Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Жашківської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини та скасування свідоцтва про право на спадщину за законом. В ході судового розгляду 12.12.2017 року було залучено в якості співвідповідача [PERSON]. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що вона являється дочкою [PERSON], яка померла 05 грудня 2014 року. Після смерті матері відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: вул. Давиденка, 14, м. Жашків Черкаської області, та земельної ділянки площею 0,1044 га наданої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських споруд за тією ж адресою. За життя мама [PERSON] заповіт не склала та померла раптово. Позивач тривалий час, а саме з 2001 року, проживає в Італії. Відразу після поховання (09 грудня 2014 року) вона повернулася до Італії та не встигла подати заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини. У травні 2017 року помер вітчим позивача [PERSON]. Прилетівши до його на поховання, їй стало відомо, що [PERSON] отримав свідоцтво про спадщину за законом на все спадкове майно після смерті [PERSON], зокрема на житловий будинок з надвірними спорудами та земельну ділянку. [PERSON], звернувшись до Жашківської державної нотаріальної контори, отримала підтвердження про те, що [PERSON] успадкував все майно матері позивача та їй стало відомо, що вона пропустила визначений законом 6- ти місячний строк для прийняття спадщини. Оскільки після смерті матері позивач поїхала до Італії та до 01.05.2017 року перебувала за межами України, вона не мала можливості звернулися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, тому вважає причину, на яку вона посилається, поважною. В звязку з вищевикладеним позивач звернулася до суду. В судове засідання [PERSON] не зявилася. В судовому засіданні представник позивача [PERSON], яка діє згідно договору про надання правової допомоги від 01.05.2017 року, заявлений позов підтримала повністю, суду пояснила, що її довірителька пропустила строк звернення до нотаріальної контори для прийняття спадщини з поважних причин, оскільки вона фактично проживає закордоном і не мала змоги завчасно подати заяву про прийняття спадщини. Житловий будинок та земельна ділянка, на який претендує позивач, є майном її бабусі, яке успадкувала мати після смерті останньої. З 1991 року позивач проживає за межами України, а саме в Італії. Мати позивача [PERSON] померла 05.12.2014 року. [PERSON] приїхала на поховання матері 06.12.2014 року та повернулася до Італії 09.12.2014 року. Їй не було відомо, що спадщину після смерті матері прийняв її вітчим [PERSON]. Лише коли помер вітчим, позивач приїхала на його поховання і дізналася, що [PERSON] успадкував земельну ділянку та житловий будинок після смерті матері. При оформленні спадщини [PERSON] вказував нотаріусу що після смерті [PERSON] є ще спадкоємці, а саме дочка [PERSON], а тому вважає, що нотаріус повинна була повідомити її довірительку про відкриття спадщини. В судове засіданні відповідач [PERSON], не зявилася; представник відповідача [PERSON], який діє згідно довіреності від 09.11.2017 року, заявлений позов не визнав, просив в його задоволенні відмовити повністю, суду пояснив, що після смерті [PERSON] відповідач [PERSON] успадкувала спадщину, а саме житловий будинок, який розташований по вул. Давиденка, 14. м. Жашків Черкаської області, та земельну ділянку площею 0,1044 га., надану для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Позивач не скористалася своїм правом та без поважних причин пропустила строк для звернення до нотаріуса для прийняття спадщини. Покійний [PERSON] нотаріусу повідомив, що є ще спадкоємець першої черги [PERSON]. Позивач на похованням матері приїздила та їй було відомо про відкриття спадщини. Представник позивача стверджує, що позивач виїхала одразу після смерті матері за межі України та не мала можливості подати заяву до нотаріальної контори, оскільки проживає в Італії. Позивач не скористалася своїм правом для прийняття спадщини, оскільки вона могла звернутися до консульства України в Італії, де і написати заяву про прийняття спадщини, яку мала б можливість направити нотаріусу за місце відкриття спадщини, скориставшись послугами поштових відправлень. В судове засідання представник відповідача - Жашківської міської ради не зявився, проте до суду направив заяву про слухання справи в його відсутності, не заперечує проти задоволення позову. \~ \~ \~ \~Суд, вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, вважає, що в задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступних підстав. 15 грудня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції. Згідно пп.9 п.1 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України в новій редакції справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Ч.1 ст.4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Судом установлено, що згідно свідоцтва про смерть [PERSON] померла 05 грудня 2014 року, актовий запис про смерть № 227 від 06 грудня 2014 року (а.с. 4). Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу, [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] 23 жовтня 1993 року, актовий запис про шлюб № 117 від 23 жовтня 1993 року. Прізвище після укладення шлюбу [PERSON] змінила на [PERSON] (а.с.9). Відповідно до копії свідоцтва про народження, [PERSON] народилася 30 травня 1971 року, актовий запис про народження № 65 від 22 червня 1971 року. В графі мати записана «Борисенко Євгенія Петрівна» (а.с.24). Згідно копії свідоцтва про шлюб, [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON], актовий запис про шлюб № 51 від 28 травня 1994 року. На підставі копії свідоцтва про право на спадщину від 11 липня 2015 року, спадкоємцем майна [PERSON], [INFO], яка померла 05 грудня 2014 року, є її чоловік - [PERSON], [INFO], реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER], що проживає в [INFO]. Спадщина, на яке видано це свідоцтво, складається з земельної ділянки площею 0,1044 га, кадастровий номер 7120910100:02:001: 1610, наданої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованої в м. Жашків, вул. Давиденка, 14, Черкаської області (а.с.28). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.07.2015 року, спадкоємцем майна [PERSON], [INFO], яка померла 05 грудня 2014 року, є її чоловік - [PERSON], [INFO], реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER], що проживає в [INFO]. Спадщина, на яке видано це свідоцтво, складається з житлового будинку № 14 (чотирнадцять) з надвірними спорудами, що знаходяться по вулиці Давиденка в м. Жашків Черкаської області, належного спадкодавцю на підставі свідоцтва про право на спадщину, посвідченого Жашківською державною нотаріальною конторою Черкаської області 12 липня 1995 року за № 1550 (а.с.29). Згідно довідки Державної прикордонної служби України від 03.10.2017 року, [PERSON] перетинала кордон України 06.12.2014 року о 17 год. 52 хв. на вїзд та 09.12.2014 року о 07 год. 51 хв. на виїзд; 28.04.2017 року о 16 год. 25 хв. на вїзд та 03.05.2017 року о 08 год. 18 хв. на виїзд. Відповідно до заяви [PERSON] до Жашківської державної нотаріальної контори від 24.03.2015 року, [PERSON] вказав, що іншими спадкоємцем першої черги по закону після смерті [PERSON] є [PERSON], [INFO] (а.с. 60). Відповідно до ч.1 ст. 1269, ч.1 ст. 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно із ч.1 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ч.3 ст. 1272 ЦК України). Як розяснив Пленум Верховного Суду України у п.24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України. Суд, відповідно до п.24 вказаної постанови, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними,\~непереборними,\~істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Положення ч.3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані у випадку доведеності наявності перешкод для подання відповідної заяви та наявності підстав для визначення судом цих обставин поважними. У листі Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних, і кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначено, що при вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними, такими причинами можуть бути: тривала хвороба, перебування спадкоємця тривалий час за межами України, відбування покарання в місцях позбавлення волі, перебування на строковій військовій службі в Збройних Силах України тощо. Відповідно до ст. 63 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобовязана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі. Твердження представника позивача про те, що нотаріус зобовязана була повідомити спадкоємця [PERSON] про відкриття спадщини є хибним, оскільки нотаріус не знав ні місця роботи, ні місця проживання спадкоємця. \~ \~ \~ \~Відповідно до п.6 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про нотаріат» консульські установи України серед іншого засвідчують справжність підпису на документах. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК). Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини особисто. Зі змісту п. 3.5 гл. 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 вбачається, що письмову заяву про прийняття спадщини та відмову від неї може бути надіслано поштою. \~ \~ \~ \~Згідно із ч.ч.1,5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. \~ \~ \~ \~Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Проаналізувавши вищевикладені обставини, оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази та вислухавши учасників справи, суд приходить до висновку що позивач не скористалася своїм правом подати протягом 6-ти місяців заяву про прийняття спадщини, оскільки вона знала про час та місце відкриття спадщини, так як особисто була присутня на похованні матері, при цьому перебувала в Україні з 06.12.2014 року по 09.12.2014 року і мала фізичну змогу звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті матері. Крім того, суд звертає увагу на наступне. Позивач у справі є громадянкою України, при цьому проживає згідно посвідки на проживання в Італії, тобто на території зазначеної держави вона перебуває легально; на думку суду, вона мала право звернутися в консульство України в Італії з метою написання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася на території України, і у відповідності до п.6 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про нотаріат», консульська установа могла засвідчити справжність її підпису на заяві, яку, в свою чергу, мала б можливість направити нотаріусу поштовим направленням за місцем відкриття спадщини завчасно в строки, передбачені чинним законодавством України. За вказаних обставин, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed