Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до дочки [PERSON] про стягнення матеріальної допомоги на утримання непрацездатної матері у розмірі ? частини усіх видів заробітної плати щомісяця, стягнення одноразово додаткових витрат на операцію і лікування у сумі 2853 грн. 83коп, а також додаткових витрат щомісяця у твердій грошовій сумі по 400 грн. до повного одужання позивачки. В обгрунтування своїх вимог [PERSON] посилаючись на те, що вона є непрацездатною за віком, потребує матеріальної допомоги, придбання ліків, проходження лікування у медичних закладах. Пенсія, яку вона отримує, не забезпечує їй гідного існування. Проте, відповідач по справі [PERSON], в порушення положень ч. 1 ст. 202 СК України, відповідно до якої повнолітні діти зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездантиими та потребують матеріальної допомоги, ухиляється від виконання обов'язків покладених на неї законом та не реагує на неодноразові звернення позивача щодо надання матеріальної допомоги. [PERSON] зазначає, що протягом останніх двох років стан її здоров'я погіршився, вона перенесла операцію на очі, потім у неї стався мікроінсульт, а нещодавно- ішемічний інсульт, виникла гостра потреба у ліках та додатковому вітамінізованому харчуванні, у зв'язку з чим вона опинилася у скрутному матеріальному становищі. В судовому засіданні [PERSON] не наполягала на позовних вимогах в частині стягнення щомісяця з [PERSON] додаткових витрат у розмірі 400 грн. Відповідачка [PERSON] проти позову заперечувала та пояснила, що з матір'ю у неї напружені відносини з підліткового віку, тому як [PERSON] періодично виганяла її із дому, не давали їжу, забирала ключі та це змушувало [PERSON] знімати житло або проживати у подруг. Після того, як відповідачка вийшла заміж та народила дитину, позивачка остаточно вигнала її сім'ю, а через деякий час звернулася до суду з позовом про визнання такою, що втратила право користування жилим приміщенням. [PERSON] не бажає з дочкою підтримувати родинні відносини, на знає та не бачила своїх онуків, їх життям не цікавилася, відмовляється з ними зустрічатися, спілкуватися. У січні 2014 р., від подруги дізналася, що мати потрапила до лікарні з інсультом, тому відразу приїхала , доглядала за нею та після виписки кожен день навідувала мати, готувала їжу, прала, купувала продукти, прибирала. В подальшому, мати стала сердитися на відповідачку, тому як вона після роботи не встигала виводити [PERSON] на прогулянку, поспішала додому та у квітні 2014 р. знову вигнала її з квартири та пред'явила позов про стягнення аліментів. [PERSON] стверджує, що є єдиним годувальником своєї сім'ї, чоловік переніс інфаркт, не працює. Старша дочка навчається у випускному класі школи, молодша-у першому класі. Дохід відповідачки складає 1959 грн., тому сім'ю врятовують батьки чоловіка-пенсіонери. Позивачка має пенсію, заощадження у банковій установі, застрахована та могла безкоштовно прооперуватись у лікарні. Незважаючи на ці обставини відповідачка стверджувала, що відчуває до позивачки родинні почуття та свій обов'язок по догляду за матір'ю, але утримувати її фінансово не має можливості. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані докази, приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Згідно зі ст. 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред'явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків. При вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов'язок повнолітніх дітей, виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявність в них потреби в матеріальній допомозі, й не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Звільнення від обов'язку утримувати матір, батька та обов'язку брати участь у додаткових витратах можливі лише коли буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов'язків, що передбачено ч. 1 ст. 204 СК України. Судом встановлено, що [PERSON] перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м.Харкова з 2009 р. та отримує пенсію за віком у розмірі 1354 грн. 28 коп. Разом з нею в квартирі зареєстрована дочка [PERSON], внучка [PERSON], 1998 р. народження. Як вбачається з наданих виписок з історії хвороби позивачка хворіє на ряд захворювань, періодично проходить обстеження у лікарні, несе витрати по лікуванню, а тому потребує матеріальної допомоги. В судовому засіданні позивачка не заперечувала, що дочка у 2014 р., через хворобу [PERSON] допомагала їй, підтримувала та доглядала. При визначенні розміру аліментів, суд, відповідно до ст. 182 СК України повинен врахувати матеріальне становище як позивача, так і відповідача. З довідки про доходи [PERSON] випливає, що вона працює у дитячій музикальній школи та її заробітна плата складає 2195 грн. 19 коп. Відповідачка проживає з чоловіком [PERSON] та неповнолітніми дітьми [PERSON], 1998 р. народження, [PERSON], 2008 р. народження. З відповіді ТОВ «ТД Стройсистема ТД», де працює чоловік відповідачки, випливає, що з 01.06.2013 р. підприємство діяльності не веде, доходів не має, працівники звільнені.[PERSON]., як засновник і директор, не отримує доходу з 31.01.2013 р. Приймаючи до уваги, що [PERSON] є непрацездатною і потребує матеріальну допомогу суд вважає за можливе стягнути з відповідачки таку допомогу у розмірі 1/12 частини всіх видів її доходу щомісяця. Частиною 1 ст. 206 Сімейного Кодексу України визначено, що у виняткових випадках, якщо мати, батько є тяжко хворими, інвалідами, а дитина (стаття 6 цього Кодексу) має достатній дохід (заробіток), суд може постановити рішення про стягнення з неї одноразово або протягом певного строку коштів на покриття витрат, пов'язаних з лікуванням та доглядом за ними. Позивачка просила стягнути з [PERSON] витрати, які понесені нею через операцію на очі та післяопераційне лікування у 2012 р., а також витрати на лікування та відновлення стану здоров'я у 2014 р. на загальну суму 2853 грн. 83 коп. Згідно з ч.4 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позичка [PERSON] не надала суду доказів, що дочка [PERSON] має кошти для надання їй допомоги для покриття витрат на лікування, тому суд в цієї частині позову відмовляє у задоволенні. За вимогами ст.ст. 79,88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial