Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-19 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], третя особа без самостійних вимог: орган опіки та піклування виконавчого комітету Мукачівської міської ради Закарпатської області про зміну прізвища малолітньої дитини без згоди батька. Позовні вимоги мотивує тим, що 23 лютого 2013 року між нею ([PERSON]В.) та відповідачем [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Мукачеву Мукачівського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області, актовий запис № 52. Під час шлюбу у них народилась донька - [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу проживає з нею і знаходиться на її утриманні. Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 29 лютого 2016 року, яке набуло законної сили 10 березня 2016 року, шлюб між нею та відповідачем розірвано. Після розірвання шлюбу їй відновлено дошлюбне прізвище - Роман. Всі питання щодо виховання малолітньої доньки вирішуються нею самостійно, без участі та підтримки з боку відповідача. Оскільки після розірвання шлюбу, вона ([PERSON]В.) знову обрала дівоче прізвище, то бажає, щоб і її малолітня дитина також його носила. Так, спільне прізвище її та малолітньої дитини допоможе уникнути у майбутньому будь-яких непорозумінь та відповідних труднощів у спілкуванні з оточуючими людьми. Окрім того, зміна прізвища дитини ніяким чином не впливає на законні права, інтереси та обов'язки відповідача щодо дитини. Відповідач не виконує своїх батьківських обов'язків по відношенню до дитини, нехтує ними, не бере участі у вирішенні важливих питань, пов'язаних з вихованням дитини, жодним чином не піклується про стан здоров'я дитини, не забезпечує дитині належні умови для здорового зростання і духовного та фізичного розвитку, не намагається забезпечити належного медичного обслуговування, а також своїм негативним ставленням до неї, негативно впливає на дитину. Також зазначає, що досягти згоди з відповідачем щодо мирного врегулювання даної ситуації не є можливим. Тому на підставі вищенаведеного вона ([PERSON]В.) звертається до суду та просить змінити прізвище малолітньої дитини [PERSON], [INFO], з Ланьо на Роман без згоди батька дитини - [PERSON], [INFO]. Позивач - [PERSON] в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задоволити. -2- Відповідач - [PERSON] в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином про час і місце розгляду справи, судовою повісткою в порядку статті 74 Цивільно - процесуального кодексу України, причини неявки суд не повідомив. Суд знаходить за можливим розглянути справу у відсутності відповідача, згідно до вимог частини 4 статті 169 Цивільно - процесуального кодексу України, на підставі наявних у справі доказів з постановленням заочного рішення, що відповідає положенням статті 224 цього Кодексу. Третя особа - представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Мукачівської міської ради Закарпатської області [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідно до копії Свідоцтва про народження серії: МА №3171083 виданого органом спільного бюро самоврядування м.Кішварда, у батьків [PERSON] та [PERSON] у місті Кішвард, 12 грудня 2014 року народилась донька - [PERSON] (а.с.9). 29 лютого 2016 року по цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, Мукачівським міськрайонним судом ухвалено рішення, яким позовні вимоги [PERSON] задоволено та вирішено: «Розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 23 лютого 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного ставну по місту Мукачеву Мукачівського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 52. При реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС прізвище позивача [PERSON] змінити на дошлюбне «Роман». Доньку [PERSON], [INFO], залишити на вихованні та проживанні у матері. Стягнути з [PERSON], [INFO], зареєстрованого в [INFO], ідентифікаційний код - [NUMBER] на користь [PERSON], [INFO] мешканки [INFO], ідентифікаційний код - [NUMBER], аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1 000 (одна тисяча)грн., але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 28 січня 2016 року до повноліття дитини» (а.с.10). З копії Витягу з рішення №249 виконавчого комітету Мукачівської міської ради Закарпатської області Про надання дозволу на зміну прізвища дітей від 27 вересня 2016 року вбачається, що виконавчий комітет міської ради вирішив надати дозвіл [PERSON], мешканці м.Мукачево, вул. Коцюбинського, 33, на зміну прізвища доньки, [PERSON], [INFO], з Ланьо на Роман, без згоди батька дитини [PERSON], який самоусунувся від виховання доньки (а.с.11). Батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей і непрацездатних повнолітніх дітей, які потребують матеріальної допомоги, незалежно від того чи перебувають вони у шлюбі чи ні (у випадку народження дитини під час фактичних шлюбних відносин), чи визнаний шлюб недійсним, чи позбавлені вони батьківських прав, чи дитина від них відібрана тимчасово без позбавлення батьківських прав. Цей обовязок закріплений в Конституції України, а також в Сімейному кодексі України, оскільки одним із найголовніших та найважливіших обовязків батьків, що випливає не тільки з усталених моральних принципів нашого суспільства, а й чинного законодавства, є моральне виховання та матеріальне утримання дитини. Це, зокрема, виявляється в забезпеченні неповнолітньої дитини мінімально необхідними благами, що потрібні для її життя та виховання. У відповідності до вимог статті 7 Сімейного Кодексу України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України та Конвенцією про права дитини. -3- Відповідно до частини 1 статті 9 Сімейного кодексу України, подружжя, батьки дитини, батьки та діти, інші члени сім'ї та родичі, відносини між якими регулює цей Кодекс, можуть врегулювати свої відносини за домовленістю (договором), якщо це не суперечить вимогам цього Кодексу, інших законів та моральним засадам суспільства. Нормою статті 141 цього Кодексу встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до статті 148 Сімейного кодексу України, у разі зміни прізвища обома батьками змінюється прізвище дитини, яка не досягла семи років. У разі зміни прізвища обома батьками прізвище дитини, яка досягла семи років, змінюється за її згодою. У разі зміни прізвища одного з батьків прізвище дитини може бути змінене за згодою обох батьків та за згодою дитини, яка досягла семи років. За заявою батьків або одного з них, якщо другий помер, оголошений померлим, визнаний недієздатним або безвісно відсутнім, дитині, яка не досягла чотирнадцяти років та якій при реєстрації народження присвоєне прізвище одного з батьків, може бути змінено прізвище на прізвище другого з батьків. У разі заперечення одним із батьків щодо зміни прізвища дитини спір між ними щодо такої зміни може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. При вирішенні спору беруться до уваги виконання батьками своїх обов'язків щодо дитини, а також інші обставини, які засвідчують відповідність зміни прізвища інтересам дитини/ Відповідно до частини 2 статті 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов'язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї; забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Статтею 157 Сімейного кодексу України визначено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Також суд звертає увагу на Закон України «Про охорону дитинства», який визначає охорону дитинства в Україні як стратегічний загальнонаціональний пріоритет і з метою забезпечення реалізації прав дитини на життя, охорону здоров'я, освіту, соціальний захист, всебічний розвиток та виховання в сімейному оточенні встановлює основні засади державної політики у цій сфері, що ґрунтуються на забезпеченні найкращих інтересів дитини. Так, зі статті 11 Закону України Про охорону дитинства вбачається, що батько та мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до частини 1 статті 12 даного Закону, виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. З частин 1 та 3 статті 212 Цивільно - процесуального кодексу України вбачається, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, а також належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, і достатність і взаємний зв'язок цих доказів у їх сукупності. Судом знайдено підставність задоволення позовних вимог [PERSON] про зміну прізвища малолітньої дитини [PERSON], [INFO], без згоди батька - [PERSON], який самоусунувся від виховання та утримання дитини, оскільки позивачем доведено, а відповідачем не спростовано, що зміна прізвища -4- доньки Домініки, [INFO] з Ланьо на Роман не суперечить Конвенції про права дитини та національному законодавсту україни, а навпаки повністю відповідає інтересам дитини, яка повинна бути забезпечена спеціальним захистом, їй повинні бути надані можливості та сприятливі умови, для фізичного, розумового, духовного розвитку. Згідно статті 88 Цивільно - процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved