Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом та прохала суд ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини його доходів на її користь для утримання їх неповнолітньої дитини, [PERSON], [INFO], до досягнення нею повноліття та 1/4 частину його (відповідача) доходів на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку. В судове засідання позивач не зявилася, хоча завчасно надіслала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча завчасно надіслав заяву про розгляд справи без його участі позовні вимоги визнає в повному обсязі. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявилася, хоча про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін, на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що сторони проживали однією сімєю без реєстрації їх відносин в органах РАЦС, що не заперечується позивачем та відповідачем. Позивач та відповідач мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КЕ № 216553 від 16.04.2015 року. Відповідач не надає матеріальну допомогу, для утримання дитини та позивача. Оцінюючи усі докази, що є в справі у їх сукупності, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні правовідносини, що полягають у обовязку матері, батька утримувати дитину, а також обовязку чоловіка утримувати дружину до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обовязки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідно статті 180 СК України батьки зобовязанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а оскільки дитина проживає із позивачем та перебуває на її утримання, суду не надано доказів про надання відповідачем коштів на утримання дитини, тому суд має всі підстави для стягнення з нього аліментів на утримання його малолітньої дитини. Відповідно ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років, тому суд має підстави для стягнення утримання з відповідача на користь позивача до досягнення їх дитиною трьох років. Статтею 182 СК України передбачені обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. При визначенні розміру аліментів суд має враховувати: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Судом не встановлена наявність істотних обставин, які б унеможливлювали надання відповідачем матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини та дружини. Отже між сторонами в справі виникли та існують правовідносини, щодо реалізації батьківських обовязків з утримання своєї неповнолітньої дитини. За таких обставин суд приходить до висновку, що має місце порушення права неповнолітньої дитини на отримання належної матеріальної допомоги від батька, оскільки батько зобовязаний утримувати своєї дитини до досягнення нею повноліття. Таким чином, заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та правомірними і підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved