Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого вказала, що 25.10.2008 вона зареєструвала з відповідачем шлюб, в якому [INFO] народилися дві доньки [PERSON] та [PERSON] , які проживають разом з нею і перебувають на її утриманні. Під час спільного проживання між нею та відповідачем постійно виникали конфлікти на грунті непорозумінь щодо обов`язків чоловіка та жінки в сім`ї, сімейних цінностей, питань сімейного бюджету та виховання дітей, внаслідок чого з листопада 2016 року вони припинили шлюбні стосунки. З того часу вони не ведуть спільного господарства, у них відсутній спільний бюджет, вони повністю втратили почуття любові та поваги одне до одного. Вважаючи примирення та збереження сім`ї неможливим, позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Позивач [PERSON] до суду не з`явилася, про час і місце розгляду справи сповіщена належним чином, наполягаючи на позові, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що він бажав би зберегти сім`ю, але, враховуючи позицію дружини, яка і після сплину строку для примирення, наполягає на розірванні шлюбу, він не бачить сенсу чинити супротив позивачу в цьому питанні. Тому проти розірвання шлюбу він не заперечує. Шлюбно-сімейні стосунки з позивачем були фактично припинені приблизно у листопаді 2020 року. На утримання дітей з нього стягнуто аліменти. Майновий спір вони домовилися вирішити добровільно. Згідно з ухвалою судді від 11.03.2021 у справі відкрито спрощене позовне провадження. Згідно з ухвалою суду від 09.04.2021 подружжю було призначено строк для примирення, у зв`язку з чим провадження у справі було зупинено. Згідно з ухвалою суду від 10.08.2021 провадження у справі поновлено. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 25.10.2008 сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Димитровського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 324, в якому 23.11.2013 народились дві доньки [PERSON] та [PERSON] , які проживають разом з позивачем. Шлюбно-сімейні стосунки сторони припинили щонайменше у листопаді 2020 року. Вказані обставини встановлені на підставі свідоцтв про шлюб, про народження дітей, довідки виконавчого комітету Мирноградської міської ради від 17.02.2021 про склад сім`ї позивача, пояснень сторін (а.с.9-11). Частиною 1 ст.51 Конституції України та ч.1 ст.24 СК України встановлена основна засада, на якій ґрунтується шлюб, а саме: вільна згода жінки та чоловіка. У шлюбі дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що передбачено ч.1 ст.55 СК України. Згідно з положеннями частин 3 і 4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, а примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Частиною четвертою ст.4 СК України закріплено та ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано право на повагу до приватного та сімейного життя, що включає в себе захист права на розірвання шлюбу у спосіб та в порядку, передбачені законодавством. Зокрема, згідно з ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно зі ст.112 СК України суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, проаналізувавши вищенаведене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки сторони створити міцної сім`ї за час спільного проживання не змогли, внаслідок чого їх шлюб фактично розпався, у наданий судом чотирьохмісячний строк для примирення за клопотанням відповідача сторони не поновили свої сімейні відносини, позивач наполягає на розірванні шлюбу, вважає примирення та збереження сім`ї неможливим, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує. Спір майнового характеру сторонами не заявлений, місце проживання дітей та питання їх матеріального забезпечення визначено сторонами самостійно. З огляду на приведене суд вважає, що подальше сумісне життя сторін і збереження їх сім`ї не відповідало б інтересам позивача та суперечило б моральним засадам суспільства, а тому шлюб сторін підлягає розірванню. За приписами ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач не висловила своє бажання на відновлення дошлюбного прізвища. Сплачений позивачем при зверненні до суду з позовом судовий збір у розмірі 908 грн 00 коп. (а.с.1) на підставі ч.1 ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі ст.ст.110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved