Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, в якому просить визнати за ним в порядку спадкування право власності за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS] , з такими технічними характеристиками: будинок житловий, 1930 року забудови, загальною площею - 40,00 кв.м., жилою площею - 21,80 кв.м., допоміжною площею (підсобною площею) - 18,20 кв.м., а також господарські будівлі та споруди: погріб, сарай, хвіртку та огорожу. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що [INFO] у віці 72 роки померла спадкодавець - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть виданого виконавчим комітетом Мисайлівської сільської ради Богуславського району Київської області. Після смерті спадкодавця [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй спадкове майно, а саме на вищевказаний житловий будинок з відповідними господарськими будівлями і спорудами, що розташований по [ADDRESS] , земельні ділянки що розташовані на території Мисайлівської сільської ради Богуславського району Київської області та грошові вклади розміщені на вкладах в державному Ощадному банку України. У зв`язку з тим, що за життя спадкодавця - [PERSON] , нею було складено заповідальне розпорядження (заповіт від 05 квітня 2006 року за реєстровим №57, який не був змінений та не скасований на момент смерті спадкодавця), то спадкоємцем на все спадкове майно померлого спадкодавця за заповітом на момент відкриття спадщини була: сестра спадкодавця - [PERSON] , [INFO] . Після смерті спадкодавця [PERSON] спадкоємець [PERSON] фактично прийняла спадщину, але юридично її не оформила. [INFO] у віці 84 роки померла мати позивача та спадкодавець [PERSON] , яка до дня своєї смерті проживала та була зареєстрована в с.Мисайлівка Богуславського району Київської області. У зв`язку з тим, що за життя спадкодавцем було складено заповідальне розпорядження, заповіт від 06 серпня 2012 року за реєстровим № 124, стосовно вказаного спадкового майна, то спадкоємцем за заповітом на все спадкове майно [PERSON] на момент відкриття спадщини і на даний час є: [PERSON] , [INFO] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належний їй житловий будинок з відповідними господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS] , земельні ділянки що розташовані на території Мисайлівської сільської ради Богуславського району Київської області та грошові вклади розміщені на вкладах в державному Ощадному банку України. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, він являється єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] . Інші спадкоємці, щодо спадкового майна [PERSON] не зверталися. Позивач [PERSON] , як спадкоємець за заповітом прийняв спадщину та звернувся до державного нотаріуса Богуславської районної державної нотаріальної контори Київської області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадковий будинок, але йому було відмовлено в отримані вищезазначеного свідоцтва у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на житловий будинок на ім`я спадкодавця, це і змусило позивача з метою захисту його прав та законних інтересів звернутись з даним позовом безпосередньо до суду. Представник позивача [PERSON] подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати без його участі, а також зазначив, що позов підтримує в повному обсязі. Відповідач - Мисайлівська сільська рада Київської області, свого представника в судове засідання не направила, однак надіслала до суду заяву, в якій просить розглянути справу без участі представника, а також зазначила, що не заперечує проти задоволення позову. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові докази надані позивачем, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] , згідно ч. 2 ст. 1223, ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем за заповітом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] у віці 84 роки в с. Мисайлівка Богуславського району Київської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть спадкодавця, копією заповіту посвідченого 06.08.2012 року секретарем виконавчого комітету Мисайлівської сільської ради Богуславського району Київської області. У відповідності до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. У відповідності до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Після відкриття спадщини [PERSON] , як спадкоємець за заповітом, прийняла спадщину після смерті [PERSON] , оскільки подала до Богуславської районної державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, що підтверджується матеріалами спадкової справи №726. Спадкоємець за заповітом [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON] . Інші спадкоємці із заявою про прийняття чи відмову у прийнятті спадщини, щодо спадкового майна спадкодавця - [PERSON] не зверталися, що підтверджується відповіддю державного нотаріуса Богуславської районної державної нотаріальної контори Київської області від 17.03.2020 року та матеріалами спадкової справи №360/2016. Довідкою Богуславської районної державної нотаріальної контори Київської області від 17.05.2020 року, підтверджується факт, що після смерті спадкодавця - [PERSON] (померла [INFO] у віці 72 роки ), яка проживала та була зареєстрована в с. Мисайлівка Богуславського району Київської області за заповітом, фактично прийняла спадщину її сестра [PERSON] (померла [INFO] у віці 84 роки ) яка спадщину прийняла, але юридично її не оформила. Постановою державного нотаріуса Богуславської районної державної нотаріальної контори від 17 березня 2020 року позивачу [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадковий будинок, в зв`язку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ на вказаний житловий будинок. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини згідно ч. 2 ст. 1220 ЦК України є день смерті особи, а тому спадкоємцю [PERSON] , з дня смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , належить спадкове майно, що залишилось після смерті спадкодавця. У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно довідки виконавчого комітету Іванівської сільської ради № 176 від 16.03.2020 року, яка міститься в матеріалах спадкової справи вбачається, що спадковий житловий будинок по [ADDRESS] , згідно записів в погосподарській книзі № 8 належав спадкодавцю [PERSON] , яка померла [INFO] . Після смерті спадкодавця - [PERSON] прийняла спадщину, але не оформила її, в зв`язку зі смертю. За даними технічного паспорта на житловий будинок [ADDRESS] у господарстві спадкодавця є житловий будинок, 1930 року забудови, загальною площею - 40,00 кв.м., жилою площею - 21,80 кв.м., допоміжною площею (підсобною площею) - 18,20 кв.м., а також господарські будівлі та споруди: погріб, сарай, хвіртку та огорожу, загальною інвентаризаційною вартістю 74 210, 00 гривень. Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, тобто до 03 серпня 2004 року, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, яке не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, яка затверджена Міністерством комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, передбачала обов`язкову реєстрацію будинків у містах і селищах міського типу. У період чинності цієї інструкції до 13 грудня 1995 року державна реєстрація нерухомого майна не проводилася у сільській місцевості. Також слід зазначити, що виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України в редакції від 16.01.2003 року, тобто до 01.01.2004 року. Таким чином, спадкодавець [PERSON] , після реєстрації житлового будинку в погосподарській книзі Мисайлівської сільської ради набула право власності на даний будинок, що підтверджується довідкою виданою Мисайлівської сільською радою 16.03.2020 року. Спадкоємець [PERSON] прийняла спадщину, після смерті спадкодавця [PERSON] , як спадкоємець за заповітом, так як вступила у фактичне володіння та управління спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, що підтверджується довідкою Мисайлівської сільської ради Богуславського району Київської області та довідкою державного нотаріуса Богуславської районної державної нотаріальної контори Київської області від 16.03.2020 року. Позивач [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , в шестимісячний строк з дня відкриття спадщини, що підтверджується відповіддю державного нотаріуса Богуславської районної державної нотаріальної контори Київської області від 17.05.2020 року, а також матеріалами спадкової справи за №360/2016. За даними технічного паспорта на будинок, що був виготовлений ТОВ «Укртехексперт» 18.03.2019 року, вбачається, що житловий будинок [ADDRESS] , 1930 року забудови з відповідними господарськими будівлями та спорудами, зведений (побудований) без істотних порушень будівельно-технічних норм та правил, стан зазначеного будинку на даний час дозволяє безпечно його експлуатувати. Висновком за №7 від 16.03.2020 року спеціаліста з технічного нагляду за будівництвом будівель та споруд - [PERSON] , підтверджується, що будинок [ADDRESS] , 1930 року забудови, зведений (побудований) без істотних порушень будівельно-технічних норм та правил, стан зазначеного будинку на даний час дозволяє безпечно його експлуатувати. Вказаний будинок відповідає вимогам протипожежної безпеки, що підтверджено експертним висновком протипожежного стану об`єкту за № 20, виданим 12 березня 2020 року СПД «[PERSON]». Таким чином, будь-яких перешкод для визнання за позивачем [PERSON] права власності на спадковий будинок, що залишився після смерті спадкодавця [PERSON] , під час підготовчого судового засідання не встановлено. Визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позову. Згідно положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України про судовий збір. Оскільки, відповідачем позов визнано під час підготовчого судового засідання до початку розгляду справи по суті, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50% відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 420 гривень 40 коп. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved