Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому вказує, що [INFO] року помер [PERSON], після його смерті відкрилася спадщина у вигляді домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS]; який належав останньому на підставі договору про встановлення права забудови від 05.04.1937 року, посвідченого Горлівською нотаріальною конторою та зареєстрованому в реєстрі за №474. Єдиною спадкоємицею була дружина померлого - [PERSON], яка фактично успадкувала спірний будинок, так як на момент смерті свого чоловіка була зареєстрована разом з ним у цьому будинку. З 1993 року позивачка стала мешкати в спірному домоволодінні з [PERSON], так як позивачу ніде було мешкати, а [PERSON] була похилого віку та потребувала стороннього догляду. [INFO] року [PERSON] померла, після її смерті єдиним спадкоємцем став її син [PERSON], однак останній з приводу спадку до нотаріальної контори не звертався та звертатися не збирається. Тому після їх смерті та по теперішній час позивач продовжує постійно проживати у спірному будинку, зробила ремонт, сплачує усі комунальні послуги, користується городом і садом. Однак, ніяких документів на будинок позивачка на своє ім'я не переоформляла. Після смерті [PERSON] позивачка своєчасно у права спадкування не вступила, так як не мала матеріальної можливості та в нотаріальній конторі їй рекомендували звернутися до суду за захистом своїх прав у порядку ст.344 ЦК України. Таким чином, станом на момент її звернення до суду з даним позовом, спірний будинок, не має фактичних власників, тобто вона є єдиною особою, яка правомірно добросовісно та безперервно володіє та користується цим майном на протязі більше 20 років. Просила постановити судове рішення, яким визнати за нею право власності в порядку набувальної давності на житловий будинок з господарськими побудовами та спорудами за адресою: [ADDRESS], що складається з житлового будинку - «А-1», прибудови «а», тамбура «а-1», сарая «Б», літньої кухні «В», душу «Е», вбиральні «З», погрібу «Ж», « 1-І» споруди, загальною площею будинку 60,1 кв.м. (житлова площа 36,3 кв.м., допоміжна площа 21,5 кв.м., площа літніх приміщень 2,3 кв.м.). В судове засідання позивач не з'явилася, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Представник позивача в судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву де прохала позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та прохала розглянути справу у її відсутності. Представник відповідача - Горлівської міської ради, в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду клопотання де визнав позов в повному обсязі та прохав розглянути справу у його відсутність. Представник відповідача - [PERSON], в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву де визнав позов в повному обсязі та прохав розглянути справу у його відсутність. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Відповідно до ст.344 ч.1 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Згідно з п.8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, правила ст.344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки набрання чинності ЦК, тобто початком перебігу строку такого володіння є 01 січня 2001р. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду. Частинами 1,3 ст.397 ЦК України встановлено, що володільцем чужого майна є особа, яка фактично тримає його у себе. Зокрема це є особи, які володіють такою річчю без правової підстави. Фактичне володіння майном вважається правомірним, якщо інше не випливає із закону або не встановлено рішенням суду. Судом встановлено, що з 1993 року позивачка мешкала разом з [PERSON] за адресою: [ADDRESS]; так як позивачу ніде було мешкати, а [PERSON] була похилого віку та потребувала стороннього догляду. [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.21). А [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.22). На підставі договору про встановлення права забудови від 05.04.1937 року, посвідченого Горлівською нотаріальною конторою та зареєстрованому в реєстрі за №474, [PERSON] належав будинку [ADDRESS] в м. Горлівка (а.с.5-9). Згідно відповіді за №1386/01-16 від 30.04.2014 року, наданої першою Горлівською нотаріальною конторою, з приводу прийняття спадщини у вигляді спірного будинку, ніхто не звертався. (а.с.29-31) Єдиним спадкоємцем є позивач, так як син померлих - [PERSON], відмовився від оформлення спадку. Після смерті спадкодавців та по теперішній час позивач продовжує постійно проживати у спірному будинку, зробила ремонт, сплачує усі комунальні послуги, користується городом і садом. Однак, ніяких документів на будинок позивачка на своє ім'я не переоформляла, так як нотаріальне оформлення вказаного майна, виявилось неможливим. Про те, що позивач добросовісно володіє спірним домоволодінням та проживає в ньому з 1993 року, було відомо всім сусідам. Це також підтверджується актом про її фактичне проживання в цьому будинку підписаному сусідами, та письмовими свідченнями свідків: [PERSON],[PERSON], долученими до матеріалів справи (а.с.10; 36-40). Таким чином, володіння позивачем [PERSON] спірним домоволодінням є добросовісним, оскільки обставини набуття нею речових прав стосовно спірного домоволодіння - володіння та користування вказують на відсутність будь-яких неправомірних дій з її боку. Тому, станом на момент звернення позивача до суду з даним позовом, спірне домоволодіння, не мало фактичних власників, тобто позивач є єдиною особою, яка правомірно добросовісно та безперервно володіє та користується цим майном на протязі більше 10 років. Відповідно до ст.344 ЦК України, п.8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України(в редакції 2004р.) позивач [PERSON] добросовісно, відкрито, безперервно та безтитульно володіє будинком [ADDRESS] в м. Горлівка протягом більше десяти років з початку перебігу строку такого володіння, тобто з 01 січня 2001р., а тому вона набула право власності на вказане домоволодіння за набувальною давністю. На підставі викладеного, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги [PERSON] та визнати за нею право власності в порядку набувальної давності на будинок з господарськими побудовами та спорудами за адресою: [ADDRESS], що складається з житлового будинку - «А-1», прибудови «а», тамбура «а-1», сарая «Б», літньої кухні «В», душу «Е», вбиральні «З», погрібу «Ж», « 1-І» споруди, загальною площею будинку 60,1 кв.м. (житлова площа 36,3 кв.м., допоміжна площа 21,5 кв.м., площа літніх приміщень 2,3 кв.м.).

Outcome: approved