Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-16 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій зазначила, що вони з відповідачем по справі перебувають у шлюбі з 19.06.2010 року, який був зареєстрований Довгинцівським районним у місті [PERSON] відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про що складено відповідний актовий запис № 219. Від шлюбу мають дітей доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], які проживають з позивачем. Причиною розірвання шлюбу позивач зазначає розбіжності характері, у поглядах на сімейне життя. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені з 20 березня 2018 року. Збереження шлюбу на теперішній час суперечить інтересам позивача, вважає, що поновлення шлюбних відносин у подальшому неможливо, тому просить шлюб розірвати. В судове засідання позивач не з'явилася, надала до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу у її відсутність, після розірвання шлюбу просила відновити їй дошлюбне прізвище Тавлуй. Крім цього зазначає в заяві, що з відповідачем не спілкується вже протягом 7 місяців, позивач має стосунки з іншим чоловіком та не бажає зберігати шлюб та продовжувати бути дружиною відповідача. Відповідач в судове засідання не з'явився, заяв від нього не надходило, причини неявки суду не відомі. Раніше відповідач надавав суду заяву про надання йому строку на примирення з позивачем , в якій вказав, що бажає зберегти сім'ю, причини розірвання шлюбу тимчасові, вони з дружиною просто перебувають в напруженому стані та він планує примиритися з позивачем . Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з\~\~19.06.2010 року, який був зареєстрований Довгинцівським районним у місті [PERSON] відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про що складено відповідний актовий запис № 219, даний факт підтверджується, свідоцтвом про реєстрацію шлюбу від 19.06.2010 року Серія І-КИ № 163448 (а.с. 7). Від шлюбу мають дітей доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-КИ № 298501 від 16.11.2010 року та серії 1-КИ № 458874 (а. с. 8, 9). Діти проживають з позивачем. В клопотанні про надання строку для примирення відповідач вказує, що бажає примиритися та відновити сім'ю, але при цьому як вказує позивач жодних мір для налагодження відносини відповідачем не застосовано, справа знаходиться на розгляді у суді з 20.04.2018 року, за цей час відповідач не примирився з позивачем, хоча була можливість та час майже чотири місяці, більше того з заяви позивача вбачається, що вона має стосунки з іншим чоловіком, проживає з дітьми окремо від відповідача вже сім місяців, беручи до уваги, що позивач не бажає більше бути дружиною відповідача, не вбачає підстав для надання строку на примирення суд приходить до висновку, що підстав для задоволення клопотання відповідача немає. Нормами\~ст. 51 Конституції України\~встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Згідно зі\~ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.\~\~Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3\~ст. 105 Сімейного Кодексу України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги\~ст. 110 Сімейного Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст.110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч.2\~ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до\~ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд, вирішуючи питання про розірвання шлюбу вважає за необхідне з'ясувати прізвище позивача , та після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище «Тавлуй». Згідно ч.2\~ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч.3\~ст.115 Сімейного кодексу України\~- документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Приймаючи до уваги, що причини, які спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, позов підлягає задоволенню. Як встановлено з матеріалів справи, сторони по справі фактично припинили шлюбні відносини з 20 березня 2018 року, спільне господарство не ведуть, не примирилися, тому суд приходить до висновку, що зберегти сім'ю неможливо і вважає за необхідне шлюб розірвати. Відповідно до ст.\~141\~ЦПК України підлягають також стягненню з відповідача на користь позивачки сплачений нею судовий збір у розмірі 704, 80 грн.

Outcome: approved