Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, в якому відповідачем вказаний [PERSON] . В позові позивач посилається на те, що 05 червня 2009 року між нею та відповідачем укладений шлюб, зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Христинівського районного управління юстиції Черкаської області, актовий запис № 39. За час перебування в шлюбі у сторін народилася спільна донька - [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що після народження дитини, в них почалися постійні конфлікти та суперечки, через що спільне життя стало неможливим та нестерпним. Кожний із них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Позивач вказує, що розлучення - це єдиний вихід побудувати нове щасливе життя та зберегти нормальне бачення про сім`ю їхньої спільної дитини. У позові позивач поилається на те, що шлюб з відповідачем носить лише формальний характер, примирення та збереження сім`ї є неможливим, сім`я фактично розпалась, в зв`язку з чим виникла необхідність в юридичному оформленні їхнього розлучення. З моменту фактичного припинення шлюбних відносин, відповідач матеріально не допомагає позивачу, допомоги на утримання дитини не надає, участі у вихованні доньки не приймає. На цій підставі позивач звернулася до Уманського міськрайонного суду з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів та просить суд розірвати шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Христинівського районного управління юстиції Черкаської області, актовий запис № 39 та стягнути з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання малолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з часу подання позовної заяви до суду і до повноліття дитини. 22.09.2020 на адресу суду відповідач подав відзив в якому вказав, що вимогу про розірвання шлюбу він визнає повністю та не заперечує проти розірвання шлюбу. Позов в частині стягнення з нього аліментів на утримання доньки він визнає частково у розмірі ј частини всіх видів заробітку щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач вказує у відзиві, що не має постійного заробітку, окільне не працює, на життя заробляє тимчасовими заробітками, однак у добровільному порядку виконує свій обов`язок по утриманню дитини. Відповідач вказує, що на рахунок позивачки щомісячно перераховував кошти на утримання дитини, на підтвердження чого до відзиву долучив копії квитанції та повідомлень про переказ коштів. Також відповідач звертає увагу на те, що з ним проживають двоє непрацездатних батьків, які є пенсіонерами. Позивач [PERSON] , будучи належним чином, відповідно до вимог ЦПК України, повідомлена про місце, дату та час проведення судового засідання у справі, не з`явилася. Однак, на адресу суду подала заяву, в якій судове засідання просила проводити у її відсутність. Також у заяві позивач просила зменшити розмір позовних вимог про стягнення аліментів з [PERSON] , на утримання малолітньої доньки [PERSON] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Змінені позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином, відповідно до вимог ЦПК України, повідомлений про місце, дату та час проведення судового засідання у справі, - до суду не з`явився. На адресу суду подав заяву в якій вказував, що змінені позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення, просить розгляд справи проводити у його відсутність. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 05.06.2009 між сторонами було зареєстровано шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Христинівського управління юстиції в Черкаській області, актовий запис №39, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 05.06.2009. На даний час їх сім`я розпалася остаточно, шлюб носить лише формальний характер, позивач на примирення не погоджується. Від вказаного шлюбу у сторін [INFO] народилася дочка [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] від 22.06.2010 в якому батьками записані: [PERSON] та [PERSON] . Судом з достовірністю встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] . 10.07.2020 голова ОСББ «Дружба`Тищика, 3» Артамонов О.В. видав довідку № 21 про те, що [PERSON] прописана та проживає за адресою [ADDRESS] разом із своєю донькою, яка знаходиться на її утриманні. Відповідач [PERSON] перебуває на обліку як безробітній в Христинівській районній філії Черкаського обласного центру зайнятості з 17.09.2020, що підтверджується довідкою № 459 від 18.09.2020, що видана Державним центром зайнятості Христинівська районна філія. У відомостях з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків ДФС України про суми виплачених доходів № 2268 від 21.09.2020 вказано, що інформація про доходи ф/о в ЦБД ДРФО [PERSON] за період з 01.01.2019 по 30.06.2020, не має. На підтвердження обставин, викладених у з відзиві на позов, відповідач долучив довідки про реєстрацію місця проживання особи № 1880, №1883 та № 1882 від 18.09.2020, в яких вказано, що [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстровані у [ADDRESS] . Батьки відповідача, з якими він проживає є пенсіонерами, що підтверджується пенсійними посвідченнями № [NUMBER] та № [NUMBER] . Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, які мають істотне значення. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» (далі-Конвенція) від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789XII (78912) від 27 лютого 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 3 Конвенції передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. У Декларації прав людини визначено,- дитині законом та іншими заходами повинен бути забезпечений спеціальний захист та надані можливості та умови, які б дозволяли їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та в соціальному відношенні здоровим та нормальним шляхом, що дитина повинна рости під піклуванням та відповідальністю своїх батьків та у будь-якому разі в атмосфері матеріальної забезпеченості, що суспільство та органи публічної влади повинні здійснювати особливе піклування про дитину, яка не має достатніх коштів для існування, що дитина за будь-яких обставин повинна бути серед тих, хто першим отримує захист та допомогу. Згідно статі 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Статтею 18 зазначеної вище Конвенції передбачено, що суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про те, що при вирішенні даного спору доцільно застосовувати положення ч. 8 ст. 7 СК України, відповідно до якої регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Як зазначено в ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно положень ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому обов`язком особистим, індивідуальним, який не залежить від віку батьків. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дітей не звільняє їх від обов`язків щодо дітей. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток. Виконання передбачених ст.150 СК України обов`язків батьків щодо виховання та розвитку дитини, пов`язане з належним утриманням дитини, від якого залежить забезпечення умов для розвитку дитини здоровою як фізично так і духовно. Тому, визначений на законодавчому рівні прожитковий мінімум для дитини певного віку має забезпечуватись насамперед батьками дитини. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що сім`я на даний час розпалась і зберегти її при встановлених обставинах неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, що має істотне значення, шлюб існує формально, а тому підлягає розірванню. Також, при викладених вище обставинах, з огляду на вік дитини, прожитковий мінімум для неї, обов`язок батьків забезпечувати достатнє утримання дитини, належні умови для її розвитку, навчання тощо, зважаючи на працездатний вік батька дитини, який в змозі мати доходи на своє та утриманців проживання, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання дитини знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, тому суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог [PERSON] про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання дитини в розмірі 1/4 частин всіх видів доходу відповідача, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,до досягнення дитиною повноліття. Згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:у разі задоволення позову - на відповідача;у разі відмови в позові - на позивача;у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ст. ст. 104, 105, 109, 110, 112, 113, 180, 181, 184 СК України,

Outcome: approved