Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON], в якій просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 01 червня 2017 року Виконавчим комітетом Мереф'янської міської ради Харківського району Харківської області, актовий запис №44; судові витрати покласти на неї. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що з 01 червня 2017 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. На протязі чотирьох місяців сумісного проживання сторін, сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. З 08 жовтня 2017 року відповідач проживає окремо. Позивач та відповідач мають протилежні погляди на шлюб, сім'ю та виховання дітей. Відповідач нехтував сімейними цінностями, з його ініціативи між сторонами постійно виникали сварки. За глибоким переконанням позивача, сенсу підтримувати сімейні відносини немає. За наслідками повторного автоматичного розподілу справ автоматизованої системи документообігу, який було здійснено згідно Розпорядження керівника апарату Харківського районного суду Харківської області Мазур О.О. №01-02/101 від 06 вересня 2018 року у зв'язку з розглядом Вищою радою правосуддя 28 серпня 2018 року заяви про звільнення судді Харківського районного суду Харківської області [PERSON]. та відповідно до наказу голови Харківського районного суду Харківської області від 05 вересня 2018 року №05-05/99 «Про відрахування судді Харківського районного суду Харківської області [PERSON].», зазначена справа була передана в провадження судді Харківського районного суду Харківської області Бобко Т.В. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 20 вересня 2018 року провадження у справі відкрито, розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено проведення підготовчого засідання. Позивач у підготовче засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач у підготовче засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, в якій позовні вимоги визнав. Інших заяв та клопотань від відповідача не надійшло. Враховуючи, що в підготовче засідання не з'явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 01 червня 2017 року Виконавчим комітетом Мереф'янської міської ради Харківського району Харківської області за актовим записом №44, під час державної реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]» (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER], видане 01 червня 2017 року Виконавчим комітетом Мереф'янської міської ради Харківського району Харківської області). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане 16 серпня 2017 року Виконавчим комітетом Мереф'янської міської ради Харківського району Харківської області). За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України та ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх до збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і зберігання шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу та фактичні взаємовідносини подружжя, вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сім'ї неможливим. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадках визнання позову відповідачем. Відповідачем надана заява про визнання позову, а тому суд вважає можливим ухвалити рішення у підготовчому засіданні. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В ході судового розгляду справи позивачем [PERSON] не заявлено клопотань щодо відновлення її дошлюбного прізвища, а тому суд залишає позивачу прізвище «[PERSON]» без змін. На підставі викладеного і

Outcome: approved