Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, який було зареєстровано 11 березня 2011 року Центральним відділом ДРАЦС Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 195. Позивач посилається на те, що подружні відносини з відповідачем припинені з лютого 2019 року, основною причиною розпаду сім`ї стала різниця характерів, відсутність взаєморозуміння і довір`я, розходження поглядів на сімейні відносини і обов`язки з ведення спільного господарства та виховання дитини. На даний час між ними втрачені всі духовні та фізичні зв`язки, подальше збереження шлюбу неможливе. Ухвалою суду від 06 вересня 2019 року відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 19 листопада 2019 року провадження по справі зупинено, у зв`язку з наданням сторонам тримісячного строку для примирення за клопотанням відповідача. Ухвалою суду від 19 лютого 2020 року провадження по справі поновлено. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, зазначила, що наполягає на розірванні шлюбу, її думка не змінилася. Відповідач [PERSON] проти розірвання шлюбу заперечував, пояснив, що хоче зберегти сім`ю, яка є сенсом його життя. Він змінив повністю свій світогляд, не грає в азартні ігри, пройшов курси реабілітації у спеціальних закладах, в тому числі і наркодиспансері, займається спортом, буде робити все, щоб знову бути разом із позивачем. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , що видане 11 березня 2011 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 195, вбачається, що 11 березня 2011 року сторони уклали шлюб (а.с.4). Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Октябрським відділом ДРАЦС Полтавського МУЮ Полтавської області 29 липня 2011 року (а.с.5). Встановлено, що подружжя сімейно-шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2\~ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2\~ст.114\~Сімейного кодексу\~України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно зі\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Згідно з ч. 3\~ст. 115 Сімейного кодексу України\~- документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Враховуючи, що фактично шлюб між подружжям розпався, сімейні стосунки припинені, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, тому він підлягає задоволенню.

Outcome: approved