Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини та на утримання дружини. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що з відповідачем вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 13.04.2018 року, який було зареєстровано у Мирноградському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 53. В них з відповідачем є малолітній син [PERSON], [INFO], який проживає з нею та знаходиться на її утриманні. На теперішній час відповідач добровільно не надає матеріальну допомогу на утримання дитини та на її утримання. Вона не працює, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, виховує малолітню дитину. Відповідач працює у ТДВ «Шахта ім.Святої Матрони Московської» і не має на утриманні інших непрацездатних осіб. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, та стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини його доходу до досягнення сином [PERSON], [INFO], трирічного віку. Позивач до судового засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, наполягає на задоволенні позовних вимог в повному обсязі та не заперечує проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідач до судового засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідно до ст.280 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити по справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з'явився в судове засідання, не повідомив причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 13.04.2018 року перебувають у шлюбі, який зареєстровано Мирноградським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 53 (а.с. 6). Сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], яка мешкає з позивачкою і знаходиться на її утриманні (а.с.7, 9). Згідно довідки Мирноградського центру первинної медико-санітарної допомоги, [PERSON], [INFO], на «Д» обліку не перебуває (а.с.8). Згідно листа Мирноградського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 04.09.2018 року, виконавчих листів про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] вікторівни на утримання дитини [PERSON], [INFO], на виконанні у відділі не перебуває. Будь-яких інших виконавчих листів про стягнення з [PERSON] на виконанні у відділі не перебуває (а.с.10). Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повнолітнього віку. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Одним з способів виконання батьками обов'язку по утриманню дитини є стягнення аліментів за рішенням суду. Відповідно до ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч.2, 4 ст.84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Проаналізувавши надані докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню оскільки обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, на теперішній час позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, відповідач є працездатною особою, тобто може надавати матеріальну допомогу на утримання дружини, на утриманні інших непрацездатних осіб не має, тому суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги в повному обсязі і стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача до досягнення дитиною [PERSON], [INFO], трьох років. Крім цього, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 704,80 грн., оскільки позивач на підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від вказаних витрат при подачі позову до суду. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved