Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом, у якому просила позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Позов обґрунтований тим, що до 03 лютого 2010 року позивач перебувала у шлюб з відповідачем. Від цього шлюбу у них народилася донька [PERSON], [INFO]. Після розлучення відповідач перервав будь-які відносини з позивачкою та дитиною, ніякої матеріальної допомоги дитині не надає, у вихованні доньки ніякої участі не приймає, аліменти на утримання дитини не сплачує, і навіть не спілкується з нею. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, але в особі представника - адвоката [PERSON] надала суду заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягає, проти заочного вирішення справи не заперечує. Відповідач [PERSON], який належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив. Третя особа - Ленінська районна у місті Дніпропетровську рада, належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася, про причини неявки суду не повідомила. На підставі ст. 224 ЦПК України, за згоди позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи за відсутності відповідача і за наявними у справі доказами. Дослідивши зібрані у справі докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER], 23.02.2010 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON], що зареєстровано відділом реєстрації актів Приазовського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 12. Від цього шлюбу позивач і відповідач мають спільну малолітню дитину - [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 01.06.2004 року. 23.04.2010 року позивачка уклала шлюб з [PERSON] і її прізвище було змінено на «[PERSON]», згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 23.04.2010 року. Рішенням Приазовського районного суду Запорізької області від 15 серпня 2011 року з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини його доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно розрахунку ДВС Приазовського РУЮ Запорізької області, відповідач аліменти не сплачує і станом на 01.06.2014 року має заборгованість перед позивачем за 2011, 2012, 2013, 2014 роки в загальній сумі 16 586,96 грн. У відповідності до довідки КЗО «Середня загальноосвітня школа № 96» від 08.07.2014 року № 199, [PERSON] є ученицею 4-Б класу. Батько учениці, [PERSON], за весь час навчання його доньки жодного разу в школі не з'являвся, батьківські збори не відвідував. На підставі висновку органу опіки та піклування - Ленінської районної у місті Дніпропетровську ради, складеного 20.11.2013 року, встановлено, що [PERSON] вихованням дитини не займається, не піклується про стан здоров'я, матеріально не забезпечує, не цікавиться навчанням та розвитком дитини, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. У зв'язку з цим визнано за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його малолітньої доньки [PERSON], [INFO] Згідно ст. 51 Конституції України, сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Такі ж обов'язки на батьків покладені статтею 150 Сімейного кодексу України. Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Частиною 5 ст. 12 цього ж закону передбачено, що батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров'я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону. Згідно п.2 ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Суд вважає, що зібраними у справі доказами підтверджено ухилення відповідачем [PERSON] від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Відповідачем жодних доказів або заперечень на спростування позовних вимог не надано. Ухилення відповідача від виховання дитини суперечить інтересам дитини, перешкоджає її нормальному вихованню в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї родини і сім'ї. З урахуванням викладеного, суд вважає, що захист прав неповнолітньої дитини шляхом позбавлення відповідача батьківських прав є виправданим і таким, що відповідає інтересам дитини. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 243, 60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved