Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, в обґрунтування якого вказала, що вона та її син [PERSON], третя особа у справі, на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно є власниками жилої квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], в якій з 23.12.2011 зареєстрована відповідач, яка є її онукою та не мешкає у вказаному житлі з 06.11.2017. У даній квартирі особистих речей відповідача не має. Місце проживання відповідача їй не відоме, коли остання уходила, то повідомила, що вона є повнолітньою та сама вправі вирішувати, де їй мешкати, зніматися з реєстрації не буде, оскільки на це в неї немає часу. За таких обставин з листопада 2017 року вона вимушена сплачувати комунальні платежі, які розраховуються з урахуванням кількості осіб, зареєстрованих у жилому приміщенні. Оскільки [PERSON] не проживає у її квартирі біля одного року без поважних причин, з посиланням на ст.405 ЦК України, позивач просить суд визнати відповідача такою, що втратила право користування вказаним жилим приміщенням. Позивач [PERSON] у судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги, просила їх задовольнити, вказавши, що відповідач добровільно покинула житло, забравши свої речі. Вона не чинила ніяких перепон у проживанні онуки у її житлі, навпаки, просила її залишитися, шукала, коли та не ночувала дома. [PERSON] продовжує мешкати за невідомою їй адресою в м.Мирнограді, змінила номер телефону, як особа, яка була позбавлена батьківського піклування, є першою у черзі на отримання пільгового житла у виконкомі міської ради. Через реєстрацію відповідача за адресою її нерухомого майна вона позбавлена також права отримувати субсидію. Відповідач [PERSON], будучи двічі сповіщеною про час і місце слухання справи, у тому числі через розміщення судового виклику на офіційному веб-сайті Судової влади України, у судове засідання не з'явилася без повідомлення причин, відзиву на позов не подала. Третя особа [PERSON] до суду також не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, письмово сповстив суд про розгляд справи у його відсутність та про незаперечення проти позову. Згідно з вимогами ст.280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, не з'явилася у судове засідання, не повідомила причини неявки, не подала відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Заслухавши позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що жила квартира, розташована за адресою: [ADDRESS], належить на праві приватної власності у рівних частинах по 1/2 позивачу [PERSON] та третій особі [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого комунальним підприємством «Служба єдиного замовника» від 09.08.2007 та зареєстрованого у БТІ м.Димитров 25.09.2007 за реєстраційним № 20399255, що підтверджується відповідним свідоцтвом, Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, технічним паспортом на квартиру (а.с.19, 20, 21-22). Відповідно до свідоцтв про народження позивач [PERSON] є матір'ю [PERSON], яка в свою чергу є матір'ю відповідача [PERSON] (а.с.17, 18). У даній квартири окрім позивача зареєстровані її син [PERSON], 1989 року народження, та з 23.12.2011 онука [PERSON], 1997 року народження, про що свідчить довідка виконавчого комітету Мирноградської міської ради від 09.11.2018 (а.с.23). Відповідно до акту об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Східний-7» міста Мирноград від 07.11.2018, виготовленого представником правління за участю мешканців-сусідів, відповідач [PERSON] з 06.11.2017 по день складання акту за адресою: [ADDRESS], не проживає (а.с.24). Відповідно до висновку № 3931, складеного старшим оперуповноваженим Мирноградського ВП Покровського ВП ГУПН в Донецької області та затвердженого 07.11.2017 заступником начальника Мирноградського ВП Покровського ВП ГУПН в Донецької області, [PERSON] 06.11.2017 пішла з дому і не повернулася, у зв'язку з чим її бабуся [PERSON] звернулася до поліції з метою розшукати онуку. В ході розшукових заходів було встановлено місцезнаходження [PERSON] у її подруги (а.с.25). Свідок [PERSON], яка мешкає з позивачем в одному під'їзді, у суді підтвердила факт непроживання [PERSON] у квартирі своєї бабусі [PERSON] щонайменше з грудня 2017 року. [PERSON] пояснила, що в останнє вона розмовляла з відповідачем саме в грудні 2017 року. Дівчина повідомила їй, що забирає речі та покидає бабусю, що жити з нею не буде, оскільки вона вже доросла і бажає жити окремо. Позивач ніколи не ображала і не вигоняла свою онуку, завжди про неї піклувалася, шукала її, коли та не приходила додому. [PERSON] з того часу до бабусі не поверталася, де та перебуває, їй не відомо. Свідок [PERSON] суду пояснила, що з [PERSON] вона підтримує багато років дружні стосунки, тому щомісяця буває в неї дома на м-ні «Східний» в м.Мирнограді. Раніше позивач проживала разом з онукою [PERSON], яку вона в останнє бачила у листопаді 2017 року. [PERSON] казала їй, що забрала свої речі та пішла від бабусі. Будь-яких перепон у проживанні [PERSON] [PERSON] ніколи не чинила, позивач самостійно виховувала онуку, оскільки мати [PERSON] була позбавлена батьківських прав. Згідно за ст.150 ЖК України громадяни, що мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання та проживання членів їх сімей, та вправі розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Відповідно до ч.4 ст.9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного житлового приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням, інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Відповідно до ст.386 ЦК України власник, який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Статтею 405 ЦК України визначені права членів сім'ї власника житлового приміщення на користування цим приміщенням. Відповідно до ч.2 ст.64 ЖК України членами сім'ї власника житлового приміщення визнаються дружина, чоловік, їх діти, батьки та інші особи, якщо вони постійно проживають спільно з власником житла та ведуть спільне з ним господарство. Судом встановлено, що відповідач зареєстрована за адресою розташування квартири позивача, належної їй на праві приватної власності, у якості повнолітнього члену її сім'ї та не є співвласником спірної жилої площі. Також судом достовірно встановлено, що відповідач не мешкає у жилому приміщенні позивача за вищевказаною адресою понад одного року. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З'ясовуючи причини відсутності відповідача понад встановлені строки на спірній житловій площі, суд не знайшов, що вони були поважні. Враховуючи вищенаведене, а саме те, що будь-яких договорів щодо користування будинком позивача між сторонами не встановлено, як і не встановлено прояви відповідача інтересу до вказаного житла понад один рік, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. На підставі ст.ст.9, 64, 150, 156 СК України, ст.ст.386, 405 ЦК України,

Outcome: approved