Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, який було зареєстровано 30 березня 2015 року у виконавчому комітеті Яполотської сільської ради Костопільського району Рівненської області, про що 30 березня 2015 року складено відповідний актовий запис №4. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що спільне життя з відповідачем не склалось, в сім`ї постійно виникали непорозуміння, сварки, вони мають різні погляди на життя та матеріальне забезпечення сім`ї. Не проживають разом з березня 2016 року. В судове засідання позивач не з`явилась, звернулась до суду з заявою про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, повно, всебічно та неупереджено дослідивши матеріали справи та надані докази, приходить до наступного висновку. Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 30 березня 2015 року у виконавчому комітеті Яполотської сільської ради Костопільського району Рівненської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис №4. Від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] . Стаття 24 СК України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Отже, однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу. Зокрема особа має право вільно вирішувати питання щодо укладення шлюбу та його збереження, а також розірвання шлюбу та припинення шлюбних відносин. Судом встановлено, що сторони не проживають як сім`я з березня 2016 року, фактично шлюбні стосунки між ними припинились, примирення є неможливим. Згідно із ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Таким чином, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, являється порушенням їх права на повагу до сімейного життя, що розцінюється судом як таке, що має істотне значення, що у відповідності до положень ст. 112 СК України, є підставами до розірвання шлюбу. Підстав для надання сторонам строку на примирення суд не вбачає. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд дійшов висновку про обґрунтованість і доведеність заявленого позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved