Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що знаходилася у зареєстрованому шлюбі із відповідачем [PERSON], проживала разом із чоловіком по [ADDRESS]. Шлюб було розірвано 18.08.2010 року. Після смерті [PERSON], померлої [INFO] року право на будинок, який знаходиться по [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину перейшло до матері позивача [PERSON], після смерті, якої [INFO] року позивач [PERSON] прийняла спадщину відповідно до вимог 1268 ЦК України, оскільки на день її смерті проживала у спадковому будинку. Відповідач не проживає у вказаному будинку з січня 2013 року, але виїхавши з квартири і зібравши свої речі припинив спілкування з дітьми і за місцем реєстрації не з'являвся. Оскільки такі дії відповідача порушують її права, як власника, просила суд, визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право на житлову площу у будинку [ADDRESS]. У судове засідання позивач не з'явилася, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Проти заочного порядку розгляду справи не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, про що в матеріалах справи містяться відповідні документи, причини неявки суду не повідомив, заперечень за позовом не надав. Відповідно до ст.224 ЦПК України - суд, за згодою позивача вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних доказів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з положеннями ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає позовну заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно до свідоцтва про право на спадщину за законом реєстровий номер 2-4891 від 23.11.2007 року право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, розташованого в [ADDRESS] перейшло до матері позивача [PERSON] (а.с. 5). Про що свідчить витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі № 11870607 від 23.11.2007 року (а.с 6) та витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» № 16953981 від 07.12.2007 року (а.с. 7). Після смерті, [PERSON] [INFO] року позивач [PERSON] прийняла спадщину відповідно до вимог 1268 ЦК України, оскільки на день її смерті проживала у спадковому будинку по [ADDRESS] (а.с.8). Згідно свідоцтва про народження позивача [PERSON], [INFO] її батьками вказано [PERSON] та [PERSON] (а.с. 9). [PERSON] зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] 04 червня 1994 року, актовий запис № 189 (а.с.10), який було розірвано 18 серпня 2013 року згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] (а.с. 11). Згідно із ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Приймаючи до уваги те, що реєстрація відповідача [PERSON] в спірному будинку перешкоджає позивачу, як власникові, в повній мірі розпоряджатися своїм майном, користуватися ним, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, та визнати відповідача таким, що втратив право на житлову площу у будинку [ADDRESS]. На підставі викладеного,

Outcome: approved