Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на 1/2 частину майна, набутого під час шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що перебуваючи в шлюбі з відповідачем, 17.10.1984 ними спільно був придбаний недобудований житловий будинок, що розташований за адресою: Херсонська область, м. Гола Пристань, вул. Калініна, 44, який в подальшому ними спільно було добудовано та зареєстровано на імя чоловіка (відповідача) та міською радою присвоєно номер будинку 44-б (по вул. Калініна в м. Гола Пристань). Всі правовстановлюючі документи на будинок знаходяться у відповідача, який відмовився надати їх копії на прохання позивача. Позивач просить суд визнати за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку, розташованого за адресою вул. Калініна, 44-б в м. Гола Пристань Херсонської області та стягнути з відповідача судові витрати. В судове засідання позивач не зявився, на адресу суду надійшла письмова заява, в якій представник позивача просить справу розглядати без їх участі, позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити, проти розгляду справи в заочному порядку не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, про місце, дату та час слухання справи було повідомлено належним чином, причини неявки суду не відомі. За наявності матеріалів у справі, суд вважає можливим розглянути позов у відсутності відповідача та за згодою позивача ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, зясувавши обставини справи на підставі доказів, наданих позивачем, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступного. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. ст. 60, 61 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. На підставі доказів, наданих позивачем, судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] 22 листопада 1980 року уклали шлюб, який зареєстровано Набіт-Дагським міським відділом реєстрації актів цивільного стану (м. Набіт Даг Красноводської області ТРСР, актовий запис №590, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу І-ЛК №261969 (а. с. 6). Під час перебування в шлюбі, на підставі Договору (купівлі-продажу) від 17.10.1984, сторонами спільно, був придбаний недобудований житловий будинок готовністю 12%, розташований за адресою: Херсонська область, м. Гола Пристань, вул. Калініна, 44. Як вбачається з копії даного Договору (а. с. 7), покупцем зазначений [PERSON], який в подальшому і значився власником вказаного будинку у всіх документах. Зокрема, це підтверджується наданою до суду ксерокопією Домової книги (а. с. 8-9). Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Таким чином, суд приходить до висновку, що житловий будинок, розташований за адресою: Херсонська область, м. Гола Пристань, вул. Калініна, буд. №44-б, належать [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Також, відповідно до вимог ч. 1 ст. 357 Цивільного кодексу України, частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється, або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи вищенаведене, конкретні обставини справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, також підлягають задоволенню вимоги позивача щодо відшкодування судових витрат по сплаті, а саме: витрати по сплаті судового збору в сумі 551,20 грн., що підтверджується платіжним документом.

Outcome: approved