Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на Ѕ частину трикімнатної квартири [ADDRESS] , загальною площею 67,4 кв.м., житловою площею 43,7 кв.м., власником якої є відповідач [PERSON] , стягнути з відповідача на її користь судові витрати, а саме: судовий збір у розмірі 1 567,50 грн., витрати на правову допомогу у розмірі 12 000,00 грн. В обґрунтування позову посилалась на те, що 03.04.2015 року між нею та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 322, який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби ХМУЮ. У шлюбі [INFO] народилась донька, [PERSON] , про що 26.04.2016 року зроблено відповідний актовий запис № 1491 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби ХМУЮ. 31.07.2019 року у період шлюбу ними було придбано квартиру [ADDRESS] . Договір купівлі-продажу був посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Євдокименко Е.К. за реєстровим № 392 від 31.07.2019 року. Враховуючи, що спірна квартира набута сторонами за час шлюбу, то вона є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, у зв`язку з чим необхідно поділити між сторонами, виходячи з правил рівності часток подружжя в спільному майні, виділивши у власність позивачу та відповідачу по 1/2 частини квартири. Також позивач зазначила, що за рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Від відповідача [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він позов визнав частково, та просив визнати за [PERSON] право власності на Ѕ частину квартири [ADDRESS] , у задоволенні решти позовних вимог - відмовити. В обґрунтування зазначив, що на розгляді Московського районного суду м. Харкова перебуває справа про розірвання шлюбу та стягнення аліментів за позовом [PERSON] до [PERSON] . Серед заявлених вимог у даній справі є вимога про стягнення з нього на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки, [PERSON] , аліментів у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову і до досягнення нею повноліття. З огляду на вищевикладене, враховуючи, що при задоволенні зазначеної позовною заяви, розмір аліментів на їхню неповнолітню доньку буде достатній для забезпечення її фізичного та духовного розвитку та забезпечуватиме належний рівень матеріального достатку як для дитини її віку, то відсутні будь-які підстави для збільшення частки [PERSON] у майні, а саме: квартирі [ADDRESS] , тому він не заперечує проти визнання за нею права власності саме на 1/2 частини зазначеної квартири. Також зазначив, що він не згодний із заявленими позивачем витратами на правову допомогу, вважав, що вони не відповідають критеріям обґрунтованості та пропорційності до предмету спору з урахуванням ціни позову, в обґрунтування чого направив суду письмове клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, в якому просив відмовити позивачу у задоволенні вимоги щодо стягнення з нього на користь позивача судових витрат по даній цивільній справі, оскільки надання до суду лише Попереднього розрахунку вартості правової допомоги не є належним підтвердженням вартості витрат на правову допомогу, а сам попередній розрахунок містить низку невідповідностей, в ньому безпідставно зазначені навмисно завищенні грошові суми. Позивачем також не надано копії Договору про надання правової допомоги, через що є неможливим встановлення дійсного розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару, який необхідний для встановлення співрозмірності та дійсності вимог про відшкодування витрат на правову допомогу, не надано належних доказів, що позивач поніс зазначені ним витрати. 25.06.2020 року ухвалою судді Московського районного суду м. Харкова Букреєвої І.А. провадження у зазначеній справі відкрито та визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, задоволено клопотання позивача про витребування доказів. За розпорядженням керівника апарату суду № 01-08/674 від 11.08.2020 року проведено повторний автоматичний розподіл справи, справу передано на розгляд судді Харченко А.М. 14.08.2020 ухвалою судді Московського районного суду м. Харкова Харченко А.М. прийнято до провадження цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя та визнання права власності на Ѕ частину квартири. Ухвалою судді від 14.08.2020 року зазначена позовна заява залишена без руху, позивачу наданий строк для усунення недоліків. 28.09.2020 року позивач [PERSON] надала до суду уточнену позовну заяву, в якій просить визнати за нею право власності на Ѕ частину трикімнатної квартири [ADDRESS] та за відповідачем [PERSON] право власності на Ѕ частину трикімнатної квартири [ADDRESS] , загальною площею 67,4 кв.м., житловою площею 43,7 кв.м. Крім того, зазначила, що 03.04.2015 року між нею та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 322, який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби ХМУЮ. У шлюбі [INFO] народилась донька, [PERSON] , про що 26.04.2016 року зроблено відповідний актовий запис № 1491 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби ХМУЮ. Рішенням Московського районного суду м.Харкова від 16.07.2020 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] ,кизи аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , аліментів у розмірі ј частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 28 лютого 2020 року. 31.07.2019 року у період шлюбу ними було придбано квартиру [ADDRESS] . Договір купівлі-продажу був посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Євдокименко Е.К. за реєстровим № 392 від 31.07.2019 року. Враховуючи, що спірна квартира набута сторонами за час шлюбу, то вона є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, у зв`язку з чим необхідно поділити між сторонами, виходячи з правил рівності часток подружжя в спільному майні, виділивши у власність позивачу та відповідачу по 1/2 частини квартири. Від відповідача [PERSON] до суду надійшов відзив на уточнену позовну заяву, в якому він просив позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя та визнання права власності на Ѕ частину квартири задовольнити частково у зв`язку з тим, що рішенням Московського районного суду м.Харкова від 16.07.2020 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] ,кизи аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , аліментів у розмірі ј частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 28 лютого 2020 року. Розмір призначених судом аліментів на неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , є достатній для забезпечення її фізичного та духовного розвитку, забезпечення належного рівня матеріального достатку, як для дитини відповідного віку, тому відсутні підстави для збільшення частки у майні позивачу [PERSON] . Крім того, позивач просить стягнути з [PERSON] судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 567 грн. 50 коп. та витрат на правничу правову допомогу у розмірі 12 000 грн. Разом з тим, відповідач не згоден з заявленими позивачем витратами на правову допомогу та вважає, що вони не відповідають критеріям обгрунтованості та пропорційності до предмета спору з урахуванням ціни позову. Ухвалою суду від 02.10.2020 року провадження у зазначеній справі відкрито та визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що між сторонами 03.04.2015 року було укладено шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 322, який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби ХМУЮ. У шлюбі [INFO] народилась донька, [PERSON] , про що 26.04.2016 року зроблено відповідний актовий запис № 1491 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби ХМУЮ. 31.07.2019 року у період шлюбу ними було придбано квартиру [ADDRESS] . Згідно з Договором купівлі-продажу квартири від 31.07.2019 року, посвідченого Євдокименко Е.К. приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області, за реєстровим номером № 392, відповідачем придбано квартиру [ADDRESS] , яка складається з трьох кімнат загальної площі: 67,4 кв.м., житлова площа квартири становить 43,7 кв.м., за загальну суму 915 621,34 грн., що є еквівалентним 36 500,00 доларів США за офіційним курсом Національного банку України станом на 31.07.2019 року. Відповідно до пункту 2.4. Договору купівлі-продажу квартири, купівля квартири проводиться покупцем за згодою дружини - [PERSON] , справжність підпису якої на заяві про згоду на купівлю квартири засвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Євдокименко Е.К., 31.07.2019 року за реєстровим № 391. Зазначеною заявою позивач [PERSON] підтвердила, що гроші, які витрачено на придбання вищевказаного майна є їх спільною сумісною власністю, придбане майно також буде об`єктом права спільної сумісної власності як таке, що придбається ними за час шлюбу, а укладання її чоловіком договору купівлі-продажу квартири відповідає їх спільному волевиявленню та є в інтересах сім`ї. Враховуючи вищезазначене, квартира придбана сторонами в період шлюбу. Крім того, представником [PERSON] - адвокатом Петренко О.В. до суду надано заяву про долучення до матеріалів справи документів на підтвердження виконання обов`язків щодо сплати понесених витрат позивачем на правову допомогу, а саме: квитанція до прибуткового касового ордеру від 22.06.2020 року на суму 5 000 грн., квитанція до прибуткового касового ордеру від 14.01.2021 року на суму 7 000 грн. Частиною 1 ст. 60 СК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу). Таким чином, суд вважає, що квартира [ADDRESS] належить [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ч.1 ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно з вимогами ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. На підставі викладеного, суд вважає можливим позов [PERSON] задовольнити, визнати за позивачем [PERSON] право власності на Ѕ частину трикімнатної квартири [ADDRESS] , загальною площею 67,4 кв.м., житловою площею 43,7 кв.м., та за відповідачем [PERSON] право власності на Ѕ частину трикімнатної квартири [ADDRESS] , стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 567,50 грн., стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] витрати на правову допомогу у розмірі 12 000 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved