Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] та просить визнати останнього таким, що втратив право на житло і користування житловим будинком, що в [ADDRESS] В обґрунтування позовних вимог вказує, що вона є власником вищевказаного житлового будинку. Відповідач [PERSON] - колишній чоловік її внучки [PERSON], з яким остання розірвала шлюб 28 квітня 2014 року. З 2015 року [PERSON] не проживає за вказаною адресою, добровільно пішов з дому, до теперішнього часу не намагався вселитися в спірне домоволодіння, не приходив, не користувався ним, в органи внутрішніх справ та в суд з приводу вселення не звертався, будь-якої домовленості між ними щодо порядку користування будинком не було і залишаючись зареєстрованим у спірному домоволодінні, перешкоджає їй у здійсненні її законних прав. На підставі наведеного, просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком у зв'язку з не проживанням в ньому більше року без поважних причин. Позивач в судове засідання не з'явилася, однак 02.01.2018 року подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Крім того, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений у встановленому законом порядку, а тому зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вважає за необхідне проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що [PERSON], жителька [ADDRESS] дійсно є власником житлового будинку, що знаходиться в [ADDRESS], що стверджується випискою з погосподарської книги, виданою виконкомом Глібівської сільської ради Гусятинського району 16.02.2018 року за № 70, довідкою № 555 від 16.11.2017 року виданою виконкомом Глібівської сільської ради Гусятинського району, довідкою № 69 від 16.02.2018 року виданою виконкомом Глібівської сільської ради Гусятинського району та копією технічного паспорта на житловий будинок садибного типу від 24.10.2017 року. У вказаному житловому будинку відповідач зареєстрований, як член сім'ї позивача, що підтверджується довідкою №533 виданою Глібівської сільською радою Гусятинського району 01.11.2017 року. Рішенням Гусятинського районного суду Тернопільської області від 28 квітня 2014 року розірвано шлюб між [PERSON] - внучкою позивачки та [PERSON] - відповідачем по справі. Будучи зареєстрованим у спірному житловому будинку відповідач [PERSON] не проживає у ньому з 2015 року по даний час, що підтверджується актом обстеження комісії у складі уповноважених осіб Глібівської сільської ради Гусятинського району Тернопільської області від 30.10.2017 року про підтвердження відсутності проживання [PERSON]- відповідача по справі в житловому будинку, що в [ADDRESS]. В силу вимог ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з вимогами ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Встановлено, що відповідач [PERSON] з 2015 року не проживає в спірному житловому будинку, добровільно пішов з дому, до теперішнього часу не намагався вселитися в спірне домоволодіння, не приходив, не користувався ним. Із скаргами до відповідних органів щодо усунення перешкод у користуванні житлом останній не звертався. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд вважає, що відповідач без поважних причин не проживає в спірному житловому будинку понад встановлений законом річний строк, а тому його слід визнати таким, що втратив право користування житловим будинком, що в [ADDRESS] Згідно з вимогами ст. ст. 12,81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Будь-яких доказів про поважність причин відсутності відповідача у вказаному житлі відповідачем по справі суду представлено не було. На підставі викладеного,

Outcome: approved