Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Дмитрівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області про визнання права власності в порядку спадкування, посилаючись на те, що 02.03.2015 року померла її мати [PERSON]. Після її смерті залишилося спадкове майно у вигляді будинку з надвірними спорудами по вул. Кісільова, с. Дмитрівка, Золотоніського р-ну, Черкаської області та земельної ділянки площею 0,2530 га, призначеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Позивач по справі прийняла спадщину після смерті [PERSON] у встановленому законом порядку, подавши відповідну заяву до Другої Черкаської державної нотаріальної контори. Частину спадкового майна у вигляді земельної ділянки площею 0,2530 га, що розташована в адміністративних межах с. Дмитрівка, Золотоніського району, Черкаскьої області, позивач прийняла у встановленому законом порядку, що стверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом. Отримати свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою вул.. Кісільова, с. Дмитрівка, Золотоніського району, Черкаської області, вона не може, так як в матеріалах спадкової справи наявний оригінал правовстановлюючого документу на житловий будинок, але даний договір не було зареєстровано у виконавчому комітеті Дмитрівської сільської ради. У нотаріальному порядку вона не може вирішити дане питання, а тому змушена звертатися до суду з вказаним позовом. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, але скерувала до суду заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позову наполягала. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, але направив до суду лист, в якому зазначено, що він не заперечує проти задоволення позову та просить розглядати справу у його відсутності. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що в справі є достатньо доказів для вирішення справи по суті та приходить до висновку, що даний позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав: Згідно свідоцтва про смерть серії І-ГИ № 718158, виданого відділом ДРАЦС м. Петрозаводськ, республіки Карелія, вбачається, що [PERSON] померла 02.03.2015 року, про що в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за № 631. Відповідно до свідоцтва про народження серії ЦЮ № 284418, виданого міським відділом ЗАГС м. Петрозаводськ, вбачається, що [PERSON] народилася 11.05.1957 року, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження зроблено відповідний запис за № 1196, та її батьками значаться [PERSON] та [PERSON]. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії І-СР № 368299 від 08.12.1979 року, гр. [PERSON], [INFO], та гр. [PERSON], [INFO], уклали шлюб 08.12.1979 року, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис № 2525, після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON]. Згідно договору купівлі-продажу жилого будинку та земельної ділянки від 02.07.1987р. вбачається, що [PERSON] продала, а [PERSON] купила житловий будинок з надвірними спорудами на земельній ділянці, закріпленій за колгоспом «Більшовик», що знаходиться в с. Дмитрівка, Золотоніського р-ну, Черкаської обл. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 20.11.2015р., виданого державним нотаріусом Другої черкаської державної нотаріальної контори вбачається, що спадкоємцем майна [PERSON] є її дочка [PERSON], спадщина, на яку видано свідоцтво, складається з права власності на земельну ділянку, площею 0,2530 га, призначену для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, к\\н 7121583501:01:003:0503, що розташована Черкаська область, Золотоніський район, с. Дмитрівка. Згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку житлового будинку з надвірними спорудами виданого ТОВ «Акт-Консалт» від 01.12.2015р., вбачається, що нормативно-грошова оцінка будинку з надвірними спорудами становить 48600,00 грн. Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Другої черкаської нотаріальної контори від 20.11.2015 року, вбачається, що гр. [PERSON] 20.11.2015 року звернулася із заявою до Другої черкаської нотаріальної контори про видачу на її ім'я свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, а саме на житловий будинок, що розташований за адресою Черкаська область, Золотоніський район, с. Дмитрівка, вул. Кісільова після смерті її матері [PERSON], померлої 02.03.2015р. Під час вивчення документів представлених [PERSON] було встановлено, що правовстановлюючим документом на зазначене вище майно є договір купівлі-продажу, посвідчений Дмитрівською сільською радою, Золотоніського району, Черкаської області, 02.07.1988р. за р.№ 50, але не зареєстрований на померлу [PERSON] у відповідних органах державної реєстрації нерухомого майна, а тому неможливо видати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до довідки Другої черкаської державної нотаріальної контори від 24.02.2016 р. № 402/01-16, після смерті [PERSON], яка померла 02.03.2015 р. заведена спадкова справа 20.11.2015р. за № 619/15. Підставою для її заведення була подана заява про прийняття спадщини від дочки померлої [PERSON], що проживає в [INFO] кв.305,306,308. Відповідно до Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 7/5 від 07.02.2002 року із змінами та доповненнями встановлено вичерпний перелік документів, якими посвідчується право власності на обєкти нерухомого майна. Згідно ч. 1 ст. 46 Закону України «Про нотаріат» нотаріус, що вчиняє нотаріальні дії, має право витребовувати від фізичних осіб відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Згідно п.п. 4.15 п. 4 гл. 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 282/20595 із змінами і доповненнями, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 49 ЗУ «Про нотаріат» нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо вчинення такої дії суперечить законодавству України. Згідно ч.1 ст. 128 ЦК УРСР від 18.07.1963 року право власності (оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Згідно ст. 227 ЦК УРСР від 18.07.1963 року, яка була чинною на момент укладення договору купівлі-продажу від 02.07.1988р. договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору. Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів. Відповідно до ч.3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч.4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обовязкової реєстрації таких прав. Згідно ст. 346 ЦК України однією з підстав припинення права власності є смерть власника, отже первинна реєстрація права власності в такому випадку не може бути проведена на померлого. Оскільки власник будинку помер, а за життя право власності не було зареєстроване в належному порядку, то позивач не може отримати відповідні документи на право власності, а тому визначення належності зазначеного майна повинно проводитись шляхом визнання права власності за спадкоємцем, який подав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини чи іншим чином має право на спадщину. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Отже, суд вважає, що за позивачем необхідно визнати в порядку спадкування право власності на будинок з господарськими будівлями та спорудами.

Outcome: approved