Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-02 00:00:00

\~\~ Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, мотивуючи позовні вимоги тим, що вона є власником квартири [ADDRESS], що належить їй на підставі свідоцтва про право власності. Відповідач [PERSON] є її колишнім чоловіком, зареєстрованим в даному житловому приміщенні з 25.10.2010 року, але фактично не проживає у спірному приміщенні з лютого 2015 року до даного часу. Відповідач участі в утриманні житла не приймає, у спірній квартирі не проживає, його речей не має, де на даний час проживає відповідач їй невідомо. Вона декілька разів зверталася до відповідача з проханням добровільно знятися з реєстрації в даному приміщенні, проте він відмовився. Посилаючись на вимоги чинного законодавства, просить позовні вимоги задовольнити. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, про дату та час розгляду справи була повідомлена належним чином, від неї через канцелярію суду поступила заява з клопотанням справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та не заперечувала у випадку повторної неявки відповідача проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про поважні причини неявки суд не повідомив. Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Судом, належними доказами по справі встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] зареєстровані за адресою: [INFO] у відповідності до паспортів громадянина України (а.с.5-8). Позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], що належить їй на підставі свідоцтва про право власності, що складається з 2 житлових кімнат, загальною площею 125,20 кв.м., в тому числі житловою площею 43,70 кв.м. та належить їй на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого на підставі рішення виконавчого комітету міської ради №755/19 від 22.09.2003 року (а.с.9), що також підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.10). Довідкою про склад сімї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку, осіб ОСББ «Український дім» від 31.07.2017 року підтверджено, що в квартирі [ADDRESS] зареєстровані: позивач [PERSON], як власник, діти [PERSON], [PERSON], [PERSON] та відповідач [PERSON] (а.с.12). Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу, шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] розірвано, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу зроблено запис №882 від 20.09.1999 року (а.с.20). З акта обстеження ОСББ «Український дім» від 31.07.2017 року вбачається, що відповідач [PERSON], в квартирі [ADDRESS] зареєстрований, але не проживає, що також підтвердили своїми підписами сусіди [PERSON], [PERSON] (а.с.11). Із копій квитанцій вбачається, що комунальні послуги оплачує позивач [PERSON] (а.с.13-19). Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ст. 317 ч. 1 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на свій розсуд, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Частиною 1 ст. 321 ЦК України передбачено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності або обмежений у його здійсненні. У відповідності до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом також встановлено, що відповідач [PERSON], як колишній чоловік позивача, з лютого 2015 року не проживає в [INFO], належних відповідачу речей не має, місце його проживання не відоме. Отже, відповідно до зазначених вимог Закону відповідач є особою, яка втратила\~\~право на користування спірним житлом. Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно положень ст. 10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно ст. 212 ч. 1\~ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним\~\~ є\~\~рішення,\~\~яким\~\~суд,\~\~виконавши\~\~вимоги цивільного судочинства, вирішив справу відповідно до закону. Обгрунтованим є\~\~рішення,\~\~ухвалене\~\~на\~\~основі\~\~повно, всебічно\~\~з'ясованих\~\~обставин,\~\~на\~\~які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень,\~\~підтверджених\~\~тими\~\~доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст.ст.\~15,\~16 ЦК України,\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. На основі всебічно з'ясованих обставин, на які посилається позивач, як сторона по справі, як на підставу заявлених вимог підтверджених доказами, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги грунтуються на законі і підлягають до задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: approved