Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої вимоги мотивувала тим, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі, мають двох спільних дітей, від утримання яких відповідач ухиляється, матеріальної допомоги добровільно не надає. Наразі, позивач знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до з-ох років, тому додаткових доходів не має, з відповідачем проживають окремо, спільного побуту не ведуть, діти проживають разом з нею. Враховуючи наведене, з усіма уточненнями, позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь на утримання двох дітей аліменти у розмірі 1/2 частки заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня предявлення позову до суду і до повноліття дітей. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити, у разі виникнення обставин, викладених у ч. 1 ст. 224 ЦПК України не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявився, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином. Заяви про розгляд справи в його відсутність до суду не надходило. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і, від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або, якщо повідомлені ними причини неявки визнані неповажними, суд розглядає справу на підставі наявних у справі доказів, оскільки проти такого вирішення справи не заперечує позивач. З урахуванням наведеного, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі в їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 15 грудня 2012 року між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON]) [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області, про що складено відповідний запис за № 480, що підтверджується копією Свідоцтва про шлюб Серія І-ФМ № 096812. У шлюбі у подружжя народилося двоє дітей: [PERSON] та [PERSON]. З копії Свідоцтва про народження Серія І-ФМ № 235909 від 18.09.2012, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області встановлено, що [PERSON] народилася 07 вересня 2012 року, про що складено відповідний актовий запис № 1132. Батьком записаний [PERSON], матірю [PERSON]. З копії Свідоцтва про народження Серія І-ФМ № 321491 від 13.05.2015, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області встановлено, що [PERSON] народився 07 травня 2015 року, про що складено відповідний актовий запис № 549. Батьком записаний [PERSON], матірю [PERSON]. Судом також встановлено, що від утримання дітей відповідач ухиляється, матеріальної допомоги добровільно не надає. Наразі, позивач знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до з-ох років, тому додаткових доходів не має, з відповідачем проживають окремо, спільного побуту не ведуть, діти проживають разом з нею. Відповідач [PERSON] офіційно працює в Товаристві з обмеженою відповідальністю «»УНГВАЙЕР» з 29 червня 2010 року, на даний момент займає посаду вязальника схемних джгутів, його дохід за період з 01 січня 2016 року по 30 червня 2016 року склав 31\~094,33 грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи копією довідки від 07.07.2016 вих. № 275. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-XІІ) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження. Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою (ч. 1 ст. 141 СК України). Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. В силу ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України. Відповідно до ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Згідно вимог ст. 191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Сімейне законодавство зобов'язує батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття, проте відповідач ухиляється від свого батьківського обов'язку, а тому кошти на утримання дитини (аліменти) підлягають присудженню за рішенням суду. При призначенні аліментів, відповідно до ст. 182 СК України та розяснень, що містяться в п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року № 3 суд враховує: стан здоровя та матеріальне становища дитини; стан здоровя та матеріальне становища платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача[PERSON] аліменти на утримання малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] у розмірі - 1/2 частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи від дня предявлення позову до суду з 13.07.2016 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо\~ позивача,\~ на\~ користь\~\~ якого\~\~ ухвалено\~\~ рішення, звільнено від сплати судового збору,\~ він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи\~відхиленої\~ частини вимог.

Outcome: partial