Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом і просила позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , оскільки відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не бере участі у вихованні та утриманні дитини, не піклується про її фізичний, духовний і моральний розвиток, проживає окремо, дитина проживає разом з позивачем. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 05.06.2019 позовну заяву прийнято до розгляду в порядку загального позовного провадження та зобов`язано Орган опіки та піклування надати висновок щодо заявлених позовних вимог. Відповідач відзив на позов не надав, однак матеріали справи містять заяву відповідача від 24.04.2019, підпис якого 24.04.2019 нотаріально засвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Кметюк С.А., зареєстровано в реєстрі за №895, про те, що [PERSON] не заперечує проти позбавлення його батьківських прав, та не буде брати участь в судовому засіданні. Орган опіки та піклування Вінницької міської ради надав висновок від 19.07.2019 за №01-00-011-36360, відповідно до якого орган вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . У підготовчому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити з підстав, викладених у позові. Відповідач в підготовче засідання не з`явився з огляду на його заяву. Представник Органу опіки та піклування Вінницької міської ради Остапець Н.М. в підготовче засідання не з`явилася, однак подала заяву, відповідно до якої просить розгляд справи провести в її відсутність, підтримує висновок Органу опіки та піклування. Згідно ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши у підготовчому засіданні обставини справи, суд приймає визнання відповідачем позову, оскільки судом не встановлено, що вказане визнання суперечить закону та порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та вважає, що позов підлягає задоволенню. Між сторонами виникли правовідносини, які ґрунтуються на вимогах ст. ст. 19, 150, 151-154, 164 - 166, 171 СК України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства». Судом установлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьком малолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 01.06.2008 року (а.с. 7). Ршенням Замостянського районного суду м.Вінниці від 20.08.2012 в справі №206/4906/2012 шлюб між сторонами розірваний (а.с.10). Відповідно до рішення Замостянського районного суду м.Вінниці від 02.10.2012 в цивільній справі №206/4908/2012 з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% встановленого прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 26.07.2012 і до досягнення дитиною повнолітті. Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому провадженню №37692150, відкритому на виконання вказаного вище рішення суду, заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів станом на 28.02.2019 становить 82607,00 грн. Відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків відносно малолітнього сина не бере участі у його вихованні та утриманні, не піклується про фізичний, духовний і моральний розвиток дитини, проживає окремо, хлопчик проживає разом з матір`ю та знаходиться на її повному утриманні і вихованні. Підтвердженням свідомого нехтування відповідачем обов`язками про піклування та виховання дитини є характеристика на дитину, видана ЗОШ І-ІІІ ступенів №6 Вінницької міської ради, в якій навчається малолітній, та відповідно до якої, вказується, що з початку навчання в закладі вихованням сина займається тільки мати (а.с.15). Згідно довідки КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №4 м.Вінниці» від 12.03.2019 за №616 на протязі останніх п`яти років виключно мати [PERSON] зверталася по медичну допомогу з дитиною (а.с.16). Згідно довідки ТОВ «ЖЕО» від 01.03.2019 №1437 [PERSON] проживає та зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , разом з нею за даною адресою проживає син [PERSON] (а.с.19). За характеристико, наданою практичним психологом [PERSON] , від 11.05.2019 року, [PERSON] батька не пам`ятає, потреби бачитися чи спілкуватися з батьком не висловлює ( а.с.17). Як слідує з Висновку виконавчого комітету Вінницької міської ради від 19.07.2019 за №01-00-011-36360, позбавлення [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , вважається доцільним; відповідач з 2012 року не цікавиться життям сина, тривалий час ухиляється від належного утримання дитини, не сплачує аліменти. Батько на засідання комісії не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про розгляд даного питання, за його заявою від 24.04.2019 він уповноважує матір дитини [PERSON] звернутися до суду з позовом про позбавлення його батьківських прав відносно дитини [PERSON] , [INFO] . Згідно ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, виховувати дитину, готувати її до самостійного життя. Ст.ст. 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини; на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини; батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до п. 2 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно положень ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», факт ухилення батька (матері) від виховання та утримання дітей може бути підтверджений письмовими доказами (актами, листами тощо), а також показаннями свідків. Відповідно до п. 16 зазначеної постанови, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Враховуючи вищевикладене, а також визнання позову відповідачем, суд вважає, що має місце факт ухилення відповідачем від виконання батьківських обов`язків, який не бере участі у вихованні та утриманні дитини, не піклується про її фізичний, духовний і моральний розвиток, проживає окремо від сина, виявляє байдужість до власної дитини та щодо своїх батьківських прав, тому суд приходить до висновку про доцільність позбавлення [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Суд відмічає, що в даному випадку суд не застосовує ч.3 ст. 166 СК України, якою передбачено, що при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину, оскільки уже існує рішення Замостянського районного суду м.Вінниці від 02 жовтня 2012 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання малолітнього сина. При цьому, суд роз`яснює, що відповідно до вимог ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Також суд зазначає, що згідно вимог ст.169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved