Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, де просить винести рішення, яким розірвати шлюб між нею та відповідачем - [PERSON], зареєстрованим 28.09.2013 року у Крюківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області за актовим записом № 501, після розірвання шлюбу залишити ій прізвище «Антонова» та місце проживання малолітнього сина [PERSON], 22.05. [INFO] , визначити з нею. Свої вимоги мотивувала тим, що 28.09.2013 року у Крюківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області між нею та [PERSON] був зареєстрований шлюб. В шлюбі мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею. Зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалося по причині різних поглядів на вирішення побутових проблем, відсутністю взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов»язки з ведення спільного господарства та різних поглядів на життя . Фактично спільного господарства з відповідачем вони не ведуть з 2014 року . Переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим. З урахуванням вищевикладеного, просила позовні вимоги задовольнити. Позивач в судове засідання не з»явилася, але завчасно надала суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить справу розглядати у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з»явився, але завчасно надав суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить справу розглядати у його відсутність. Частиною 2 статті 197 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі , фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З урахуванням викладеного, суд розглядає зазначену цивільну справу та приймає відповідне рішення у відсутності сторін на підставі тих доказів, які маються у матеріалах справи. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши і проаналізувавши представлені докази, приходить до наступних висновків. Шлюб між сторонами в справі зареєстрований 28.09.2013 року у Крюківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області за актовим записом №501, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-КЕ № 109428. В шлюбі подружжя має малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-КЕ № 201971. Згідно із постановою Пленуму Верховного суду України № 11 від 21 грудня 2007 року, шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Судом було встановлено, що подружжя припинило сімейні відносини у 2014 році. Причиною припинення шлюбно-сімейних відносин є різні погляди на вирішення побутових проблем, відсутність взаєморозуміння між сторонами, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов»язки з ведення спільного господарства та різні погляди на життя.Сім'я розпалася та існує формально. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово сімейний засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово союз підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б її інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого шлюб підлягає розірванню. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу [PERSON] залишити прізвище «Антонова». Місце проживання малолітнього сина [PERSON], [INFO], визначити з матір»ю [PERSON]. Таким чином, заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та правомірними і підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до положень ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати .

Outcome: approved