Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в якій вказала, що 23.02.2015 сторони уклали шлюб. Від спільних стосунків в них народився син - [PERSON] , [INFO] . Згодом рішенням суду шлюб було розірвано. Дитина проживає разом з позивачем та повністю перебуває на її утриманні. За досить довгий період матеріальної допомоги на дитину відповідач не надає, незважаючи на неодноразові її звернення до відповідача. Відповідач інших дітей не має, непрацездатних батьків також не має, аліментів нікому не платить. Має змогу сплачувати аліменти на утримання їх спільної дитини. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 2000,00 грн. щомісячно з урахуванням індексації, але не менше 50% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, починаючи з дати подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття; стягнути з відповідача на її користь судові витрати. 09.01.2020 до суду надійшов відзив на позовну заяву в якому відповідач проти позову заперечував. Пояснив, що добровільно надає допомогу на утримання дитини. Вказував, що позивач не надає жодного доказу, що неповнолітня дитина отримує всі належні умови для розвитку та що позивач витрачає грошові кошти на дитину. [PERSON] перебуває на обліку як безробітній в Канівській міськрайонній філії Черкаського обласного центру зайнятості та отримує допомогу по безробіттю. Тому він має встановлений дохід на підставі якого можливо визначити розмір аліментів у частині. 15.01.2020 представник позивача надав відповідь на відзив в якому наполягав на задоволенні позову в повному обсязі. Пояснив, що твердження відповідача щодо надання доказів витрат грошових коштів на дитину не стосується предмету спору даної справи. 08.07.2017 набула чинності редакція СК України, згідно якої відпала потреба визначення способу стягнення аліментів в залежності від того чи має відповідач постійний заробіток (дохід) або ж у нього нерегулярні, мінливі заробітки. Також перебування відповідача на обліку в органі зайнятості населення не є безумовною підставою для його звільнення від трудової діяльності. Відповідач, як здоровий та працездатний, не позбавлений можливості працевлаштуватися на роботу та отримувати більший дохід чим є у нього на даний час. Відсутність у відповідача бажання працевлаштування чи здійснення іншого способу для доходу у вигляді грошових коштів ніяк не впливає на визначення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Розмір аліментів в сумі 2000,00 грн. є обгрунтованим та достатнім для забезпечення та розвитку дитини. 31.01.2020 до суду надано заперечення на відповідь представника позивача на відзив в якому проти задоволення позову заперечувала представник відповідача та просила взяти до уваги позицію відповідача [PERSON] стосовно утримання аліментів на його сина в розмірі 1200,00 грн. Відповідач має офіційно статус по безробіттю, від пропозицій щодо працевлаштування не відмовляється, проте йому було відмовлено декілька раз в зв`язку з зайнятістю робочого місця. Крім того [PERSON] має кредитні зобов`язання у АТ «Райффайзен Банк Аваль». Розмір аліментів у сумі 2000,00 грн. є занадто великим. Вважає за можливе стягнення з нього аліментів у розмірі 1200,00 грн., що в свою чергу є практично 1/4 частиною його заробітку. Позивач в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив суд їх задовільнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, підтримала позицію, викладену в письмовому відзиві та запереченні. Суд, вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників процесу, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Як вказано в ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України. Положеннями Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік», встановлено те, що в 2020 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2020 року становить 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень. Статтею 184 СК України встановлено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Згідно ч.2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, зокрема, свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] від 11.11.2013 (а.с.7), що сторони мають неповнолітню дитину: сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з матір`ю та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою Ліплявської сільської ради Канівського району Черкаської області № 156 від 03.12.2019 (а.с.8). Статтею 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Вимога про стягнення аліментів на дитину може бути подана до суду протягом усього строку існування права на утримання, тобто до досягнення дитиною повноліття. За загальним правилом аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня подання позову на майбутнє. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому обов`язком особистим, індивідуальним, який не залежить від віку батьків. Проживання батьків окремо від дитини не звільняє їх від обов`язків щодо дитини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Беручи до уваги наведене і виходячи із встановленого державою розміру прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку та обоюдного обов`язку батьків на їх утримання, а також обставини для необхідного рівня життя дитини, гармонійного розвитку, суд вважає доцільним визначити розмір аліментів для утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 1200,00 гривень щомісячно, що буде відповідати інтересам дитини по її утриманню та підлягають стягненню з відповідача з моменту подання позивачем позовної заяви до суду, тобто з 09.12.2019 до досягнення дитиною повноліття. Крім цього, зазначення того, що аліменти на утримання дитини мають бути не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, має місце у тому разі, якщо аліменти стягуються у виді певної частки від доходу заробітку платника аліментів, а не при визначенні виду стягнення аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне покласти на відповідача сплату витрат на судовий збір в сумі 768,40 грн. на користь держави та витрат на правову допомогу на користь позивача пропорційно до задоволених позовних вимог.

Outcome: partial