Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб між сторонами. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що сторони перебувають у шлюбі з 11.10.2016 року. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося, подальше проживання разом та збереження шлюбу неможливе. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення заяви не заперечував, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 11 жовтня 2016 року між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] (після реєстрацію шлюбу - [PERSON] ), [INFO] , зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис №109, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Токмацьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області 11 жовтня 2016 року. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні відносини сторін фактично припинені. Згідно з ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з даним позовом. Відповідно до вимог ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам та інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач та відповідач не мають наміру зберігати шлюб. Приймаючи до уваги, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, позов підлягає задоволенню, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Згідно зі ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд вважає за доцільне залишити позивачці [PERSON] шлюбне прізвище « [PERSON] », оскільки вона зазначила про це у своїй заяві. Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позову в повному обсязі та з урахуванням визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, з відповідача на користь позивача має бути стягнуто 50% судового збору, який остання сплатила при подачі позовної заяви до суду у сумі 454,00 гривень, та повернути позивачу з державного бюджету 454,00 гривень.

Outcome: approved