Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, з урахуванням заяви про зміну предмета позову від 20.12.2018 (а.с 46-48), до відповідача [PERSON] про поділ майна подружжя, а саме просила суд визнати об`єктами спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON] наступні об`єкти майна: квартиру [ADDRESS] , загальною площею, 72,0 кв.м., право власності на яку зареєстровано за [PERSON] ; транспортний засіб марки «Nissan Patrol», 1993 р.в.; транспортний засіб марки «Mazda 323», 1995 р.в.; визнати право власності [PERSON] на 1/3 частину квартири [ADDRESS] ; визнати право власності [PERSON] на 2/3 частину квартири [ADDRESS] ; визнати право власності [PERSON] на транспортний засіб марки «Nissan Patrol», 1993 р.в.; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] вартість Ѕ частини транспортного засобу марки «Nissan Patrol», 1993 р.в.; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] вартість Ѕ частини транспортного засобу марки «Mazda 323», 1995 р.в. В обґрунтування позовних вимог покликалася на те, що 07 жовтня 2006 року уклала з відповідачем шлюб та у подружжя є спільні діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Проте спільне життя з відповідачем не складалося, у зв`язку з чим позивачем подано позов про розірвання шлюбу. За час спільного проживання сторони придбали наступне майно: квартиру [ADDRESS] , загальною площею 72,0 кв.м., право власності на яку зареєстровано за відповідачем [PERSON] , земельну ділянку площею 0,10 га, яка знаходиться на території Довгомостиської сільської ради Мостиського району Львівської області, кастрований №4622482400:03:000:0235, цільове призначення для індивідуального садівництва, набута 14.01.2016, та земельну ділянку площею 0,08 га, яка знаходиться в с.Чишки Пустомитівського району Львівської області, кадастровий №4623688200:01:001:0250, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового дубинку, господарських будівель і споруд, набута 01.09.2017, права власності на які зареєстровано за відповідачем [PERSON] . Окрім нерухомого майна за останнім зареєстровано два транспорті засоби, також придбані за час перерубування у шлюбі, а саме, марки «Nissan Patrol», 1993 р.в., та «Mazda 323», 1995 р.в. Разом із позивачем у спірній квартирі проживає двоє малолітніх дітей, а відповідач, хоча у і проживає у такій, уникає спілкування з дітьми, не дбає та не цікавиться їх матеріальними потребами, не бере участі в духовному розвитку дітей. Внаслідок цього позивачем подано позов про стягнення аліментів на утримання дітей та рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 19.07.2018 вирішено стягувати з відповідача на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 всіх видів доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з 29.05.2018 і до досягнення дітьми повноліття. Вказала, що транспортний засіб марки «Mazda 323», 1995 р.в. відповідач відчужив після розірвання шлюбу в ході розгляду даного позову. Що стосується транспортного засобу марки «Nissan Patrol», 1993 р.в., то відповідач покликається та значне пошкодження такого, однак при поділі майна подружжя суд повинен врахувати наявність майна у сторін та час його придбання. Позивач [PERSON] в судовому засіданні від 26.01.2021 надала пояснення, аналогічні змісту позовних вимог. Також зазначила, що відповідач проживає у спірній квартирі, несе витрати на її утримання та надає кошти на утримання дітей, окрім аліментів. Будь-яких розмов щодо продажу автомобіля марки «Mazda 323» між сторонами ніколи не було. Просила суд позов задовольнити. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, надала пояснення, аналогічні змісту такого. Додатково зазначила, що необхідність відступлення, у розумінні ч. 2 ст. 70 СК України, від рівності часток під час поділу спірної квартири, оскільки діти подружжя проживають з матір`ю, а на їх утримання стягуються з відповідача аліменти у мінімальному розмірі. При вирішенні питання щодо стягнення на користь позивача Ѕ частини вартості транспортних засобів просила суд врахувати висновок експерта за результатами судової автотоварознавчої експертизи №2714/2715/2941 від 06.07.2020. При цьому зазначила, що відповідачем з невідомих причин експерту для огляду не надано автомобіль «Nissan Patrol», у зв`язку з чим жодних доказів, що такий автомобіль залишається невідремонтованим, немає. Просила суд позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав з підстав, що викладені у відзиві на позовну заяву та додаткових письмових поясненнях. Зокрема, зазначив, що земельні ділянки отримані відповідачем як учасником АТО безоплатно в порядку приватизації із земель державної власності, що підтверджується наказом ГУ Держгеокадастру у Львівській області від 22.12.2015 «11920/28-15 та рішенням Давидівської сільської ради від 02.08.2017 №816/12/2017, а відтак не є спільною сумісною власністю подружжя. Автомобіль марки «Nissan Patrol», р.н. [NUMBER] , 30.09.2017 пошкоджений під час участі в спортивних змаганнях, в яких сторони разом брали участь, такий отримав значні пошкодження та на даний час не відновлений і практичної цінності як автомобіль не має. Транспортний засіб марки «Mazda 323», р.н. [NUMBER] , 01.11.2018 відчужений за договором купівлі-продажу. Водночас, погоджуюсь з доводами про те, що зазначена у позові квартира є спільною сумісною власністю, оскільки придбана у шлюбі за позичені відповідачем кошти, зазначив, що не існує обставин, які б давали підстав суду для відступлення від рівності часток під час поділу спірної квартири. Зокрема, з постанови Львівського апеляційного суду від 14.05.2018 випливає, що відповідач оскаржив рішення суду про стягнення з нього аліментів виключно з причин незгоди з формулюванням про те, що не проживає з дітьми та не бере участі в їх вихованні. Окрім цього, в судовому засіданні від 26.01.2021 позивач підтвердила, що відповідач брав і бере участь в утриманні дітей, несе всі витрати щодо утримання квартири, сплачує за комунальні послуги, а також підтвердила, що не зверталась із позовом про збільшення розміру аліментів. Відповідно до висновку експерта від 20.07.2020 середня ринкова вартість автомобіля «Мазда», становить 52440 грн., однак, в матеріалах справи наявний договір купівлі-продажу автомобіля від 01.11.2018, відповідно до якого такий фактично продано за ціною 48000 грн., що відрізняється від середньої ціни, визначеної експертом. Враховуючи стан автомобіля та попит на час його продажу, а також різницю в часі між фактичним продажем і датою, станом на яку експерт визначив середню вартість, просив взяти до уваги ціну продажу вищевказаного автомобіля під час визначення Ѕ вартості такого при стягненні коштів на користь позивача. Вказав, що під час призначення судової автотоварознавчої експертизи необхідність у поставленні перед експертом питання щодо визначення вартості відновлювального ремонту автомобіля марки «Nissan Patrol» не вбачав, оскільки на таке питання надано відповідь у висновку експертного автотоварознавчого дослідження №2 від 12.01.2019. Судова автотоварознавча експертиза була призначена за клопотанням сторони позивача, оскільки саме у цієї сторони виникли сумніви щодо об`єктивності виготовленого на замовлення [PERSON] висновку експертного автотоварознавчого дослідження. Враховуючи те, що вищевказаний автомобіль використовувався для участі у змаганнях та був пошкоджений саме під час змагань, а також те, що коштів для його відновлення позивач не надала, розподіл такого необхідно здійснювати з врахуванням вартості його відновлювального ремонту відповідно до висновку експерта автотоварознавчого дослідження №2 від 12.01.2019. Вважає, що знос транспортного засобу не слід враховувати, оскільки для його відновлення необхідно придбати нові деталі. Зазначив, що під час проведення судової автотоварознавчої експертизи відповідач не чинив перешкод в огляді автомобіля марки «Nissan Patrol», однак останній не повідомлявся про таку необхідність. При цьому, в матеріалах справи наявне клопотання представника позивача щодо відсутності можливості представлення транспортних засобів для огляду експерту у зв`язку з тим, що автомобіль «Nissan Patrol» перебуває у технічно-несправному стані, а автомобіль «Mazda 323» відчужений. Заслухавши пояснення учасників розгляду справи, дослідивши матеріали справи в сукупності та перевіривши доказами, суд дійшов наступного висновку. Згідно з п. 2, 3 ч. 1 ст. 57 СК України, особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування, а також майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. Положеннями ст. 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Статтею 63 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно з ч. 1 ст. 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. Відповідно до ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. (ч. 1, 2 ст. 70 СК України). Згідно з ч. 1 ст. 71 СК України, майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до роз`яснень, викладених у пунктах 23, 24\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї. Судом встановлено, що шлюб між сторонами був зареєстрований 07 жовтня 2006 року та розірваний рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 10.09.2018. У сторін є спільні діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 6-8). Із копії витягу про державну реєстрацію прав серії СЕА №985668, встановлено, що [PERSON] в період перебування в шлюбі, а саме, 05.04.2011 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Бєлопольською І.Р., набув у власність квартиру [ADDRESS] (а.с. 37). Як випливає з відзиву на позову заяву відповідача та надані в судовому засіданні пояснення представника відповідача, останніми не заперечується те, що квартира [ADDRESS] є об`єктом спільної сумісної власності подружжя. Звертаючись до суду з позовом про поділ майна, позивач просила взяти до уваги інтереси дітей, та, у відповідності до положень\~ст. 70 СК України,\~відступити від рівності часток сторін та виділити їй у власність більшу частину квартири. В свою чергу, існування обставин, за яких можливе відступлення від засад рівності часток подружжя при поділі майна, позивачем [PERSON] не доведено. Так, позивачем не надано доказів наявності заборгованості за аліментами у [PERSON] , чи доказів того, що їх розмір недостатній для забезпечення фізичного, духовного розвитку та можливого лікування дітей. При цьому судом враховано, що відповідач проживає в одній квартирі з позивачем та дітьми, надає кошти на їх утримання, окрім аліментів, що підтверджено позивачем. Таким чином, квартира [ADDRESS] , відповідно до вимог статей 60, 70 СК України є об`єктом спільної сумісної власності сторін та підлягає поділу між позивачем та відповідачем у рівних частках. Щодо позовних вимог відносно автомобілів марки «Nissan Patrol», 1993 р.в., марки «Mazda 323», 1995 р.в., встановлено наступне. Відповідно до листа Регіонального сервісного центру в Львівській області від 01.06.2018 №31/13-Б-112/аз, автомобілі марки «Nissan Patrol», 1993 р.в., та марки «Mazda 323», 1995 р.в. відповідно до Єдиного державного реєстру МВС України зареєстровані за [PERSON] (а.с. 11). Відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [PERSON] є власником транспортного засобу засіб «Nissan Patrol», 1993 р.в., ідентифікаційний номер кузова [NUMBER] , дата реєстрації якого 16.07.2016 (а.с. 77). Згідно з договором купівлі-продажу, укладеним 01.01.2018 між [PERSON] та [PERSON] , останній передав у власність [PERSON] транспортний засіб «Mazda 323», 1995 р.в., ідентифікаційний номер кузова [NUMBER] , за ціною 48000 грн. (а.с. 36). Автомобілі марки «Nissan Patrol», 1993 року випуску, та «Mazda 323», 1995 року випуску, придбані за час шлюбу, а відтак є об`єктами спільної сумісної власності подружжя, домовленості про поділ такого майна між сторонами немає, відповідно частки останніх на це майно є рівними. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 30 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об`єктом права його спільної сумісної власності, передбачено частиною першою статті 63, частиною першою статті 65 СК України. У випадку коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі. Таким чином, один із подружжя може вимагати від іншого з подружжя частину вартості спільного майна, якщо один із них здійснив його відчуження проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби. Враховуючи те, що автомобіль «Mazda 323», 1995 р.в., відчужений відповідачем без відома та згоди позивача, на користь останньої необхідно стягнути Ѕ частину вартості вищевказаного транспортного засобу в розмірі 24000 грн., що становить половину вартості від ціни продажу такого. На переконання суду, саме від ціни продажу автомобіля необхідно розраховувати половину вартості такого, оскільки відповідачем отримано при відчуженні цього автомобіля саме 48000 грн. та доказів іншого суду не надано. Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження №2 від 12.01.2019, проведеного за звернення відповідача [PERSON] , вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Nissan Patrol», р.н. [NUMBER] , ідентифікаційний номер кузова [NUMBER] , від виявлених на момент огляду 28.12.2018 його пошкоджень 30.09.2017, в цінах станом на вказану дату огляду, без врахування ПДВ становить 112602,46 грн., вартість відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу - 54\~688,84 грн. Ринкова вартість досліджуваного автомобіля від виявлених на момент огляду 28.12.2018 його пошкоджень 30.09.2017, в цінах станом на вказану дату огляду, складає 131738,50 грн. (а.с. 57-68). Окрім цього, в ході розгляду було призначено судову автотоварознавчу експертизу, за результатами якої складено висновок експерта №2714/2715/2941 від 06.07.2020, відповідно до якого середня ринкова ціна зареєстрованих в Україні автомобілів «Nissan Patrol 2.8 TD Station Wagon (W260) 5 MT», р.н [NUMBER] , 1992 року випуску, за наявними в матеріалах справи вихідними даними, станом на 06.07.2020 становить 116 840 грн. Середня ринкова ціна, зареєстрованих в Україні автомобілів «Mazda 323 С 1.3і 16V 3 dr (ВА)», ідентифікаційний номер кузова [NUMBER] , 1995 року випуску, за наявними в матеріалах справи вихідними даними, станом на 06.07.2020 року становить 52 440 грн. Встановити ринкову вартість вищевказаних автомобілів на час виконання експертизи не виявилось можливим внаслідок того, що такі не були представлені для обстеження і у наданих матеріалах відсутні необхідні для цього вихідні дані про комплекс особливостей його стану (а.с. 129-135). Разом з тим, під час визначення вартості Ѕ частини транспортного засобу «Nissan Patrol», 1993 р.в., суд бере до уваги висновок експерта за результатами автотоварознавчої експертизи №2714/2715/2941 від 06.07.2020, відповідно до якого середня ринкова ціна зареєстрованих в Україні автомобілів «Nissan Patrol 2.8 TD Station Wagon (W260) 5 MT», 1992 року випуску, складає 116 840 грн. При цьому, судом враховано, що достовірної інформації про технічний стан автомобіля на час проведення вищевказаної експертизи та на час розгляду справи не надано, а висновок експертного автотоварознавчого дослідження №2 від 12.01.2019 містить інформацію станом на 28.12.2019. Крім цього, судом взято також до уваги, що у висновку вищевказаного експертного дослідження від 12.01.2019, всупереч вимогам ч. 5 ст. 106 ЦПК України, відсутнє застереження про те, що такий підготовлено для подання до суду, а також те, що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Таким чином, враховуючи, що середня ринкова ціна зареєстрованих в Україні автомобілів «Nissan Patrol 2.8 TD Station Wagon (W260) 5 MT», 1992 року випуску (дата виготовлення досліджуваного автомобіля березень 1992 року, а не 1993 рік (а.с. 132 зв.)), складає 116840 грн., з відповідача на користь позивача необхідно стягнути Ѕ частини такої вартості, а саме 58420 грн. При вирішенні питання щодо стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача необхідно стягнути понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, пропорційно розміру задоволених позовних вимог в розмірі 4933, 60 грн. Зокрема, враховано, що шість з восьми позовних вимог судом задоволено повністю (704,80 грн. х 6 = 4228,80 грн.), а решта дві вимоги частково, за кожну з яких суд стягує половину ставки судового збору (704,80 х 2 / 2 = 704,80 грн.).

Outcome: partial