Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Солоницівської селищної ради Дергачівського району Харківської області, третя особа: [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позову позивач [PERSON] посилається на те, що житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] був побудований матірю позивача [PERSON] в 1934 році, а в 1954 році був обкладений цеглою зовні (реконструкція), що підтверджується копією рішення виконкому Гаврилівської селищної ради депутатів трудящих Дергачівського району про оформлення права власності на домоволодіння від травня 1968 року. Згідно довідки №119/м від 23.11.2017 року начальника відділу Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області [PERSON] у архівному фонді Виконавчого комітету Гаврилівської селищної ради депутатів трудящих, смт. Гаврилівка Дергачівського району Харківської області у протоколах засідань Виконавчого комітету №1-21 за період з 11 січня по 21 листопада 1968 року, а також у протоколах сесій селищної ради за період з 15 лютого по 30 грудня 1968 року рішення відсутнє. Отримавши право власності на вказаний житловий будинок, згідно вищевказаного рішення, мати позивача - [PERSON], нажаль, в силу її хвороби, не оформила (не отримала свідоцтва про право власності) та не зареєструвала вказаний житловий будинок з надвірними будівлями в БТІ на своє імя. Мати позивача - [PERSON] померла [INFO] року. Після її смерті відкрилася спадщина на належне померлій майно у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований: [ADDRESS] Спадкоємцем першої черги після смерті матері є лише позивач, як єдина донька померлої матері. Інших спадкоємців першої черги немає. Маму поховала позивач. Заяву про прийняття спадщини до нотаріуса в 6-ти місячний строк позивач не подавала, але все своє життя проживала зі спадкодавцем в спадковому будинку і продовжую проживати в цьому ж будинку і на даний час. Тобто відповідно ст.ст. 529, 548, 549 ЦК України (в редакції 1963 року), позивач є спадкоємцем, який прийняв спадщину. В силу різних обставин, питання про перереєстрацію права власності на спадщину не виникало ні у позивача, ні в органів влади. В звязку з похилим віком позивача, виникла у неї необхідність вирішити питання про спадковий будинок у встановленому Законом порядку, щоб після вже смерті позивача у її дітей не виникли такі проблемні юридичні питання. Це питання у позивача виникло у звязку зі смертю чоловіка [PERSON] вже в 2017 році. Враховуючи, що інших спадкоємців на вказаний житловий будинок немає, до участі у справі, як відповідача позивач притягує Солоницівську селищну раду Дергачівського району Харківської області, як орган влади, який давав дозвіл на будівництво в той час, видавав відповідні вищевказані рішення. Нотаріус Дергачівського нотаріального округу [PERSON], куди зверталася позивач з заявою про прийняття спадщини, відмовила позивачу в видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно та рекомендувала звернутися до суду. Відповідь надана позивачу була 27.11.2017 року. В звязку з чим, позивач змушена звернутися до суду з даним позовом для захисту свого права на спадщину. Позивач [PERSON] та представник позивача адвокат Ульянкін І.І. в судове засідання не з'явилися, в поданих до суду заявах позов підтримали повністю, просили позов задовольнити. Розгляд справи просили проводити без фіксації технічними засобами та в їх відсутність, що суд вважає за можливе Представник відповідача Солоницівської селищної ради Дергачівського району Харківської області в судове засідання не зявився, згідно наданої суду заяви секретар селищної ради [PERSON] просить справу розглядати за відсутності представника за наявними у справі доказами та не заперечують проти задоволення позову за умови його доведення позивачем у суді. Третя особа - [PERSON] в судове засідання не зявився, в поданій до суду заяві позовні вимоги визнав повністю та не заперечував проти його задоволення. Розгляд справи просив проводити без його участі та без фіксації технічними засобами, що суд вважає за можливе. Суд, вважає можливим справу розглянути за відсутності сторін по справі. На підставі ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи суд приходить висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як передачено ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] був побудований матірю позивача [PERSON] в 1934 році, а в 1954 році був обкладений цеглою зовні (реконструкція), що підтверджується копією рішення виконкому Гаврилівської селищної ради депутатів трудящих Дергачівського району про оформлення права власності на домоволодіння від травня 1968 року. Згідно довідки №119/м від 23.11.2017 року начальника відділу Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області [PERSON] у архівному фонді Виконавчого комітету Гаврилівської селищної ради депутатів трудящих, смт. Гаврилівка Дергачівського району Харківської області у протоколах засідань Виконавчого комітету №1-21 за період з 11 січня по 21 листопада 1968 року, а також у протоколах сесій селищної ради за період з 15 лютого по 30 грудня 1968 року рішення відсутнє. [PERSON] в силу хвороби, не оформила (не отримала свідоцтва про право власності) та не зареєструвала вказаний житловий будинок з надвірними будівлями в БТІ на своє імя. [PERSON] померла [INFO] року, про що зроблено відповідний актовий запис №51 та видано Солоницівською селищною радою Дергачівського району Харківської області свідоцтво про смерть серії [NUMBER] Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне померлій майно у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований: [ADDRESS] Відповідно до вимог ч. 1 ст. 529 ЦК України (в редакції 1963 року), при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти ( в тому числі усиновлені), дружина і батьки ( усиновителі) померлого. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями по закону, якщо на час відкриття спадщини помер тай із батьків, який би був спадкоємцем; вони одержують у спадщину порівну в тій частині, яка б належала при спадкуванні по закону їх одному із померлих батьків. Отже єдиним спадкоємцем померлої [PERSON] є позивач - [PERSON], яка відноситься до І-ї черги спадкоємців. [PERSON] - єдина донька померлої матері. Інших спадкоємців першої черги немає. Маму поховала позивач. Заяву про прийняття спадщини до нотаріуса в 6-ти місячний строк позивач не подавала, але все своє життя проживала зі спадкодавцем в спадковому будинку і продовжую проживати в цьому ж будинку і на даний час. Суд вважає необхідним до виниклих правовідносин застосувати ЦК України в редакції 1963 року, так як спадщина відкрилася на момент його дії. Згідно ст. 524 ЦК України (в редакції 1963 року), спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ст. 548 ЦК України (в редакції 1963 року), спадщина, яка була прийнята, визнається належною спадкоємцю з часу відкриття спадщини. Згідно з вимогами ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року), визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до п. 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 07.07.1994 року, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину (тим, які постійно проживали разом зі спадкодавцем, чи подавали заяву нотаріусу про прийняття спадщини). Тобто відповідно до ст.ст. 529, 548, 549 ЦК України (в редакції 1963 року), позивач [PERSON] є спадкоємцем, який прийняв спадщину. На підставі ст.ст. 524, 534, 535, 548, 549 ЦК України (в редакції 1963 року),

Outcome: approved