Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що 01 червня 2007 року померла її мати [PERSON], яка постійно проживала в [INFO] й на день смерті з нею проживали та були зареєстровані її донька [PERSON] та син [PERSON]. Також посилається на те, що після її смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, яке складається із земельної ділянки площею 4,49 гектарів, в тому числі 4,2368 га ріллі та 0,2538 га кормових угідь, розташованої на території Шалигинської селищної ради Глухівського району Сумської області, що належала померлій на підставі Державного акту серія Р2 №642483 від 07.05.2002 р. Крім того, мотивує свої вимоги тим, що 25 січня 2001 року секретарем Шалигинської селищної ради посвідчено заповіт [PERSON] на користь [PERSON], яка після смерті матері прийняла спадщину, бо на день її смерті проживала та була зареєстрована разом з нею, але за життя не оформила спадщину. 04 липня 2012 року померла її (позивачки) сестра [PERSON], а 05 липня 2012 року брат [PERSON] [PERSON] позивачка посилається на те, що починаючи з 01 квітня 2012 року до дня смерті сестри [PERSON] вона постійно проживала разом з нею по вул. Свердлова, 14, в смт. Шалигине та здійснювала за нею догляд, будучи зареєстрованою на [INFO]. Потім в липні 2013 року в будинку своєї матері знайшла вищевказаний державний акт серія Р2 №642483 та заповіт матері на користь її померлої сестри [PERSON], а коли звернулася до Глухівської районної державної нотаріальної контори з приводу отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], то нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в звязку з відсутністю факту прийняття спадщини. Також позивачка посилається на те, що оскільки на момент смерті сестри [PERSON] вона проживала разом з нею й іншим документом, ніж судове рішення про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, не могла підтвердити цей юридичний факт нотаріусу, то звернулася до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, але ухвалою Київського районного суду міста Харкова від 26.02.2016 р. в її прийнятті було відмовлено, так як, на думку суду, з поданої заяви вбачається, що між сторонами виник спір про право, у звязку з чим вона пропустила шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини, тому просила визначити їй додатковий строк терміном три місяці для подання заяви про прийняття спадщини після померлої сестри [PERSON] Однак, у подальшому до початку розгляду справи по суті позивач [PERSON] подала до суду заяву про зміну предмету позову, й посилаючись на ті ж обставини, просила суд встановити факт постійного проживання з сестрою [PERSON] на день її смерті, тобто, на час відкриття спадщини, та визнати за нею (позивачкою) право власності на вищевказану земельну ділянку площею 4,49 гектарів, в т.ч., 4,2368 га ріллі та 0,2538 га кормових угідь, розташовану на території Шалигинської селищної ради Глухівського району Сумської області, як на спадкове майно після [PERSON], померлої 04.07.2012 р. Також 30 червня 2016 року до Глухівського міськрайонного суду надійшла заява третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, [PERSON], в якій той посилається на те, що є племінником [PERSON] та онуком спадкодавця [PERSON], померлої 01.06.2007 р., яка за життя склала заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Шалигинської селищної ради, на користь його тітки [PERSON] Також обґрунтовує свої вимоги тим, що на день смерті бабусі разом з нею проживали та були зареєстровані її донька [PERSON] та син [PERSON] (батько [PERSON]І.)., якому на день смерті [PERSON] виповнилося 60 років. На момент смерті у [PERSON] було троє дітей [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (спадкоємців першої черги), тому відповідно до ч.1 ст. 1241 ЦК України його батько [PERSON], будучи непрацездатним мав право на обовязкову частку спадкового майна, а саме, на 1/6 частину, незважаючи на оформлення заповіту на користь [PERSON] А оскільки він ([PERSON]І.) прийняв та оформив спадщину після смерті батька, то вважає, що його тітка [PERSON] не має право на все спадкове майно після померлої [PERSON], тому просив визнати за ним право власності на 1/6 частину земельної ділянки загальною площею 4,49 га, в тому числі 4,2368 га ріллі та 0,2358 га кормових угідь, розташованої на території Шалигинської селищної ради Глухівського району Сумської області, що на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія Р2 №642483, виданого на підставі розпорядження голови Глухівської районної державної адміністрації №59 від 12.03.2002 р., належала померлій 01 червня 2007 року [PERSON], як на спадкове майно після смерті [PERSON], померлого 03 липня 2012 року. Ухвалою Глухівського міськрайонного суду від 30.06.2016 р. цей позов третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, [PERSON] прийнято до спільного розгляду з первісним позовом [PERSON] В судовому засіданні представник позивача [PERSON] в суді заявив, що його довірителька підтримує свої вимоги у повному обсязі, а проти позову третьої особи [PERSON] заперечує, посилаючись на відсутність факту прийняття ним спадщини. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявився, надавши заяву, в якій підтримав свої позовні вимоги у повному обсязі та просив розглядати справу без його участі. Представник відповідача Шалигинської селищної ради, будучи повідомленим про місце й час розгляду справи, в судове засідання не зявився, надавши заяву, що не заперечує проти позову [PERSON] Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача-відповідача [PERSON], суд вважає, що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню, а позов третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, [PERSON], - у повному обсязі, з таких підстав. Так, з свідоцтва про смерть [PERSON] I-БП №055757, виданого 04 червня 2007 року виконавчим комітетом Шалигинської селищної ради Глухівського району Сумської області, вбачається, що [PERSON] померла 01 червня 2007 року в смт. Шалигине Глухівського району Сумської області у віці 90 років. З свідоцтва про смерть [PERSON] I-БП №121864, виданого (повторно) 30 серпня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Глухівському району Глухівського міськрайонного управління юстиції у Сумській області вбачається, що [PERSON] померла 04 липня 2012 року в смт. Шалигине Глухівського району Сумської області у віці 72 років. З свідоцтва про смерть [PERSON] I-БП №121821, виданого 05 липня 2012 року виконавчим комітетом Шалигинської селищної ради Глухівського району Сумської області вбачається, що [PERSON] помер 03 липня 2012 року в смт. Шалигине Глухівського району Сумської області у віці 65 років. В суді також установлено, що позивач [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) В.Є., [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) О.Є., яка померла 04.07.2012 р., [PERSON], який помер 03.07.2012 р., є дітьми [PERSON], померлої 01.06.2007 р., а третя особа, яка заявила самостійні вимоги на предмет спору, [PERSON] сином померлого [PERSON] (03.01.1947 р.н.). Із заповіту, посвідченого 25 січня 2001 року секретарем виконкому Шалигинської селищної ради Глухівського району Сумської області (реєстр. №50), вбачається, що [PERSON] все своє майно заповіла доньці [PERSON]. Крім того, в суді встановлено, що відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серія Р2 №642483, виданого на підставі розпорядження голови Глухівської районної державної адміністрації №59 від 12.03.2002 р., [PERSON] належить на праві приватної власності земельна ділянка площею 4,49 га, яка розташована на території Шалигинської селищної ради Глухівського району Сумської області. З довідки Шалигинської селищної ради за вих. №262 від 24.02.2015 р. вбачається, що останнє постійне місце проживання [PERSON], померлої 01.06.2007 р., було смт. Шалигине Глухівського району Сумської області, вул. Свердлова, 14, і на день смерті разом з нею проживали син [PERSON] та донька [PERSON], заповіт від імені [PERSON], посвідчений 25.01.2001 р. секретарем виконавчого комітету Шалигинської селищної ради Глухівського району Сумської області (реєстр. №50), на день смерті заповідача не змінено та не скасовано. А ч.3 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав з разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу (шість місяців з часу відкриття спадщини) він не заявив про відмову від неї. Відповідно ж до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 15.02.2008 р. державним нотаріусом Глухівської районної державної нотаріальної контори [PERSON] (реєстр. №421), на підставі заповіту, посвідченого 25.01.2001 р. Шалигинською селищною радою Глухівського району Сумської області за реєстр. №50, спадкоємцем зазначеного в заповіті майна [PERSON], є її донька [PERSON], і спадкове майно, на яке видано це свідоцтво, складається з грошових внесків з належними відсотками та компенсаціями, що знаходяться у Глухівському відділенні ВАТ «Державний ощадний банк України». Вказане свідчить, що [PERSON] прийняла спадщину за заповітом після померлої матері [PERSON] З довідки Шалигинської селищної ради за вих. №1395 від 19.11.2015 р. вбачається, що останнє постійне місце проживання [PERSON], померлої 04.07.2012 р., було смт. Шалигине Глухівського району Сумської області, вул. Свердлова, 14, і з 01.04.2012 р. та по день смерті, з разом з нею проживала та здійснювала за нею догляд її сестра [PERSON], яка зареєстрована в [INFO], заповіт від імені [PERSON], виконавчим комітетом Шалигинської селищної ради Глухівського району Сумської області не посвідчувався. Також згідно довідок Шалигинської селищної ради від 10.03.2015 р. (вих. №№332, 333) [PERSON] поховала в смт. Шалигине Глухівського району Сумської області своїх брата [PERSON], померлого 03.07.2012 р., та сестру [PERSON], померлу 04.07.2012 р., і з 01 квітня 2012 року вона проживала разом з ними, здійснювала за ними догляд і в цей період вони вели спільне господарство та мали спільний бюджет. Згідно повідомлення Глухівської районної державної нотаріальної контори за вих. №116/01-09 від 21.04.2016 р. після померлої 04.07.2012 р. [PERSON] спадкова справа не заводилася і заповіт не посвідчувався. Також згідно повідомлення Глухівської районної державної нотаріальної контори за вих. №119/01-09 від 21.04.2016 р. після померлого 03.07.2012 р. [PERSON] заведена спадкова справа №537-2012 рік. А згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 24.04.2013 р. державним нотаріусом Глухівської районної державної нотаріальної контори [PERSON] (реєстр. №1111), спадкоємцем зазначеного в цьому свідоцтві майна [PERSON], [INFO], який помер 03.07.2012 р., є його син [PERSON], і спадкове майно, на яке видано це свідоцтво, складається із земельної ділянки площею 4,9 га, розташованої на території Шалигинської селищної ради. За змістом ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обовязкова частка). А відповідно до розяснень, які містяться в пункті 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 р. при визначенні розміру обовязкової частки в спадщині враховуються всі спадкоємці першої черги за законом. В суді ж установлено, що на момент смерті [PERSON] в неї було троє спадкоємців першої черги доньки [PERSON], [PERSON] та син [PERSON], [INFO] Тобто, на момент смерті спадкодавця [PERSON] її син [PERSON], будучи непрацездатним (на той час виповнилося більше 60 років), мав право на обовязкову частку, а саме, на 1/6 частину її спадкового майна. При цьому ст. 1276 ЦК України передбачено, що якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обовязкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців. Також відповідно до розяснень, які містяться в абзаці 4 пункту 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» той зі спадкоємців, який має право на обовязкову частку у спадщині та проживав разом із спадкодавцем на день його смерті, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо у визначеному законом порядку не відмовився від неї. В той же час, померлий [PERSON] прийняв обовязкову частку у спадщині матері [PERSON], померлої 01.06.2007 р., бо як встановлено судом, на момент її смерті проживав разом з нею. А оскільки спадщину після померлого [PERSON], в т.ч. і його обовязкову частку у спадщині, прийняв син [PERSON], то його позовні вимоги про визнання права власності на 1/6 частину земельної ділянки загальною площею 4,49 га, розташованої на території Шалигинської селищної ради Глухівського району Сумської області, що належала померлій [PERSON], як на спадкове майно [PERSON], підлягають задоволенню у повному обсязі, незалежно від заповіту [PERSON] на користь [PERSON] Також зважаючи на те, що в суді встановлено факт проживання позивачки з спадкодавцем [PERSON], яка як спадкоємець за заповітом прийняла спадщину після смерті матері [PERSON], то за [PERSON] необхідно визнати право власності на інші 5/6 частин цієї земельної ділянки, яка належала померлій 01 червня 2007 року [PERSON], як на спадкове майно [PERSON], померлої 04 липня 2012 року. На підставі ст.ст. 328, 1216, 1220 - 1223, 1225, 1235 1236, 1241, 1269, 1270, 1276 та

Outcome: partial