Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до ПАТ КБ «Приватбанк» , в якому просила визнати незаконними дії ПАТ КБ «Приватбанк» щодо зняття із карткового рахунку суми в розмірі 474 грн. 50 коп., визнати таким, що втратив чинність договір №SAMD 22000003013899 про відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки, стягнути із відповідача кошти в розмірі 474 грн. 50 коп. та судовий збір. В обґрунтування вимог, позивач вказувала, що 12 вересня 2005 року між нею та ПАТ КБ «Приватбанк» було укладено договір №SAMD 22000003013899 про відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки. Строк дії картки 2 роки, строк дії кредитного ліміту відповідає строку дії картки. Відповідно до п.9.3 договору строк дії договору співпадає зі строком дії карти, що вказаний на лицьовій стороні Карти, тобто 2 роки, інших договорів вона не підписувала. Так, вона дійсно користувалася кредитним лімітом та виплачувала його, але в 2008 році вона залишилася без роботи, стан здоров»я погіршився і виплачувати кредит вона не змогла. З 2008 року до 2016 року послугами відповідача вона користувалася. В 2017 році вона почала отримувати пенсію в ПАТ КБ «Приватбанк» та 20 лютого 2017 р. при черговому надходженні на її картковий рахунок коштів відповідач самостійно зняв 474 грн. 50 коп. На її письмове звернення до відповідача, вона отримала відповідь про те, що кошти були списані для відшкодування кредиту, котрий не був погашений в 2008 році. Позивач, вказуючи на те, що відповідно до ст.1071 ч.2 ЦК України грошові кошти можуть бути списані з рахунку клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках встановлених законом чи договором між банком та клієнтом. Однак, строк дії договору закінчився, а рішення суду про стягнення із неї коштів відсутнє, тому позивач просив суд позов задовольнити. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність , позов просила задовольнити. Представник позивача - [PERSON] позов просила задовольнити. Відповідач Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» про місце, день і час розгляду даної справи був повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, клопотань до суду не надходило. Заочним рішенням від 27 вересня 2017 року позов [PERSON] було задоволено, проте за заявою ПАТ КБ «Приватбанк», яким надано додаткові докази, ухвалою суду від 01 листопада 2017 р. заочне рішення скасовано. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне: Судом встановлено, що між [PERSON] та ПриватБанк, було укладено договір №SAMD 22000003013899 про відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки, за умовами якого банк видає платіжну картку строком дії два роки зі встановленим кредитним лімітом в сумі 3000 грн. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позивальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.( ч. 1ст. 1054 ЦК України). Наданий Банком розрахунок заборгованості свідчить про те, що позивач належним чином умови договору не виконувала. Розрахунок заборгованості позивач не спростовує. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.2 ст.1071 ЦК України, грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом чи договором між банком і клієнтом. Відповідно до п.26.1 ст.26 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» платник при укладенні договорів із банком має право передбачити договірне списання грошей із своїх рахунків на користь банку платника та або третіх осіб. Із листа ПАТ КБ «Приватбанк» , який адресовано [PERSON] вбачається, що банк відповідно до п.1.1.3.2.11 Умов та Правил надання банківських послуг здійснив договірне списання з належної позивачу картки для виплат № 5168********7176 в сумі 474,50 грн. на рахунок погашення заборгованості за Договором №SAMD 22000003013899 /а.с.24-25/. Відповідно до п.5.3 Договору №SAMD 22000003013899 передбачені випадки, в яких банк має право на примусове списання коштів, в тому числі в разі наявності простроченої заборгованості. Відповідно до 4.3 зазначеного договору строк дії договору співпадає із строком дії карти, який вказаний на лицевій стороні карти. В той же час згідно п.1.1 строк дії карти два роки. Разом із тим, 21 квітня 2015 р. [PERSON] підписалаанкету заяву , в якій підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку, складає між нею та банком договір. Пунктом 1.1.3.1.6 Умов та правил надання банківських послуг визначено, що Клієнт доручає Банку здійснювати списання коштів із рахунків Клієнта, відкритих у валюті кредитного ліміту, у межах сум, що підлягають сплаті Банку за цим Договором, у разі настання термінів платежів, а також списання коштів із Картрахунку у разі настання термінів платежів по інших договорах Клієнта у розмірах , визначених цими договорами /договірне списання, у межах Платіжного ліміту Картрахунку. Згідно до п.1.1.3.2.11 Банк має право проводити договірне списання з усіх відкритих у Банку рахунків Клієнта в погашення кредитної заборгованості Клієнта і третіх осіб, за кредитами, в яких Клієнт є поручителем, а також будь-якої іншої заборгованості, яка виникла у Клієнта /в тому числі який є працівником Банку, який заподіяв йому шкоду/ незважаючи на невиконані зобов»язання перед Банком. З огляду на зазначене, враховуючи те , що позивач підписавши 21 квітня 2015 р. анкету заяву, повністю погодилася із Умовами та правилами надання банківських послуг, тому дії банку щодо списання із рахунку позивача грошових коштів направлених на погашення заборгованості по кредитному договору є правомірними. В зв»язку із чим, позовні вимоги [PERSON] про визнання незаконними дій Приватбанку щодо зняття коштів із карткового рахунку та стягнення із відповідача коштів в суму 474 грн. 50 коп. не підлягають задоволенню. Вимога позивача про визнання таким, що втратив чинність договір №SAMD 22000003013899 про відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки від 12 вересня 2005 року, який укладений між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON] не підлягає задоволенню, виходячи із наступного. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 та 2 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За змістом ч. 1 ст. 20 ЦК України право на захист особа здійснює на свій розсуд. Заявляючи вимоги про визнання таким, що втратив чинність договір №SAMD 22000003013899 від 12 вересня 2005 року, позивач вказувала на те, що строк його дії закінчився. Положенням ст.598-609 ЦК України передбачені підстави для визнання зобов»язань припиненими, а визнання кредитного договору таким, що втратив чинність, не передбачено діючим законодавством. З мотивів, викладених вище, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити в повному обсязі. На підставі викладеного ,

Outcome: dismissed