Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-30 00:00:00

Позивач [PERSON] , звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. Вимоги позову мотивовано тим, що [INFO] помер\~ батько позивачки- [PERSON] , [INFO] померла мати позивачки- [PERSON] , а [INFO] померла рідна сестра позивачки, [PERSON] , місце проживання яких було [ADDRESS] . Після смерті батька залишився спадковий житловий будинок з надвірними спорудами по [ADDRESS] , який зареєстрований за [PERSON] на підставі договору купівлі- продажу, виданого Виноградівською державною нотаріальною конторою, 09.03.1960 року за реєстром № 849. Спадкоємцями першої черги після смерті матері та батька є троє дітей: позивачка [PERSON] , її сестра [PERSON] , та брат позивачки-відповідач- [PERSON] [INFO] померла сестра [PERSON] . На правовідносини по спадкуванню спадщини після її смерті поширюються норми ЦК України в редакції 2003 року. Сестра позивачки не була одружена, дітей не мала, тобто відсутні спадкоємці першої черги. В 6-ти місячний строк після смерті сестри, позивачка подала заяву на прийняття спадщини до Виноградівської державної нотаріальної контори, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі, номер спадкової справи № 58467390 від 15.01.2016 року Відповідач по справі [PERSON] спадщину не прийняв, претензій до спадкового майна не має. 20 серпня 2021 року брат написав заяву, яку посвідчила державний нотаріус, що він в 6-ти місячний строк спадщину після смерті сестри не прийняв, претензій до спадкового майна не має. Крім того, доказом того, що брат не прийняв спадщину є рішення Виноградівського районного суду від 17.10.2019 року у цивільній справі №299\\2093\\19 про визнання права власності на спадкове майно за позовом [PERSON] до [PERSON] . Позивачка [PERSON] звернулась у травні 2019 року до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно. 07 травня 2019 року державний нотаріус відмовила в оформленні спадщини по тій причині, що відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно. Позивач [PERSON] в судовому засіданні вимоги заявленного позову підтримала повністю та просила суд такі задоволити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заявлений до нього позов визнав повністю. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого судового провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, та враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд приходить до висновку, що позовна заява є підставною та підлягає задоволенню, оскільки в підготовчому судовому засіданні встановлені ті обставини на які посилається позивач у своїй заяві. Вирішуючи питання про спірні правовідносини, що склалися між сторонами, суд вважає за необхідне врахувати наступні обставини та положення законодавства. Відповідно до положень ст. ст.1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). У судовому засіданні належними та допустимими доказами встановлено наступне. [INFO] помер\~ батько позивачки- [PERSON] , [INFO] померла мати позивачки- [PERSON] , а [INFO] померла рідна сестра позивачки, [PERSON] , місце проживання яких було [ADDRESS] . Після смерті батька залишився спадковий житловий будинок з надвірними спорудами по [ADDRESS] , який зареєстрований за [PERSON] на підставі договору купівлі- продажу, виданого Виноградівською державною нотаріальною конторою, 09.03.1960 року за реєстром № 849. Житловий будинок по [ADDRESS] , завершений\~ будівництвом. На земельній ділянці знаходяться: -житловий будинок літ.А-саман -вбиральня літ.Б -дощата -колонка №1 -металева труба -ворота №2. Загальна корисна площа житлового будинку становить 36.4 кв.м., в тому числі житлова пл.16.8 кв.м. Спадкоємцями першої черги після смерті матері та батька є троє дітей: позивачка [PERSON] , її сестра [PERSON] , яка [INFO] померла, та брат позивачки-відповідач- [PERSON] . На правовідносини по спадкуванню спадщини після смерті матері та батька поширюються норми ЦК Української РСР в редакції 1963 року. Спадщину після їх смерті відповідно до ст. 549 ЦК Української РСР прийняла лише сестра позивачки, [PERSON] , яка вступила у фактичне володіння майном. На день смерті батька та матері вона проживала та була зареєстрована в спадковому будинку по [ADDRESS] , що підтверджується довідкою за № 993, виданою Виноградівською міською радою 05.02.2016 року. Свідоцтво про право на спадщину на будинок сестра не оформляла. [INFO] померла сестра [PERSON] . На правовідносини по спадкуванню спадщини після її смерті поширюються норми ЦК України в редакції 2003 року. Сестра позивачки не була одружена, дітей не мала, тобто відсутні спадкоємці першої черги. Згідно до ст. 1262 ЦК України спадкоємцями другої черги після смерті сестри є позивачка [PERSON] та її брат-відповідач- [PERSON] . В 6-ти місячний строк після смерті сестри, позивачка подала заяву на прийняття спадщини до Виноградівської державної нотаріальної контори, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі, номер спадкової справи № 58467390 від 15.01.2016 року. Відповідач по справі [PERSON] спадщину не прийняв, претензій до спадкового майна не має. 20 серпня 2021 року брат написав заяву, яку посвідчила державний нотаріус, що він в 6-ти місячний строк спадщину після смерті сестри не прийняв, претензій до спадкового майна не має. Крім того, доказом того, що брат не прийняв спадщину є рішення Виноградівського районного суду від 17.10.2019 року у цивільній справі №299\\2093\\19 про визнання права власності на спадкове майно за позовом [PERSON] до [PERSON] . Позивачка [PERSON] звернулась у травні 2019 року до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно. 07 травня 2019 року державний нотаріус відмовила в оформленні спадщини по тій причині, що відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно. Оригінал правовстановлюючого документа відсутній. В довідці за №232 від 01.04.2016 року, виданій КП «Виноградівське РБТІ» зазначено, що будинок зареєстрований за батьком на підставі договору купівлі-продажу, виданого Виноградівською державною нотаріальною конторою 09.03.1960 року за реєстром № 849. Документ на будинок загублений. В пункті 3.1. узагальнення проведеного ВССУ від 16.05.2013 року відмічено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності \\ ст.. 392 ЦК України\\, а п.3.3.- що у випадках відсутності правовстановлюючих документів у зв`язку з їх втратою та відсутності реєстрації об`єкта нерухомості за спадкодавцем \\на ім`я спадкодавця\\ суди в основному задовольняють вимоги спадкоємців про визнання права власності на нерухоме майно. Якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст.392 ЦК України, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред`явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Отже, як передбачено ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до приписів ст.41 Конституції України та п.2 ч.1 ст.3, ст.321 ЦК ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. Згідно положень п.9 ч.1 ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності може бути проведена на підставі судового рішення щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. З урахуванням всього вищевикладеного, суд прийшов до переконання, що заявлений\~ позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved