Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], відділу реєстрації Старобільської міської ради Луганської області про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку. В обґрунтування свого позову посилається на те, що вона є власником квартири [ADDRESS]) в м. Старобільськ Луганської області. В зазначеній квартирі зареєстрований і не проживає відповідач [PERSON], який є дядьком позивача, та його реєстрація створює позивачу труднощі у здійсненні свого права власності. У зв'язку з чим просила суд винести рішення, яким визнати [PERSON] таким, що втратив право користування вказаною квартирою та зобов'язати відділ реєстрації Старобільської міської ради зняти його з реєстраційного обліку. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, до початку судового засідання надала заяву про підтримання позовних вимог у повному обсязі та розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, у своїй заяві визнав позовні вимоги в повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення та просив розглянути справу без його участі. Представник відповідача Старобільської міської ради в судове засідання не з'явився. Від міського голови Я.М. Літвінової до початку судового засідання надійшла заява, в якій міська рада не заперечує проти задоволення позовних вимог позивача та просить розглянути справу без участі представника міської ради. На підставі ч.3 ст.211 ЦПК України вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності сторін по справі. Згідно ст. 274 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного: Відповідно до копії договору купівлі-продажу від 03 квітня 2001 року, квартира [ADDRESS]) в м. Старобільськ Луганської області належить на праві приватної власності [PERSON]. Відповідно до довідки виконавчого комітету Старобільської міської ради від 05 липня 2018 року, [PERSON] зареєстрований в [ADDRESS], але фактично не проживає з 2008 року. Згідно адресної довідки УДМС України в Луганській області від 03 вересня 2018 року, [PERSON] зареєстрований в [ADDRESS] з 26 серпня 2010 року. Згідно ч.1 ст.156 ЖК України члени сім'ї власника жилого будинку, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні із власником, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Відповідно до ч.4 ст.156 ЖК України до членів сім'ї власника будинку належать особи, зазначені в ч.2 ст.64 ЖК України, а згідно другого речення частини 2 ст. 64 ЖК України членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть спільне господарство. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно абз.2 ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. Відповідно до Постанови Верховного Суду України від 16.01.2012р., у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Таким чином у судовому засіданні з досліджених матеріалів справи було достовірно встановлено, що відповідач [PERSON] не проживає за адресою реєстрації з 2008 року та втратив право користування житлом, і своєю реєстрацією перешкоджає здійсненню власником - позивачем [PERSON] її права власності на квартиру, у зв'язку з чим суд вважає позовні вимоги законними, обґрунтованими, та такими, що підлягають повному задоволенню.

Outcome: approved