Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] районної державної адміністрації, [PERSON] сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області про визнання права власності у порядку спадкування за заповітом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що [PERSON] та [PERSON] з 1980 року проживали спільно однією сім'єю, як чоловік та жінка, вели спільне господарство. Під час спільного проживання [PERSON] та [PERSON], на сумісні кошти набули житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований за адресою: Дніпропетровська область Синельниківський район с. Раївка вул. Леніна 43 де і мешкали. Вказаний будинок згідно свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок виданого виконкомом [PERSON] міської ради народних депутатів 31.01.1990 року на підставі рішення виконкому № 455 від 26.09.1989 року зареєстровано [PERSON] бюро технічної інвентаризації і записано в реєстрову книгу №1 під реєстровим № 115 від 31.01.1990 року був зареєстрований на [PERSON] до реєстру про державну реєстрацію прав 20.08.2003 року. Також під час спільного проживання [PERSON] та [PERSON], було отримано право власності на земельну ділянку розташовану під цим будинком розміром у 0,213 га, яка так само була зареєстрована на ім'я [PERSON] - державний акт на право приватної власності на землю виданий 30.10.1997 на підставі рішення 17 сесії 21 скликання [PERSON] сільської Ради народних депутатів від 23.12.1993 року, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 10348, та внесений у реєстрову книгу № 124 за реєстровим № 180 [PERSON] бюро технічної інвентаризації. 11.02.2003 року [PERSON] та [PERSON] уклали між собою шлюб який зареєстрований виконкомом [PERSON] сільської ради Синельниківського району про що в книзі реєстрації актів про укладання шлюбу зроблено запис № 2. 12 березня 2003 року [PERSON] померла, про що в Книзі реєстрації актів про смерть виконкомом [PERSON] сільської ради [PERSON] районну Дніпропетровської області 12.03.2003 зроблено запис №1. Згідно заповіту вчиненого [PERSON] 4 лютого 2003 року, посвідченого секретарем виконкому [PERSON] сільської ради [PERSON], зареєстрованому в реєстрі за № 8, все її майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось після її смерті вона заповідала [PERSON]. Таким чином, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді будинку № 43 по вул. Леніна у с. Раївка Синельниківського району та земельної ділянки 0.213 га розташованій за цією ж адресою. [PERSON] прийняв спадщину у відповідності зі ст. 549 ЦК УРСР 1963 року, оскільки мешкаючи за вказаною адресою фактично вступив у її управління та володіння. Під час володіння вказаною спадщиною [PERSON] намагався оформити вказане майно на себе і вже замовив довідку про вартість земельної ділянки, але в силу свого віку (78 років) не зміг цього зробити. [PERSON] все життя, з 19 травня 1953 року по 1 квітня 1986 року пропрацював на [PERSON] селекційно - дослідній станції розташованій у с. Раївка Синельниківського району, і згідно Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 8 серпня 1995 року за № 720/95, отримав право на земельну частку (пай), із фонду земель які належали цьому підприємству, та в подальшому було переформовано у ДП «Синельниківське». Розпаювання було проведено 29.12.2008 року згідно протоколу зборів громадян, включених до списку осіб, які мають право на земельну частку (пай) із земель ДП «Синельниківське», затвердженого 12.01.2009 року розпорядженням голови [PERSON] районної державної адміністрації № 6-р-09 [PERSON], як пенсіонер отримав право на частку за № 274. 26 січня 2008 року [PERSON] помер, про що в Книзі реєстрації смертей виконкомом [PERSON] сільської ради [PERSON] районну 28.01.2008 зроблено відповідний актовий запис № 6. Згідно заповіту вчиненого [PERSON] 18 квітня 2007 року, посвідченого секретарем виконкому [PERSON] сільської ради [PERSON], зареєстрованому в реєстрі за № 29, все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось та все те, на що він матиме право за Законом на день смерті, він заповів [PERSON]. Таким чином після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на: житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований за адресою: Дніпропетровська область Синельниківський район с. Раївка вул. Леніна 43, вартістю 33428 грн.; земельну ділянку розташовану під цим будинком розміром у 0,213 га, вартістю 40889,76 грн.; земельну частку (пай) із земель ДП «Синельниківське» розташовану на території [PERSON] сільської ради, розміром 6,5755 умовних кадастрових гектар за № 274 на яку мав право спадкодавець за рішенням загальних зборів громадян від 29.12.2008 року, затвердженого розпорядженням голови [PERSON] РДА за № 6р-09 від 12.01.2009 року, вартістю 187329,96 грн.. Позивач, [PERSON] [INFO], прийняла спадщину згідно зі ст.ст. 1268-1269 ЦК України, так як на час відкриття спадщини у встановлений законом шестимісячний строк після смерті спадкодавця, подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Таким чином, вона успадкувала вищезазначене майно, але своїх спадкових прав не оформила. 18 червня 2015 року позивач отримала постанову державного нотаріуса Другої [PERSON] державної нотаріальної контори [PERSON] про відмову у вчиненні нотаріальної дії, згідно якої їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з приватизованою земельною ділянкою та земельну ділянку (пай) після смерті 26.01.2008 року [PERSON] у зв'язку не наданням нею всіх необхідних документів. У звязку з цим, позивач просить визнати за нею [PERSON] [INFO], права та обов'язки спадкодавця в порядку спадкування за заповітом після померлого 26 січня 2008 року [PERSON] на: житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований за адресою: Дніпропетровська область Синельниківський район с. Раївка, вул. Леніна, 43; земельну ділянку розміром у 0,123 га, розташовану за адресою: Дніпропетровська область Синельниківський район с. Раївка, вул. Леніна, 43; земельну частку (пай) із земель ДП «Синельниківське» розташовану на території [PERSON] сільської ради, розміром 6,5755 умовних кадастрових гектар за № 274, з правом реєстрації права власності вказаного майна у відділі державної реєстраційної служби [PERSON] міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області. Позивач надав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник позивача в судове засідання не зявився, однак надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача [PERSON] районної державна адміністрація Дніпропетровської області у судове засідання не зявився, однак надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Проти задоволення позовних вимог не заперечує. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області у судове засідання не з'явився по невідомим суду причинам. Суд, дослідивши матеріали справи, надані письмові докази, та оцінивши їх в сукупності, встановив наступне. Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) та спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок виданого виконкомом [PERSON] міської ради народних депутатів від 31 січня 1990 року, житловий будинок з належними до нього прибудовами та спорудами, який розташований за адресою: с. Раївка, [PERSON] сільська рада, вул. Леніна, буд. № 43, належить [PERSON]. (а.с. № 8). Згідно копії державного акта на право приватної власності на землю серії ДП СВ № 010348 від 30 жовтня 1997 року, на підставі рішення XVII сесії XXI скликання [PERSON] сільської ради народних депутатів від 23 грудня 1993 року, [PERSON] передана земельна ділянка, що розташована за адресо: [PERSON] сільська рада, с. Раївка, вул. Леніна, 43. Землю передано для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд 0,213 га. (а.с. № 10). Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ЖД № 369636 від 11 лютого 2003 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 11 лютого 2003 року. (а.с. № 12). Згідно копії свідоцтва про смерть серії І-КИ № 530463 від 23 липня 2003 року, [PERSON] померла 12 березня 2003 року. (а.с. № 13). Згідно заповіту від 04 лютого 2003 року [PERSON], що проживала в [INFO], заповіла на випадок своєї смерті, все своє майно [PERSON]. (а.с. № 14). Таким чином, на момент смерті [PERSON], а саме на 12 березня 2003 року, діяли норми Цивільного кодексу Української РСР від 18 липня 1963 року. Отже згідно п.1 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. З викладеного вбачається, що [PERSON] прийняв спадщину, у вигляді житлового будинку та земельної ділянки розташованих за адресою: Синельниківський район, с. Раївка, вул. Леніна, 43. Згідно копії розпорядження голови районної державної адміністрації від 12.01.2009 року № 6-р-09, було надано громадянам в приватну власність земельні ділянки у розмірі земельної частки (паю) площею 6,5755 умовних кадастрових гектарів для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території [PERSON] сільської ради, згідно з додатком 1. (а.с. № 48.). Згідно довідки управління держземагенства у [PERSON] районі Дніпропетровської області № 3251-08/7 від 21.07.2015 року, відповідно до розпорядження голови райдержадміністрації від 12.01.2009 р. № 6р-09, затвердженого протоколу зборів від 29.12.2008 року громадяни включені до списку осіб, пенсіонери [PERSON] СДС, які присутні на зборах громадян, що мають право на земельну частку (пай) із земель ДП «Синельниківське» [PERSON] сільської ради громадянин [PERSON] в списку додатку, які знаходяться в управлінні Держземагенства у [PERSON] районі, значиться під № 53. (а.с. № 61). Згідно списку №1 пенсіонерів [PERSON] СДС, які включені до списку осіб, що мають право на земельну частку (пай) із земель ДП «Синельниківське» від 29.12.2008 року. [PERSON] присвоєна ділянка 274. (а.с. № 57). Згідно копії свідоцтва про смерть серії 1-КИ № 180693 від 28 січня 2008 року, [PERSON] помер 26 січня 2008 року.(а.с. № 18). Згідно копії заповіту від 18.04.2007 року [PERSON] на випадок своєї смерті зробив розпорядження, що все майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, заповів [PERSON]. (а.с. № 19). Згідно копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 02-31/741 від 18.06.2015 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з приватизованою земельною ділянкою та земельну ділянку (пай), у зв'язку з тим, що документів підтверджуючих право власності за померлим [PERSON] не надала. (а.с. № 64). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 статті 1220 ЦК України передбачено відкриття спадщини внаслідок смерті особи та часом відкриття спадщини є день смерті особи. Останнє місце проживання спадкодавця є місцем відкриття спадщини, що передбачено ч.1 ст.1221 ЦК України. Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той із подружжя, який його пережив, та батьки. Таким чином, зясувавши всі обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, оскільки [PERSON] заповів позивачу на випадок смерті своє майно, та вважається таким, що набув належним чином спадщину, бо вступив у володіння та користування спадковим майном після смерті [PERSON], на підставі заповіту, а саме житловим будинком та земельною ділянкою за адресою: Синельниківський район, с. Раївка, вул. Леніна 43, та набув право на земельну частку (пай) розташовану на території [PERSON] сільської ради, за № 274. У статті ст. 6\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено право на справедливий суд, що гарантує справедливий і публічний розгляд\~справи\~упродовж\~розумного строку\~ незалежним і безстороннім\~судом, встановленим законом, при визначенні цивільних\~прав\~і\~обов'язків\~особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред'являється особі. З положеннями Конвенції узгоджуються положення Постанови Пленуму Верховного Суду України N 9 від 01.11.96 « Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» . Пункт 1 визначає:« Відповідно до ст.8 Конституції в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституційні права та свободи людини і громадянина є безпосередньо діючими. Вони визначають цілі і зміст законів та інших нормативно-правових актів, зміст і спрямованість діяльності органів законодавчої та виконавчої влади, органів місцевого самоврядування і забезпечуються захистом правосуддя. Виходячи із зазначеного принципу та гарантування Конституцією судового захисту конституційних прав і свобод, судова діяльність має бути спрямована на захист цих прав і свобод від будь-яких посягань шляхом забезпечення своєчасного та якісного розгляду конкретних справ.» З урахуванням заявлених позивачкою [PERSON] підстав для задоволення позову, а також обставин, наведених позивачкою на їх обґрунтування, досліджених судом доказів- суд вважає можливим захистити порушене цивільне право позивачки шляхом визнання права власності в порядку спадкування після померлого [PERSON] на : житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований за адресою: Дніпропетровська область Синельниківський район с. Раївка, вул. Леніна, 43; земельну ділянку розміром у 0,123 га, розташовану за адресою: Дніпропетровська область Синельниківський район с. Раївка, вул. Леніна та шляхом визнання прав та обовязків спадкодавця [PERSON] на земельну частку (пай) із земель ДП «Синельниківське» розташовану на території [PERSON] сільської ради, розміром 6,5755 умовних кадастрових гектар за № 274. На підставі викладеного та ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1220, 1221, 1261 ЦК України,

Outcome: approved