Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-30 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину. Свої позовні вимоги мотивує тим, що з 28 серпня 2009 року вона почала проживати у цивільному шлюбі з [PERSON] та проживала із ним до 15 серпня 2014 року, після чого вони розійшлися. Від шлюбу сторони мають спільного сина [PERSON], [INFO], який проживає разом із нею і перебуває на її утримані. Матеріальну допомогу на утримання сина відповідач у добровільному порядку не надає. На підставі викладеного, просить суд стягнути на її користь з [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], жителя [INFO], аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Додатково пояснила, що з відповідачем перербувала у не зареєстрованому шлюбі із 28 серпня 2009 року. Уже понад рік вони разом не проживають. Від шлюбу мають спільного сина [PERSON], [INFO], який проживає разом із нею. Матеріальну допомогу на утримання сина відповідач у добровільному порядку не надає, але з дитиною зустрічається. Тому, просила задовольнити позовні вимоги та стягнути на її користь аліменти на утримання дитини. В судовому засіданні відповідач [PERSON] зазначив, що син дійсно його і ніяких заперечень щодо батьківства у нього немає. Не заперечував проти задоволення заявлених позовних вимог. Заслухавши думку позивача та відповідача, дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, обєктивного та всебічного дослідження, суд приходить до наступного: згідно із даними свідоцтва про народження ([PERSON] І-СР № 145857) сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], батьком дитини записаний відповідач. В судовому засіданні встановлено, що сторони разом не проживають і їхній спільний син проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Як передбачено ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч.ч.2,3 ст. 58 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2 ст. 59 ЦПК України). Аліменти це обовязок утримання у визначених законом випадках одним членом сімї інших, які потребують цього. Згідно ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно із ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення (ст.182 СК України). Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1 ст. 183 СК України). Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону (ст. 184 СК України). За положеннями ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. При визначенні розміру аліментів враховуються такі доходи платника аліментів як: основна заробітна плата, усі види доплат і надбавок до заробітної плати, премії та винагороди, пенсії, стипендії, допомоги по безробіттю, дивіденди та інші доходи, що передбачені Постановою Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 року №146 Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на утримання сина - [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% встановленого законом мінімуму, починаючи з 17.03.2015 року та продовжувати до повнолітня дитини. Рішення про стягнення аліментів в частині виплати за один місяць підлягає до негайного виконання (ч.1 ст. 367 ЦПК України). Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, Закону України Про судовий збір з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судові витрати в розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved