Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] , який 15.09.1984 року був зареєстрований райвідділом ЗАГС Хмельницької області, про що складено відповідний актовий запис № 111. В обґрунтування доводів зазначила, що подружнє життя у неї з відповідачем не склалося, в зв`язку з чим шлюбно-сімейні відносини між ними припинені, подружніх стосунків вони не підтримують, проживають окремо, спільного домогосподарства не ведуть, шлюб існує лише формально. Причиною припинення шлюбних відносин є несумісність характерів з відповідачем, відсутність спільних поглядів на сімейне життя. Від шлюбу сторони мають малолітніх дітей не мають. В судовому засіданні позивачка [PERSON] не була присутньою, просила суд розглядати справу без її участі, на позовних вимогах наполягає, час на примирення просить не надавати. Відповідач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнає. Дослідивши письмові матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Суд бере до уваги положення ст. 24 СК України, яка визначає, що однією з основних ознак шлюбу є його добровільність, передбачивши, що примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно до ст.ст. 12, 13\~ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.\~112\~СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем 15.09.1984 року був зареєстрований шлюб, райвідділом ЗАГС Хмельницької області, про що складено відповідний актовий запис № 111. Від шлюбу сторони не мають малолітніх дітей. Згідно позову сторони припинили шлюбні відносини, на даний час втрачені усі фізичні та духовні зв`язки. При вирішенні спору про розірвання шлюбу суд враховує, що позивач та відповідач тривалий час не проживають сім`єю, мають різні погляди на життя на сімейні цінності, між сторонами припинилися шлюбні стосунки, вони перестали вести спільне господарство. За таких обставин суд приходить до висновку, що причини, які викликали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, подальше сумісне проживання подружжя і збереження сім`ї стали неможливими, їх сім`я існує формально. Суд вважає, що сім`я розпалась, а тому шлюб між ними слід розірвати. Відповідно до вимог ст.\~142\~ЦПК України понесені позивачем судові витрати, що становлять 50 відсотків сплаченого позивачем судового збору, а саме 454 грн. судового збору, підлягають поверненню позивачу з державного бюджету. З врахуванням викладеного та

Outcome: approved