Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, обґрунтовуючи позов тим, що 16.03.1998 року у них з відповідачем народилася дитина донька [PERSON], при цьому, на час народження дитини вони не перебували у зареєстрованому шлюбі. 05.07.2003 року вона з відповідачем зареєструвала шлюб у Центральному відділі реєстрації актів громадянського стану Кіровоградського обласного управління юстиції, про що в книзі реєстрації актів про одруження 05.07.2003 року зроблено запис № 286. На підставі спільної заяви про визнання батьківства № 2 від 06.04.2004 року реєстратором Ленінського відділу реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції 06.04.2004 року внесено зміни до актового запису про народження та 09.04.2004 року відділом внесено зміни до актового запису про народження та 09.04.2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції м. Кіровограда видано свідоцтво про народження дитини [PERSON] серії І-ОЛ № 097910 та батьком останньої було зареєстровано відповідача [PERSON]. Крім того, зазначила, що у звязку з тим, що відповідач протягом тривалого часу проживає окремо, та необхідні кошти на утримання доньки не надавав, вона (позивач) була вимушена звернутися до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини та рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 11.10.2013 року відповідача [PERSON] було зобовязано сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] у розмірі 1/4 частини всіх доходів та до досягнення дитиною повнолітня, тобто до 16.03.2016 року. Окрім того, позивач зазначила, що дитина [PERSON] на даний час досягла повноліття, продовжує навчання у приватному вищому навчальному закладі «Міжнародний університет фінансів» на денній формі навчання, з терміном навчання до 30.06.2019 року, при цьому, навчання у вказаному навчальному закладі платне, у звязку з чим виплата стипендії не передбачена. З огляду на зазначене, позивач зазначила, що донька знаходиться на її утриманні, та постійно проживає з нею (позивачем), в свою чергу відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини, яка продовжує навчання не надає, хоча працевлаштований та отримує дохід. Крім того, вказала, що вартість навчання доньки становить 13\~000 грн. на рік, вартість оренди житла у м. Київ становить 7\~000 грн. на місяць, витрати на харчування та інші потреби доньки становлять приблизно 6000 грн. на місяць, в свою чергу, вона (позивач) не в змозі в повній мірі самостійно забезпечити належне утримання доньки в м. Києві. З огляду на зазначене та з посиланням на ст.ст. 182, 198-200 СК України, позивач просила стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь на утримання повнолітньої дитини доньки [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягувати аліменти від дня подачі позовної заяви і до досягнення дитиною 23-х років, тобто до 16.03.2021 року. В судове засідання представник позивача надав заяву за вх. № 23152 від 06.10.2017 року, в якій просив розглянути дану справу без їх (позивача та представника позивача) участі, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили позов задовольнити. Також не заперечували проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином в порядку ч. 5 ст. 74 ЦПК України, шляхом направлення судової повістки за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, а саме: [ADDRESS], причини неявки суду не відомі, заяви, клопотання відсутні. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Суд визнав за можливе розглянути справу у відсутності відповідача за наявними у справі доказами та в порядку ч.1 ст.225 ЦПК України ухвалив розглядати справу заочно, про що в адресованій на адресу суду заяві представник позивач не заперечував. Дослідивши матеріали справи, зясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернулася позивач, виходячи з положень ст.10 та ст.11 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані, ґрунтуються на вимогах закону, що регулює сімейні правовідносини, разом з тим, підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що [PERSON] народилася 16.03.1998 року, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 05 січня 2000 року зроблено відповідний запис за № 01 та 09 квітня 2004 року повторно видано свідоцтво про народження серії І-ОЛ № 097910. Батьками дитини в свідоцтві про народження зазначені в графі батько «Франчук Ігор Васильович» та в графі мати «Франчук Ольга Олександрівна». Судом також встановлено, що 06.04.2004 року в актовий запис про народження були внесенні зміни (тип зміни: внесення відомостей про визнання батьківства, підстава внесення змін: спільна заява про визнання батьківства № 2 від 06.04.2004 року). Крім того, судом встановлено, що позивач [PERSON] з 05.07.2003 року перебуває в шлюбі з відповідачем [PERSON], який було зареєстровано у Центральному відділі реєстрації актів громадянського стану Кіровоградського обласного управління юстиції, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний актовий запис за № 286, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії І-ОЛ № 058614. Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 11.10.2013 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки всіх видів доходів (заробітку) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11 липня 2013 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до 16 березня 2016 року. Відповідно до довідки КП «ЖЕО № 2» Кіровоградської міської ради від 17.03.2017 року № 1589 [PERSON], [INFO], проживає за адресою [INFO], до складу сімї якої входять: чоловік [PERSON], [INFO], та донька [PERSON], [INFO] Судом також встановлено, що [PERSON] є студенткою ІІІ курсу денної форми навчання гр. М-51 напряму підготовки 6.030601 «Менеджмент» приватного вищого навчального закладу «Міжнародний університет фінансів» (IV рівня акредитації) згідно з наказом про переведення на старші курси № 54-У від 30.06.2017 року. Навчання в університеті платне згідно з договором. Виплата стипендії не передбачається. Термін навчання до бакалавра з 01.09.2015 року по 30.06.2019 року, що підтверджується довідкою, виданою за підписом завідувача студентського відділу кадрів «Міжнародного університету фінансів» [PERSON] № 5/27 від 04.09.2017 року. Відповідно до ч.1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дні предявлення позову. Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів розяснено, що обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, до яких, зокрема, належать: стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. Аналізуючи викладені вище правові норми, судом відзначається, що правовідносини з обовязку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, не є продовженням безумовного обовязку батьків з утримання неповнолітніх дітей, більш того, вони регулюються самостійними нормами матеріального права, якими вказаний обовязок встановлений щодо обох батьків і залежить від умови можливості надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено наявність юридичних фактів, за яких виникає обовязок батьків утримувати повнолітню доньку, яка продовжує навчання після досягнення повноліття, і, зокрема: досягнення [PERSON], [INFO], 16.03.2016 року повноліття, 23 роки виповнюється [PERSON] 16.03.2021 року, продовження останньою навчання у приватному вищому навчальному закладі «Міжнародний університет фінансів» з терміном закінчення навчання 30.06.2019 року, потреба у звязку з продовженням навчання у матеріальній допомозі. На підставі вищевикладеного, оцінивши в сукупності наявні у справі докази, враховуючи, що обовязок утримувати повнолітню доньку, яка продовжує навчання після досягнення нею 16.03.2016 року повноліття, є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, повнолітня дитина [PERSON] є студенткою приватного вищого навчального закладу «Міжнародний університет фінансів», денної форми навчання, навчання в університеті платне згідно з договором, є такою, що продовжує навчання, не має інших доходів, і у звязку з чим потребує матеріальної допомоги, при цьому, судом враховується також матеріальний стан відповідача, те, що відповідач є молодою, здоровою, працездатною особою, а також враховуючи, що, 23-х річного віку [PERSON] досягне 16.03.2021 році, в свою чергу, Закон, що регулює спірні правовідносини сторін повязує до досягнення дитиною 23-річного віку та за умови продовження нею навчання, при цьому, право на утримання припиняється у разі припинення навчання, разом з тим, враховуючи, що передбачуваний термін закінчення навчання [PERSON] 30.06.2019 року, тобто до досягнення останньою 23-річного віку, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки [PERSON], [INFO], яка продовжує навчання, підлягають частковому задоволенню та стягненню з відповідача на користь позивача аліментів на утримання повнолітньої доньки, у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів (заробітку) щомісячно, на час навчання, починаючи з 19 травня 2017 року, і до закінчення [PERSON] навчання, тобто до 30 червня 2019 року. Згідно з п.1 ст.367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в частині суми платежу за один місяць. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України у разі, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, у звязку з чим з відповідача [PERSON] в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп. Відповідно до ст.ст.182, 199, 200 СК України,

Outcome: partial