Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] , про визнання недійсним заповіту та визнання права власності на спадкове майно Позивач [PERSON] в позові посилається на те, що на підставі рішення Чернівецької обласної ради народних депутатів №340/10 від 20.05.1980 року «Про виділення ділянок під будівництво індивідуальних жилих будинків громадян с.Біла, що потерпіли від зсувів у 1979 році» громадянка [PERSON] отримала земельну ділянку розміром 0,06 га по [ADDRESS] . В той же час, згідно вище вказаного рішення [PERSON] також отримала земельну ділянку розміром 0,06 га. по [ADDRESS] . Після отримання вище зазначених земельних ділянок було розпочато будівництво житлових будинків як сім`єю [PERSON] так і [PERSON] , яка проживала разом з братом [PERSON] , кожний на своїй відведеній земельній ділянці. [PERSON] проживав та був зареєстрований в даному будинку за адресою [ADDRESS] . [PERSON] померла [INFO] . У зв`язку із тим, що земельну ділянку було виділено [PERSON] , а фактично за даною адресою вона проживала разом з [PERSON] рішенням Садгірського районного суду м.Чернівці від 20.04.2012 року встановлено факт наявності родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] та встановлено факт їхнього спільного проживання за адресою [ADDRESS] з 1980 року. [PERSON] вважається таким, що прийняв спадщину після смерті [PERSON] . В період з грудня 1993 по липень 2010 року [PERSON] був одружений з [PERSON] , яка померла [INFO] . Згідно довідки МСЕК від 16.02.2010 року [PERSON] встановлена І група інвалідності та він потребував постійної сторонньої допомоги. З 2008 року [PERSON] здійснювала догляд за [PERSON] , який полягав виключно у забезпеченні останнього соціально - побутовими умовами життя, надання допомоги з харчування. [PERSON] помер [INFO] . За його життя родичів або близьких людей у нього не було. Сім`я [PERSON] завжди йому допомагала, щодо придбання продуктів харчування, надання пральних послуг, послуг з прибирання, загалом допомога здійснювалась абсолютно у всьому, оскільки [PERSON] самостійно не міг себе обходити. 09.02.2015 року [PERSON] звернулася до Першої Чернівецької нотаріальної контори, як спадкоємець 4 черги спадкування відповідно до ст.1264 ЦК України. 21.04.2015 року Першою Чернівецькою державною нотаріальною конторою надано відповідь з якої вбачається, що [PERSON] за життя склав заповіт, посвідчений 29.06.2012 року, згідно якого все своє майно заповів [PERSON] , який після смерті [PERSON] почав навідуватися до будівлі померлого. Позивач зазначає, що заповіт складений в червні 2012 року є недійсним, оскільки за станом здоров`я [PERSON] через хворобу не розумів значення своїх дій. Позивач зазначає, що [PERSON] за життя збирав необхідні документи для належного оформлення права власності на земельну ділянку та житловий будинок за адресою [ADDRESS] , однак не встиг це зробити: не оформив документи на належне йому нерухоме майно та не зареєстрував його у відповідних органах. Просить суд визнати недійсним заповіт складений [PERSON] , посвідчений 29.06.2012 року приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Козловою Н.В., за реєстровим №2413 та визнати за нею право власності на житловий будинок за адресою [ADDRESS] . Ухвалою Садгірського районного суду м.Чернівці від 19.06.2019 року [PERSON] залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги. 19.06.2019 року до суду надійшла позовна заява представника третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги [PERSON] , який представляє [PERSON] . В позові зазначає, що [PERSON] , був хрещеним батьком [PERSON] , його сім`я та його мати завжди допомагала [PERSON] , а саме купляли продукти харчування, надавала пральні послуги, послуги з прибирання, загалом допомога здійснювалась абсолютно у всьому. 26.07.2010 року [PERSON] склав заповіт, який зареєстрований у Першій чернівецькій державній нотаріальній конторі під №4-2026, в якому заповів все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті, і на що він за законом матиме право заповів [PERSON] [INFO] помер [PERSON] . У зв`язку з цим [PERSON] звернувся до нотаріальної контори як спадкоємець за заповітом. 21.04.2015 року на адресу [PERSON] з Першої чернівецької державної нотаріальної контори був направлений лист, в якому зазначається, що [PERSON] склав інший заповіт, посвідчений 29.06.2012 року приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Козловою Н.В. за реєстровим №2413, який згідно ст.1254 ЦК України скасував попередній заповіт складений у 2010 році. Згідно заповіту від 29.06.2012 року [PERSON] заповідав належне йому все своє майно іншій особі, яка прийняла спадщину та просить видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, тому [PERSON] не мав можливості спадкувати житловий будинок, оскільки даний заповіт скасований. Про те, цей лист [PERSON] не отримував та дізнався про нього нещодавно, а саме у березні 2019 року при телефонній розмові з матір`ю. Зі слів матері він дізнався, що існує інший заповіт та ідуть судові засідання, з приводу оскарженого заповіту складеного у 2012 році. Також вона йому повідомила, що оспорюваний заповіт складений на [PERSON] , який після смерті [PERSON] почав приходити до будівлі померлого. [PERSON] зазначає, що він не знав про фактичні обставини судових справ, оскільки перебував за кордоном, а саме в Росії на роботі, що підтверджується: дозволом на роботу у місті Москва від 07.05.2014 року, патентом [NUMBER] від 20.03.2015 року, патентом [NUMBER] від 13.04.2016 року, патентом [NUMBER] від 03.04.2017 року, патентом [NUMBER] від 03.04.2018 року. [PERSON] після смерті [PERSON] повністю довірив справи по оформлені спадщини матері [PERSON] , однак вона йому не надала жодної інформації. [PERSON] вважає, що заповіт складений в червні 2012 року є недійсним, оскільки за станом здоров`я [PERSON] не розумів значення своїх дій, що підтверджується висновками судово - прихіатричного експерта №61, в якому зазначено, що [PERSON] при складанні та підписанні оскаржувального заповіту 29.06.2012 року виявив ознаки загострення психічного захворювання у формі органічного галюцинозу, що позбавляло його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. [PERSON] зазначає, що на час укладання та підписання заповіту волевиявлення [PERSON] не відповідало його внутрішній волі, тобто в даній ситуації присутній дефект волі, що є основною причиною для скасування заповіту, який посвідчений 29.06.2012 року приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Козловою Н.В. за реєстровим №2413. Просить суд визнати недійсним заповіт складений [PERSON] , посвідчений 29.06.2012 року приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Козловою Н.В. за реєстровим №2413. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] та представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні надали свої пояснення та просили суд відмовити в задоволенні позову, а також відповідач подав до суду відзив в якому зазначив, що його матір [PERSON] 30.12.1993 уклала шлюб з [PERSON] . Після одруження [PERSON] проживав разом з дружиною [PERSON] та її сином [PERSON] за адресою [ADDRESS] , та проживала там по день смерті, тобто по [INFO] . [PERSON] зазначає, що починаючи з 2008 року [PERSON] здійснювала догляд за [PERSON] , який полягав у забезпеченні останнього виключно соціально - побутовими умовами життя, надані допомоги з харчування та інше, а [PERSON] померла у 2010 році, тому [PERSON] не потребував допомоги. Після смерті [PERSON] [INFO] догляд за вітчимом [PERSON] здійснювався його прийомним сином [PERSON] та його дружиною. [PERSON] зазначає, що він прийняв спадщину за заповітом на все майно, яке належало [PERSON] вартістю 204086 грн. та розташоване по [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] вся організація та оплата похорон, ритуальних послуг, зберігання, бальзамування, місця поховання та перевезення була здійсненна саме ним. Оплата послуг з утримання будинковолодіння також проводиться ним. Просить відмовити в задоволені позову. Також просить суд звернути увагу на те, що позов [PERSON] який подано адвокатом Тельновим О.А. про визнання недійсного заповіту складений [PERSON] , посвідчений 29.06.2012 року приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Козловою Н.В., за реєстровим №2413 подано з порушенням правил позовної давності. Представник третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги [PERSON] в судовому засіданні повідомив, що заперечує проти задоволення первісного позову про визнання недійсним заповіту, який складений [PERSON] , посвідчений 29.06.2012 року приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Козловою Н.В. за реєстровим №2413 та визнання права власності на спадкове майно. Та просить суд задовольнити його позов про визнання недійсним заповіту складеного [PERSON] , посвідчений 29.06.2012 року приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Козловою Н.В., за реєстровим №2413. Свідок [PERSON] в судовому засіданні підтвердила ті обставини, що вона повідомила [PERSON] , що у судах розглядаються справи, щодо визнання права власності на спадкове майно за заповітом, складеним на [PERSON] та справа про визнання заповіту недійсним. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково, а в задоволені позову третьої особи слід відмовити, у зв`язку із спливом строку позовної давності. Відповідно до рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради народних депутатів від 20.05.80 року №340/10 «Про виділення ділянок під будівництво індивідуальних жилих будинків громадян с.Біла, що потерпіли від зсувів у 1979 році громадянки [PERSON] отримала земельну ділянку розміром 0.06 га. за адресою [ADDRESS] та [PERSON] отримали земельні ділянки розміром 0.06 га по [ADDRESS] (а.с.6). Відповідно до довідки від 16.10.1980 року вбачається, що [PERSON] проживав в [ADDRESS] та його сім`я складалася з сестри [PERSON] (а.с.7). Відповідно до довідки виписки з домової книги про склад сім`ї та реєстрацію №2663 від 31.07.2010 року вбачається, що [PERSON] зареєстрований та проживає за адресою [ADDRESS] (а.с.7). Довідкою квартального комітету №10 Органу самоорганізації населення Садгірського району м.Чернівці від 15.10.2010 року №0123 вбачається, що [PERSON] зареєстрований за адресою [ADDRESS] з 24.07.1980 року (а.с.8). Копією паспорта серія [NUMBER] виданого 26.02.2002 року вбачається, що [PERSON] зареєстрований за адресою [ADDRESS] (а.с.10). Свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 28.11.2014 року вбачається, що [PERSON] помер [INFO] (а.с.11). Відповідно до Акту - характеристики квартального комітету Органу самоорганізації населення Садгірського району м.Чернівці від 05.02.2015 року №0254 вбачається, що [PERSON] з лютого 2008 року по вересень 2014 року фактично проживала за адресою [ADDRESS] без реєстрації та разом з нею за вказаною адресою проживали [PERSON] та [PERSON] (а.с.12). Відповідно до листа Першої Чернівецької державної нотаріальної контори від 21.04.2015 року№768/02-14 вбачається, що [PERSON] склав заповіт, посвідчений 29.06.2012 року приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Козловою Н.В. за реєстровим №2413, за яким заповідав належне йому все майно іншій особі, тому спадкування відбуватиметься за заповітом (а.с.13). Згідно до інформаційної довідки із Спадкового реєстру від 09.02.2015 року №39574137 вбачається, що після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , відкрито спадкову справу під №56857219 (а.с.15). Відповідно до рішення Садгірського районного суду м.Чернівці № 2-о-10/2012 року від 20.04.2012 року суд встановив факт наявності родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] та встановлено факт спільного проживання за адресою [ADDRESS] (а.с.16-17). Відповідно до копії заповіту від 29.06.2012 року посвідченого приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Козловою Н.В. під №2413 вбачається, що [PERSON] усе своє майно, яке буде належати йому на день його смерті, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, а також все те, на що він за законом матиме право заповів - [PERSON] (а.с.37). Із довідки Чернівецького комунального обласного бюро технічної інвентаризації від 24.12.2015 року №3454 вбачається, що технічний паспорт на житловий будинок [ADDRESS] виготовлений на замовлення [PERSON] (а.с.64-69). Відповідно до довідки Чернівецького комунального обласного бюро технічної інвентаризації №3454 року від 24.12.2015 року інвентаризаційна вартість майна, що розташоване за адресою [ADDRESS] станом на 24.12.2015 року становить 204 086 грн. (а.с.69). Згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 18.01.1993 року вбачається, що [PERSON] є сином [PERSON] . Згідно свідоцтва про одруження серія [NUMBER] від 18.01.1994 року вбачається, що [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , після чого змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.70). Свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 20.07.2010 року вбачається, що [PERSON] померла [INFO] (а.с.71). Згідно копій квитанцій вбачається, що [PERSON] оплатив ритуальні послуги та послуги з похованням [PERSON] (а.с.72-74). Відповідно до листа Чернівецького обласного наркологічного диспансера від 06.06.2016 року№221 вбачається, що [PERSON] зареєстрований в КМУ «Чернівецький обласний наркологічний диспансер» з 21.06.2006 року (а.с.87). Відповідно до листа Чернівецької обласної психіатричної лікарні №3126 від 03.06.2016 року вбачається, що [PERSON] з 1964 по 1991 роки перебував на диспансерному обліку з діагнозом: інстерична психопатія з суїцидальними спробами і бродяжництвом, з 19.08.91 року по 13.09.91 року, з 25.07.06 по 08.08.06 роки з діагнозом: розлади особистості та поведінки внаслідок зловживанням алкоголем, маячні включення, з 23.04.07 по 26.04.07 роки з діагнозом алкогольна енцефалопатія з полінейропатією, з 25.05.07. по 29.05.07 роки з діагнозом стан відміни з делірієм; з 30.10.09 по 04.11.09 роки знаходився на стаціонарному лікуванні з діагнозом церебральний атеросклероз ДЕ ІІ змішаного генезу (а.с.90-95, 128-143). Відповідно до медеко - експерної справи №635 громадянина [PERSON] , 1951 року народження, йому встановлена І група інвалідності, відповідно до висновку про умови та характер праці зазначено, що потребує постійної сторонньої допомоги (а.с. 157-158). Відповідно до висновків судово - психіатричної екпертизи №61 від 25.01.2017 року вбачається, що наявність психотичної симптоматики при психічному розладі у формі органічного галюцинозу з рецидивуючим перебігом, на який страждав підекспертний [PERSON] , при укладенні та підписанні заповіту 29.06.2012 року позбавляли його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, тобто 29.06.2012 року на час укладання заповіту, підекспертний [PERSON] за своїм психічним станом не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.с.222-227). Згідно копії заповіту посвідченого державним нотаріусом Першої чернівецької державної нотаріальної контори Назарчук Г.Я. від 26.07.2010 року вбачається, що [PERSON] все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що йому буде належати на день його смерті, і на що він за законом матиме право заповів [PERSON] (а.с.49 Том -2). Відповідно до матеріалів спадкової справи №764/2019 до майна померлого [INFO] [PERSON] , яка знаходиться у провадженні Першої чернівецької державної нотаріальної контори з 04.12.2014 року до 16.05.2019 року. В матеріалах справи наявна заява [PERSON] від 04.12.2014 року про прийняття ним спадщини після смерті [PERSON] за заповітом від 26.07.2010 року за реєстровим №4-2026 (а.с.119-196 Том №2). Відповідно до ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у справі № 6-2424цс16, зазначено, що судам відповідно до ст. 215ЦК України необхідно розмежовувати види недійсності правочинів: нікчемні правочини - якщо їх недійсність встановлена законом (ч.1 ст.219, ч.1 ст.220, ч.1 ст.224 ЦК України, тощо), та оспорювані - якщо їх недійсність прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує їх дійсність на підставах, встановлених законом (ч.2 ст.222, ч.2 ст.223, ч.1 ст.225 ЦК України). Нікчемний правочин є недійсним через невідповідність його вимогам закону та не потребує визнання його таким судом. Оспорюваний правочин може бути визнаний недійсним лише за рішенням суду, відповідно до статей 215,216 ЦК України суди розглядають справи за позовами: про визнання, оспорюваного правочину недійсним і застосування наслідків його недійсності, про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину. Отже, заповіт, як односторонній правочин підпорядковується загальним правилам ЦК України щодо недійсності правочинів. Недійсними є заповіти: 1) в яких волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі; 2) складені особою, яка не мала на це права (особа не має необхідного обсягу цивільної дієздатності для складання заповіту); 3) складені з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення (відсутність нотаріального посвідчення або посвідчення особами, яке прирівнюється до нотаріального, складання заповіту представником, відсутність у тексті заповіту дати, місця його складання тощо). У відповідності з вимогами ст. 16 ЦК України, звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту. Обравши способом захисту визнання заповіту недійсним, позивач у силу ст. 12 ЦПК України зобов`язаний довести правову та фактичну підставу недійсності правочину. Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування одержують спадкоємці за законом. Вимоги щодо форми та змісту заповіту встановлені ст. 1247 ЦК України. Так, цією нормою Кодексу визначено, що заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до ч. 4.ст. 207 цього Кодексу. Стаття 1257 ЦК України передбачає вичерпний перелік підстав для визнання заповіту недійсним, в якій передбачено, що заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. Недійсність окремого розпорядження, що міститься у заповіті, не має наслідком недійсності іншої його частини. Як визначено в ст. 1234 ЦК України, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається. Відповідно дост. 1236 ЦК України, заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Відповідно до ст. 225 ЦК України, правочин який дієздатна фізична особа вчинила в момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені. Згідно заповіту від 29.06.2012 року, який посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Козловою Н.В. та зареєстрований в реєстрі за № 2413, [PERSON] все своє майно заповів [PERSON] . Однак згідно висновків судово - психіатричної експертизи №61 від 25.01.2017 року вбачається, що на час укладання заповіту [PERSON] за своїм психічним станом не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, а тому вказаний заповіт є недійсним. Позивач також просить визнати за нею право власності на житловий будинок за адресою [ADDRESS] , як спадкоємець четвертої черги. Так, відповідно до ч.4, ст. 1254 ЦК України, якщо новий заповіт, складений заповідачем, був визнаний недійсним, чинність попереднього заповіту не відновлюється, крім випадків, встановлених статтями 225 і 231 цього Кодексу. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] 26.07.2010 року склав заповіт, яким все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що йому буде належати на день його смерті, і на що він за законом матиме право заповів [PERSON] . Отже, оскільки заповіт складений [PERSON] від 29.06.2012 року, за яким останній все своє майно заповів [PERSON] визнаний судом недійсним, на підставі ст. 225 ЦК України, а тому попередній заповіт від 26.07.2010 року, за яким [PERSON] все своє майно, заповів [PERSON] підлягає відновленню, що в свою чергу виключає право на спадкування за законом, а тому в задоволенні позову в частині визнання права власності на житловий будинок за адресою [ADDRESS] , слід відмовити. Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч.1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Судом встановлено, що [PERSON] 4 грудня 2014 року звернувся до нотаріальної контори як спадкоємець за заповітом, а 21 квітня 2015 року був направлений лист з Першої Чернівецької державної нотаріальної контори про наявність іншого заповіту, яким [PERSON] все своє майно заповів [PERSON] , тобто [PERSON] міг довідатись про порушення свого права, отже порушив вимоги ст. 257 ЦК України, а тому в задоволенні позову слід відмовити. При таких обставинах суд, оцінюючи всі докази, зібрані по справі у їх сукупності, вислухавши пояснення учасників справи, вислухавши пояснення свідка, вважає, що позовні вимоги в частині визнання недійсним заповіту складеного [PERSON] , посвідчений 29.06.2012 року приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Козловою Н.В. за реєстровим номером слід задовольнити, а в частині визнання права власності на житловий будинок за адресою [ADDRESS] за [PERSON] - відмовити. В задоволені позову [PERSON] про визнання недійсним заповіту - відмовити у зв`язку із пропуском строку позовної давності. Позивач при зверненні до суду у позовній заяві просив суд відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Відповідно до ЗУ «Про судовий збір» від 01.01.2016 року, тобто станом на момент звернення до суду, у разі подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою становить 1 % від ціни позову, враховуючи, що відповідно до довідки Чернівецького комунального обласного бюро технічної інвентаризації №3454 року від 24.12.2015 року інвентаризаційна вартість майна, що розташоване за адресою [ADDRESS] станом на 24.12.2015 року становить 204 086 грн., тобто судовий збір становить 2040,86 гривень. Враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, отже слід стягнути судові витрати з позивача та відповідача пропорційно по 1020,4 грн. з кожного в дохід держави. На підставі викладеного та

Outcome: partial