Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що 14 грудня 2005 року уклала шлюб з відповідачем. Від цього шлюбу у них є неповнолітній син [PERSON], [INFO]. В березні 2015 року її чоловік [PERSON] поїхав на заробітки в Київ і з тих пір залишив сім'ю. Дитина знаходяться на утриманні позивача, а відповідач в добровільному порядку не надає їй належної матеріальної допомоги, тривалий час припинив утримувати та виховувати сина, тому просить суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини визначені у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого законодавством для дітей певного віку, щомісячно, з моменту звернення до суду та до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, попередньо подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, просила задовольнити позов. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, за місцем проживання. Згідно довідки Васильковецької сільської ради Гусятинського району Тернопільської області № 196 від 22.11.2018 року [PERSON], [INFO] зареєстрований, але не проживає в [ADDRESS] з 22.03.2015 року і по даний час, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час та місце судового засідання і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, а також не подано відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, щодо ухвалення заочного рішення вважає за необхідне провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що сторони по справі 14 грудня 2005 року зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Гусятинського районного управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис № 77, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] видане повторно 21.12.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Гусятинського районного управління юстиції у Тернопільській області (а.с.3). Сторони по справі [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], що вбачається із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого повторно 24.12.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Гусятинського районного управління юстиції у Тернопільській області (а.с.3). Як вбачається з викладених у позовній заяві обставин, якими позивач [PERSON] обґрунтовує свої позовні вимоги, відповідач коштів на утримання дитини не надає, у зв'язку з чим син перебуває на її утриманні. Відповідно до довідки Васильковецької сільської ради Гусятинського району Тернопільської області № 842 від 12.11.2018 року [PERSON], [INFO] знаходиться біля матері на повному її утриманні (а.с.9). Відповідно до ст.ст. 180, 182 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.3, ч.8 ст.181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч.1 ст. 184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів не може бути меншим 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що відповідач не в повній мірі виконує свій батьківський обов'язок утримувати сина [PERSON], [INFO], тому є підстави для часткового задоволення позовних вимог. Таким чином, суд вважає, що розмір аліментів слід визначити в твердій грошовій сумі в розмірі 1014 гривень щомісячно на дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки доказів про те, що відповідач може сплачувати аліменти в розмірі 1500 грн. на дитину щомісячно не представлено, а судом не здобуто. Твердження [PERSON] про те, що відповідач може їй надавати аліменти на утримання дитини в розмірі по 1500 грн. щомісячно на дитину не ґрунтуються на матеріалах справи. При цьому суд виходить також з розумності та достатності заявленого позивачкою розміру стягуваних аліментів, необхідних для задоволення потреб на утримання дитини, враховуючи ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік». Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» прожитковий мінімум: для дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. Судовий збір в дохід держави суд стягує з відповідача.

Outcome: partial