Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до ПАТ «Азот» про стягнення невиплаченої заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Свій позов мотивує тим, що вона з 12.08.1977 року по 30.03.2017 року працювала на ПАТ «Азот». Наказом № 109-вк від 14.03.2017 року вона була звільнена з посади за власним бажанням у звязку з виходом на пенсію (ст. 38 КЗпП України). При звільненні з нею не було проведено остаточного розрахунку у звязку з чим утворилась заборгованість з виплати заробітної плати, яка станом на 11.01.2018 року становить 14836 грн. 28 коп. Просить суд стягнути з ПАТ «Азот» на її користь заборгованість по заробітній платі в розмірі 14836,28 грн. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за весь час затримки по день винесення рішення. На підставі ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Суд, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідно до трудової книжки БТ І № 1257054, [PERSON] з 12. 08.1977 року по 30.03.2017 року працювала на ПАТ «Азот». Наказом № 109-вк від 30.03.2017 року вона була звільнена з посади за власним бажанням у звязку з виходом на пенсію (ст. 38 КЗпП України). Відповідно до довідки ПАТ «Азот» від 21.02.2018 року № 14, станом на 20.02.2018 року заборгованість ПАТ «Азот» по заробітній платі перед [PERSON] складає: за лютий 2017 року \~1069,48 гривень, березень 2017 року 13766,80 гривень, а всього на загальну суму заборгованості 14836,28 грн. Статтею 43 Конституції України передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Питання державного і договірного регулювання оплати праці, прав працівників на оплату праці та їх захисту визначається цим Кодексом, Законом України «Про оплату праці» та іншими нормативно-правовими актами (ст. 94 КЗпП України). Заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавцем, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує 16 календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата (ст. 115 ч.1 КЗпП України). Частиною першою ст. 233 КЗпП України визначено, що працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позивачем не порушені строки звернення до суду, передбачені ст. 233 КЗпП України (позовна заява надійшла до суду 17.10.2017) з врахуванням положень рішення Конституційного Суду України від 22.02.2012 по справі № 4-рп/2012. При розгляді трудових спорів у питаннях про грошові вимоги, крім вимог про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, орган, який розглядає спір, має право винести рішення про виплату працівникові належних сум без обмеження будь-яким строком (ст. 238 КЗпП України). Статтею 115 КЗпП України\~передбачено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Згідно статті 116 КЗпП України, - при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Статтею 47 КЗпП України\~передбачено, що власник або уповноважений ним орган зобовязаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок. Таким чином до стягнення з ПАТ «Азот» на користь [PERSON] підлягає заборгованість по заробітній платі за лютий 2017 року \~1069,48 гривень, березень 2017 року 13766,80 гривень, а всього на загальну суму заборгованості 14836,28 грн. Відповідно до ч. 1\~ст. 117 КЗпП України\~в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в\~статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Частиною 2\~ст. 117 КЗпП України\~передбачено, що при наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. ПАТ «Азот» на день вирішення справи не заперечує наявність заборгованості по заробітній платі перед [PERSON] за лютий та березень 2017 року в сумі 14836,28 гривень. Проте відповідач в своїх запереченнях проти позову посилається на те, що розрахунок з позивачем при звільненні не був проведений не з вини підприємства, а через накладений державним виконавцем арешт на банківські рахунки підприємства, що унеможливило проведення будь яких банківських операцій. За таких обставин стягненню з ПАТ «Азот» на користь [PERSON] підлягає середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 31.03.2017 року по 15.03.2018 року (день винесення рішення). Визначаючи розмір середнього заробітку [PERSON] за час затримки розрахунку при звільненні суд виходить з наступного. Згідно довідки ПАТ «Азот» №14 від 21.02.2018 розмір заробітної плати [PERSON] за два місяці, які передували звільненню становить: лютий 2017 року 1069,48 грн.; березень 2017 року 14836,28 грн. Згідно довідки про доходи ПАТ «Азот» № 142 від 21.02.2018 середньоденний заробіток [PERSON] складає 250,23 грн. За період з 31.03.2017 по 15.03.2018 пройшло 253 робочих дні, отже розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 31.03.2017 року по 15.03.2018 року становить 63308,19 грн. (250,23 грн. Х 253 дня), який і підлягає стягненню з ПАТ «Азот» на користь [PERSON] Оскільки розмір середньоденної заробітної плати [PERSON] визначено із нарахованої заробітної плати до утримання податків та обовязкових платежів, то при виплаті середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, роботодавець має право здійснити відрахування податків та обовязкових платежів передбачених законодавством України. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору за вимоги про стягнення заробітної плати, судовий збір в сумі 704,80 гривень від сплати якого була звільнена [PERSON] Д, необхідно стягнути з ПАТ «Азот» на користь держави. На підставі викладеного та,

Outcome: approved