Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-03 00:00:00

Позивач, [PERSON] , звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] , треті особи: [PERSON] , [PERSON] про захист права на спадкове майно. В обґрунтування позовних вимог позивач посилаються на те, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] . 12 березня 2018 року вона звернулася до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області за місцем відкриття спадщини із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка, на підставі якої було заведено спадкову справу № 22/2018. До складу спадкового майна [PERSON] входять об`єкти нерухомого майна у вигляді: Ѕ частини квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] ; дві земельні ділянки на території Мирненської сільської ради Оріхівського району Запорізької області цільового призначення «для ведення товарного сільськогосподарського виробництва», загальною площею 5,32 га, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗП № 057823 від 21.01.2002 року. Дану спадщину її чоловік прийняв після смерті свого батька, [PERSON] , який ще за свого життя склав на нього заповіт. У 2007 році на підставі технічної документації, виготовленої землевпорядною організацією за замовленням її чоловіка, земельним ділянками, право власності на які підтверджене вищезазначеним державним актом, були присвоєні кадастрові номери, однак переоформити їх на своє ім`я чоловік не встиг. 27 серпня 2019 року вона звернулася до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Вовк І.І. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на вищезазначені об`єкти нерухомого майна, на яку отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з тим, що її чоловіку була заповідана не земельна ділянка, а земельна частка (пай) в умовних кадастрових гектарах, що належить на підставі державного акту на праві приватної власності на землю, а також дата народження спадкоємця за заповітом не співпадає з наданими документами. В заповіті [PERSON] дата народження спадкоємця помилково прописана як 13.04.1963 року замість вірної 17.04.1963 року, оформлення та посвідчення заповіту проводилося посадовою особою органу місцевого самоврядування, уповноваженої на вчинення нотаріальних дій, а дані про спадкоємця вносилися зі слів спадкодавця, у зв`язку з чим і було допущено вказані помилки. Також, позивач у своїй позовній заяві зазначає, що посилання приватного нотаріуса на те, що [PERSON] заповідана не земельна ділянка, а земельна частка (пай) є необґрунтованими, оскільки в заповіті чітко прописаний правовстановлюючий документ спадкодавця на об`єкт спадщини, а саме - Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗП № 057823 від 21.01.2002 року, в якому чітко зазначено об`єкт спадщини земельна ділянка загальною площею 5,32 га, що складається з двох земельних ділянок: 4,46 га ріллі і 0,86 га сіножатей, які розташовані на території Мирненської сільської ради Оріхівського району Запорізької області, з описом меж цих ділянок. Враховуючи вищенаведене, позивач просить суд встановити факт належності [PERSON] , [INFO] , заповіту [PERSON] , посвідченого 15.02.2002 року секретарем виконавчого комітету Мирненської сільської ради Оріхівського району Запорізької області Тимченко Г.В., зареєстрованого в реєстрі за №55; визнати за нею право власності на спадкове майно [PERSON] , успадковане ним за заповітом [PERSON] , посвідченого 15.02.2002 року секретарем виконавчого комітету Мирненської сільської ряди Оріхівського району Запорізької області Тимченко Г.В., зареєстрованого в реєстрі за №55, у вигляді земельних ділянок цільового призначення «для ведення товарного сільськогосподарського виробництва» площею 4,4600 га, кадастровий номер 2323983000:02:002:0157 і площею 0,8600 га, кадастровий номер 2323983000:02:002:0156, розташованих на території Мирненської сільської ради Оріхівського району Запорізької області, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗП №057823, виданого 21.01.2002 року на ім`я [PERSON] на підставі рішення Мирненської сільської ради Оріхівського району Запорізької області № 2 від 03.08.2001 року, та на Ѕ частину квартири в [ADDRESS] шість), з правом державної реєстрації даних об`єктів. В судове засідання позивач не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги своєї довірительки підтримав у повному обсязі з підстав, які викладені у позовній заяві та просив їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнала у повному обсязі та не заперечувала проти їх задоволення, з викладеними у позовній заяві обставинами погодилася. Треті особи [PERSON] , [PERSON] у судове засідання не з`явилися, надали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, з позовними вимогами згодні. \~ \~ \~ \~04.11.2019 року, в якості свідка була допитана відповідач [PERSON] , яка підтвердила обставини, які нею були викладені у письмовій заяві від 09.10.2019 року (а.с. 49), а також додатково пояснила, що у їх сім`ї, між спадкоємцями майна, яке залишилося після смерті її чоловіка [PERSON] , а також після смерті її сина [PERSON] , ніякого спору не має. Вона погоджується з тим, що її чоловік заповідав їхньому сину [PERSON] саме земельну ділянку розміром 5,32 га, а не земельну частку (пай) як це зазначено у заповіті. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні ним обставини. [INFO] помер чоловік позивачки [PERSON] [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого 17.01.2018 року Запорізьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області серії [NUMBER] , актовий запис № 77, копією свідоцтва про укладення шлюбу, виданого 18.08.1983 року відділом РАЦС міськвиконкому м. Запоріжжя, серії [NUMBER] , актовий запис № 1877 (а.с. 5, 7). У зв`язку з його смертю відкрилась спадщина на Ѕ частину квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] ; дві земельні ділянки на території Мирненської сільської ради Оріхівського району Запорізької області цільового призначення «для ведення товарного сільськогосподарського виробництва», загальною площею 5,32 га, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗП № 057823 від 21.01.2002 року. \~ \~ \~ \~Дану спадщину [PERSON] прийняв після смерті свого батька, [PERSON] , відповідно до заповіту від 15.02.2002 року, який був складений останнім. \~ \~ \~ \~Відповідно до заповіту, який був складений 15.02.2002 року [PERSON] та посвідчений секретарем виконкому Мирненської сільської ради Оріхівського району Запорізької області Тимченко Г.В., [PERSON] Ѕ частину приватизованої квартири, що знаходиться по [ADDRESS] , а також земельну частку (пай) розміром 5,75 умовних кадастрових гектарів, що розташована в с. Мирне Оріхівського району Запорізької області та належить йому на праві приватної власності згідно акту на право приватної власності на землю ІІ-ЗП № 057823, зареєстрованого в Мирненській сільській раді Оріхівського району 21.01.2002 року заповідає синові [PERSON] , [INFO] (а.с. 32). На підставі технічної документації виготовленої землевпорядною організацією за замовленням [PERSON] , земельним ділянками, право власності на які підтверджене Державним актом на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗП № 057823 від 21.01.2002 року, були присвоєні кадастрові номери: № [NUMBER] земельній ділянці площею 4,46 га (рілля) і № 2323983000:02:002:0156 земельній ділянці площею 0,8600 га (сіножаті), що підтверджується витягами з Державного земельного кадастру № НВ-23032033822017 та № НВ-2303203262017 від 08.06.2017 року (а.с. 11-16). Як вбачається з дослідженої судом спадкової справи № 222/07 року, заведеної після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , [PERSON] прийняв спадщину після смерті свого батька [PERSON] шляхом звернення до державного нотаріуса Оріхівської державної нотаріальної контори Запорізької області Студенцова О.В. із заявою про прийняття спадщини за заповітом в межах шестимісячного строку з часу відкриття спадщини, а саме 06.08.2007 року. Крім [PERSON] , який є спадкоємцем за заповітом, спадкоємцями за законом є дружина померлого, відповідач по справі [PERSON] , яка прийняла спадщину у встановленому законом порядку, шляхом звернення до державного нотаріуса Оріхівської державної нотаріальної контори Запорізької області Студенцова О.В. із заявою про прийняття спадщини за законом в межах шестимісячного строку з часу відкриття спадщини, а саме [INFO] , а також син померлого, третя особа у справі [PERSON] , який спадщину у встановленому законом порядку не приймав (а.с.30-43). В подальшому, [PERSON] , в межах шестимісячного строку з часу відкриття спадщини, відмовилася від прийняття спадщини після померлого чоловіка [PERSON] на користь свого сина [PERSON] , підтвердженням чого є надана відповідачем копія заяви від 17.08.2007 року, яка засвідчена секретарем Мирненської сільської ради Оріхівського району Запорізької області Тимченко Г.В. (а.с. 106) (оригінал заяви надавався відповідачем для дослідження під час судового засідання 04.11.2019 року), проте дана заява, з невідомих відповідачці причин, секретарем сільської ради до матеріалів вищезазначеної спадкової справи не направлялася, що підтверджується наданими державним нотаріусом матеріалами спадкової справи. Як вбачається з дослідженої судом спадкової справи № 22/2018 року, заведеної після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , [PERSON] прийняла спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON] шляхом звернення до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Вовк І.І. із заявою про прийняття спадщини за законом в межах шестимісячного строку з часу відкриття спадщини, а саме 12.03.2018 року. Крім [PERSON] , спадкоємцями за законом першої черги є мати померлого, відповідач по справі [PERSON] , яка спадщину у встановленому законом порядку не приймала, а також донька померлого, третя особа у справі [PERSON] , яка в межах шестимісячного строку з часу відкриття спадщини відмовилася від прийняття спадщини після померлого батька [PERSON] (а.с.52-102). \~ \~ \~ \~ 27 серпня 2019 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Вовк І.І. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на вищезазначені об`єкти нерухомого майна, на яку отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 27.08.2019 року № 1605/02-32, у зв`язку з тим, що [PERSON] була заповідана не земельна ділянка, а земельна частка (пай) в умовних кадастрових гектарах, що належить на підставі державного акту на праві приватної власності на землю, а також дата народження спадкоємця за заповітом не співпадає з наданими документами. На підставі вищевикладеного позивач не може реалізувати свої спадкові права в досудовому порядку. Задовольняючи позовні вимоги в частині встановлення факту належності [PERSON] заповіту [PERSON] суд виходить з наступного. Як вбачається з матеріалів справи в заповіті складеному [INFO] року помилково вказано дату народження спадкоємця [PERSON] « [INFO] » замість вірного « [INFO] року». Даний факт підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] , серії [NUMBER] , де батьком зазначено « [PERSON] на російській мові», матір`ю « [PERSON] на російській мові», дата народження зазначена « [INFO] г. на російській мові» (а.с. 6), а також записом у самому заповіті від 15.02.2002 року, де зазначено, що [PERSON] заповідає перелічене майно саме своєму синові [PERSON] та показаннями відповідача [PERSON] (матері та дружини покійних [PERSON] і [PERSON] ), які нею були надані під час її допиту як свідка та поданій нею письмовій заяві. Виправлення цієї помилки у позасудовому порядку на даний час неможливо. Відповідно до п.5 ч.2\~ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п.6 ч.1\~ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом проживання цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Встановлення цього факту має для позивача юридичне значення, так як надає право для оформлення прав на спадкове майно. За таких обставин суд вважає можливим встановити факт того, що заповіт від 15.02.2002 року, який посвідчений секретарем виконкому Мирненської сільської ради Оріхівського району Запорізької області Тимченко Г.В., зареєстрований в реєстрі за № 55 від імені [PERSON] був складений саме на ім`я [PERSON] , [INFO] . Задовольняючи позовні вимоги в частині визнання за позивачем права власності на спадкове майно після померлого чоловіка суд виходить з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] , на момент його смерті належало наступне майно: Ѕ частину квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] ; дві земельні ділянки на території Мирненської сільської ради Оріхівського району Запорізької області цільового призначення «для ведення товарного сільськогосподарського виробництва», загальною площею 5,32 га, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 18.10.1995 року № 81, копією технічного паспорту на квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS] реєстровий № 1/211, копією Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗП № 057823 від 21.01.2002 року, так як ще за свого життя [PERSON] розпорядився належним йому на праві приватної власності майном, а саме ним було 15.02.2002 року складено заповіт на користь свого сина [PERSON] , та яке після смерті заповідача було прийнято [PERSON] шляхом написання відповідного заяви про прийняття спадщини за заповітом, але у зв`язку зі смертю останнього, свідоцтва про право на спадщину за заповітом ним так і не отримано. Щодо посилання приватного нотаріуса, як на підставу для відмови позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, на те, що [PERSON] була заповідана [PERSON] не земельна ділянка, а земельна частка (пай) в умовних кадастрових гектарах, що належить на підставі державного акту на праві приватної власності на землю, суд зазначає, що статтею 1256 ЦП України передбачено тлумачення заповіту. Так,\~у відповідності\~до ст.\~1256\~ЦК України\~тлумачення заповіту\~може бути\~здійснене після\~відкриття спадщини\~самими спадкоємцями. У разі спору між спадкоємцями тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до\~статті 213\~цього Кодексу. Під час судового розгляду даної справи, судом встановлено, що спору між спадкоємцями майна, яке залишилося після смерті [PERSON] та після смерті [PERSON] , не має. Більш того, дружина померлого заповідача відповідач по справі [PERSON] фактично розтлумачила даний заповіт, вказавши, у своїй письмовій заяві та під час її допиту як свідка, що вона погоджується з тим, що її покійний чоловік заповідав їхньому покійному синові [PERSON] саме земельну ділянку, а не земельну частку (пай) як це зазначено у заповіті. Інший спадкоємець першої черги після смерті [PERSON] третя особа у справі [PERSON] надав до суду письмову заяву, у якій зазначено, що він визнає позовні вимоги заявлені позивачем, що також сприймається судом як фактично тлумачення зазначеного вище заповіту та визнання того, що його покійний батько заповідав його покійному братові саме земельну ділянку, а не земельну частку (пай). Таким чином, суд вважає, що спадкоємцями після смерті [PERSON] фактично було розтлумачено складений ним 15.02.2002 року заповіт. Крім цього, суд погоджується з ствердження позивача з приводу того, що в заповіті чітко прописаний правовстановлюючий документ спадкодавця на об`єкт спадщини, а саме - Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗП № 057823 від 21.01.2002 року, в якому чітко зазначено об`єкт спадщини земельна ділянка загальною площею 5,32 га, що складається з двох земельних ділянок: 4,46 га ріллі і 0,86 га сіножатей, які розташовані на території Мирненської сільської ради Оріхівського району Запорізької області, з описом меж цих ділянок, що не оспорюється і іншими учасниками даної справи. Крім цього, як було встановлено судом, на підставі технічної документації виготовленої землевпорядною організацією за замовленням [PERSON] , земельним ділянками, право власності на які підтверджене Державним актом на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗП № 057823 від 21.01.2002 року, були присвоєні кадастрові номери, тобто на даний момент спадщина після померлого [PERSON] складається, окрім іншого, з земельних ділянок цільового призначення «для ведення товарного сільськогосподарського виробництва» площею 4,4600 га, кадастровий номер 2323983000:02:002:0157 і площею 0,8600 га, кадастровий номер 2323983000:02:002:0156, розташованих на території Мирненської сільської ради Оріхівського району Запорізької області Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини та не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до вимог ст.\~1217\~ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ст.\~328\~ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. З огляду на ст.392 ЦК України, якщо право власності оспорюється або не визнається іншою особою, до суду може бути подано позов про визнання цього права, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до положень п.23 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №\~7\~від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають тільки у тому випадку, якщо наявні умови для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, а при відмові нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] , за життя набув право власності на Ѕ частину квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] ; дві земельні ділянки на території Мирненської сільської ради Оріхівського району Запорізької області цільового призначення «для ведення товарного сільськогосподарського виробництва», загальною площею 5,32 га, шляхом прийняття спадщини за заповітом після померлого батька [PERSON] , а позивач в свою чергу прийняла спадщину за законом після смерті останнього. Оскільки до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, та враховуючи неможливість оформлення позивачем своїх спадкових прав у нотаріуса, суд вбачає підстави для задоволення позовних вимог. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved