Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] , у якому прохала збільшити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на підставі рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 30 серпня 2016 року на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі з 1000 грн. на 2500 грн. щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Заявлені вимоги позивач обґрунтувала тим, що рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 30 серпня 2016 року з відповідача стягнуто на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1000 грн. щомісячно, з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення повноліття дитини. На даний час розмір аліментів визначений рішенням суду від 30.08.2016 р. значно менший від прожиткового мінімуму на дитину та є недостатнім для матеріального утримання дитини, що ставить позивача у скрутне матеріальне становище. Позивач зазначила, що не має власного житла, тому вимушена його орендувати . Син відвідує КЗ ПДНЗ №5 «Ягідка», а тому потребує значно більшого догляду та матеріального забезпечення, у зв`язку з чим збільшились потреби у його навчальному розвитку. Дитина відвідує школу футболу, займається разом з тренером плаванням, що потребує додаткових витрат. Відповідач ніяким чином не бере участі в утриманні та вихованні їхньої спільної дитини. Позивач зазначила, що [PERSON] є чоловіком працездатного віку, інших дітей на утриманні немає, його стан здоров`я дозволяє працювати, та як відомо позивачу відповідач працює неофіційно та приховує розмір своїх доходів. У зв`язку із цим, прохала збільшити мінімальний розмір в твердій грошовій сумі на 2500 грн. щомісячно. Ухвалою суду від 22 червня 2020 року відкрито провадження по справі. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала з наведених у ньому підстав, прохала його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, зазначив, що на даний час сплачує аліменти в сумі 1000 грн. щомісячно та вважає суму в розмірі 2500 грн. щомісячно необґрунтованою. Вказав, що також приймає участь в оплаті дитячого садочка, секції футболу, купує дитині речі. В свою чергу мати дитини не дає йому спілкуватися із сином. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Встановлено, що сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Октябрським відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції 23 квітня 2015 року, актовий запис № 455 (а.с. 11). Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 21 вересня 2016 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с.9). Також судом встановлено, що 30 серпня 2016 року Октябрським районним судом м. Полтави ухвалено рішення, яким стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1000 гривень щомісячно, починаючи стягнення з 10.06.2016 року до досягнення дитиною повноліття (а.с.14-16). [PERSON] на даний час доходу не отримує, що підтверджується копією довідки виданої Полтавською міською філією Державного центру зайнятості Міністерства соціальної політики України (а.с.17). Дитина [PERSON] відвідує ПДНЗ№ 5 «Ягідка», ГО «Футбол клуб «Голден ІГЛ», індивідуальні заняття з плавання (а.с.18-20). Як зазначила позивач, що не заперечував і відповідач останній на утриманні неповнолітніх дітей немає, є працездатним. Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці признають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здатностей та фінансових можливостей. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Частиною 3 статті 181 СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. У відповідності до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. 08 липня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» № 2037-VIII. Вказаним Законом внесено зміни до ст. 182 СК України та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, суд, відповідно до вищенаведених вимог закону, враховуючи стан здоров`я та матеріальне становище відповідача та дитини, те, що відповідач є особою працездатного віку, не має на утриманні неповнолітніх дітей, працює неофіційно з доходом 10 000 грн. на місяць, як зазначив особисто у судовому засіданні, збільшення потреб [PERSON] в матеріальному утриманні, збільшення розміру прожиткового мінімуму з 2016 року, вважає за необхідне змінити розмір аліментів та стягнути з відповідача аліменти у розмірі 2500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття . Аналізуючи викладені норми права, вбачається, що кожна сторона сама обирає стратегію захисту своїх прав, а суд розглядає справи тільки в межах заявлених сторонами вимог. За таких обставин, суд вважає, що зміна розміру аліментів, визначених за рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 30 серпня 2016 року з твердої грошової сими 1000 грн. на 2500 грн. щомісячно відповідає вимогам закону. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» при зміні розміру аліментів аліменти у новому розмірі сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Згідно ч. 1, п. 1 ч.2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач від сплати судового збору за подання позовної заяви до суду звільнена на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», відтак, відповідно до положень частини 6 статті 141 ЦПК України судовий збір в сумі 840 грн. 80 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved