Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] селищної ради Томаківського району Дніпропетровської області\~ про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом,\~ третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - [PERSON] районна державна адміністрація\~ Дніпропетровської області (Відділ з питань державної реєстрації [PERSON] районної державної адміністрації Дніпропетровської\~ області). Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що [PERSON] (далі спадкодавець) в період часу з 50-х років по 12.12.2003 року (дата смерті) проживав за адресою: 53500, смт.Томаківка, вул. Червоноармійська, 49 Томаківського району Дніпропетровської області (вулиця Червоноармійська колишня назва, станом на сьогодні на підставі Розпорядження голови [PERSON] селищної ради № 9-р від 17.02.2016 р. «Про перейменування вулиць в населених пунктах [PERSON] селищної ради» - вул.[PERSON]). Позивач зазначає, що за даною адресою спадкодавець [PERSON] проживав однією сім'єю в зареєстрованому шлюбі разом з її рідною бабусею - [PERSON] та рідною матір'ю - [PERSON]. Її рідна бабуся померла - 04.09.1999 р., а згодом також померла її мати. Позивач зазначає, що її дошлюбне прізвище [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб і вона також являється особою, яка проживала зі спадкодавцем фактично однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Тобто в період часу з 1997 р. по грудень 2003 р. вона проживала разом з спадкодавцем, зі своєю рідною бабусею та матір'ю по вул.Червоноармійській (вул.[PERSON]), буд.49, смт.Томаківка, Томаківського району Дніпропетровської області фактично, без прописки. При цьому, позивач зазначає, що вона була прописана за іншою поштовою адресою. На підставі Державного акту про право власності на земельну ділянку її дідусю - [PERSON], померлому в грудні 2003 року, належала земельна ділянка, загальний розмір якої 6.150 га, місце розташування якої [PERSON] селищна рада Томаківського району Дніпропетровської області. Цільове призначення якої - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, Державний акт серії Р1 №122787 від 11.06.2001 р. Позивач також зазначає, що звернувшись до приватного нотаріуса [PERSON] нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON], з метою оформлення спадщини, а саме земельної ділянки, їй було повідомлено, що питання вирішується в судовому порядку. Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст.31 ЦПК України позивач має право протягом усього часу розгляду справи збільшити або зменшити розмір позовних вимог. В зв'язку з чим, позивач просить збільшити розмір позовних вимог по даній цивільній справі, а саме окрім такої позовної вимоги як визнати за [PERSON] як спадкоємцем за законом четвертої черги після смерті [PERSON], який помер 12.12.2003 року, право власності в порядку спадкування, на земельну ділянку, загальною площею 6,150 га., цільове призначення - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до Державного акту про право власності серії Р1№122787 від 11.06.2001 року, розташованої на території [PERSON] селищної ради Томаківського району Дніпропетровської області, позивач також просить розглянути та задовольнити позовну вимогу про встановлення факту проживання однією сім'єю [PERSON] ( дошлюбне прізвище - [PERSON]), [INFO], зі спадкодавцем [PERSON], який помер 12.12.2003 р. в смт.Томаківка, Томаківського району, Дніпропетровської області у період з січня 1997 року по грудень 2003 року. Позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі, при цьому представник позивача просить задовольнити позовні вимоги з урахуванням уточнених позовних вимог. Представник відповідача у судовому засіданні проти позову не заперечує. Представник третьої особи - [PERSON] районної державної адміністрації\~ Дніпропетровської області у судовому засіданні проти позовних вимог не заперечує та просить задовольнити позовні вимоги. Свідки [PERSON] [INFO], та [PERSON] [INFO], які фактично проживають не далеко один від одного, і були сусідами по відношенню до позивача [PERSON], її сім'ї та спадкодавця - [PERSON], у судовому засідані підтвердили факт проживання фактично однією сім'єю позивача [PERSON] з [PERSON] в період часу з 1997 р. по грудень 2003 р. за адресою: вул.Червоноармійській (вул.[PERSON]), буд.49, смт.Томаківка, Томаківського району Дніпропетровської області. Крім того, свідок [PERSON] додала, що вона знала [PERSON] з 1967 року, оскільки останній працював з її чоловіком. [PERSON] проживав однією сім'єю разом з дружиною [PERSON] та матір'ю позивачки - [PERSON], вони разом будували житловий будинок, вели спільне господарство. Їй відомо, що спочатку померла його дружина [PERSON], а потім її донька [PERSON]. Після чого, з ним залишилася проживати позивач у справі [PERSON], яка доводилася онукою його дружині [PERSON], та яка залишилася проживати з ним до дня його смерті та поховала його. Позивач визнавала [PERSON] за діда, а він в свою чергу визнавав її як онуку. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, заслухавши позивача, представників сторін та свідків, суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню, так як знайшов своє підтвердження матеріалами справи, що підтверджують вказані факти та викладені правовідносини. Зі свідоцтва про смерть від 12.12.2003 року, серії І-КИ№540532, виданого виконкомом [PERSON] селищної ради Томаківського району Дніпропетровської області вбачається, що спадкодавець [PERSON] помер в смт.Томаківка Дніпропетровської області 12.12.2003 р., актовий запис №158. Факт проживання [PERSON] в період часу з 50-х років по 12.12.2003 року (дата смерті) за адресою: 53500, смт.Томаківка, вул. Червоноармійська, 49 Томаківського району Дніпропетровської області, підтверджується довідкою [PERSON] селищної ради Дніпропетровської області вих.№ 883 від 10.05.2016 р. Факт належності даного будинку [PERSON] підтверджується записами в домовій книзі. Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] проживав однією сім'єю разом з рідною бабусею позивача - [PERSON] та її рідною матір'ю - [PERSON], що підтверджується записом в домовій книзі. Позивач проживала зі спадкодавцем фактично однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Тобто в період часу з 1997 р. по грудень 2003 р. позивач фактично проживала разом з спадкодавцем, своєю рідною бабусею та матір'ю по вул.Червоноармійській (вул.[PERSON]), буд.49, смт.Томаківка, Томаківського району Дніпропетровської області, без прописки. При цьому, позивач була прописана за іншою поштовою адресою. З копії Державного акту про право власності на земельну ділянку серії Р1 №122787 від 11.06.2001 р. суд вбачає, що [PERSON], належала земельна ділянка, загальний розмір якої 6.150 га, розташована на території [PERSON] селищної ради Томаківського району Дніпропетровської області. Цільове призначення якої - ведення товарного сільськогосподарського виробництва. На запит суду [PERSON] відділом ДРАЦС за вих. № 1033/03-31 від 09.08.2016 р. надано копії відповідних актових записів про шлюб, смерть та народження вищевказаних осіб, а саме: - актовий запис про народження № 11 на [PERSON], [INFO], складений 04.03.1952 року, де батьками зазначено: мати - [PERSON], батько - Григорій. - актовий запис про шлюб №124 від 25.12.1971 р., укладений між [PERSON] та [PERSON], з якого вбачається, що [PERSON] після укладення шлюбу змінила своє дошлюбне прізвище з «Будна» на «Бабіченко»; - актовий запис про смерть № 5 від 04.01.2002 року на [PERSON], [INFO], яка померла 01.01.2002 року; - актовий запис про шлюб №26 від 26.03.1957 р. на [PERSON], [INFO], з якого вбачається, що шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON], при цьому [PERSON] після укладення шлюбу змінила своє дошлюбне прізвище з «Будна» на «Шемчук»; - актовий запис про шлюб №74 від 03.09.1974 р., укладений між [PERSON] та [PERSON], з якого вбачається, що [PERSON] після укладення шлюбу змінила своє прізвище з «Шемчук» на «Ротерман»; - актовий запис про смерть №77 від 06.09.1999 року, на [PERSON], з якого вбачається, що остання померла 04.09.1999 року. З матеріалів справи суд вбачає, що позивач зверталася до приватного нотаріуса [PERSON] нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON], з метою оформлення спадщини після смерті [PERSON], а саме: земельної ділянки, їй було повідомлено, що питання вирішується в судовому порядку, посилаючись на ч.1, ч.3 ст. 1272 ЦК України. На запит суду вищевказаним приватним нотаріусом копію спадкової справи після смерті [PERSON] не надано, оскільки вона не заводилась, та на підтвердження надано суду Інофрмаційну довідку зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину). У відповідності з ч. 2 ст. 256 ЦПК України суди розглядають справи про встановлення фактів від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч.1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Визнання права власності на земельну ділянку за позивачем не оспорюється відповідачем у справі та не порушує прав чи інтересів інших осіб. Частиною 2 ст. 1258 ЦК України передбачено, що кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно ст.ст. 1216, 1218 ЦК України після смерті спадкодавця, якому на праві приватної власності належала земельна ділянка, до позивача у справі, як спадкоємця за законом, переходить право на отримання у спадщину вказаного спадкового майна. Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України від 16.01.2003 року, №435 - IV, який набрав чинності з 01.01.2004 року (далі - Прикінцеві та перехідні положення ЦК України) - Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Відповідно до п.5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Відповідно до глави 86 ст.1264 ЦК України, яка передбачає четверту чергу спадкоємців за законом - у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Виходячи із наведеного, враховуючи ту обставину, що ніхто, крім позивача не претендує на спадщину після смерті [PERSON], суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог і має підстави для задоволення позову в повному обсязі. Частиною 1\~ст. 88 ЦПК України\~передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи, що позивач не просить відшкодувати їй судові витрати, тому суд вважає можливим звільнити відповідача від відшкодування витрат та залишити сплачений судовий збір на користь держави. Так як встановлення факту проживання позивача зі спадкодавцем однією сімєю не менше як пять років до часу відкриття спадщини (дня смерті спадкодавця) позивачу необхідно для оформлення спадщини і ніхто з інших спадкодавців про прийняття спадщини не звернувся, то відповідачем у справі має бути орган місцевого самоврядування [PERSON] селищна рада Дніпропетровської області. На підставі викладеного та

Outcome: approved