Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики, мотивуючи свій позов тим, що 26 грудня 2018 року між нею та відповідачем був укладений договір позики коштів, який був оформлений у вигляді розписки, згідно якої [PERSON] отримала від [PERSON] позику в сумі 750 доларів США і 3000 гривень. До обумовленої дати [PERSON] борг повернула лише частково в сумі 7275 гривень, тобто умови договору повністю не виконала. Крім того 30 березня 2019 року [PERSON] надала в борг [PERSON] кошти в сумі еквівалентній 7598 доларів США, під 4 відсотки в місяць зі строком повернення до 01 грудня 2019 року, у випадку несвоєчасного розрахунку [PERSON] зобов`язалася виплачувати процентну ставку в розмірі 10 відсотків в місяць до повернення всього боргу. Також 30 березня 2019 року [PERSON] надала в борг [PERSON] кошти в сумі еквівалентній 3480 євро під 4 відсотки в місяць та 23900 гривень під 5 відсотків в місяць зі строком повернення до 01 червня 2019 року, у випадку несвоєчасного розрахунку [PERSON] зобов`язалася виплачувати процентну ставку в розмірі 10 відсотків в місяць до повернення всього боргу, при цьому повернула лише відсотки в сумі 12000 гривень. Цього ж дня [PERSON] надала в борг [PERSON] кошти в сумі еквівалентній 2100 євро зі строком сплати до 01 червня 2019 року зі сплатою 10 відсотків в місяць у випадку несвоєчасного погашення боргу. Факти укладення договорів позики засвідчувалися складанням власноручної розписки [PERSON] [PERSON] порушила умови та порядок повернення коштів, що обговорювалися під час отримання коштів у борг та засвідчувалися шляхом складання письмових розписок, тому позивач просить стягнути з відповідача борг в сумі: 26900 гривень, 8348 доларів США та 5580 євро основного боргу, суму нарахованих прострочених відсотків: 3624,89 євро, 1404,17 доларів США, 7081,29гривень; 418,15 євро, 2439,71 доларів США, суму нарахованих непрострочених відсотків: 418,15 євро, 2 439,71 доларів США та 3 відсотки річних, нарахованих на суму прострочених відсотків та суму основного боргу по день винесення судового рішення, розмір яких на день звернення до суду становить 2921,40 гривень, також просить стягнути з відповідача інфляційні втрати, нараховані на суму основної заборгованості по день винесення судового рішення, що станом на день звернення до суду становить 111,21 гривню. В судове засідання позивач не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечує, надала до суду розрахунок заборгованості з якого вбачається, що загальний розмір боргу становить 577616, 79 гривень, вказану суму позивач і просить стягувати з відповідача. Відповідач в судове засідання не з`явися, про час та місце розгляду був повідомлений належним чином. До суду повертаються поштові конверти з відміткою про відмову [PERSON] отримувати листи. Заперечень проти позову від відповідача до суду не надходило, хоча про розгляд справи [PERSON] була обізнана, що підтверджується надсиланням до суду клопотань про відкладення судових засідань. Згідно ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення у справі, оскільки позивач проти цього не заперечує. Суд, з`ясувавши обставини справи, дослідивши надані докази, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Матеріалами справи встановлено, що 26 грудня 2018 року відповідачем від позивача отримані кошти у сумі 750 доларів США та 3000 грн., на підтвердження чого [PERSON] надала [PERSON] письмову розписку(а.с.12). 30 березня 2019 року відповідачем від позивача отримані кошти у сумі еквівалентній 7598 доларів США, на підтвердження чого [PERSON] надала [PERSON] письмову розписку, згідно якої зобов`язалася повернути борг до 01 грудня 2019 року та сплатити щомісячно 4 % за користування кредитом, а у випадку несвоєчасного повернення боргу зобов`язався виплатити відсоткову ставку розмірі 10 % від суми боргу за місяць(а.с. 13). 30 березня 2019 року відповідачем від позивача отримані кошти у сумі еквівалентній 3480 євро зі сплатою 4 % на місяць та 23000 гривень зі сплатою 5% на місяць, на підтвердження чого [PERSON] надала [PERSON] письмову розписку, згідно якої зобов`язалася повернути борг до 01 червня 2019 року, а у випадку несвоєчасного повернення боргу зобов`язався виплатити відсоткову ставку розмірі 10 % від суми боргу за місяць(а.с. 14). 30 березня 2019 року відповідачем від позивача отримані кошти у сумі еквівалентній 2100 євро, на підтвердження чого [PERSON] надала [PERSON] письмову розписку, згідно якої зобов`язалася повернути борг до 01 червня 2019 року, а у випадку несвоєчасного повернення боргу зобов`язався виплатити відсоткову ставку розмірі 10 % від суми боргу за місяць(а.с. 14). Частиною 2 ст. 1047 ЦК України передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Таким чином суд вважає доведеним факт укладання сторонами договору позики з дотриманням вимог щодо його форми. Із змісту статті 526 ЦК України випливає, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до розрахунку заборгованості, викладеної позивачем у позові та додаткового розрахунку наданого позивачем, вбачається, що станом на 05 жовтня 2020 року: - основна сума боргу становить: 26900гривень, 8348 доларів США(205188,83 гривні), 5580 євро(150912,77 гривень); - сума нарахованих прострочених відсотків за користування кредитом становить:7081,29 гривень, 1404,17 доларів США(34513,65 гривень), 2160 євро(58414 гривень); - сума нарахованих не прострочених відсотків за користування кредитом становить: 2439,71 доларів США(71806,25 гривень), 418,15 євро(11308,29 гривень); - сума 3 відсотків річних, нарахованих на суму прострочених відсотків становить 2921,40 гривень; - сума 3 відсотків річних, нарахованих на суму прострочених відсотків, за період з 07.02.2019 року по 05 жовтня 2020 року, становить 8571 гривень; Загальна сума боргу з врахуванням основного боргу, відсотків за користування коштами, трьох відсотків річних, станом на 05 жовтня 2020 року, у гривневому еквіваленті, становить 577616,79 гривень. Таким чином суд приходить до переконання, що позовні вимоги позивача ґрунтуються на законі та договорі та підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ухвали суду від 24 лютого 2020 року на майно належне [PERSON] був накладений арешт, а саме на житловий будинок із прилеглими надвірними будівлями, земельну ділянку для будівництва і обслуговування цього житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,1506Га, кадастровий номер 352528760:51:000:0062, що розташовані по [ADDRESS] та земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 7,64Га, кадастровий номер 3525287600:02:000:0128, що належить [PERSON] та розташована на території Подорожненської сільської ради Світловодського району Кіровоградської області. Відповідно до ч.7 ст.158 ЦПК України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Враховуючи, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, а жодних клопотань про скасування заходів забезпечення позову від учасників справи до суду не надходило, суд вважає за доцільне не скасовувати заходи забезпечення позову, накладені на майно відповідача відповідно до ухвали суду від 24 лютого 2020 року. Відповідно до ст.141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved