Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказавши, що вона з 28 серпня 1993 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від якого дітей не мають. Сімейно-шлюбні відносини між ними припинилися рік тому через втрату взаєморозуміння, кожен з них живе своїм життям, спільного побуту не ведуть. Вважає, що сім'я з відповідачем розпалась остаточно і не може бути відновлена, тому просить суд розірвати шлюб. Ухвалою суду від 24 жовтня 2017 було надано сторонам строк на примирення три місяці до 24 січня 2018 року та провадження зупинено. Ухвалою суду від 24 січня 2018 року провадження у справі було поновлено після спливу строку на примирення. В судове засідання, призначене на 24 січня 2018 р., позивач та її представник не зявилися, позивач надала заяву про розгляд справи за її відсутності, наполягала на розірванні шлюбу, оскільки примирення між подружжям є неможливим. Відповідач та його представник в судове засідання, призначене на 24.01.2018 р., не зявилися, повідомлялися судом про час та місце розгляду справи, про що свідчить розписка в отриманні судової повістки представника відповідача, що міститься в матеріалах справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Як встановлено судом, сторони зареєстрували шлюб 28 серпня 1993 року, про що Довгинцівським відділом ЗАГСу зроблено актовий запис № 540 (а.с. 3 - копія свідоцтва про укладення шлюбу ). Згідно зі ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 №11 проголошена Конституцією України охорона\~ сім'ї\~ державою\~ полягає,\~ зокрема,\~ в\~ тому,\~ що\~ шлюб\~ може бути розірвано в судовому порядку лише за умови,\~ якщо встановлено,\~ що подальше\~ спільне\~ життя\~ подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.\~ Із цією метою\~ суди повинні\~ уникати\~ формалізму\~ при вирішенні позовів про розірвання шлюбу,\~ повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини\~ подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу,\~ враховувати наявність малолітньої\~ дитини,\~ дитини-інваліда\~ та\~ інші\~ обставини\~\~ життя подружжя,\~ забезпечувати участь у судовому засіданні,\~ як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Таким чином, судом зясовані фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу і встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам подружжя та їх дитини. Після спливу встановленого строку подружжя не примирилося, у позивача залишилось стійке бажання розірвати шлюб, жодних доказів щодо спроб відповідача вжити будь-яких заходів для примирення суду не було надано, тому суд приходить до висновку, що родина фактично розпалася та її поновлення неможливе, у звязку з чим шлюб необхідно розірвати. Згідно статті 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно заявлених вимог позивача суд вважає за необхідне залишити їй прізвище «Грипас». Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивачем вимога про відшкодування судових витрат не заявлялася, вони покладаються на позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved