overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу з ним, посилаючись на те, що з відповідачем перебувають в шлюбі з 21 жовтня 2001 року. Від цього шлюбу мають четверо неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось, тривалий час подружні відносини фактично припинені. Причиною розпаду сім'ї є систематичне зловживання чоловіком спиртних напоїв, з приводу чого постійно виникають сварки, що переходять в серйозні конфлікти. Неодноразово застосовував фізичну силу до позивача та їх спільних дітей, чим завдавав фізичного болю. Відповідач постійно відлучається від сім'ї, не дбає про неї, ні чоловічої а ні батьківської уваги не приділяє членам своєї родини, матеріально їх не забезпечує. Такі обставини негативно впливають на виховання дітей, а намагання позивача зберегти сім'ю - невдалі. Тому, вважає що їхнє подружнє життя в подальшому неможливе, оскільки сторони не можуть досягнути спільного погляду на життя, просить шлюб розірвати. За клопотанням відповідача сторонам був наданий строк для примирення в межах одного місяця. В судовому засіданні позивач позов підтримала з підстав зазначених в позовні заяві та наполягає на його задоволенні. Відповідач після строку для примирення в судовому засіданні не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Проте в судовому засіданні 14 жовтня 2014 року позов визнав частково. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому виконкомом Горбівської сільської ради Герцаївського району Чернівецької області, 21 жовтня 2001 року , актовий запис № 19. Від цього шлюбу мають четверо неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Шлюб перший. Між сторонами тривалий час припинені подружні відносини, через систематичне зловживання відповідачем спиртних напоїв, між сторонами постійно виникають сварки, що переходять в серйозні конфлікти. Відповідач належної уваги родині не приділяє , матеріально її не забезпечує. За наданий судом строк для примирення в межах одного місяця сторони не помирились, позивач наполягає на розлученні. Тому суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечать інтересам позивача та дітей , надання додаткового строку для примирення не є доцільним, а позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-28 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 16.01.1999 року вона уклала шлюб з відповідачем, який був зареєстрований у Червоноармійський сільській раді Болградського району Одеської області. Від даного шлюбу народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON] [INFO]. Спільне сімейне життя у них з відповідачем не склалося із-за різних характерів, втрати почуттів один до одного. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 16.01.1999 року у Червоноармійський сільській раді Болградського району Одеської області, актовий запис №01. Позивач надав до суду заява про розгляд справи за її відсутності в якій зазначила, що позовну заяву підтримує, на примирення не згодна (а.с.19). Відповідач надав заяву про те, що позовні вимоги визнає повністю та просить суд розглядати справу за його відсутністю (а.с. 20). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 16.01.1999 року між сторонами був укладений шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим Червоноармійською сільською радою Болградського району Одеської області, актовий запис №01. Від даного шлюбу у сторін є неповнолітні діти [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Теплодарської міської ради Одеської області, за актовим записом №33 від 08.10.1999 року, та [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Теплодарського міського управління юстиції Одеської області, за актовим записом №80 від 04.09.2008 року. Спільне сімейне життя сторін не склалося із-за несумісності характерів та взаємного непорозуміння. Позивач та відповідач шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведеться. Спору про розподіл майна, що є сумісною власністю, та визначення місця проживання дітей, немає. Подальше подружнє життя та збереження родини неможливе. Згідно ст.ст. 105, 112 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі наведеного, враховуючи визнання відповідачем позову, суд вважає можливим розірвати шлюб між сторонами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона з 14.03.1980 перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу є повнолітні діти. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, любові та поваги, останні роки шлюб носить формальний характер. Позивач в судове засідання не з`явилася, про день та час слухання справи повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений шляхом направлення ухвали суду про відкриття провадження у справі та призначення її до розгляду разом з позовною заявою та додатками до неї, в подальшому шляхом направлення судової повістки про виклик сторони у судове засідання за адресою реєстрації проживання відповідача. Відзиву, а також будь-яких заяв щодо судового розгляду не подавав, з огляду на що, суд вважає за можливим розгляд в заочному порядку. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 14.03.1980 року між [PERSON] та [PERSON] Ленінградським Відділом ЗАГС укладено шлюб, про що зроблено актовий запис № 292. Наразі, як зазначалося у позові, неповнолітніх дітей немає. Причиною розпаду сім`ї сторін стали відсутність взаєморозуміння, любові та поваги. Подальше збереження шлюбу є неможливим і суперечить інтересам обох із подружжя. Таким чином, шлюб носить лише формальний характер та суперечить інтересам обох із подружжя. Відповідно до ст. 1 СК України побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу жінки та чоловіка не допускається. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи та оцінюючи всі вищевикладені обставини у їх сукупності, суд дійшов висновку, що шлюб підлягає розірванню, так як сторони мають різні інтереси та погляди, шлюбні відносини існують лише формально, сімейно-шлюбні стосунки сторін розпались і поновлені бути не можуть, тому шлюб повинен бути розірваний. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вони з 28.11.1997 року перебувають з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого народилася донька [PERSON] , [INFO] . Однак спільне життя із відповідачем не склалося через протилежні погляди на шлюб та сім`ю, у зв`язку з чим з 2018 року сторони не підтримують сімейно-шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства, проживають окремо. Ухвалою суду від 02.12.2019 відкрито провадження по справі, яку постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження. У підготовчому судовому засіданні 11.02.2020 позивач підтримала позовну заяву та просила її задовольнити. Відповідач визнав позов про розірвання шлюбу в повному обсязі. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши наявні докази та матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 28.11.1997 року між [PERSON] та [PERSON] у м. Рибінськ Російської Федерації було зареєстровано шлюб за актовим записом № 1375, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Причиною розпаду сім`ї сторін стали протилежні погляди на шлюб та сім`ю, у зв`язку з чим сторони не підтримують сімейно-шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства, проживають окремо. Подальше збереження шлюбу є неможливим і суперечить інтересам обох із подружжя. Таким чином, шлюб носить лише формальний характер та суперечить інтересам обох із подружжя. Відповідно до ст. 1 СК України побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу жінки та чоловіка не допускається. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи та оцінюючи всі вищевикладені обставини у їх сукупності, суд дійшов висновку, що шлюб підлягає розірванню, так як сторони мають різні інтереси та погляди, шлюбні відносини існують лише формально, сімейно-шлюбні стосунки сторін розпались і поновлені бути не можуть, тому шлюб повинен бути розірваний. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що від шлюбу дітей немає. Їх із відповідачем сімейне життя не склалося, внаслідок чого вона та відповідач разом не проживають, не підтримують сімейних стосунків та не ведуть спільного господарства. За таких обставин просить шлюб розірвати, оскільки перебування у шлюбі суперечить її інтересам, що має істотне значення. Ухвалою судді Зборівського районного суду Тернопільської області від 30 вересня 2021 року у цивільній справі відкрите провадження за правилами спрощеного позовного провадження, із викликом сторін у судове засідання. Позивач [PERSON] , будучи належно повідомленою, у судове засідання не прибула. Подала до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності. У заяві вказала, що просить заявлені позовні вимоги задоволити у повному обсязі, не заперечила щодо ухвалення заочного рішення суду. Суд, в силу п.3 ст.211 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності позивача. Відповідач [PERSON] , будучи належно повідомленим про дату, час та місце судового засідання, повторно, до суду не з`явився, не повідомивши про причини неявки, заяв про відкладення судового розгляду чи про розгляд справи за його відсутності, до суду не подав. Відзиву на позовну заяву не подавав. За вказаних обставин, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи в порядку статті 280 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши та оцінивши зібрані докази у справі, суд встановив наступні обставини справи. 18 грудня 2019 року сторони зареєстрували шлюб у Тернопільському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції, що стверджується свідоцтвом про одруження серія [NUMBER] , виданим 18 грудня 2019 року Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції,актовий запис № 2526. Від шлюбу у сторін неповнолітніх дітей немає. Між подружжям склалися неприязні відносини, сторони втратили почуття поваги та любові один до одного. Сумісне життя подружжя є неможливим, шлюб існує лише формально, і тому його доцільно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Відповідно до вимог ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. З врахуванням встановлених судом обставин, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу неможливе та недоцільне, оскільки суперечить інтересам сторін, дана сім`я фактично розпалася, сторони разом не проживають, шлюб носить формальний характер, а тому позов підлягає до задоволення. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що 06.03.2005 року вона зареєструвала шлюб із відповідачем. У вказаному шлюбі у них народився син [PERSON], [INFO]. Позивач посилається на те, що їх спільне проживання та шлюбні відносини стали неможливими внаслідок різних поглядів на життя та частих сварок між ними. З грудня 2009 року вони проживають окремо, подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. З цих підстав вважає, що їх шлюб розпався, носить формальний характер та просить його розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, направила суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Після розірвання шлюбу просила змінити їй прізвище із «Сенчишак» на «Саінчук». Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином через оголошення у пресі, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про розгляд справи у його відсутності від нього також не надходило, а тому справу, зі згоди позивача [PERSON] розглянуто в порядку заочного розгляду на підставі наявних у ній доказів, що відповідає положенням ст.ст. 224, 225 ЦПК України. Відповідно ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється у відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 06.03.2005 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії І-МИ №002042 від 06.03.2005 року (а.с. 3). Перебуваючи у шлюбі у сторін народився син [PERSON], 05.05.2005 р. н., що видно із копії свідоцтва про його народження серії 1-МИ №008852 від 27.05.2005 року (а.с. 6). Причиною розпаду сімї є те, що спільне проживання та шлюбні відносини стали неможливими внаслідок різних поглядів на життя та частих сварок між ними. Наслідком цього є те, що з грудня 2009 сторони проживають окремо, будь-яких відносин не підтримують. Враховуючи відсутність між сторонами будь-яких відносин, відсутність у позивача бажання зберегти сімю, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, збереження сімї суперечить інтересам позивача, а тому шлюб слід розірвати. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На виконання вимог ст. 113 СК України та зважаючи на вибір позивача, прізвище останньої слід змінити із «Сенчишак» на «Саінчук». На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що 14.10.1998 року вона уклала шлюб з відповідачем. В шлюбі у них, 29.10.1998 року народилася донька [PERSON]. Позивач зазначає, що одразу після укладення шлюбу з відповідачем їх подружнє життя складалось добре, проте згодом в їх відносинах зявились часті суперечки та непорозуміння. Їх спільне життя стало неможливим через те, що вони втратили один до одного почуття поваги, любові та довіри. На даний час вони будь-яких відносин не підтримують. В звязку із чим вважає, що їх шлюб розпався, носить формальний характер та просить його розірвати. Позивач в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутності, позов підтримує в повному обсязі. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище без змін. Відповідач в судове засідання не зявився, від нього до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує. Відповідно ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється у відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, врахувавши заяви сторін, суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 14.10.1998 року, що стверджується свідоцтвом про одруження серії І-МИ №035480 від 14.10.1998 року (а.с. 5). В шлюбі у сторін, 29.10.1998 року народилася донька [PERSON], що вбачається з копії свідоцтва про народження останньої (а.с. 6). Причиною розпаду сімї є те, що спільне проживання сторін та шлюбні відносини між ними стали неможливими внаслідок різних поглядів на життя та частих сварок. Між сторонами втрачено почуття поваги, любові та довіри, їх шлюб розпався та носить формальний характер. Враховуючи відсутність у сторін бажання зберегти сімю, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, збереження сімї суперечить їх інтересам, а тому його слід розірвати. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На виконання вимог ст. 113 СК України та зважаючи на вибір позивача, прізвище останньої слід залишити без змін. На підставі викладеного, ст.ст. 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що 14.10.2009 року вона зареєструвала шлюб із відповідачем. Дітей від шлюбу вони не мають. Позивач посилається на те, що їх спільне проживання та шлюбні відносини стали неможливими внаслідок різних поглядів на життя та частих сварок між ними. Наслідком цього є те, що в червні 2012 року відповідач покинув сімї і з того часу вони разом не проживають, спільного господарства не ведуть. З цих підстав вважає, що їх шлюб розпався, носить формальний характер та просить його розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, направила суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище без змін. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлявся належним чином судовою повісткою, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про розгляд справи у його відсутності від нього також не надходило, а тому справу, зі згоди позивача [PERSON] розглянуто в порядку заочного розгляду на підставі наявних у ній доказів, що відповідає положенням ст.ст. 224, 225 ЦПК України. Відповідно ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється у відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 14.10.2009 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії І-МИ №051635 від 14.10.2009 року (а.с. 5). Від шлюбу сторони дітей не мають. Причиною розпаду сімї є те, що спільне проживання та шлюбні відносини сторін стали неможливими внаслідок різних поглядів на життя та частих сварок між ними. Наслідком цього є те, що з червня 2012 року сторони проживають окремо, будь-яких відносин не підтримують. Враховуючи відсутність між сторонами будь-яких відносин, відсутність у позивача бажання зберегти сімю, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, збереження сімї суперечить інтересам позивача, а тому шлюб слід розірвати. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На виконання вимог ст. 113 СК України та зважаючи на вибір позивача, прізвище останньої слід залишити без змін. На підставі викладеного та

Outcome: approved