Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення грошових коштів за договором позики посилаючись на те, що 10 квітня 2018 року позивач надала у борг відповідачу грошові кошти в сумі 500 доларів США, 30 000 грн., які останній зобов`язався повернути до 31 березня 2019 року. Зазначене підтверджується договором позики. Відповідач свої боргові відносини не виконав, кошти не повернутий. Просила суд стягнути з відповідача на її користь суму боргу, а саме 500 доларів США відповідно до офіційного курсу НБУ та 30 000 грн., витрати на правничу допомогу та судові витрати. Ухвалою суду від 07 лютого 2020 року відкрито спрощене позовне провадження. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належно, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належно, причина неявки невідома. Відзив на позовну заяву відповідно до норм ст. 178 ЦПК України не надав, заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження не надходило. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав, передбачених ст.223 ЦПК України для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що в судове засідання не з`явились, з ухваленням заочного рішення. Суд, дослідивши докази по справі, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 10 квітня 2018 року між сторонами укладений договір позики, згідно якого відповідач [PERSON] позичив у позивача [PERSON] 500 доларів США та 30 000 грн., які зобов`язався повернути до 31 березня 2019 року. В обумовлений строк кошти відповідачем не були повернуті позивачу. Згідно з ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Стаття 1047 ЦК України передбачає, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Крім того, зазначено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Позивачем на підтвердження заявлених позовних вимог надано оригінал договору позики від 10 квітня 2018 року про одержання в борг відповідачем 500 доларів США та 30 000 грн. Даний договір засвідчений підписами [PERSON] , [PERSON] , що підтверджує одержання відповідачем від [PERSON] грошових коштів. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача борг за договором позики від 10 квітня 2018 року суму боргу. Відповідно до офіційний курсу Національного Банку України, курс долара США по відношенню до української гривні станом на 06.04.2020 року становить за 1 долар США 27 грн. 37 коп., а тому 500 доларів США у гривневому еквіваленті дорівнює 13 685 грн. Суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу у розмірі 1 000 грн., які сплачені позивачем ( квитанцією № 035, а.с.11). Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст.141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача. З відповідача на користь позивача підлягає стягненню 840 грн. 80 коп. на відшкодування понесених позивачем судових витрат при зверненні з позовом до суду.

Outcome: approved