Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача Державного підприємства «Мирноградвугілля», третя особа: Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області, про відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона є дочкою [PERSON]. Її батько в період з 13.10.1980 року до 03.08.1998 року працював на ВП «Шахта «Стаханова» ДП «Красноармійськвугілля» (на даний час - ВП «Шахта «Капітальна» ДП «Мирноградвугілля»). 11.06.1998 року з її батьком стався нещасний випадок на виробництві, внаслідок якого він зазнав важкої травми, після чого перерубував на стаціонарному лікуванні та 03.08.1998 року помер. По даному факту підприємством було складено акт нещасного випадку на виробництві форми Н-1. Смерть батька спричинила їй сильні душевні та фізичні страждання, негативні переживання та болісні відчуття, яких вона зазнала та зазнає з часу його смерті та до сьогодні. Вона втратила люблячого батька, якого вона також дуже любила. Вона знаходиться протягом тривалого часу у стані відчаю, страху перед майбутнім, це суттєво змінило її звичайний життєвий уклад та сімейно-побутові відносини. Нервове потрясіння у звязку зі смертю батька продовжує викликати в неї сильні душевні страждання, почуття постійного відчаю, тривоги, роздратованості, страху перед майбутнім, пригноблювання та порушення сну. Відтепер їй постійно потрібні значні додаткові зусилля для організації свого життя. Все це постійно негативно впливає на її душевний стан, є причиною сильних моральних страждань. У звязку з тривалістю й глибиною її душевних страждань, чисельності негативних наслідків для неї, що викликані внаслідок смерті батька, заподіяну їй моральну шкоду вона оцінює в 150000 грн., яку просить стягнути з відповідача на її користь. Позивач до судового засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву з проханням справу розглянути без її участі. Представник відповідача до судового засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву з проханням справу розглянути без його участі. Представник третьої особи Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області до судового засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву з проханням справу розглянути без його участі. Дослідивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] є дочкою [PERSON] (а.с.4). [PERSON] з 13.10.1980 року до 03.08.1998 року працював на шахті ім. Стаханова в/о «Красноармійськвугілля» (на даний час - ВП «Шахта «Капітальна» ДП «Мирноградвугілля») гірником підземним (а.с.5-6). 11.06.1998 року з [PERSON] під час виконання ним трудових обовязків стався нещасний випадок на виробництві, внаслідок якого він зазнав травми, а згодом 03.08.1998 року помер у лікарні, що підтверджується свідоцтвом про смерть, актом про нещасний випадок на виробництві за формою Н-1 № 200 від 13.06.1998 року, історією хвороби з Донецької обласної клінічної лікарні ім. Калініна (а.с.7-10). Згідно п.5 постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», оскільки питання відшкодування моральної шкоди регулюються законодавчими актами, введеними у дію в різні строки, суду необхідно в кожній справі зясовувати характер правовідносин сторін і встановлювати, якими правовими нормами вони регулюються, чи допускає відповідне законодавство відшкодування моральної шкоди при даному виді правовідносин, коли набрав чинності законодавчий акт, що визначає умови і порядок відшкодування моральної шкоди в цих випадках, та коли були вчинені дії, якими заподіяно цю шкоду. Відповідно до ст.4401 ЦК Української РСР, який діяв на час виникнення правовідносини між сторонами у звязку з нещасним випадком на виробництві, який стався з батьком позивача і внаслідок якого він загинув, моральна (немайнова) шкода, заподіяна громадянину або організації діяннями іншої особи, яка порушила їх законні права, відшкодовується особою, яка заподіяла шкоду, якщо вона не доведе, що моральна шкода заподіяна не з її вини. Моральна шкода відшкодовується в грошовій або іншій матеріальній формі за рішенням суду незалежно від відшкодування майнової шкоди. Розмір відшкодування визначається судом з урахуванням суті позовних вимог, характеру діяння особи, яка заподіяла шкоду, фізичних чи моральних страждань потерпілого, а також інших негативних наслідків, але не менше пяти мінімальних розмірів заробітної плати. Суд вважає, що внаслідок смерті батька позивачу заподіяні моральні страждання, повязані із безповоротною втратою її близької та рідної людини, відчуттям самотності, які є прямим наслідком смерті [PERSON] внаслідок трудового каліцтва. Також втрата батька викликала певні зміни у житті позивача, вона втратила найближчу їй людину, що змушує позивача докладати додаткових зусиль для організації свого життя. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд враховує характер та глибину душевних страждань, яких зазнає позивач з приводу втрати батька, безповоротність цієї втрати, тяжкість вимушених змін у житті позивача, тривалість негативних наслідків. Тому суд, виходячи з засад розумності і справедливості, вважає, що у відшкодування моральної шкоди на користь позивача має бути стягнуто 100000 грн. На підставі ст.4401 ЦК Української РСР,

Outcome: partial