Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO]; призначити її опікуном малолітнього онука [PERSON] та стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини її заробітку (доходів), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06 березня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову зазначила, що відповідач є її дочкою, яка має двох дітей: [PERSON], [INFO], та малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відомості про батьків обох дітей внесені до актових записів про народження, згідно ст. 135 СК України, зі слів матері. Вона, позивач, та діти відповідача зареєстровані та постійно проживають у квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS], яка належить їй на праві власності. Відповідач також зареєстрована у цій квартирі, але тільки інколи зявляється у квартирі. Після народження молодшого сина відповідач деякий час займалася вихованням дітей, але протягом останніх років [PERSON] зловживає алкогольними напоями, не працює, спілкується з неблагополучними особами, займається бродяжництвом. Коли зявляється у квартирі, намагається винести із житла їх з дітьми речі та продати їх. У 2017 році відповідач притягувалася до адміністративної відповідальності за невиконання своїх батьківських обовязків. Крім того, вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська [PERSON] засуджена за скоєння злочинів, передбачених ч.1 ст. 186, ч.2 ст. 185 КК України. Відповідач не цікавиться дітьми, їх станом здоровя, не забезпечує їх продуктами харчування, одягом, не турбується про них. Вона, позивач, опікується дітьми. Малолітній онук [PERSON] навчається у першому класі КЗ «Навчально-виховне обєднання «Ліцей нових інформаційних технологій загальноосвітній навчальний заклад» КМР. Вона постійно контролює його навчання, займається вихованням та утриманням дитини. Онук має хороші побутові умови, забезпечений одягом, взуттям та всім необхідним для його життя та навчання. Вона є добропорядною громадянкою, не вживає алкогольні напої, не страждає на захворювання, які можуть бути небезпечними для дитини. Вона ніколи не притягувалася до кримінальної чи адміністративної відповідальності. 06 березня 2018 року старшому сину відповідача виповнилося 18 років. Подальша доля онуків, їх здоровя, виховання та розвиток турбують тільки її. Вона бажає та має можливість у подальшому забезпечувати дітей всім необхідним для життя та розвитку, а відповідач надані державною соціальні виплати витрачає на себе. Після позбавлення відповідача батьківських прав, малолітній син [PERSON] має право на встановлення йому статусу дитини, позбавленої батьківського піклування і на призначення опікуна, обовязки якого вона бажає виконувати. За станом здоровя, за соціально-побутовими умовами, за розміром своїх доходів, вона може просити суд призначити її опікуном малолітнього онука [PERSON], а також стягнути з відповідача на її користь, як опікуна дитини, аліменти на його утримання. Представник третьої особи - Дніпровського районного у місті Камянське відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області в судове засідання не зявилася. Від начальника відділу надійшло письмове клопотання про розгляд справи за відсутностіїх представника. Виходячи з наведеного, відповідно до ч. 3. ст. 211, п. 4 ч.3 ст. 223 ЦПК України, суд ухвалив розглянути справу у судовому засіданні за відсутності представника третьої особи Дніпровського районного у місті Камянське відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. Позивач [PERSON] у вступному слові стисло виклала зміст та підстави своїх позовних вимог щодо предмету позову та надала пояснення, аналогічні тим, що викладені у позовній заяві. Просить позов задовольнити. Крім того, допитана як свідок згідно ст. 92, 234 ЦПК України, суду пояснила, що раніше відповідач проживала разом з нею та дітьми. З літа 2017 року дочка стала зловживати спиртними напоями, і взагалі перестала цікавиться своїми дітьми. Вона, позивач, виховує малолітнього онука [PERSON], оплачує за його навчання у школі, повністю утримує дитину, відповідач грошей на утримання сина не дає. Старший син відповідача [PERSON] вже досяг повноліття і зараз проживає окремо у орендованій квартирі. [PERSON] офіційно не працевлаштована, періодично десь підробляє, часто приходить додому у нетверезому стані. З початку січня до березня 2018 року вдома взагалі не жила і майже не приходила. Вона не відвідує школу, де навчається її син [PERSON]. Раніше дочка вживала наркотики, але зараз не вживає, проте зловживає спиртним. На обліку у лікаря нарколога дочка не перебуває. В 2017 році вона вже зверталася до суду з позовом про позбавлення дочки батьківських прав, але пожаліла її. Вона, позивач, хоче позбавити дочку батьківських прав, щоб стягнути з неї аліменти на утримання сина [PERSON]. Протягом встановленого судом строку відповідач не подала відзив на позов. Відповідач [PERSON] у вступному слові позов визнала та надала пояснення про те, що вона має двох дітей: повнолітнього сина [PERSON] та малолітнього сина [PERSON]. Відомості про батьків дітей в актових записах про народження дітей записані з її слів. Вона отримувала соціальну допомогу, як одинока мати, на сина [PERSON], але з 2018 року виплату допомоги припинили, оскільки вона не подала заяву та документи для призначення допомоги на цей рік. Вона дійсно зловживає спиртними напоями, працює періодично без офіційного працевлаштування. Сина [PERSON] останні півтора роки утримує її мати [PERSON], яка годує, одягає дитину, займається його вихованням. Дійсно вона інколи брала з дому речі матері та закладала їх у ломбард, а потім викупала. Вона спілкується з особами, які вживають наркотики, але сама їх не вживає. Вона раніше ходила на збори та на свята до дитячого садку, який відвідував її син [PERSON], платила за садок. Вважає, що для дитини буде краще, якщо її мати буде опікуном сина [PERSON]. Вона має намір поїхати на заробітки за межі України і буде платити аліменти на утримання сина. Представник \~третьої особи у вступному слові підтримувала позов [PERSON], вважає, що відповідача [PERSON] необхідно позбавити батьківських прав відносно її малолітнього сина [PERSON], [INFO]. 24 квітня 2018 року органом опіки та піклування - адміністрацією Дніпровського району Камянської міської ради наданий висновок про доцільність позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав відносно її сина [PERSON]. Вислухавши вступне слово позивача, відповідача, представника третьої особи, дослідивши письмові докази у справі та встановивши фактичні обставини і зміст спірних правовідносин, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON], [INFO], є матірю малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 06 липня 2010 року Дніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 418 (а.с. 12). Відомості про батька дитини до актового запису про народження зазначені відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини 1 статті 135 СК України від 05 вересня 2017 року ( а.с. 14). Позивач [PERSON] є матірю відповідача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 29 червня 1979 року міським відділом ГАС м. Дніпродзержинська, актовий запис № 1858 (а.с. 36), і відповідно є бабусею малолітнього [PERSON]. Згідно довідки про склад сімї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 30 липня 2017 року (а.с. 15), позивач [PERSON] є власником квартири, розташованої [ADDRESS], в якій зареєстровані, крім позивача, відповідач [PERSON] та її діти: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Як вбачається із наданої головою ЖБК № 42 побутової характеристики (а.с. 17), відповідач останнім часом вихованням своїх додому, через що неодноразово викликалися працівники поліції. В судовому засіданні позивач, допитана як свідок, надала показання про те, що її дочка [PERSON] з початку 2017 року стала зловживати спиртними напоями, вести антисоціальний спосіб життя, перестала постійно проживати вдома разом з дітьми, виховувати їх та матеріально забезпечувати, соціальну грошову допомогу, що отримувала як одинока мати, витрачала на свої потреби. Відповідач в судовому засіданні підтвердила зазначені позивачем обставини. Згідно інформації служби у справах дітей адміністрації Дніпровського району Камянської міської ради від 12 червня 2017 року (а.с. 21) та акту обстеження умов проживання від 07 червня 2017 року (а.с. 22), з відповідачем проводилася бесіда щодо неналежного виконання своїх батьківських обовязків, використання державних виплат за призначенням та недопущення вживання шкідливих речовин, а також вона була попереджена про відповідальність у разі ухилення від виконання батьківських обовязків. Малолітній [PERSON] з 01 вересня 2013 року по 30 червня 2017 року відвідував комунальний заклад «Навчально- виховне обєднання «Ліцей нових інформаційних технологій загальноосвітній навчальний заклад І-ІІ ступенів дошкільний навчальний заклад» Камянської міської ради, і за час його відвідування бабуся дитини [PERSON] підтримувала звязок з педагогічним колективом закладу, здійснювала оплату за харчування, приходила в дитсадок та забирала онука додому, що підтверджується довідкою навчального закладу від 21 серпня 2017 року (а.с. 24). Згідно характеристики, наданої директором НВП ліцею НІТ (а.с. 26), [PERSON] з 01 вересня 2017 року навчається у 1 класі КЗ «Навчально- виховне обєднання «Ліцей нових інформаційних технологій». Мати дитини [PERSON] не проявляє зацікавленості до навчання сина та його справ у закладі, не приділяє уваги його вихованню, відповідальність за навчання та виховання [PERSON] взяла на себе його бабуся [PERSON], яка систематично відвідує школу та підтримує звязок з класним керівником, вчителями ліцею, матеріально забезпечує онука, який має шкільну форму та необхідне приладдя для навчання. Крім того, у повідомленні Дніпровського ВП Камянського ВП ГУНП в Дніпропетровській області від 29 січня 2018 року (а.с. 27), зазначено, що відносно [PERSON] складався протокол про адміністративне правопорушення ДН № 402770 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 184 КУпАП. Вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 13 березня 2018 року відповідач [PERSON] була визнана винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частинами 1 та 2 ст. 185 КК України і їй призначено покарання у вигляді 2 років позбавлення волі, але на підставі п. «в» ст. 1 ЗА «Про амністію у 2016 році» звільнена від відбування призначеного покарання (а.с. 63-64). Згідно акту обстеження умов проживання від 01 березня 2018 року (а.с. 28), за адресою: [ADDRESS] позивач [PERSON] створила для дитини належні умови для проживання, виховання, навчання та всебічного розвитку дитини; квартира має житлову площу 37 кв.м., обладнана водо-, тепло-, газопостачанням, є водонагрівач, пральна машина, дитина має окрему кімнату, окреме спальне місце, компютерний стіл, іграшки, одяг відповідно віку та сезону. Таким чином, судом встановлено, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків по відношенню до малолітнього сина [PERSON], не займається його вихованням, не забезпечує матеріально, не цікавиться його станом здоровя, навчанням, розвитком. Дитина постійно проживає разом із позивачем, яка піклується про онука, утримує його, взяла на себе всі турботи по вихованню, здоровому фізичному та психічному розвитку дитини. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сімя є природним середовищем для фізичного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належним умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сімї разом з батьками або в сімї одного з них та піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обовязки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обовязком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обовязків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 164 СК України мати або батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. У висновку Органу опіки та піклування - адміністрації Дніпровського району Камянської міської ради від 24 квітня 2018 року № 6-11/309 (а.с. 42-43) зазначено, що з урахуванням рекомендацій комісії з питань захисту прав дитини від 24 квітня 2018 року, та з метою захисту інтересів малолітньої дитини, орган опіки та піклування - адміністрація Дніпровського району Камянської міської ради вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO], у відношенні малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Враховуючи те, що відповідач протягом тривалого часу злісно ухиляється від виконання своїх обовязків по вихованню дитини, та приймаючи до уваги висновок органу опіки та піклування, суд вважає, що відповідача належить позбавити батьківських прав у відношенні її малолітнього сина [PERSON]. До суду від заступника адміністрації Дніпровського району Камянської міської ради [PERSON] надійшло подання про призначення [PERSON], [INFO], опікуном малолітнього онука [PERSON], [INFO], у випадку позбавлення відповідачів батьківських прав (а.с. 44). Згідно вказаного вище подання, [PERSON] є громадянкою України, до кримінальної відповідальності не притягувалася, не знятої чи непогашеної судимості не має, в розшуку не перебуває, за станом здоровя може здійснювати опіку, має умови для проживання, які відповідають санітарним нормам. Згідно із ст. 55 ЦК України опіка встановлюється з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб. Згідно ст. 58 ЦК України, \~опіка встановлюється над малолітніми особами, які позбавлені \~батьківського піклування. В силу ст. 60 ч.3 ЦК України суд встановлює опіку над \~малолітньою особою та піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вони позбавлені батьківського піклування. Обговорюючи питання про встановлення опіки, суд вважає, що подання органу опіки та піклування - адміністрації Дніпровського району Камянської міської ради про призначення [PERSON] опікуном малолітнього онука [PERSON] підлягає задоволенню, так як судом встановлено, що заявник є дієздатною особою, мешкає разом з малолітньою дитиною, виявила бажання бути опікуном свого онука, її стан здоровя, побутові умови, та розмір доходів дозволяють їй бути опікуном. Згідно з ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обовязку щодо утримання дитини, і одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Згідно ч. 4 \~ст. \~167 \~СК України, якщо дитина не може бути передана \~другому з батьків, переважне право \~перед іншими особами \~на передання \~їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід дитини, повнолітні брати та сестри, інші родичі. Згідно ст. 180, ч.3 ст. 181 СК України, батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. \~ \~ \~ \~Згідно ч.1\~ст.\~183\~СК України,\~частка заробітку\~(доходу)\~матері,\~батька,\~яка буде\~стягуватися як\~аліменти на\~дитину,\~визначається судом. \~ \~ \~ \~Частиною 5 ст. 183 СК України встановлено, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Суд вважає, що відповідач зобовязана надавати матеріальну допомогу своїй дитині до досягнення нею повноліття, а оскільки вона не робить цього добровільно, то з неї необхідно стягувати аліменти на утримання дитини. \~ \~ \~ \~Відповідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений судовий збір за вимогами про позбавлення батьківських прав, а також стягнути судовий збір на користь держави за вимогами про стягнення аліментів.

Outcome: approved