Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого вказала, що 18.06.2010 вона зареєструвала з відповідачем шлюб, в якому [INFO] народилася донька [PERSON], яка проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. За рішенням Ровеньківського міського суду Луганської області від 14.03.2014 з відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання їх дитини, проте, вказане рішення суду відповідачем повністю не виконується. Подружні відносини з відповідачем не склалися у зв'язку з тим, що останній не виконував чоловічі обов'язки у повсякденному житті та побуті, відмовлявся працювати та приймати участь у вихованні дитини, зловживав спиртними напоями, наслідками чого були постійні сварки, свідком яких була їх дитина, що мало тяжкі наслідки для її психіки. У зв'язку з цим вона з квітня 2014 року припинила з відповідачем шлюбні стосунки та перестала вести з ним спільне господарство. Вважаючи подальше спільне життя, збереження шлюбу та примирення з відповідачем неможливим, позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Позивач [PERSON] до суду не з'явилася, про час і місце розгляду справи сповіщена належним чином, письмово повідомила суд про розгляд справи у її відсутність, про те, що вона наполягає на позові та не заперечує проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідач [PERSON], будучи двічі сповіщеними про час і місце слухання справи, у тому числі через розміщення судового виклику на офіційному веб-сайті Судової влади України, у судове засідання не з'явився без повідомлення причин, відзиву на позов не подав. Згідно з вимогами ст.280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з'явився в судове засідання, не повідомив причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 18 червня 2010 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Ровеньківського міського управління юстиції Луганської області, актовий запис № 108. У даному шлюбі сторони мають дитину: доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з матір'ю. Шлюбно-сімейні стосунки сторони припинили з квітня 2014 року. Вказані обставини встановлені на підставі свідоцтв про шлюб сторін, про народження дитини, довідок територіального управління соціального захисту населення від 21.05.2018 та від 22.05.2018 №№ 0000540514, 0000541571, відповідно до яких [PERSON] та її донька [PERSON] з 21.05.2018 та з 22.05.2018 взяті на облік як особи, які переміщуються з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, а саме: з [ADDRESS] до [ADDRESS] (а.с.6, 7, 8, 9). Згідно за ст.112 СК України суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Формуючи свою правову позицію з приводу позовних вимог, суд керується принципом добровільності шлюбу, викладеним у ст.24 СК України, відповідно до якого шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Беручи до уваги вищенаведене та те, що шлюб сторін фактично розпався більше чотирьох років тому, примирення та збереження сім'ї позивач вважає неможливим, наполягає на розірванні шлюбу, місце проживання дитини узгоджено, спір про майно відсутній, суд вважає, що подальше сумісне життя сторін і збереження сім'ї не відповідало б інтересам позивача, тому шлюб сторін підлягає розірванню. За приписами ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач не заявила про відновлення її дошлюбного прізвища. Сплачений позивачем при зверненні до суду з позовом судовий збір у розмірі 704 грн 80 коп. (а.с.1) на підставі ч.1 ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі ст.ст.110, 112, 113 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved