Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, в якому зазначила, що в [INFO] року померла її мати [PERSON] та після її смерті відкрилась спадщина. Спадкоємцем за заповітом після смерті останньої є позивач [PERSON] . Проте, коли позивач звернулася до нотаріуса Сумської районної державної нотаріальної контори щодо оформлення спадкових прав, то їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки, в зв`язку з тим, що не співпадає інформацію в державному акті та витягах з державного земельного кадастру щодо земельних ділянок. А тому позивач просить суд ухвалити рішення, яким визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після померлої [PERSON] на земельні ділянки: площею 0,2333 г, кадастровий номер [NUMBER] , 1,7530 га, кадастровий номер [NUMBER] , та 0,5358 га, кадастровий номер [NUMBER] , які знаходяться на території Токарівської сільської ради Сумського району, Сумської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . В судове засідання позивач не з`явилася, направивши заяву, в якій вона позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити та провести розгляд справи без їх участі. Представник відповідача по справі - Токарівської сілсьької ради Сумського району у судове засідання не з`явився, направивши заяву про розгляд справи без його участі. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньо досліджених наявні у справі докази вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] , про що Зарічним районним у місті Суми відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області внесено актовий запис № 927 від 25 липня 2018 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 7). Як вбачається з копії спадкової справи, 25.05.2009 року [PERSON] склала заповіт, який був посвідчений приватним нотаріусом Висєканцевою Т.С., відповідно до якого все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось, вона заповідала [PERSON] , позивачці по справі (а.с. 32). Остання в свою чергу звернулася з заявою про прийняття спадщини, однак постановою державного нотаріуса Сумської районної державної нотаріальної контори Блошенко В.І. Проте, позивачці [PERSON] було відмовлено в оформленні спадкових прав на земельні ділянки, площею 0,2333 г, кадастровий номер [NUMBER] , 1,7530 га, кадастровий номер [NUMBER] , та 0,5358 га, кадастровий номер [NUMBER] 0142, які знаходяться на території Токарівської сільської ради Сумського району, Сумської області, оскільки не співпадає інформація в державному акті та витягах з державного земельного кадастру щодо зазначених земельних ділянок (а.с. 20). Відповідно до пункту 3.1. Листа Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (згідно із статтею 392 Цивільного кодексу України). Відповідно до ч.ч.1,5 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.ч.1,3 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до положень ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 1 ст. 126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Згідно зі ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Судом встановлено, що на підставі розпорядження голови Сумської районної державної адміністрації від 22.01.2004 року за № 26 [PERSON] було надано в приватну власність земельну ділянку площею 2,522 га у межах згідно з планом на території Токарівської сільської ради Сумського району для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (Державний акт серії [NUMBER] ) (а.с. 9). Відповідно до довідки Головного управління держгеокадастру у Сумській області встановлено, що згідно даних Державного земельного кадастру земельній ділянці площею 0,2333 га, зазначеній у державному акті від 22.11.2007 року [NUMBER] присвоєно кадастровий номер: [NUMBER] ; земельній ділянці площею 1,7530 га, зазначеній у державному акті від 22.11.2007 року [NUMBER] присвоєно кадастровий номер: [NUMBER] ; земельній ділянці площею 0,5358 га, зазначеній у державному акті від 22.11.2007 року [NUMBER] присвоєно кадастровий номер: [NUMBER] (а.с. 19). Отже, судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] володіла спадковим майном на законних підставах. А тому, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги позивача, так як рішення суду в такому разі буде підставою для належного оформлення за нею права на дані земельні ділянки.

Outcome: approved