Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого посилалася на ту обставину, що сторони 29.11.2013 року зареєстрували шлюб, місцем державної реєстрації шлюбу є Центральний відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського управління юстиції, актовий запис №557. Від шлюбу мають малолітню дитину: [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося, сторони втратили почуття любові та взаємоповаги, більше року проживають окремо, спільне господарство не ведеться. Подальше сумісне проживання та збереження шлюбу вважає неможливим. Тому, позивач просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. У судове засідання позивач не з`явилася, матеріали справи містять заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, причини неявки суд не повідомив, відзив не надав. На підставі ч.1 ст.280 ЦПК України, суд, постановивши ухвалу про заочний розгляд справи, розглянув справу на підставі наявних у справі доказів. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє доведення в судовому засіданні, є такими, що ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. У відповідності до ч.1 ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. За правилами ч.2 ст.3 Сімейного кодексу України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Так, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в шлюбі, який зареєстрований 29.11.2013 року, місцем державної реєстрації шлюбу є Центральний відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського управління юстиції, актовий запис №557 (а.с.7). Від шлюбу мають малолітню дитину: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 18.03.2014 року (а.с.8). За довідкою Михайлівської сільської ради Нововоронцовського району Херсонської області №266 від 08.05.2020 року [PERSON] проживає разом з матір`ю - [PERSON] та перебуває на її утриманні (а.с.28). З відповіді обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Миколаївській області від 06.02.2020 року, [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.11). Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч.3 ст.115 Сімейного кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. З огляду на викладене, а також враховуючи що надії на збереження сім`ї немає, причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу обґрунтовані, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, суд вважає за можливе розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Враховуючи викладене, на підставі ст.ст.105, 112, 114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved