Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідачів про визнання права власності на спадкове майно та на частку у спільному майні подружжя. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що перебувала у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] [INFO] її чоловік помер. Після смерті чоловіка відкрилась спадщина на належне йому майно, а саме: - Ѕ частку житлового будинку по [ADDRESS] з належними до нього господарськими будівлями та спорудами; - земельну ділянку, площею 0,0743 га по [ADDRESS] , кадастровий номер 7321082700:01:003:1116; - Ѕ частку квартири [ADDRESS] ; Ѕ частку автомобіля марки AUDI А4, 2010 року випуску, д.н. [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] ; частка в статутному капіталі ТОВ «Консультант Центр». Спадкоємцями майна померлого, окрім неї та їх спільного неповнолітнього сина [PERSON] , є також діти спадкодавця: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та мати померлого [PERSON] . За заявами спадкоємців нотаріусом було видано їм свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок по [ADDRESS] по 11/400 частці у кожного. Окрім того, нотаріусом було видано позивачу свідоцтво про право на частку в майні подружжя на 33/200 частки вказаного житлового будинку та зареєстровано відповідне паво власності. Також, нотаріусом видано їм свідоцтва про право на спадщину на частку у статутному капіталі ТОВ «Консультант Центр». Однак, стосовно решти спадкового майна нотаріусом 21.05.2020 року було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Зокрема, у видачі свідоцтва про право на спадщину на частку земельної ділянки, площею 0,0743 га по [ADDRESS] , нотаріусом було відмовлено у зв`язку з тим, що на вказаній земельній ділянці розташований житловий будинок, який перебуває у спільній частковій власності спадкоємців та [PERSON] , якій належать 67/100 часток. З приводу вказаної обставин позивач посилалась на те, що спір з приводу даної земельної ділянки вирішувався судом у 2009 році. Рішенням Апеляційного суду Чернівецької області від 22.10.2009 року у задоволенні позову [PERSON] було відмовлено. Таким чином, спірна земельна ділянка була набута [PERSON] на законних підставах та може бути предметом спадкування. Також, нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва на частку в майні подружжя та свідоцтва про право на спадщину на частку в квартирі [ADDRESS] з тих підстав, що квартира була придбана в кредит та перебуває в іпотеці Акціонерного комерційного банку «Аркада». Позивач підтвердила зазначену обставину та повідомила, що строк виконання основного зобов`язання сплив 01.11.2020 року. На даний час залишок боргу становить 65328 гривень. Вона не відмовляється від виконання кредитних зобов`язань спадкодавця у своїй частині, проте до оформлення права на спадщину на частину у квартирі та права на частку у майні подружжя, позивач не може вважатись боржником за зобов`язанням та задовольнити вимоги кредитора. Тому вважає, що перебування майна в іпотеці не є підставою для відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину, а навпаки, після оформлення спадкових прав у іпотекодержателя виникне право вимоги до спадкоємців. Також, нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на частку в майні подружжя та свідоцтва про право на спадщину на частку автомобіля марки AUDI А4, 2010 року випуску, д.н. [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] . Підставою для відмови стала відсутність оригіналу правовстановлюючого документа на автомобіль, який у позивача відсутній. [PERSON] посилалась на те, що відповідно до вимог ст.70 СК України має право на Ѕ частку в майні подружжя, а саме: Ѕ автомобіля марки AUDI А4, 2010 року випуску, д.н. [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] , а також Ѕ частку квартири [ADDRESS] . Просила визнати за [PERSON] право власності на частку у спільному майні подружжя, а саме на: Ѕ автомобіля марки AUDI А4, 2010 року випуску, д.н. [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] , а також Ѕ частку квартири [ADDRESS] . Крім того, просила визнати за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] право власності на частку у спадковому майні [PERSON] , який помер [INFO] , а саме визнати за кожним право власності на: 1/16 частку земельної ділянки, площею 0,0743 га по [ADDRESS] , кадастровий номер 7321082700:01:003:1116; 1/12 частку квартири [ADDRESS] ; 1/12 автомобіля марки AUDI А4, 2010 року випуску, д.н. [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] . Ухвалою суду від 18.02.2021 року справу було прийнято до провадження судді Одовічен Я.В. та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження. У подальшому, ухвалою суду від 14.04.2021 року було закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. Відповідачами відзиву на позов подано не було. Третіми особами Акціонерним комерційним банком «Аркада» та приватним нотаріусом письмові пояснення на позов подано не було. Позивачу у поданій до суду заяві позов підтримала, просила задовольнити. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у судове засідання не з`явились, у поданій до суду заяві позов визнали, просили розглянути справу у їх відсутності. Представник відповідача [PERSON] також звернувся до суду з заявою, в якій позов визнав, не заперечував проти його задоволення. Третя особа приватний нотаріус Бреславська-Григорчак С.О. у судове засідання не з`явилась, у поданій до суду заяві просила розглянути справу у її відсутності. Представник третьої особи Акціонерного комерційного банку «Аркада» у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, суд вважає їх обґрунтованими та виходить із наступних мотивів. Так, судом встановлено, що [PERSON] з 27.06.1998 року перебувала у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] . Від шлюбу у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.15-16) [INFO] [PERSON] помер (а.с.14). Після смерті чоловіка відкрилась спадщина на належне йому майно, а саме: - Ѕ частку житлового будинку по [ADDRESS] з належними до нього господарськими будівлями та спорудами; - земельну ділянку, площею 0,0743 га по [ADDRESS] , кадастровий номер 7321082700:01:003:1116 (а.с.26-27); - Ѕ частку квартири [ADDRESS] (а.с.22); Ѕ частку автомобіля марки AUDI А4, 2010 року випуску, д.н. [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] (а.с.24); частка в статутному капіталі ТОВ «Консультант Центр». Спадкоємцями майна померлого, є [PERSON] , неповнолітній [PERSON] , є також повнолітні діти спадкодавця: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та мати померлого [PERSON] . За заявами спадкоємців нотаріусом було видано їм свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок по [ADDRESS] по 11/400 частці у кожного. Окрім того, нотаріусом було видано позивачу свідоцтво про право на частку в майні подружжя на 33/200 частки вказаного житлового будинку та зареєстровано відповідне паво власності. Також, нотаріусом видано спадкоємцям свідоцтва про право на спадщину на частку у статутному капіталі ТОВ «Консультант Центр». Зазначені обставини підтверджуються свідоцтвами про право на спадщину, які наявні у матеріалах справи. У той же час, у видачі свідоцтв про право на спадщину на спадкове майно: земельну ділянку, площею 0,0743 га по [ADDRESS] , кадастровий номер 7321082700:01:003:1116; квартиру [ADDRESS] ; автомобіля марки AUDI А4, 2010 року випуску, д.н. [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] постановою нотаріуса від 21.05.2020 року було відмовлено (а.с.17-18). Отже, правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Цивільного кодексу України. Так, відповідно до\~статті 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Спадкування здійснюється за заповітом або законом(\~ст.1217 ЦК України). За змістом ст.1261 ЦК України\~у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч.1\~ст.1268 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Положеннями \~ст.1296 ЦК України\~визначено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до п.2 ч.1\~ст.49 Закону України «Про нотаріат»\~нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Згідно п.1 Глави 13 Розділу І Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5\~нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії у випадках, передбачених Законом. Згідно п. 2 глави 13 розділу І Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року, №296/5нотаріуси не приймають для вчинення нотаріальних дій документи, якщо вони не відповідають вимогам, встановленим у статті 47 Закону, або містять відомості, передбачені частиною третьою\~статті 47 зазначеного Закону. Зі змісту ст.ст.15,\~16 ЦК України\~вбачається, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема визнання права. Пленум Верховного Суду України в своїй\~постанові №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»\~(п.23) зазначив, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. З цією метою суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб. Із врахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що обраний позивачем такий спосіб захисту свого порушеного права як визнання права власності в порядку спадкування за законом є таким, що відповідає характеру спірних правовідносин сторін та характеру самого порушеного права позивача, а тому може бути застосований судом. Розглядаючи позовні вимоги з приводу визнання права власності на спадкове майно, а саме: на земельну ділянку, площею 0,0743 га по [ADDRESS] , кадастровий номер 7321082700:01:003:1116, суд виходить із наступних міркувань. Так, із дослідженого судом державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №542137, виданого 21.07.2005 року, судом встановлено, що земельна ділянка, площею 0,0743 га, що розташована в с.Коровія, Глибоцького району Чернівецької області, кадастровий номер 7321082700:01:003:0116 належала на праві власності [PERSON] (а.с.26-30). Цільове призначення земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. На вказаній земельній ділянці в [ADDRESS] розташований житловий будинок та господарські споруди, співвласником якого були: [PERSON] 33/100 частин та [PERSON] 67/100 частин. На даний час, згідно свідоцтв про право на спадщину від 03.03.2020 року, співвласниками 33/100 частин будинковолодіння, що належали спадкодавцю, є його спадкоємці: [PERSON] 33/200 частки, неповнолітній [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] по 11/400 частці у кожного (а.с.19-20). Після набуття у власність 67/100 часток вказаного будинковолодіння [PERSON] звернулась до суду з позовом про визнання недійсним рішення Коровійської сільської ради від 15.01.2005 року, а також визнання недійсним та скасування державного акту про право власності на спірну земельну ділянку на ім`я [PERSON] від 21.07.2005 року. Позовні вимоги [PERSON] обґрунтовувала тим, що 30.12.2006 року вона набула у власність 67/100 частин будинковолодіння, що розташоване по [ADDRESS] , а тому при передачі безоплатно у власність земельної ділянки лише [PERSON] були порушені її права. Проте, рішенням Апеляційного суду Чернівецької області від 22.10.2009 року у задоволенні позову [PERSON] було відмовлено та встановлено, що на момент прийняття рішення Коровійської сільської ради від 15.01.2005 року щодо передачі [PERSON] у приватну власність земельної ділянки, площею 0,07 га, що розташована по [ADDRESS] та видачі державного акту на право власності на земельну ділянку [PERSON] не мала права власності на частину вказаного будинку та не мала права власності або права користування спірною земельною ділянкою. Тому внаслідок прийняття оспорюваних актів не були порушені законні права та інтереси позивача (а.с.35-36). Таким чином,\~ рішення\~у даній\~справі не\~може вплинути\~на права\~та інтереси\~ [PERSON] ,\~а тому\~остання не\~залучалась судом\~до участі\~у справі\~у якості\~третьої особи.\~ З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що земельна ділянка, площею 0,0743 га, що розташована в с.Коровія, Глибоцького району Чернівецької області, кадастровий номер 7321082700:01:003:0116 входить до складу спадщини, а тому спадкоємці майна померлого мають право її успадкувати. Щодо заявлених позовних вимог про визнання права власності на спадкове майно та на частку у спільному майні подружжя, а саме: квартиру [ADDRESS] та автомобіль марки AUDI А4, 2010 року випуску, д.н. [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] суд приходить до наступного. Зокрема, судом було встановлено, що [PERSON] та спадкодавець [PERSON] з 27.06.1998 року перебували у зареєстрованому шлюбі. Під час шлюбу, на підставі свідоцтва про право власності серії [NUMBER] , виданого 11.09.2008 року, спадкодавець [PERSON] набув у власність квартиру [ADDRESS] , загальною площею 86,4 кв.м., в тому числі житловою площею 54,8 кв.м. (а.с.22). Також під час шлюбу померлим було набуто у власність автомобіль марки AUDI А4, 2010 року випуску, д.н. [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] , що підтверджується довідкою регіонального сервісного центру в Чернівецькій області (а.с. ). За правилами\~статті 60 СК України\~майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно зі\~статтею 63 СК України\~дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до частини першої\~статті 70 СК України\~у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час придбання зазначеного майна. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Згідно із частинами другою та третьою\~статті 372 ЦК України\~у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Отже, набуття майна за час шлюбу створює презумпцію права спільної сумісної власності, а за відсутності належних доказів того, що майно придбане за особисті кошти одного з подружжя, таке майно вважається спільною сумісною власністю, при цьому тягар доказування, що вказане майно не належить до спільної сумісної власності, покладається на того з подружжя, хто набув спірне майно за кошти, що належали йому особисто.\~\~ Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.23 постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов`язальними правовідносинами, тощо. Таким чином, з урахуванням положень ст.60 СК України суд вважає, що зазначена вище майно: квартира [ADDRESS] та автомобіль марки AUDI А4, 2010 року випуску, д.н. [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] , є спільною сумісною власністю подружжя, а тому [PERSON] належить право власності по Ѕ частці на зазначене майно. Із дослідженої судом Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 21.05.2020 року видно, що квартира [ADDRESS] з 25.10.2007 року перебуває в іпотеці Акціонерного комерційного банку «Аркада», строк виконання основного зобов`язання до 01.11.2020 року (а.с.22-23). Згідно договору іпотеки №114 від 25.10.2007 року, укладеного між АКБ «Аркада» та [PERSON] , за цим договором іпотекодавець забезпечує вимогу іпотекодержателя виконати основне зобов`язання, а також можливу неустойку у розмірах і у випадках, передбачених договором про іпотечний кредит №Н4 від 25.10.2007 року, укладеного між [PERSON] та АКБ «Аркада» (а.с.45-50). Зміст основного зобов`язання іпотекодавця полягає у задоволенні в повному обсязі вимог іпотеко держателя, які визначаються на момент фактичного задоволення, включаючи: повернення суми кредиту у розмірі, що становить 268319 грн. 27 коп., сплату процентів за користування кредитними коштами у розмірі 18% річних. За змістом ст.1281 ЦК України \~спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб. Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені\~частинами другою\~і\~третьою цієї\~статті, позбавляється права вимоги. Спадкоємці зобов`язані\~задовольнити вимоги\~кредитора повністю,\~але в\~межах вартості\~майна,\~одержаного у\~спадщину.\~Кожен із\~спадкоємців зобов`язаний\~задовольнити вимоги\~кредитора особисто,\~у розмірі,\~який відповідає\~його частці\~у спадщині. Вимоги\~кредитора спадкоємці\~зобов`язані\~задовольнити шляхом\~одноразового платежу,\~якщо домовленістю\~між спадкоємцями\~та кредитором\~інше не\~встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора звертає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі (стаття 1282 Кодексу). Отже, кредитор та іпотекодержатель спадкодавця наділений правом пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, а спадкоємці у свою чергу зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Тому, суд вважає, що права іпотекодержателя під час здійснення спадкування порушені не будуть. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Як було встановлено судом у позивача відсутній оригінал документу, що засвідчує право власності спадкодавця на автомобіль марки AUDI А4, 2010 року випуску, д.н. [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] , а тому у позасудовому порядку захистити своє право вона можливості не має. Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. За таких обставин, суд дослідивши та проаналізувавши докази у справі,

Outcome: approved