Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просить визнати право власності на спадкове майно - житловий будинок з надвірними будівлями по [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом. В підтвердження своїх вимог посилається на те, що [INFO] помер її батько [PERSON] . Після його смерті позивач належним чином прийняла спадщину , звернувшись до нотаріальної контори із заявою про її прийняття. Нотаріус позбавлений можливості видати їй свідоцтво про право на спадщину на вказане майно, так як відсутній документ, що підтверджує право власності спадкодавця на дане майно. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, надіслала заяву про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просить їх задовольнити. Відповідач Лугинська селищна рада в судове засідання не з`явився, надіслав заяву, в якій просить слухати справу без участі представника ради, позовні вимоги визнає. За таких обставин суд вважає за можливе розглядати справу на підставі наявних матеріалів та без фіксації технічними засобами , відповідно до вимог ст.ст. 191ч.2, 247 ЦПК України. Відповідно до вимог ст.200ч.3 ЦПК України за результатами підготовчого засідання суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Перевіривши матеріали справи, оцінивши всі докази та обставини по справі, суд задовольняє позовні вимоги повністю , виходячи з таких підстав. Як встановлено судом позивач [PERSON] є рідною донькою [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про народження та про одруження. [INFO] у віці 77 років у селі Бовсуни Лугинського району батько позивача помер, про що виконкомом Бовсунівської сільської ради Лугинського району Житомирської області складено відповідний запис за № 7 в Книзі реєстрації смертей (а.с.7). Ще при житті покійним батьком складено заповіт на ім`я позивачки, посвідчений секретарем Бовсунівської сільської ради Лугинського району Житомирської області Бех В.А. 25.11.2013 року, зареєстрований в реєстрі за №17, яким позивачу заповідано все майно покійного. Після смерті батька позивач належним чином прийнява спадщину, звернувшись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, де було заведено спадкову справу №50/2014. Однак, нотаріус позбавлений можливості видати свідоцтво про право на спадщину, оскільки право власності не зареєстровано за покійним спадкодавцем. На час набуття права власності спадкодавцем на спірний будинок державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди, регулювалася підзаконними нормативними актами,зокрема такими як Інструкція про прядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу УРСР, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13.12.1995 року №56, а підстави набуття права власності на таке майно визначались ст.ст.100,101 ЦК УРСР. Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте, виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 04.01.2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Закону України від 01.07.2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину , мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до вимог ст.ст.100,101 Цивільного Кодексу України ( в редакції 1963 року) громадянин мав право мати на праві власності один житловий будинок, який використовувався ним для власного проживання та проживання своєї сім`ї. При цьому виникнення прва власності не пов`язувалось з поняттям державної реєстрації права власності. Як роз`яснено у п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відтак, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про визнання права власності є такими, що підлягають до задоволення. У відповідності до вимог ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За правилами ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності,якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа,який засвідчує право власності. На підставі викладеного та

Outcome: approved