Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивує тим, що з відповідачем по справі зареєструвала шлюб 26 серпня 2000 року у відділі державної реєстрації актів громадянського стану Черкаського міського виконавчого комітету. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Сімейне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними та розходження поглядів на сімейні відносини. На даний момент спільного господарства сторони не ведуть, оскільки протягом трьох останніх років відносини між ними погіршувалися, що в подальшому призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. За її глибоким переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Порозуміння між ними неможливе, а тому строк для примирення просить не надавати. Майнового спору між сторонами немає. Шлюб розривають вперше. Після розірвання шлюбу питання про проживання та виховання дитини вирішено. На підставі викладеного, просить шлюб, укладений між нею та відповідачем, - розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила строк для примирення не надавати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надавши до суду заяву про розгляд справи без його участі. Проти задоволення позовних вимог не заперечував та просив не надавати строк для примирення. Враховуючи думку позивача та відповідача, дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, об'єктивного та всебічного дослідження, суд приходить до наступного: встановлено, що 26 серпня 2000 року, згідно даних свідоцтва про шлюб (Серія [NUMBER]), - сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Черкаського міського виконавчого комітету, про що складено відповідний актовий запис №984. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується даними свідоцтва про народження (Серія [NUMBER] щодо місця проживання якої між сторонами спору не існує. Батьком дитини записаний відповідач. Також, спору про поділ спільного майна між сторонами немає. Крім того, при прийнятті рішення по справі, суд враховує думку відповідача [PERSON], який повністю погодився із заявленими позовними вимогами та не заперечував проти їх задоволення. Як передбачено ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст.ст. 11, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч.ч. 2, 3 ст. 58 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 59 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21 грудня 2007 року, «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч. 4 ст. 174 ЦПК України). З'ясувавши обставини справи, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, сімейних відносин сторони не підтримують протягом тривалого часу, вони не пов'язані спільним побутом та бюджетом, взаємні почуття між ними втрачені і примирення між сторонами неможливе. Крім того, на думку суду, подальше перебування їх у шлюбі буде шкодити їхнім інтересам, а тому підстав щодо надання терміну для примирення, не вбачається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України). Частиною 2 ст. 112 СК України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають до задоволення. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved