Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа: Дергачівська державна нотаріальна контора Харківської області про визнання права власності на 43100 частини домоволодіння у порядку спадкування за законом. В обґрунтування позову позивач [PERSON] посилається на те, що згідно відповіді КП технічної інвентаризації «Інвенрос» від 27.11.2013 року вбачається, що житловий будинок [ADDRESS] належав на праві власності матері позивача [PERSON], яка померла 1997 року . При житті [PERSON] у 1996 році частку будинку 57100 та надвірні будівлі по договору дарування, посвідченому Дергачівською державною конторою від 23.05.1996 року за реєстраційним номером № 2-2283, подарувала своїй дочці [PERSON], решта 43100 будинку з надвірними будівлями так і залишилась бути зареєстрована на праві власності за [PERSON] З 1990 року і до сьогодення у будинку [ADDRESS], проживала позивачка разом зі своїм чоловіком, [PERSON], що підтверджується актом складеним депутатами Полівської сільської ради та головою вуличного комітету від 19.05.2014 року. Тобто на день смерті спадкодавця [PERSON] у вищезазначеному будинку, які не будучи зареєстровані, але фактично проживали спадкоємці першої черги разом з членами своєї родини. Станом на 11.02.2014 року до Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області мав факт звернення позивача [PERSON] з відповідною заявою щодо оформлення права власності на частку будинку з надвірними будівлями. Врешті чого за вих. №41501-16 датованого від 20.02.2014 року був отриманий лист з контексту якого вбачається, що станом на 15.09.2006 року мав факт звернення до цієї нотаріальної контори [PERSON] та за реєстровим №2-3537 було видане свідоцтво про право на спадщину за законом на цілу частку на грошові внески на ім'я дочки померлої, а також для [PERSON] по її заяві було запропоновано для співбесіди звернутись до нотаріальної контори. За наслідками співрозмови з завідуючою Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області з урахуванням вищенаведеного листа датованого від 20.02.2014 року було роз'яснено, що спадкоємцю [PERSON] з урахуванням минулого строку, а також за вищенаведеними обставинами для захисту своїх прав як отримання права власності на 43100 частини будинку [ADDRESS] необхідно звертатись до суду. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, в поданій до суду заяві позов підтримала повністю, просила позов задовольнити і розглянути справу за її відсутності та без фіксації технічними засобами, що суд вважає за можливе. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] в судове засідання не з'явився, в поданій до суду заяві позовні вимоги свого довірителя підтримав, просив їх задовольнити, справу розглядати за його відсутності, що суд вважає за можливе. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, в поданій до суду заяві позов визнала повністю та не заперечував проти його задоволення. Розгляд справи просила проводити без її участі та без фіксації технічними засобами, що суд вважає за можливе. Третя особа по справі представник Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області в судове засідання не з'явився, в поданій до суду заяві завідуюча Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області Якименко О.І. вказала, що про час та місце розгляду справи проінформована. Суд, вважає можливим справу розглянути за відсутності сторін по справі. На підставі ст. 197 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши надані суду докази, приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи, що згідно відповіді КП технічної інвентаризації «Інвенрос» від 27.11.2013 року вбачається, що житловий будинок [ADDRESS] належав на праві власності матері позивача [PERSON], яка померла 1997 року . При житті [PERSON] у 1996 році частку будинку 57100 та надвірні будівлі по договору дарування, посвідченому Дергачівською державною конторою від 23.05.1996 року за реєстраційним номером № 2-2283, подарувала своїй дочці [PERSON], решта 43100 будинку з надвірними будівлями так і залишилась бути зареєстрована на праві власності за [PERSON] З 1990 року і до сьогодення у будинку [ADDRESS], проживала позивачка разом зі своїм чоловіком, [PERSON], що підтверджується актом складеним депутатами Полівської сільської ради та головою вуличного комітету від 19.05.2014 року. Тобто на день смерті спадкодавця [PERSON] у вищезазначеному будинку, які не будучи зареєстровані, але фактично проживали спадкоємці першої черги разом з членами своєї родини. Станом на 11.02.2014 року до Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області мав факт звернення позивача [PERSON] з відповідною заявою щодо оформлення права власності на частку будинку з надвірними будівлями. Врешті чого за вих. №41501-16 датованого від 20.02.2014 року був отриманий лист з контексту якого вбачається, що станом на 15.09.2006 року мав факт звернення до цієї нотаріальної контори [PERSON] та за реєстровим №2-3537 було видане свідоцтво про право на спадщину за законом на цілу частку на грошові внески на ім'я дочки померлої, а також для [PERSON] по її заяві було запропоновано для співбесіди звернутись до нотаріальної контори. За наслідками співрозмови з завідуючою Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області з урахуванням вищенаведеного листа датованого від 20.02.2014 року було роз'яснено, що спадкоємцю [PERSON] з урахуванням минулого строку, а також за вищенаведеними обставинами для захисту своїх прав як отримання права власності на 43100 частини будинку [ADDRESS] необхідно звертатись до суду. Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), спадщина приймається за законом або за заповітом. Відповідно до ст. 553 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), спадкоємець за законом або за заповітом вправі відмовитись від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. При цьому він може заявити, що відмовляється від спадщини на користь кого-небудь з інших спадкоємців, закликаних до спадкоємства за законом або за заповітом, а також на користь держави або окремих державних, кооперативних або інших громадських організацій. Наступне скасування спадкоємцем такої заяви не допускається. Згідно ст. 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), передбачені дії, що свідчать про прийняття спадщини, а саме, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців. Згідно ст. 548 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), передбачено, що для набуття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. При таких обставинах, з урахуванням доказів, наданих по справі, а також спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі ст.ст. 524, 534, 553, 548-549 ЦК України (в редакції 1963 року),

Outcome: approved