Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання права власності у порядку спадкування. В обґрунтування своїх вимог вказала, що [INFO] року в селі Піщаний Брід Веселинівського району Миколаївської області помер її чоловік, [PERSON], смерть якого було зареєстровано виконавчим комітетом Широколанівської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області 06.10.2015 року за актовим записом [NUMBER]. Після його смерті відкрилася спадщина, зокрема на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS]. За життя чоловік позивача заповіту не склав, тому право на спадкування за законом у першу чергу отримали дружина [PERSON] - дружина померлого, [PERSON] - син померлого, [PERSON] - дочка померлого, [PERSON] - дочка померлого. Діти померлого в встановленому законному порядку відмовилася від спадщини, про що подали відповідні заяви до нотаріальної контори. При зверненні позивача до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з неподанням документу необхідного для вчинення нотаріальної дії, посилаючись на ст. 49 ЗУ «Про нотаріат», а саме відсутністю правовстановлюючого документу на право власності на будинок. Бажаючи оформити своє право власності на спадкове майно, позивач звернулася з відповідним позовом до суду. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав повністю в тому ж обсязі і з тих же підстав, просив задовольнити вимоги позивача, оскільки спадкодавець [PERSON] за життя на законних підставах набув права власності на житловий будинок, це його право ніким не заперечене, не оскаржене, не скасоване. Представник відповідача Широколанівської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про визнання позову та про слухання справи без його участі. Треті особи [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, надали суду заяви про розгляд справи без їх участі, про ти задоволення позову не заперечують. Заслухавши пояснення представника позивача [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] року в с. Піщаний Брід Веселинівського району Миколаївської області помер [PERSON], про що 06.10.2015 року Широколанівською сільською радою Веселинівського району Миколаївської області зроблено відповідний актовий запис за [NUMBER], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, зокрема на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] був чоловіком позивача [PERSON], що підтверджується, свідоцтвом про одруження виданого 27.10.1972 року серія [NUMBER]. [PERSON], [PERSON], [PERSON] є дітьми померлого [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про народження, свідоцтвом про розірвання шлюбу, свідоцтвами про одруження. /а.с. 26- 31/. За життя [PERSON] заповіт не склав, що підтверджується відповідною довідкою зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), яка знаходиться в матеріалах спадкової справи. Тому відповідно до ст. 1261 ЦК України в першу чергу право на спадкування за законом набула дружина померлого - [PERSON], дочки померлого - [PERSON] та [PERSON], син померлого - [PERSON] Судом було витребувано спадкову справу №33/2016 після смерті [PERSON], та встановлено, що [PERSON] звернулася із заявою до Веселинівської державної нотаріальної контори Миколаївської області про прийняття спадщини, в свою чергу [PERSON], [PERSON] та [PERSON] подали заяви до нотаріальної контори про відмову від прийняття спадщини після смерті їхнього батька [PERSON] Згідно довідок Широколанівської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області №385 від 22.03.2016 року та №1158 від 10.11.2016 року, [PERSON] був зареєстрований і проживав за адресою: [ADDRESS] з 08.12.2005 року по [INFO] року. Знятий з реєстраційного обліку як померлий. На день смерті разом з померлим зареєстрована з 12.05.1985 року і проживає по даний час дружина - [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до матеріалів спадкової справи №33/2016 після смерті [PERSON], [PERSON] не відмовлялася від прийняття спадщини, таким чином [PERSON] в розумінні ч. 3 ст. 1268 ЦК України прийняла спадщину. Постановою від 05.11.2016 року приватний нотаріус Веселинівського районного нотаріального округу Миколаївської області відмовила у вчиненні нотаріальної дії у видачі свідоцтва на право власності на житловий будинок розташований [ADDRESS],посилаючись на той факт, що спадкоємцем [PERSON] не надано правовстановлюючий документ про належність спадкового майна [PERSON] Згідно оголошення в районній газеті «Зоря» від 09.02.2017 року, повідомляється, що: «загублене свідоцтво про право особистої власності на домоволодіння, видане виконкомом Веселинівської районної Ради народних депутатів 18 липня 1989 року на ім'я [PERSON], вважати недійсним». Таким чином, в позасудовому порядку позивач з незалежних від неї причин позбавлена можливості оформити своє право власності на успадковане майно. Рішення виконавчого комітету Веселинівської районної ради народних депутатів від 18.07.1989 року №136 «Про оформлення права особистої власності на житлові будинки громадянам села П.Брід Веселинівського району Миколаївської області», архівна копія якого була надана Архівним сектором Веселинівської районної державної адміністрації Миколаївської області, було вирішено: 1. Оформити право особистої власності на житлові будинки, що належать громадянам с. П-Брід. Списки додаються; 2. Виконкому Широколанівської сільської ради народних депутатів спільно з бюро технічної інвентаризації оформити видачу свідоцтв про право особистої власності на житлові будинки в с. П-Брід; 3. Миколаївському міжміське бюро технічної інвентаризації провести реєстрацію будинків на підставі наявних правових документів. Відповідно до доданого списку до Рішення №136, в списку домоволодільців за [NUMBER] зазначено: [PERSON], [ADDRESS]. Судом було витребувана з Веселинівської філії ММБТІ інвентаризаційну справу на домоволодіння за адресою [ADDRESS], та встановлено, що в матеріалах інвентаризаційної справи наявне Свідоцтво на право особистої власності на домоволодіння, за адресою [ADDRESS] виданого 18.07.1989 року на ім'я [PERSON]. Відповідно до довідки Веселинівської філії ММБТІ №6 від 12.01.2017 року, власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS], є [PERSON] на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 18.07.1989р. та зареєстроване Миколаївським МБТІ 18.07.1989р. Згідно Рішення Широколанівської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області від 17.02.2016 року №2 «Про перейменування вулиць», в [ADDRESS]. Виходячи з наведеного, померлому [PERSON] належало належав на праві власності житловий будинок адресою: [ADDRESS] Відповідно до ст.16 ЦК України одним із способів захисту порушеного права чи інтересу може бути визнання права. Згідно з ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.ст. 1217, 1223 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ст. 1220 ЦК України). У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України). Відповідно до ст.ст. 1268, 1269, 1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Крім того, ст.ст.1218, 1268 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, і що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Оскільки, позивач прийняла спадщину в установленому законному порядку, то спадщина належить їй з часу її відкриття. Отже, вищезазначені обставини перешкоджають позивачу оформити право на спадщину в позасудовому порядку, а визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд прийшов до переконання про задоволення позову. На підставі викладено,

Outcome: approved