Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], в якому просить: визнати [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою № 140 будинку № 2 по вулиці Кузнєцова в місті Кривому Розі; усунути перешкоди у користуванні власністю шляхом вселення у квартиру [ADDRESS], покласти зобов'язання на [PERSON] надати ключі від квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування позову зазначила наступне. Приблизно у 1979 році її матері [PERSON] була надана службова квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Разом з нею у вищевказаній квартирі були зареєстровані, як члени родини, наступні особи: [PERSON] [INFO] - донька. У вересні 2000 року [PERSON] та нею було приватизоване житло, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Тобто вище вказане житло стало належати на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON]. 18.10.2013 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу було винесено рішення про визначення часток кожного з співвласників. Суд вирішив: [PERSON] та [PERSON] визначити частку у спільній сумісній власності у вигляді квартири [ADDRESS] рівною, як 1/2 частку для кожної окремо, рішення суду вступило в законну силу 25.12.2014р. З [PERSON] склались такі відносини, що вона самостійно розпоряджається квартирою та постійно перешкоджає позивачу у користуванні квартирою, також має наміри проживати у частині квартири, яка їй належить, сплачувати надані комунальні послуги, але не має такої можливості, так як відповідач по справі змінила вхідні двері квартири та замки і відмовляється надати їй комплект ключів та також не може отримувати нарахування у системі новаком. Після проведення приватизації вищевказаного житла відповідачем по справі було без її згоди приблизно 2004р. проведено реєстрацію [PERSON] сестри позивача, яка на момент реєстрації вже була повнолітньою. Також з 2013 року її сестра, відповідач по справі, [PERSON] фактично мешкає у місті Санкт - Перербург, Російської Федерації та повертатися не має бажання. [PERSON] не є членом її, позивача, родини. Відповідач по справі та [PERSON] створюють їй перешкоди у володінні та користуванні житловим приміщенням -квартирою, що знаходиться за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Кузнєцова 2/140, змінили замки, ключів від вхідних дверей до квартири не віддають. Відповідно до ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення, або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій. В зв'язку з вищевикладеним, змушена звернутися до суду за захистом порушених житлових прав та просити суд усунути їй перешкоди в користуванні 1/2 житлового приміщення квартири [ADDRESS]. Згідно ст. 116 ЖК України осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, підлягають виселенню без надання їм іншого жилого приміщення. Враховуючи той факт, що при вселенні [PERSON] у спірну квартиру її згоди ніхто не питав, згоду на її вселення вона, позивач не надавала, тому вважає, що [PERSON] самовільно зайняла жиле приміщення та повинна бути знята з реєстрації та виселена за рішенням суду без надання іншого жилого приміщення. В ході розгляду справи за заявою представника позивача, позов в частині визнання [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою № 140 будинку № 2 по вулиці Кузнєцова в місті Кривому Розі, ухвалою суду залишений без розгляду. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала повністю. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що добровільно позовні вимоги не виконала, не заперечує проти задоволення позову. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що добровільно позовні вимоги не виконала, не заперечує проти задоволення позову. У судовому засіданні встановлено, що маються законні підстави для задоволення позову, тому що визнання позову відповідачем та її представником не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. В силу ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне, стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] витрати по сплаті судового збору в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved