Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом і просить ухвалити рішення, яким визнати за нею право власності на земельну частку(пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,45 га ріллі, яка розташована на території Помоклівської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, ділянки [NUMBER], в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла [INFO]. Позивач [PERSON] надала суду заяву, в якій просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала і просить задовольнити їх. Від відповідача - Помоклівської сільської ради Переяслав-Хмельницького району надійшла заява про визнання позову та слухання справи у відсутності їх представника. Представник відповідача - Переяслав-Хмельницької районної державної адміністрації Київської області - Миколаєва Ю.В., в судовому засіданні позов визнала. Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи судом було встановлено наступне. [PERSON] при житті володіла правом на земельну частку (пай), що перебуває у колективній власності КСП «Помоклі» розміром 4,04 га в умовних кадастрових гектарах, розташованої на території Помоклівської сільської ради Переяслав-Хмельницького району, що належала їй відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай), серія КВ №0118301 виданого 1997 року. [INFO] померла [PERSON], після її смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 3,5077 га, що знаходиться на території Помоклівської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області та грошові вклади. Спадкоємцем першої черги, після смерті [PERSON], є її дочка [PERSON], яка прийняла спадщину у спосіб та строк, передбачений законом. 01.11.2006 р. державним нотаріусом Переяслав-Хмельницької районної нотаріальної контори Київської області, [PERSON] було видане свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 3,5077 га, розташовану на території Помоклівської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області. На підставі вказаного свідоцтва про право на спадщину за законом 05.12.2011 року позивач одержала три державні акти на право власності на земельні ділянки площею 2,7778 га, 0,3599 га та 0,3700 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, ділянка [NUMBER], яка належала [PERSON] на підставі державного акту на право власності на землю серії Р2№444903, виданого Переяслав-Хмельницькою райдержадміністрацією 26.11.2002 року. Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину, або тих які мають обов'язкову частку в спадщині, судом не встановлено. Відповідно до довідки Помоклівської сільської ради №475 від 26 вересня 2013 року [PERSON] включено до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю, і їй належить право на земельну частку (пай) площею 0,45 га ріллі, що розташована на території Помоклівської сільської ради, земельна ділянка [NUMBER]. З порівняльного аналізу документів слідує, що дана земельна ділянка входить до земельної частки (паю) на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай), але спадкодавиця за життя не одержала державний акт на цю земельну ділянку. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. Відповідно до п.208 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 року №20/5 і зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 03.03.2004 року №283/8882, яка діяла на час виникнення правовідносин, прийняття і відмова від спадщини можуть мати місце щодо всього спадкового майна. Спадкоємець не вправі прийняти одну частину спадщини, а від іншої частини відмовитись. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину. Відповідно до роз'яснень п.11 Постанови Пленуму Верхового Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7 при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України від 8 серпня 1995 року №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємством і організаціям» та відповідні норми ЦК УРСР. У цьому разі слід ураховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Відповідно до роз'яснень п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16.04.2004 року №7 сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі ( на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (пункт 17 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України. Член колективного сільськогосподарського підприємства (далі КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється на нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до п.7 Указу Президента від 8 серпня 1995р. №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Позови громадян, пов'язані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифіката, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. Відповідачами в таких справах є КСП, сільськогосподарські кооперативи, районна держава адміністрація, яка затверджувала розмір паю, вирішувала питання про видачу сертифіката, а також виконавчий орган чи орган місцевого самоврядування, що має вирішувати питання про виділення земельної частки (паю) в натурі, тощо. За таких обставин, суд дійшов висновку, що за життя [PERSON] набула права на земельну частку (пай), що перебувала у колективній власності КСП «Помоклі» розміром 4,04 га в умовних кадастрових гектарах, в тому числі і на 0,45 га ріллі (ділянка [NUMBER]), розташовану на території Помоклівської сільської ради Переяслав-Хмельницького району, а тому ця земельна ділянка є спадковим майном та підлягає спадкуванню позивачем [PERSON], як спадкоємцем за законом першої черги, яка прийняла спадщину. На підставі ст.ст. 1216, 1218,1220-1222,1258,1261,1267,1268,1296 ЦК України,

Outcome: approved