overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого вказала, що 04 серпня 2007 року вона зареєструвала з відповідачем шлюб, у якому народився син [PERSON], [INFO]. Спільне життя між нею та відповідачем не склалося з причини нерозуміння один одного, повної протилежності характерів, різних поглядів на сімейні відносини, внаслідок чого між ними постійно виникали різномовності та сварки. У зв'язку з чим з 04 лютого 2015 року вони повністю припинили шлюбно-сімейні відносини, спільного господарства не ведуть, у кожного своє життя, вона проживає за місцем реєстрації своїх батьків та бажає створити нову родину. З цих обставин позивач вважає, що їх шлюб відновленню не підлягає, тому просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Сторони до судового засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи сповіщені належним чином, письмово повідомили суд про розгляд справи у їх відсутність, при цьому позивач вказала, що вона наполягає на позові, а відповідач - що він визнає позов у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 04 серпня 2007 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Димитровського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 235, у якому [INFO] року народився син [PERSON], який мешкає разом з позивачем. Сторони припинили шлюбно-сімейні відносини з 04 лютого 2015 року. Зазначені факти встановлено на підставі свідоцтв про шлюб, про народження дитини, довідки про склад сім'ї виконавчого комітету Димитровської міської ради від 14.05.2015 року, письмових заяв сторін (а.с.5, 6, 7). Згідно за ст.112 Сімейного кодексу України суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищенаведене та те, що шлюб сторін фактично розпався, примирення та збереження сім'ї сторони вважають неможливим, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти цього, спір про майно відсутній, місце проживання дитини між сторонами узгоджено, суд вважає, що подальше сумісне життя сторін і збереження сім'ї не відповідало б їх інтересам, тому їх шлюб підлягає розірванню. За приписами ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач висловила бажання не відновляти дошлюбне прізвище, вказавши це у своїй письмовій заяві. На підставі ст.ст.110, 112, 113 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого вказала, що 05.06.2015 вона зареєструвала з відповідачем шлюб, в якому [INFO] народився син [PERSON], який проживає разом з нею. Для неї це другий шлюб. З грудня 2017 року шлюбно-сімейні відносини з відповідачем фактично припинені, спільне господарство не ведеться, чоловік пішов із сім'ї. На протязі останнього року спільного проживання з відповідачем між ними постійно виникали суперечки, які закінчувалися особистими образами, іноді на очах у дітей. Підставами суперечок були зловживання відповідачем алкогольних напоїв, різні погляди на сімейне життя, сімейні цінності, у тому числі через застосування психологічного насильства відносно неї та її дитини від першого шлюбу. Будь-яких почутті до відповідача в неї немає, вони стали чужими один одному. Вона має намір звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання їх дитини. Вважаючи шлюб невдалим, збереження сім'ї та примирення неможливим, позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Сторони до підготовчого засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи сповіщені належним чином, письмово повідомили суд про розгляд справи у їх відсутність. При цьому позивач [PERSON] вказала, що вона наполягає на позові та просить понесені нею судові витрати покласти на неї, а відповідач [PERSON] вказав про визнання ним позовних вимог. З огляду на ч.3 ст.200 ЦПК України, беручи до уваги визнання позову позивачем, суд вважає за необхідне ухвалити рішення у підготовчому засіданні. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 05.06.2015 сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Димитровського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 150. У даному шлюбі сторони мають сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з матір'ю. Шлюбно-сімейні стосунки сторони припинили з грудня 2017 року. Вказані обставини встановлені на підставі заяв сторін, свідоцтв про їх шлюб, про народження дитини, довідки виконавчого комітету Мирноградської міської ради від 09.10.2018 (а.с.6, 7, 10). Згідно за ст.112 СК України суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Формуючи свою правову позицію з приводу позовних вимог, суд керується принципом добровільності шлюбу, викладеним у ст.24 СК України, відповідно до якого шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Беручи до уваги вищенаведене та те, що шлюб сторін фактично розпався біля року тому, примирення та збереження сім'ї сторони вважають неможливим, місце проживання дитини узгоджено, спір про майно відсутній, суд вважає, що подальше сумісне життя сторін і збереження сім'ї не відповідало б їх інтересам, тому їх шлюб підлягає розірванню. На підставі ст.ст.110, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого вказала, що 05.07.1997 вона зареєструвала з відповідачем шлюб, в якому [INFO] народилася донька [PERSON], яка знаходиться на її утриманні та проживає разом з нею. Сімейне життя з відповідачем не склалося внаслідок різних поглядів на життя, останній не хоче розуміти сутності проблем, які виникають у неї та у сім'ї, він не здатен підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім'ї, піклуватися про побудову сімейних відносин, наслідками чого були постійні сварки з чоловіком, свідком яких була їх дитина. У зв'язку з чим з 23.08.2016 вона припинила з відповідачем шлюбні стосунки та перестала вести з ним спільне господарство. Вважаючи примирення з відповідачем неможливим, позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Ухвалою судді від 25.10.2018 у справі відкрито загальне позовне провадження та призначене підготовче засідання. Сторони до підготовчого засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи сповіщені належним чином, письмово повідомили суд про розгляд справи у їх відсутність. При цьому позивач [PERSON] вказала, що вона наполягає на позові, а відповідач [PERSON], що він визнає позовні вимоги у повному обсязі. З огляду на ч.3 ст.200 ЦПК України, беручи до уваги визнання позову відповідачем, суд вважає за необхідне ухвалити рішення у підготовчому засіданні. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 05.07.1997 сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Димитровського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 155, у якому [INFO] народилася донька [PERSON], яка проживає разом з матір'ю. Шлюбно-сімейні стосунки сторони припинили з 23.08.2016. Вказані обставини встановлені на підставі письмових заяв сторін, свідоцтв про їх шлюб, про народження дитини (а.с.10, 11). Згідно за ст.112 СК України суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При цьому суд керується принципом добровільності шлюбу, відповідно до якого шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка (ст.24 СК). Беручи до уваги вищенаведене та те, що шлюб сторін фактично розпався більше двох років тому, примирення та збереження сім'ї сторони вважають неможливими, наполягають на розірванні шлюбу, місце проживання дитини узгоджено, спір про майно відсутній, суд вважає, що подальше сумісне життя сторін і збереження сім'ї не відповідало б їх інтересам, тому їх шлюб підлягає розірванню. За приписами ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач не заявила про відновлення її дошлюбного прізвища, так само, як і про повернення їй судових витрат, які вона просила покласти на неї. На підставі ст.ст.110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого вказала, що 05.09.2014 року вона зареєструвала з відповідачем шлюб, в якому [INFO] народився син [PERSON], який проживає разом з нею та на утримання якого з відповідача за рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області стягуються аліменти. Шлюбні відносини з відповідачем фактично припинені з листопада 2014 року, тобто через два місяці після їх реєстрації, оскільки відповідач знехтував сімейними цінностями, не здатен підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім'ї, піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, через що з його ініціативи між ними виникали сварки. До того ж зі слів відповідача останній створив нову сім'ю. Вважаючи своє одруження невдалим, примирення та збереження шлюбу з відповідачем неможливими та такими, що суперечать її та відповідача інтересам, позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала свої позовні вимоги. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні визнав позовні вимоги у повному обсязі, підтвердив, що шлюбні стосунки з позивачем припинені з листопада 2014 року і що на протязі останнього року він дійсно підтримує сімейні стосунки з іншою жінкою. Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 05 вересня 2014 року сторони зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Рівненської сільської ради Красноармійського району Донецької області, актовий запис № 4, у якому народився син [PERSON], [INFO], який на теперішній час проживає разом з позивачем та на утримання якого відповідач за рішенням суду сплачує аліменти. Шлюбно-сімейні стосунки сторони припинили з листопада 2014 року. Зазначені факти встановлено на підставі свідоцтв про шлюб, про народження дитини, пояснень сторін (а.с.8, 9). Згідно за ст.112 Сімейного кодексу України суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищенаведене та те, що шлюб сторін фактично розпався майже півтора роки тому, примирення та збереження сім'ї сторони вважають неможливим, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти цього, місце проживання дитини узгоджено, спір про майно відсутній, суд вважає, що подальше сумісне життя сторін і збереження сім'ї не відповідало б їх інтересам, тому їх шлюб підлягає розірванню. За приписами ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач висловила бажання не відновляти дошлюбне прізвище. На підставі ст.ст.110, 112, 113 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого вказала, що 05 червня 2004 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, у якому народився син [PERSON], [INFO]. З лютого 2013 року шлюбні відносини з відповідачем фактично припинені, відповідач пішов із сім,ї та почав жити окремо. Припиненню сімейних стосунків послужило те, що на протязі останнього півроку сумісного проживання в них було відсутнє взаємне порозуміння, постійно виникали суперечки, які закінчувалися особистими образами, свідками яких була дитина. З цих обставин позивач вважає, що відновлення сім'ї та примирення з відповідачем неможливе та суперечить її інтересам, тому позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем, залишивши її подружнє прізвище без змін. Сторони до судового засідання не з,явилися, про час і місце розгляду справи сповіщені належним чином, письмово повідомили суд про розгляд справи у їх відсутність, при цьому позивач вказала, що вона наполягає на позові, а відповідач - що він визнає позов у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 05 червня 2004 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Димитровскього міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 102, у якому [INFO] народився син [PERSON], який мешкає разом з позивачем. Шлюбно-сімейні стосунки сторони припинили з лютого 2013 року. Зазначені факти встановлено на підставі свідоцтв про шлюб, про народження дитини, письмових пояснень сторін (а.с.5, 6). Згідно за ст.112 Сімейного кодексу України суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищенаведене та те, що шлюб сторін фактично розпався понад рік тому, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти цього, обидва вважають примирення неможливим, місце проживання дитини між сторонами узгоджено, спір про майно відсутній, суд вважає, що подальше сумісне життя сторін і збереження сім'ї не відповідало б їх інтересам, тому їх шлюб підлягає розірванню. За приписами ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач висловила бажання не відновляти дошлюбне прізвище. На підставі ст.ст.110, 112, 113 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого вказала, що 06 березня 2009 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу в них дітей немає. З липня 2012 року шлюбні відносини з відповідачем припинені, сумісне господарство ними не ведеться. Припиненню сімейних стосунків послужило відсутність взаєморозуміння, несумісність характерів, різни інтереси та погляди на устрій сімейного життя. З цих обставин позивач вважає, що відновлення сім'ї та збереження шлюбу з відповідачем неможливе та суперечить їхнім інтересам, тому позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Сторони до судового засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи сповіщені належним чином, письмово повідомили суд про розгляд справи у їх відсутність, при цьому позивач вказала, що вона наполягає на позові, а відповідач - що він визнає позов у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 06 березня 2009 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Димитровського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 57, у якому дітей не має. Після реєстрації шлюбу позивач своє прізвище не змінювала. Шлюбно-сімейні стосунки сторони припинили з липня 2012 року. Зазначені факти встановлено на підставі свідоцтва про шлюб, письмових заяв сторін (а.с.14). Згідно за ст.112 Сімейного кодексу України суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищенаведене та те, що шлюб сторін фактично розпався біля двох років тому, позивач наполягає на розірванні шлюбу, вважає примирення з відповідачем неможливим, відповідач не заперечує проти цього, спір про майно відсутній, суд вважає, що подальше сумісне життя сторін і збереження сім'ї не відповідало б їх інтересам, тому їх шлюб підлягає розірванню. На підставі ст.ст.110, 112, 113 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого вказала, що 06 вересня 2013 року вона зареєструвала з відповідачем шлюб, у якому дітей немає. Приблизно з квітня 2014 року шлюбні відносини з відповідачем припинені через різні характери та погляди на спільне життя. З того часу вони мешкають окремо. Вважаючи примирення та збереження шлюбу з відповідачем неможливими та такими, що суперечать її інтересам, позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Сторони до судового засідання не зявилися, про час і місце розгляду справи сповіщені належним чином, письмово повідомили суд про розгляд справи у їх відсутність, при цьому позивач вказала, що вона наполягає на позові, а відповідач що він на розірвання шлюбу згоден. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 06 вересня 2013 року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Димитровського міського управління юстиції реєстраційної служби у Донецькій області, актовий запис № 225. Шлюбно-сімейні стосунки сторони припинили з квітня 2014 року, дітей у шлюбі не мають. Зазначені факти встановлено на підставі свідоцтва про шлюб, письмових заяв сторін (а.с.3). Згідно за ст.112 Сімейного кодексу України суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищенаведене та те, що шлюб сторін фактично розпався більше року тому, примирення та збереження сімї сторони вважають неможливим, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти цього, спір про майно відсутній, суд вважає, що подальше сумісне життя сторін і збереження сімї не відповідало б їх інтересам, тому їх шлюб підлягає розірванню. На підставі ст.ст.110, 112, 113 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого вказала, що 07.08.2015 вона зареєструвала з відповідачем шлюб, у якому [INFO] народився син [PERSON], який проживає разом з нею. Сімейне життя з відповідачем не склалося внаслідок повної протилежності характерів, різних поглядів на сімейні відносини, через що між ними постійно виникали різномовності та сварки. З травня 2017 року вони припинили шлюбно-сімейні стосунки, вона з сином проживає окремо від відповідача. Спільне господарство ними не ведеться, в кожного з них своє життя. Вважаючи примирення з відповідачем неможливим, позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Ухвалою судді від 24.10.2018 у справі відкрито загальне позовне провадження та призначене підготовче засідання. Сторони до підготовчого засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи сповіщені належним чином, письмово повідомили суд про розгляд справи у їх відсутність. При цьому позивач [PERSON] вказала, що вона наполягає на позові, а відповідач [PERSON], що він визнає позовні вимоги у повному обсязі. З огляду на ч.3 ст.200 ЦПК України, беручи до уваги визнання позову відповідачем, суд вважає за необхідне ухвалити рішення у підготовчому засіданні. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 07.08.2015 сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Димитровського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 241, у якому [INFO] народився син [PERSON], який проживає разом з матір'ю. Шлюбно-сімейні стосунки сторони припинили з травня 2017 року. Вказані обставини встановлені на підставі письмових заяв сторін, свідоцтв про їх шлюб, про народження дитини, довідки від 04.10.2018 про склад сім'ї позивача (а.с.5, 6, 7). Згідно за ст.112 СК України суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При цьому суд керується принципом добровільності шлюбу, відповідно до якого шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка (ст.24 СК). Беручи до уваги вищенаведене та те, що шлюб сторін фактично розпався більше півтора роки тому, примирення та збереження сім'ї сторони вважають неможливими, наполягають на розірванні шлюбу, місце проживання дитини узгоджено, спір про майно відсутній, суд вважає, що подальше сумісне життя сторін і збереження сім'ї не відповідало б їх інтересам, тому їх шлюб підлягає розірванню. За приписами ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач не заявила про відновлення її дошлюбного прізвища, так само, як і про повернення їй судових витрат, які вона просила покласти на неї. На підставі ст.ст.110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved