Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача [PERSON]. Свої вимоги мотивує тим, що з 25 липня 2010 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі, рішенням Городоцького районного суду від 06 березня 2015 року шлюб між ними розірвано. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Син проживає з нею та перебуває на її утриманні і вихованні. Батько дитини надавав матеріальну допомогу на утримання дитини, платежі носили нерегулярний характер, а тому звернулася до суду з даним позовом та просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі - 3000 гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини викладені в заяві, просять суд стягнути аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі у розмірі 3000 гривень до досягнення ним повноліття. Оскільки відповідач є фізичною особою підприємцем, який має своє власне виробництво та одержує значні доходи, а тому має змогу сплачувати аліменти у розмірі 3000 грн. Відповідач позовні вимоги визнав частково, ствердив, що він не являється фізичною особою підприємцем, а працює менеджером із збуту у ФОП [PERSON] на підставі трудового договору від 09 листопада 2015 року, отримує заробітну плату 1380 грн.. Крім того займається волонтерською діяльністю , співпрацює з банком як волонтер, на його ім'я відкрито картковий рахунок, кошти, які надходять на рахунок йому не належать, вони використовуються для благодійних цілей, не заперечує щодо сплати аліментів на утримання сина [PERSON] в твердій грошовій сумі по 1500 гривень щомісячно. Суд, заслухавши пояснення сторін, свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши письмові докази у справі, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 25 липня 2010 року, рішенням Городоцького районного суду від 06 березня 2015 року шлюб між подружжям розірвано. Від шлюбу подружжя має сина [PERSON], [INFO], перебуває на вихованні і утриманні позивача. Статтею 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. В силу ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів суд виходив з наступного. Відповідач [PERSON] працює менеджером із збуту у ФОП [PERSON] на підставі трудового договору від 09 листопада 2015 року, його заробітна плата становить 1380 грн.. З наданих позивачем виписок з картки вбачається, що відповідач періодично перераховував позивачу кошти на утримання сина. На виконання ухвали суду про витребування доказів від 16 грудня 2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк» надав інформацію та виписки про рух коштів на рахунках [PERSON], згідно виписок по особовому рахунку вбачається, що дійсно на відповідні рахунки надходили кошти, які були в постійному обороті, проте неможливо встановити всі джерела з яких відповідач одержує доходи та визначити загальний розмір його прибутку. Згідно довідки ПАТ КБ «ПриватБанк» від 22 грудня 2015 року встановлено, що [PERSON] співпрацює з банком як волонтер, Банк відшкодовує комісію по благодійності на картку [NUMBER]. Згідно довідки територіального сервісного центру 6842 №27/22/2 від 25.12.2015 року встановлено, що за [PERSON] зареєстровано два транспортні засоби, проте позивачем не надано доказів щодо отримання відповідачем прибутку від їх використання. Виходячи з встановлених обставин справи у їх сукупності, суд дійшов висновку, що відповідач повинен сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1500 грн. щомісячно. На думку суду, вказаний розмір аліментів є таким, що враховує інтереси малолітньої дитини, позивача та не порушує прав відповідача, який не заперечив щодо сплати аліментів в розмірі 1500 грн. На думку суду, саме така сума аліментів враховує реалії сьогодення. Суд також переконаний, що відповідач як здорова, працездатна особа, в змозі організувати своє життя таким чином, щоб сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1500 грн. щомісячно. При визначенні цього розміру аліментів суд також керується принципом розумності та справедливості. Крім того, відповідно до вимог ч.3 ст.88 ЦПК України стягненню на користь держави з відповідача підлягають судові витрати по справі, а саме судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп.

Outcome: partial