Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Позовну заяву обґрунтовує тим, що вона 14 жовтня 2006 року зареєструвала шлюб з відповідачем по справі. Від спільного подружнього проживання сторони мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Рішенням Баришівського районного суду Київської області від 03 серпня 2016 року шлюб між ними було розірвано. Діти проживають разом з нею та знаходяться на її повному матеріальному утриманні. Після розірвання шлюбу відповідач припинив надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітніх дітей. Знаючи, що діти навчаються у школі і потребують постійної батьківської уваги та допомоги, відповідач ухиляється від своїх обов'язків. [PERSON] офіційно ніде не працює. Інших дітей у відповідача не має, стягнення за виконавчими документами не проводиться. Згоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Відповідач матеріально їй не допомагає, що ставить її в скрутне матеріальне становище в зв'язку з чим, на підставі ст. 180 СК України позивач [PERSON] просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі у розмірі 2500,00 гривень, щомісячно до досягнення дітьми повноліття, починаючи стягнення з дня пред'явлення позову до суду. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Пояснила суду, що після розірвання шлюбу відповідач припинив надавати їй матеріальну допомогу на утримання дітей. Допомагають їй її батьки, де мама на даний час є пенсіонерка, а батько не працює і страждає на цукровий діабет. Відповідач перед першим вересня допоміг придбати дітям необхідне для навчання у школі. Діти проживають та навчаються в першому та четвертому класі у її батьків в с. Нобель, Зарічненського району, Рівненської області, так як їй необхідна госпіталізація до лікарні, а вона проживає разом зі своїм співмешканцем вже вісім місяців в с. Лук'янівка, Баришівського району, Київської області. Позивач [PERSON] просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі по 1250,00 грн. (одна тисяча двісті п'ятдесят гривень 00 копійок) на кожну дитину щомісячно, починаючи стягнення з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково, не оспорює свій обов'язок утримувати дітей, згоден сплачувати аліменти на дітей, але не згоден сплачувати аліменти у розмірі 2500,00 грн. на місяць, оскільки він офіційно не працевлаштований, постійного доходу не має і його дохід складає близько 3500,00 грн. на місяць, а тому визначений позивачем розмір аліментів є неможливим. Окрім того пояснив, що одружився з [PERSON], коли у неї вже була одна дитина від першого шлюбу. До всіх трьох дітей він відносився, як батько. Їздив по командировках заробляв гроші. В літку минулого року привіз і віддав їй чотирнадцять тисяч гривень, а вона в той час розважалась з коханцем, який спав у його будинку. Він хоче спілкуватися з дітьми, займатися їх вихованням, надавати їм матеріальну допомогу. На новий рік хотів забрати їх, готовий до того, щоб діти в літку були з ним та відпочивали, але вона відвезла дітей в Рівненську область і не дає йому дітей, та влаштовує своє особисте життя, проживаючи в с. Лук'янівка, Баришівського району, Київської області з коханцем. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні погодився сплачувати аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 1500,00 грн., тобто по 750,00 грн. на кожну дитинущомісячно, починаючи стягнення з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов слід задовольнити частково, виходячи з наступних міркувань. Судом встановлено, що 14 жовтня 2006 року укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] (після реєстрації шлюбу прізвище дружини - [PERSON]),який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Баришівського районного управління юстиції Київської області (актовий запис № 160). Від спільного подружнього проживання сторони мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у свідоцтві про народження яких батьком записано [PERSON], матір'ю [PERSON]. З вересня 2015 року діти проживають в батьків позивача в Рівненській області і там відвідують школу. Зі слів [PERSON], вона відвідує дітей, ніде не працює. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Позивач [PERSON] не надала суду доказів на підтвердження такого майного стану відповідача, при якому він би міг би спроможний платити аліменти у зазначеному позивачем розмірі. Враховуючи викладені обставини, суд приходить до висновку, що оскільки сторони від спільного проживання мають дітей, які утримуються за рахунок позивача [PERSON] та її батьків, відповідач є особою працездатною, молодого віку, батьком дітей, який за законом зобов'язаний утримувати своїх дітей до повноліття, однак добровільно не надає кошти на утримання неповнолітніх дітей, тому суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1600,00 грн., тобто по 800,00 грн. на дитинущомісячно, починаючи стягнення з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. У відповідності до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивач, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Отже, в зв'язку з тим, що позивач звільнений від сплати судового збору, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір за розгляд справи в суді в сумі 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок. Встановлені судом обставини підтверджуються: -ксерокопією паспорта [PERSON], серії [NUMBER]; -ксерокопією паспорта [PERSON], серії [NUMBER]; -ксерокопією свідоцтва про народження [PERSON], серії [NUMBER] від 03 березня 2007 року; -ксерокопією свідоцтва про народження [PERSON], серії [NUMBER] від 29 січня 2010 року; -ксерокопією рішення Баришівського районного суду Київської області від 03 серпня 2016 року про розірвання шлюбу; -іншими матеріалами справи.

Outcome: partial