (а.с. 10-11). [PERSON] проживає в гуртожитку навчального закладу, про що свідчить договір про порядок поселення й проживання у студентському гуртожитку (а.с. 12), плата за проживання студента в місяць складає 520,00 грн., що підтверджено письмовою калькуляцією (а.с. 13). [PERSON] не працює, оскільки навчається на денній формі, власного доходу не отримує, що підтверджено відомостями ДФС України (а.с. 65). Позивач [PERSON] на підтвердження понесених витрат з оплати за надання освітніх послуг, на проживання її доньки в гуртожитку, на транспортні переїзди, надала копії платіжних документів, проїзних документів, чеків (а.с. 14-24). В судовому засіданні встановлено, що інших утриманців [PERSON] не має, доказів щодо його незадовільного стану здоров`я суду не надав. Сторона відповідача наполягає на тому, що кошти на навчання, окрім нього, повинні надавати особи з якими проживає позивач, з чим суд не може погодитись виходячи з наступного. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, - і своїх повнолітніх дочку, сина. Частиною першою статті 199 СК України передбачено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17 зроблено висновок щодо застосування статті 199 СК України, який полягає в тому, що «обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину)». Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. Суд вважає, що відповідачем доказів неможливості надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання суду не надано та не приймає до уваги доводи відповідача, що він не має можливості надавати своїй повнолітній доньці матеріальну допомогу на період її навчання у розмірі ј від його доходів. Судом також встановлено, що відповідач працездатного віку, працює, утриманців не має, його та позивача доходи є приблизно однаковими. Також суд звертає увагу відповідача на те, що саме батьки зобов`язані утримувати повнолітніх дітей до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу, однак такого обов`язку закон не покладає на інших осіб. Враховуючи, що [PERSON] навчається на денній формі навчання, факт потреби останньої у матеріальній допомозі є безумовним. Сімейний кодекс України виходить із принципів рівності прав та обов`язків батьків. Таким чином, суд, врахувавши встановлені обставини, досліджені матеріали справи, виходячи з вимог розумності, виваженості та справедливості, вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягувати аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з дати подання позову та до закінчення навчання чи до досягнення донькою двадцятитрьохрічного віку - у зв`язку з тим, яка з цих обставин настане першою. Також, згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути на рахунок спеціального фонду державного бюджету України судовий збір у розмірі 768,40 гривень. Відповідно до ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved