Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позову зазначила, що вона є власником вказаної квартири, в якій зареєстрований відповідач, який там не проживав. У зв`язку з реєстрацією відповідача у вказаній квартирі позивач позбавлена можливості оформити субсидію, виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, чим порушується її права. За таких обставин, просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням за вказаною адресою та примусово зняти його з реєстраційного обліку. Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 04.02.2020 року відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін. 26.06.2020 року позивач подала у судове засідання заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, виходячи з підстав, викладених у позовній заяві, просить позов задовольнити та розглядати справу без її участі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином відповідно до вимог ст.ст. 128-131 ЦПК України, викликався до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Поштова кореспонденція, направлена судом на адресу відповідача повернута з відміткою «за закінченням встановленого терміну зберігання», тому він вважається повідомленим відповідно до норм п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України. Причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи не надав, відзиву на позовну заяву від відповідача до суду не надходило. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. За таких обставин, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі матеріалів справи та наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло, виданим 14.02.2007 року Кіровоградською міською радою, Витягом ОКП «Кіровоградське ООБТІ від 27.02.2007 року № 13708168 (а.с. 5, 6). Згідно відповідей Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Кіровоградській області від 24.01.2020 року та Відділу реєстрації місця проживання особи Міської ради міста Кропивницького від 30.01.2020 року [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 15, 16). Відповідно до вимог ст.ст. 319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до довідки КП «ЖЕО № 2 МРМК» [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , але фактично не проживає там (а.с. 39). Як вбачається з акту від 01.04.2020 року, складеного сусідами [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , підписи яких засвідчені начальником КП «ЖЕО № 2 МРМК» Марченко Л.М., відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , але фактично не проживає там з 2003 року (а.с. 40). Згідно ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно ч. 3 ст. 12, ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підставі викладеного, та приймаючи до уваги, що відповідач не проживає більше шістнадцяти років у квартирі, яка належить позивачу, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] , підлягають задоволенню. Щодо вирішення позовної вимоги про примусове зняття [PERSON] з реєстраційного обліку за адресою: [ADDRESS] , суд виходить з наступного. Реєстрація та зняття з реєстрації місця проживання здійснюється органами реєстрації, до яких, відповідно до ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», належать виконавчий орган сільської, селищної або міської ради, сільський голова (у разі якщо відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено), що здійснює реєстрацію, зняття з реєстрації місця проживання особи на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, зокрема, на підставі: заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Цією статтею передбачено й порядок зняття з реєстрації, що є компетенцією органів реєстрації місця проживання та місця перебування осіб, а не суду. Оскільки судом вирішено визнати відповідача таким, що втратив право користування житловими приміщенням, ця позовна вимога є передчасною, оскільки питання зняття з реєстраційного обліку відноситься до компетенції органу реєстрації - Виконавчого комітету Міської ради м. Кропивницького, а не суду, а тому, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог в цій частині.

Outcome: partial