Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів у розмірі 33 відсотків з усіх видів заробітку щомісяця на неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що відповідач матеріальну допомогу не надає і звернення до [PERSON] з цього приводу є безрезультатними. Заробітна плата, яку отримує позивачка, не дає можливості забезпечити фізичний, духовний розвиток дитини, її творчі та пізнавальні здібності. Крім того, як зазначає [PERSON], дитина хворіє на обструктивний бронхіт і для лікування потрібні значні кошти на ліки. До звернення позивачки до суду з позовом про стягнення аліментів, як пояснила в судовому засіданні [PERSON], відповідач сплачував 1 тис. грн. щомісяця, але потім виплати припинились. Відповідач проти позову заперечував, стверджуючи, що він щомісяця, з лютого 2015 р. здійснює матеріальну допомогу на дитину у розмірі 1,5 тис. грн., також існувала домовленість з [PERSON] про оплату 2000 грн., з урахуванням комунальних витрат, але позивачка звернулася з позовом про стягнення аліментів до суду, тому відповідач, посилаючись на відсутність заробітку через знаходження у відпустці по догляду за дитиною- [PERSON], а також значних витрат за виконавчими документами, перераховував аліменти, виходячи з 30% прожиткового мінімуму. В судовому засіданні [PERSON] заперечував проти розміру аліментів та просив стягувати матеріальну допомогу на дитину у твердій грошовій сумі по 1200 грн. до листопада 2015 р., тому як потім він піде на пенсію. Суд, вислухавши пояснення сторін, перевіривши материіали справи, оцінивши надані докази, прийшов до наступного. У відповідності зі ст.ст. 180, 181 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду аліменти присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 2011 р., мають доньку-[PERSON], [INFO]. Рішенням Жовтневого районного суду м.Харкова від 20.03.2015 р. шлюб між сторонами розірвано. З лютого 2013 р. дитина проживає з матір'ю, знаходиться на її утриманні, відповідач мешкає окремо. Статтями 182, 183 СК України передбачено, що розмір аліментів, які стягуються на дитину, встановлюються судом з урахуванням стану здоров'я та матеріального становища дитини, стану здоров'я та матеріального становища платника аліментів, наявності у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст.184 Сімейного Кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Приймаючи до уваги, що відповідач [PERSON] працює на посаді ст. слідчого ГУ ДФС у Харківській області, має стабільну заробітну плату, підстав для визначення аліментів в твердій грошовій сумі суд не вбачає. Враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище дитини і відповідачки, беручи до уваги, що [PERSON] не сплачує аліменти на утримання інших дітей, непрацездатних батьків, має заробіток, в силу ст. 182 Сімейного Кодексу України, позовні вимоги підлягають задоволенню, з відповідача на користь позивачки можливо стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця. Доводи [PERSON] про те, що у нього є невиконанні зобов'язання за позикою перед позивачем, а також за відкритими виконавчими провадженнями по стягненню боргу по комунальним послугам, за кредитом не впливають на розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача. Як вбачається з інформації Жовтневого відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції на виконанні перебуває виконавчий лист про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості у сумі 26604,17 грн., винесено постанову про арешт транспортного засобу-автомобіля, що переданий у заставу. Позивач ніякого відношення до цих кредитних зобов'язань не має. На підтвердження позовних вимог про визначення аліментів у розмірі 33 відсотків з усіх видів заробітку відповідача, [PERSON] надала довідку про потребу дитини у домашньому догляді та перебування [PERSON], [INFO] на диспансерному обліку. Згідно до вимог ст.185 Сімейного Кодексу України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами ( розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом того). Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. За правилами ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Жодного доказу про розмір витрат на процедури та ліки позивачем не представлено, а також відсутні документальні підтвердження додаткових витрат на лікування, що були фактично понесені раніше. За таких обставин, позивач не позбавлено можливості звертатися з позовом про покриття за рахунок відповідача понесених витрат на лікування дитини. Відповідно до ст.ст. 79, 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір в дохід держави. На підставі викладеного і

Outcome: approved