Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 17.01.1997 року Фрунзенським відділом реєстрації актів громадянського стану міста Харків, актовий запис №22. Позивач в обґрунтування своїх вимог за позовом зазначила, що вони знаходяться з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 17.01.1997 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалось, оскільки між сторонами відсутнє взаєморозуміння, взаємні почуття, постійно виникали суперечки і сварки, кожен має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Сімя розпалась остаточно та, на думку позивача, відновлена бути не може. Шлюбно-сімейні відносини припинені, сторони не ведуть спільне господарство, у них відсутній єдиний сімейний бюджет. Позивач вважає, що збереження родини не є можливим, на примирення вона не згодна. В судове засідання позивач не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася заздалегідь і належним чином, надала суду заяву, якою просить розглянути справу за її відсутність та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, просила ухвалити заочне рішення у справі. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, у спосіб, передбачений ч. 10 ст. 74 ЦПК України, про що в матеріалах справи містяться відповідні дані. Відповідно до ч.2 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи , які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явились в судове засідання без поважних причин. Таким чином, суд вважає, що відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомив, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України зі змінами, внесеними Законом України Про судоустрій та статус суддів від 07 липня 2010 року № 2453-VI, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд за згодою позивача вважає можливим ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 17.01.1997 року Фрунзенським відділом реєстрації актів громадянського стану міста Харків, актовий запис №22 (свідоцтво про шлюб серії І-ВЛ №027614 від 17.01.1997 року). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], відповідач є батьком дитини, що підтверджується свідоцтвом про народження серія 1-ВЛ №159103 від 21.03.2001 року. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і зберігання шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. У ході судового розгляду встановлено, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені, і з того ж часу сторони не ведуть спільне господарство, у них відсутній єдиний сімейний бюджет. Позивач вважає, що збереження родини не є можливим, на примирення вона не згодна, оскільки втратила до відповідача почуття кохання. Суд, зясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємовідносини подружжя, вважає подальше сімейне життя подружжя і зберігання сімї неможливим. При таких обставинах, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved