Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення донькою двадцяти трьохрічного віку за умови, що вона буде продовжувати навчання. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач є батьком дитини, проживає окремо та не виконує обов'язку матеріально утримувати свою доньку, яка продовжує навчання. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Дитина перебуває на її утриманні. Позивач [PERSON] подала до суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, а також зазначила, що позов підтримує у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з'явився і не повідомив суд про причини неявки, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, про що є відомості в матеріалах справи. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками дитини, [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Середино-Будського районного управління юстиції в Сумській області 18.01.2001. Копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого виконкомом Дружбівської міської ради Ямпільського району Сумської області, підтверджується, що 28.09.2018 [PERSON], [INFO], після реєстрації шлюбу з [PERSON] отримала прізвище «[PERSON]». Відповідно до копії довідки від 31.08.2018, виданої деканом факультету дошкільної освіти Глухівського національного педагогічного університету ім. Олександра Довженка, [PERSON] є студенткою 1 курсу денної форми навчання даного навчального закладу, навчається за кошти фізичних та юридичних осіб, термін навчання 4 роки, з 01.09.2018 по 30.06.2022. Згідно з ч.1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. Відповідно до ст. 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Оцінюючи досліджені судом докази і встановлені обставини, суд прийшов до висновку про наявність потреби позивача в матеріальній допомозі та можливість відповідача надавати таку допомогу, а тому вимоги позову про стягнення аліментів суд вважає обґрунтованими. Відповідач [PERSON] є працездатною особою, а тому він може надавати матеріальну допомогу своїй доньці, [PERSON], [INFO], яка продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення нею двадцяти трьохрічного віку за умови, що вона буде продовжувати навчання. Згідно ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-XII і набула чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 27 цієї Конвенції, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Аналізуючи вищевикладене та беручи до уваги ст.ст. 199, 200 Сімейного Кодексу України суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов підлягає задоволенню, з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір у сумі 704, 80 грн. З урахуванням викладеного та

Outcome: approved