Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] про визнання права власності, в обґрунтування якого вказала, що 25 грудня 1966 року було видано акт про відвід земельної ділянки № 181-1, та укладено договір між виконкомом Димитровської міської ради та [PERSON], [INFO], про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального жилого будинку на право особистої власності, яке посвідчено Красноармійською держнотконторою 01.03.1967 року реєстр № 960. Вона проживала разом із [PERSON] у законному шлюбі з 1963 року. У 1966 році після укладення договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального жилого будинку на право особистої власності з числом кімнат від однієї до п'яти включно, почалось будівництво жилого будинку. Після закінчення будівництва в 1971 році вони заселились до свого домоволодіння, розташованому за адресою: [ADDRESS], зареєструвалися в ньому та проживали разом із своїми дітьми - відповідачами по справі - [PERSON] та [PERSON], вважали, що проживають на законних підставах. Коли її чоловік - [PERSON] помер [INFO], вона фактично прийняла спадок, так як продовжувала проживати в будинку [ADDRESS]. Тому просить суд визнати за нею право власності на спадкове майно у вигляді будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS], яке залишилось після смерті [PERSON], померлого [INFO]. Позивач [PERSON] до судового засідання не з'явилася, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідачі [PERSON], [PERSON] до судового засідання не з'явилися, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги визнають в повному обсязі. Суд вважає, що в справі є достатньо відомостей про права та обов'язки сторін і немає необхідності вислуховувати особисті пояснення осіб, що не з'явилися до суду. Вислухавши пояснення позивача, представника позивача та дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 7). [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 11 січня 1963 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с. 6). Відповідно до рішення Димитровської міської ради від 19.11.2008 року № 761, [PERSON] було надано дозвіл на будівництво жилого будинку на земельній ділянці [ADDRESS] площею 4,5 кв. м [ADDRESS] (а.с. 9). Згідно договору від 25.12.1966 року про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності з кількістю кімнат від однієї до п'яти включно, [PERSON] було надано право безстрокового користування земельною ділянкою для будівництва житлового будинку на земельній ділянці [ADDRESS] (а.с.20-22). Згідно постанови державного нотаріуса Димитровської державної нотаріальної контори Левізор Н.М. від 05.05.2014 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок за адресою: [ADDRESS], після смерті чоловіка [PERSON], який помер [INFO], у зв'язку з тим, що право власності на будинок не зареєстровано (а.с. 25). Згідно технічного паспорту на житловий будинок, будинок [ADDRESS] належить [PERSON] (а.с. 8,10-14). Згідно довідки Димитровської державної нотаріальної контори від 09.07.2014року № 702/01-16, на майно, яке залишилось після смерті [PERSON], померлого [INFO], згідно даних Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 37830127 від 09 липня 2014 року відкрита спадкова справа № 46/2014 за заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом від імені дружини померлого - [PERSON]. Дочки померлого [PERSON] та [PERSON] надали заяви про неприйняття спадщини. Заповіти від імені [PERSON] згідно даних Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 37828821 від 09 липня 2014 року Димитровською державною нотаріальною конторою не посвідчувалися (а.с.40-75). Відповідно до ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Таким чином [INFO] після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] Спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] є його дружина [PERSON], яка прийняла спадщину, подавши нотаріусу відповідну заяву про прийняття спадщини. Діти спадкодавця - [PERSON] та [PERSON] надали заяви до Димитровської державної нотаріальної контори про неприйняття спадщини. Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У зв'язку з тим, що Договір від 25.12.1966 року про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності з кількістю кімнат від однієї до п'яти включно не було зареєстровано відповідно до вимог чинного законодавства і таким чином спадщину у нотаріуса оформити не можливо, враховуючи вищенаведене, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню і за [PERSON] необхідно визнати право власності на домоволодіння, яке розташовано за адресою: [ADDRESS] На підставі ст.ст.392, 1223, 1241, 1261, 1267-1270 ЦК України,

Outcome: approved