Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] міської ради про визнання права власності на житловий будинок за набувальною давністю. В обґрунтування позову зазначила, що 02.10.1999 року помер [PERSON], після смерті якого залишився житловий будинок №115 а по вул.Воронова в м.Красноармійськ Донецької області, який належав йому на підставі: - 1/2 частина на підставі Свідоцтва про право власності, виданого [PERSON] міськкомгосп від 27.07.1976 року; - 1/2 частина на підставі договору дарування, посвідченого [PERSON] держнотконторою від 30.07.1976 року, реєстр №2925. При життя [PERSON] не залишив розпорядження з приводу належного йому майна не склав заповіт. Після його смерті ні хто не звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та станом на сьогоднішній день своїх спадкових справ на цей будинок не оформив, у звязку з чим власників цього будинку немає. Позивачка зазначає, що ще до смерті [PERSON], вона доглядала за ним, допомагала йому вести господарство та з хатніми справами. Коли [PERSON] помер, то вона продовжувала доглядати за будинком №115а, що розташований по вул.Воронова в м.Красноармійськ Донецької області, а з 2001 року почала в ньому відкрито проживати. З цього часу вона користується та володіє вищевказаним будинком постійно та безперервно, несе витрати по цьому будинку, робить в ньому ремонт та підтримує його в належному стані. Крім того, за час її життя у будинку №115а по вул. Воронова в м.Красноармійськ Донецької області претензій на даний будинок ніхто не заявляв. Факт її постійного та відкритого проживання у зазначеному будинку підтверджується довідкою, виданою квартальною. Крім того, цей факт можуть підтвердити й сусіди, які мешкають біля неї. На підставі вищевикладеного, позивач просить суд визнати за нею право власності за набувальною давністю на житловий будинок №115а, який розташований по вул.Воронова в м.Красноармійськ Донецької області, який належав померлому 02.10.1999 року [PERSON]. Позивач [PERSON] в судовому засіданні надала аналогічні пояснення викладеним в позовній заяві, на задоволенні позовних вимог наполягала в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] міської ради Донецької області до судового засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі та письмові заперечення проти задоволення позовних вимог (а.с.34). З'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити повністю виходячи із наступного. За змістом ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. В судовому засіданні встановлено, що 02.10.1999 року помер [PERSON] (а.с.6). Після його смерті залишилось спадкове майно у вигляді житлового будинку, розташованого за адресою: Донецька, область, м.Красноармійськ, вул.Воронова, 115а, який належав [PERSON] на підставі: 1/2 частина на підставі Свідоцтва про право власності, виданого [PERSON] міськкомгосп від 27.07.1976 року; 1/2 частина на підставі договору дарування, посвідченого [PERSON] держнотконторою від 30.07.1976 року, реєстр №2925 (а.с.5). Згідно звіту про оцінку майна, виконаного ТОВ «Нова Експертиза» 03.08.2015 року, оціночна вартість вищевказаного будинку складає 85530,00 грн. (а.с.4). З відповіді приватного нотаріуса [PERSON] міського нотаріального округу Донецької області [PERSON] від 28.10.2015 року вбачається, що спадкова справа після смерті 02.10.1999 року [PERSON] не заводилася (а.с.25). Встановлено, що [PERSON] зареєстрована за адресою: [INFO], а фактично без реєстрації проживає за адресою: [INFO], з 2001 року по теперішній час (а.с.3). Відповідно до ч.1 ст.344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. У пункті 9 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 №5 зазначено, що володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності. З цього слідує, що, оскільки, позивач [PERSON] почала мешкати у будинку №115а по вул.Воронова в м.Красноармійськ з 2000 року, що підтверджується довідкою квартального комітету, а власник цього будинку [PERSON] помер у 1999 році, то вселення позивача є не добросовісним. За таких обставин, суд приходить до висновку, що вимоги позивача не ґрунтуються на законі, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed