Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-15 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з останнього на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] та доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі однієї третьої частини заробітку боржника, але не меншу 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. В обгрунтування позовних вимог зазначила, що шлюб між нею та відповідачем зареєстровано 04 жовтня 2003 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції Луганської області. Від шлюбу мають дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що з березня 2000 року вони із чоловіком припинили подружні стосунки, з того часу вона із дітьми проживає окремо. З тих пір чоловік не надає матеріальної допомоги на утримання дітей. Батько дітей іншим особам аліменти не сплачує, матеріальну допомогу на утримання дітей надавати може, оскільки працевлаштований, працює в Акціонерному товаристві «Українська залізниця»/Виробничий підрозділ Харківська вагонна дільниця філії «Пасажирська компанія» АТ «Українська залізниця». У зв`язку з вищевикладеним позивач була змушена звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 13 липня 2021 року провадження по справі відкрито та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. В судове засідання сторони не з`явилися. Позивач надала суду заяву про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засіданні не з`явився, надав заяву, якою визнав позов, просив розглянути справу у його відсутність. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судовим розглядом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 04 жовтня 2003 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції Луганської області, актовий запис №691. Відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER] виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції Луганської області, актовий запис №202, [PERSON] та [PERSON] записані батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . Відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER] виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову №3 Харківського міського управління юстиції, актовий запис №564, [PERSON] та [PERSON] записані батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] . Як вбачається із довідки Виконавчого комітету Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області №1742 від 19.06.2021, неповнолітні [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстровані та проживають разом із [PERSON] за адресою [ADDRESS] . Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст.141СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, отже, і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному Кодексі України. За змістом статті 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або)натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини(аліменти)присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Частинами 1, 2 ст.182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2)стан здоров`я та матеріаль не становище платника аліментів; 3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1)наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних правна результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2)доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4)інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч.1-3 ст.183 СК України частка заробітку(доходу)матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку(доходу)матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Частиною першою ст.191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, враховуючи надані позивачем докази, а також те що відповідачем в ході розгляду справи не надано суду відомостей щодо наявності на його утриманні інших неповнолітніх дітей та непрацездатних батьків, докази, які свідчать про наявність підстав для звільнення від обов`язку утримувати дитину в матеріалах справи відсутні, заперечень щодо розміру аліментів відповідачем також не надано, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, які підлягають задоволенню в повному обсязі. У зв`язку з наведеним суд вважає необхідним та достатнім для гармонійного розвитку дітей в межах позовних вимог стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на утримання сина [PERSON] , [INFO] та доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини з усіх видів доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову до повноліття дитини. Задовольняючи позов в повному обсязі на підставі ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір, від якого позивач звільнена. Згідно з п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved