Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-03 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заяву до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обгрунтування поданого позову покликається на те, що 11 жовтня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано в Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, про що, в книзі реєстрації шлюбів 11 жовтня 2013 року зроблено відповідний актовий запис за № 2677. Від вищевказаного шлюбу у них народилась дочка - [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем. На сьогоднішній день, спору щодо місця проживання дитини між сторонами немає. Спільне життя позивача з відповідачем та їхнє одруження виявилось невдалим через несумісність характерів, виникали сварки, оскільки мають зовсім протилежні погляди на спільне життя та сім'ю. Більше того, позивач та відповідач зовсім втратили почуття любові та поваги один до одного. Позивач переконана, що їхня сім'я розпалась остаточно і примирення між ними неможливе. Протягом останнього часу [PERSON] та [PERSON] рідко бачаться, майже не спілкуються, спільного господарства не ведуть та й взагалі втратили будь-які почуття один до одного, а тому їхній шлюб існує лише формально. Оскільки, спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, тому позивач просить позов задоволити. Ухвалою суду від 27.02.2019 р. у справі відкрито провадження та призначено до підготовчого судового засідання. /а.с.16/. У підготовчому судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав, надав пояснення аналогічні викладеним у позові. Просив суд позовні вимоги задоволити. Представник відповідача [PERSON] у підготовчому судовому засіданні проти задоволення позову не заперечив. Крім цього, надав заяву відповідача [PERSON] про визнання позовних вимог та про розгляд справи у його відсутності. У відповідності до ч.4 ст.200\~ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч.4 ст.\~206\~ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.\~\~\~\~\~\~ Заслухавши пояснення представника позивача [PERSON], представника відповідача [PERSON], дослідивши матеріали справи в їх сукупності, зясувавши всі обставини справи, суд приходить до наступного висновку. У відповідності до положень ч.2 ст.104, ч.3 ст.105, ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд встановив, що 11 жовтня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який був зареєстрований в Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, про що, в книзі реєстрації шлюбів 11 жовтня 2013 року зроблено відповідний актовий запис за № 2677, що підтверджується свідоцтвом про одруження серія І- СГ №221429. /а.с.11/. У шлюбі у сторін народилася дочка - [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження, серія І-СГ №405361. /а.с.9/, яка проживає з позивачем. На сьогоднішній день, спору щодо місця проживання дитини між сторонами немає. Як розяснено у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя №11 від 21.12.2007 р., проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Встановлено, що спільне життя позивача з відповідачем та їхнє одруження виявилось невдалим через несумісність характерів, виникали сварки, оскільки мають зовсім протилежні погляди на спільне життя та сім'ю. Позивач та відповідач зовсім втратили почуття любові та поваги один до одного. [PERSON] переконана, що їхня сім'я розпалась остаточно і примирення між ними неможливе. Крім цього, протягом останнього часу [PERSON] та [PERSON] рідко бачаться, майже не спілкуються, спільного господарства не ведуть та й взагалі втратили будь-які почуття один до одного, а тому їхній шлюб існує лише формально. Згідно ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Проаналізувавши вищенаведене та те, що сторони подружніх відносин не підтримують, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, суперечить інтересам сторін, визнання відповідачем позовних вимог, суд доходить висновку, що позов слід задовольнити. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені судові витрати в розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved