Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-22 00:00:00

Позивач, [PERSON] , звернулася до суду з позовом, у якому просить: - розірвати шлюб укладений між позивачем та [PERSON] , зареєстрований 09.01.2020 Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), актовий запис № 22 по Харківському району та м.Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківській області, Люботинського міського управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 22; - залишити позивачу шлюбне прізвище; - стягнути з відповідача судові витрати. Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що сімейно-шлюбні відносини між сторонами припинилися з серпня 2020 року, а шлюб носить лише формальний характер. Позивач зазначає, що подальше збереження шлюбу неможливе, оскільки суперечить інтересам позивача. Позивач повідомлена про розгляд справи у порядку спрощеного провадження, що підтверджується наявним у матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення. Відповідач повідомлений про розгляд справи у порядку спрощеного провадження, що підтверджується наявним у матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення. Відзиву щодо заявлених позовних вимог від відповідача до суду не надійшло. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Від сторін не надійшло клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Під час розгляду справи судом встановлено наступне. 09 січня 2020 року сторони уклали шлюб, що підтверджує свідоцтво про шлюб (свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] від 09.01.2020). Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що сімейно-шлюбні відносини між сторонами припинилися, а шлюб носить лише формальний характер. Спільне господарство сторони не ведуть. Позивач зазначає, що подальше збереження шлюбу неможливе, оскільки суперечить інтересам позивача. Згідно з ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Бажання відновити шлюбні відносини сторони не виявили, виходячи з чого суд дійшов висновку про те, що подальше перебування у шлюбі суперечить інтересам сторін. Крім того, позивачем заявлена вимога про залишення шлюбного прізвища « [PERSON] » після розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Даною нормою встановлено, що зміна прізвища або ж залишення шлюбного в результаті розірвання шлюбу є виключним правом позивача, однак позивачем не надано доказів порушення цього права, та, відповідно, необхідності судового захисту, а тому така позовна вимога не підлягає задоволенню. За змістом ст. 141 ЦПК України, у разі часткового задоволення позовних вимог судовий збір покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved