Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Державного навчального закладу «Мирноградський професійний гірничий ліцей», третя особа Департамент освіти і науки Донецької обласної державної адміністрації, про визнання наказів незаконними, поновлення на попередньому місці роботи, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди, спричиненої незаконним звільненням. В обгрунтування вимог зазначила, що на підставі наказу №27-к/тр від 01.11.2017року її з 02.11.2017року було звільнено з посади заступника директора з учбової роботи Державного навчального закладу «Мирноградський професійний гірничий ліцей» у звязку зі скороченням штату працівників і відмовою від переведення на іншу роботу згідно ч.1 ст.40 Кодексу законів України про працю. Підставою для звільнення став наказ відповідача від 30.08.2017року №112 «Про внесення змін до штатного розпису». Своє звільнення вважає незаконним, оскільки при прийнятті такого рішення відповідачем не було враховано, що вона має переважне право на залишення на роботі, так як має великий безперервний стаж роботи на різних посадах у відповідача, починаючи з 2001року, на її утриманні знаходиться більш ніж дві особи, до яких відносить неповнолітню доньку, дорослу доньку, яка не працює у звязку із доглядом за дитиною до трьох років, та маленького онука. Також в якості підстав на її переважне право на залишення на роботі при скороченні штату зазначає на відсутність в її сімї інших працівників із самостійним заробітком, так як її чоловік і зять не працюють і будь-яких джерел доходів не мають, вказує, що при прийнятті рішення про її звільнення не було враховано її незадовільний стан здоровя і здоровя матері та свекрухи, які є особами похилого віку і вимагають догляду. Також звертає увагу на невиконання відповідачем вимог ст.43 КЗпП щодо отримання попередньої згоди виборного органу первинної профспілкової організації при її звільненні. З урахуванням зазначених обставин просить суд визнати незаконним наказ відповідача №27-к/тр від 02.11.2017року про її звільнення з роботи, поновити її на посаді заступника директора з учбової роботи в Державному навчальному закладі «Мирноградський професійний гірничий ліцей», стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 01.11.2017року по 13.04.2018року в розмірі 64862,11грн., розрахованому за період з моменту звільнення по день постановлення судового рішення, та 5000грн. моральної шкоди, спричиненої їй незаконним звільненням, настання якої доводить моральними стражданнями, які їй довелося пережити, та погіршенням стану здоровя, втратою нормальних життєвих звязків, що вимагало від неї додаткових зусиль для організації свого життя. Крім цього, просить також визнати незаконним наказ Державного навчального закладу «Димитровський професійний гірничий ліцей» від 30.08.2017року №112 «Про внесення змін до штатного розпису», на підставі якого було здійснено її звільнення, так як, на її думку, директор не має повноважень на видання наказу про скорочення чисельності штату і на затвердження штатного розпису. До того ж, зазначає, що згідно штатного розпису на 2017рік її посада не є скороченою, що не надавало підстав для її звільнення. В судовому засіданні позивач і її представник вимоги підтримали і, обгрунтовуючи їх викладеними в позовній заяві доводами, просили суд позов задовольнити. Крім того, акцентували увагу суду на високій кваліфікації і продуктивності праці позивача, що надає їй переважне право на залишення на роботі при скороченні чисельності штату, та зазначали, що фактичною причиною її звільнення з роботи стала неприязнь до неї зі сторони в.о. директора [PERSON] та заступника директора з навчально-виробничої роботи [PERSON] Представник відповідача вимоги позивача не визнав, вважаючи їх безпідставними, і на обгрунтування своєї позиції зазначав, що право визначення чисельності працівників і складання штатного розпису належить власнику або уповноваженому ним органу. Тому, вирішуючи питання щодо внесення змін до штатного розпису та звільнення позивачки з посади, керівник навчального закладу діяв в межах своїх повноважень. При цьому, вирішуючи питання скорочення конкретної посади із трьох заступників директора, власник діяв відповідно до Типових штатних нормативів професійно-технічних навчальних закладів, якими передбачено, що при контингенті учнів від 301 до 400 осіб за нормативно визначеною чисельністю має бути лише два заступника директора. Тому, з врахуванням того, що посада заступника директора з навчально-виробничої роботи відіграє основну роль у навчальному закладі, а посада заступника директора з виховної роботи, згідно штатних нормативів, при контингенті більше 300 учнів є обовязковою, було прийнято обгрунтоване рішення про скорочення посади заступника директора з навчальної роботи. Третя особа Департамент освіти і науки, залучена судом до участі у справі, до судового засідання не прибула, просила суд розглянути справу у її відсутність, врахувавши при розгляді справи її письмові заперечення проти позовної заяви та аргументи на користь обгрунтованості та законності звільнення позивача [PERSON] з посади заступника директора з навчальної роботи. Згідно доводів третьої особи, при прийнятті рішення щодо звільнення позивача за скороченням штату ДНЗ «Мирноградський професійний гірничий ліцей» діяв правильно, з врахуванням Типових штатних нормативів професійно-технічних навчальних закладів, якими за наявності контингенту учнів до 400 осіб передбачається лише дві ставки заступника директора: з навчально-виробничої роботи і виховної (навчально-виховної), та з дотриманням вимог трудового законодавства. При цьому позивачці було запропоновано іншу посаду, як того вимагають норми закону, проте від запропонованої посади та відмовилась. Вислухавши доводи сторін та дослідивши надані суду докази, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. Судом встановлено, що з 01.09.2009року позивач [PERSON] перебувала у трудових відносинах з Державним навчальним закладом «Мирноградський професійний гірничий ліцей». З 12.09.2012року займала посаду заступника директора з учбової роботи (а.с.10). На підставі наказу №27-к від 02.11.2017року була звільнена з роботи у звязку зі скороченням штату відповідно до ст.40 п.1 КЗпП (а.с.11). Обставиною, яка передувала звільненню позивачки, стало рішення відповідача, оформлене наказом від 30.08.2017року №112 «Про внесення змін до штатного розпису», яким у звязку із зменшенням контингенту учнів станом на 01.09.2017року на підставі Наказу Міністерства освіти і науки України від 06.12.2010 «Про затвердження Типових штатних нормативів закладів загальної середньої освіти» була виведена посада заступника директора з учбової роботи. Зазначений наказ узгоджується з рішенням, прийнятим на засіданні комісії ліцею 30.08.2017року про скорочення посади заступника директора з учбової роботи, яку займала [PERSON], у звязку зі зменшенням контингенту учнів станом на початок навчального року (а.с.115). Відповідно до статті 45 Закону України «Про загальну середню освіту» штатні розписи державних і комунальних загальноосвітніх навчальних закладів незалежно від підпорядкування і типів встановлюються відповідним органом управління освітою на підставі Типових штатних нормативів загальноосвітніх навчальних закладів, затверджених Міністерством освіти України. Приведення штатних розписів у відповідність до Наказу №1204 від 06.12.2010року покладено на керівників професійно-технічних закладів. При затвердженні штатного розпису навчального закладу враховується контингент учнів, слухачів за списковим складом на 1 січня року, що планується. При контингенті учнів від 301 до 400осіб за штатними нормативами передбачено дві посади заступника директора, згідно яких посада директора з виховної роботи є обовязковою. В разі, якщо контингент учнів становить від 401 до 800 учнів, штатними нормативами передбачено 3 посади заступника директора. Як встановлено судом і не оспорювалось сторонами, станом на 31.08.2017року контингент учнів становив 367 осіб, а станом на 01.10.2017року після продовження Міністерством освіти і науки терміну прийому осіб на навчання до професійно-технічних навчальних закладів у 2017році 360 учнів (а.с.171,244). Таким чином, виведення зі штатного розпису однієї посади заступника директора є правомірним. Доводи позивачки, на які вона посилалась в судовому засіданні, що підставою скорочення її посади та звільнення її з роботи, в тому числі, стали неприязні стосунки з в.о.директора [PERSON] та заступником директора [PERSON], є безпідставними і не підтвердженими в судовому засіданні. Пунктом 3\~статті 62 Господарського Кодексу України визначено право підприємства самостійно визначати свою організаційну структуру, встановлювати чисельність працівників і штатний розпис. З огляду на це визначати, яка із посад заступників директора підлягає скороченню,є виключно правом підприємства. З урахуванням того, що посадові обовязки заступника директора з навчально-виробничої роботи є більш широкими у порівнянні з посадовими обовязками заступника директора з учбової роботи,чиї посадові обовязки схожі з посадовими обовязками методиста, а посада заступника директора з виховної (навчально-виховної) роботи відповідно до п.4 штатних нормативів при контингенті учнів більше 300 осіб є обовязковою, рішення навчального закладу щодо виведення із штатного розпису з 01.09.2017року посади заступника директора з учбової роботи не суперечить вимогам закону. Такі ж пояснення були дані в судовому засіданні і допитаними в якості свідків в.о. директора ДНЗ [PERSON] та заступника директора з виробничої роботи [PERSON] Позиція щодо скорочення саме посади заступника директора з учбової роботи з 01.09.2017року висловлена і в письмових розясненнях Департаменту освіти і науки України Донецької обласної державної адміністрації на адресу голови профспілкового комітету [PERSON], яким були затверджені зміни до штатного розпису по ДНЗ «Мирноградський професійний гірничий ліцей», які діють з 01.09.2017року (а.с.38-39,166). З урахуванням зазначеного суд не приймає до уваги доводи позивача і його представника про те, що наказ в.о. директора ДНЗ «Мирноградський професійний гірничий ліцей» [PERSON] від 30.08.2017року «Про внесення змін до штатного розпису» виходить за межі повноважень керівника професійно-технічного закладу як безпідставні. На це ж вказує і п.п.7 п.6.3 розділу 6 Статуту Державного навчального закладу «Мирноградський професійний гірничий ліцей», яким визначаються повноваження директора професійного ліцею, згідно якого розробляти в межах наявного фонду заробітної плати штатний розпис та чисельність працівників професійного ліцею покладено саме на директора (а.с.29). Затвердження штатного розпису відноситься до повноважень Департаменту. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Положеннями частини другої статті 40 КЗпП України визначено, що звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу. Відповідно до статті 492 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації. Власник вважається таким, що належно виконав вимоги частини другої статті 40, частини третьої статті 492 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо. Як встановлено судом, з наказом №112 від 30.08.2017року про внесення змін до штатного розпису з 01.09.2017року позивачка ознайомилась 31.08.2017року, про що свідчить її підпис в наказі (а.с.13). Тоді ж, 31 серпня 2017року, [PERSON] отримала письмове попередження про звільнення її з роботи у звязку з виведенням із штатного розпису її посади і пропозицію щодо переведення на посаду майстра виробничого навчання з посадовим окладом за 12 тарифним розрядом 3392грн., з чим позивачка не погодилась (а.с.168). В судовому засіданні [PERSON] підтвердила, що від переведення на посаду майстра виробничого навчання вона дійсно відмовилась. Згідно довідки відповідача, станом на 01.09.2017року в ДНЗ «Мирнорградський професійний гірничий ліцей» були вакантними посади майстра виробничого навчання 1 штатна одиниця, яка пропонувалась позивачці [PERSON], та дві штатні одиниці прибиральника службових приміщень (а.с.114). Таким чином, аналіз встановлених судом обставин дає суду підстави для висновку про зміни в організації виробництва і праці в ДНЗ «Мирноградський гірничий професійний ліцей», зокрема, скорочення посади в штатному розписі, та дотриманні відповідачем вимог закону по працевлаштуванню [PERSON] у відповідності до вимог\~ ст.49-2 КЗпП України, яким було запропоновано їй вакантну посаду майстра виробничого навчання, яка відповідала її кваліфікації, проте позивачка від переведення на іншу посаду відмовилась. Факт її відмови від запропонованої посади знайшов своє підтвердження і в ході судового засідання під час допиту свідків, зокрема, [PERSON], [PERSON], [PERSON] - членів профспілкового комітету, на засіданні якого 12.09.2017року вирішувалося питання надання згоди на розірвання трудового договору з [PERSON] у звязку зі скороченням штату. Згідно витягу з протоколу №6 від 12.09.2017року засідання профкому ДНЗ «Мирноградський професійний гірничий ліцей», згода на розірвання трудового договору з [PERSON] не надана у звязку з двома підставами: п.1 ст.42 КЗпП сімейні за наявності двох і більше утриманців та п.2 ст.42 КЗпП особи, в сімї яких немає інших працівників з самостійним заробітком. Повний текст протоколу сторонами суду не представлено. Подання адміністрації на імя голови профспілкового комітету [PERSON] про надання згоди на розірвання трудового договору з заступником директора з учбової роботи [PERSON] відповідно до п.1 ст.40 КЗпП України у звязку зі скороченням штату працівників ДНЗ «Димитровський професійний гірничий ліцей» на підставі наказу від 30.08.2017року №112 «Про внесення змін до штатного розпису» та відмовою [PERSON] від переведення на іншу роботу надійшло і отримано головою профспілки 31.08.2017року. Згідно частини сьомої\~ ст.43 КЗпП, частини шостої ст.39 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» рішення виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) про відмову в наданні згоди на розірвання трудового договору повинне бути обґрунтованим. У разі якщо в рішенні немає обґрунтування відмови в наданні згоди на розірвання трудового договору, власник або уповноважений ним орган має право звільнити працівника без згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника). Оцінюючи рішення профспілкового органу на предмет його обґрунтованості, суд вважає, що воно таким вимогам не відповідає, так як правове обґрунтування незаконності звільнення позивачки з посади, яка в навчальному закладі складає одну штатну одиницю і яка підлягає скороченню, або посилання на неврахування власником фактичних обставин, за яких розірвання трудового договору з працівником є порушенням його законних прав, в ньому відсутнє. До того ж, профспілковим органом не враховано, що переважне право залишитись на роботі має визначатися у випадку скорочення чисельності штату працівників, які займають однакові посади. При допиті в судовому засіданні в якості свідків члени профспілкового комітету [PERSON], [PERSON], [PERSON] суду пояснили, що про рішення адміністрації щодо скорочення посади заступника директора з учбової роботи у звязку зі зменшенням контингенту учнів їм стало відомо на нараді, яка відбулася перед початком навчального 2017року. На засіданні профспілкового комітету було вирішено згоди на розірвання трудового договору з [PERSON] в порядку скорочення штату не давати, так як [PERSON] має на своєму утриманні декілька утриманців: неповнолітню доньку [PERSON], 11.01.2004року народження, дорослу доньку [PERSON], 04.09.1992року народження, яка не працює, онука [PERSON], 25.03.2016року народження, та матір-пенсіонерку, яка вимагає догляду. Крім того, було враховано, що ні чоловік, ні зять позивачки не працюють і хоча будь-яких даних про їх непрацездатність встановлено не було, вирішили, що існує ще одна підстава, яка дає [PERSON] право на переважне залишення на роботі - відсутність в її сімї інших осіб з самостійним заробітком. В.о. директора [PERSON] в судовому засіданні вказала, що зазначені доводи профспілкового комітету не були достатньо переконливими і обгрунтованими, тому рішення про звільнення позивачки на підставі п.1 ст.40 КЗпП було прийнято без його врахування, бо і адміністрація навчального закладу, і Департамент освіти вважали, що скорочення штатної одиниці заступника директора з учбової роботи на виконання штатних нормативів при відмові позивачки від запропонованої їй роботи не надавали їй права на переважне залишення на роботі. Частиною 2\~ ст.40 КЗпП встановлено, що звільнення з підстав, зазначених у п. п. 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу. При проведенні звільнення власник або уповноважений ним орган вправі в межах однорідних професій і посад провести\~\~перестановку (перегрупування) працівників і перевести більш кваліфікованого працівника, посада якого скорочується, з його згоди на іншу посаду, звільнивши з неї з цих підстав менш кваліфікованого працівника. Якщо це право не використовувалось, суд не повинен обговорювати питання про доцільність такої перестановки (перегрупування). Отже, з огляду на зазначене доводи позивача і його представника про більшу ефективність праці [PERSON] у порівнянні з іншими заступниками директора і необхідність застосування положень ст.42 КЗпП про переважне право на залишення позивачки на роботі суд не обговорює, оскільки переважне право на залишення на роботі має визначатись у випадку скорочення чисельності штату працівників, які займають одинакові посади. Так як суд дійшов висновку, що у відповідача мало місце скорочення чисельності працівників у звязку зі змінами в організації виробництва і праці, позивачка у відповідності до вимог закону була належним чином повідомлена про наступне звільнення, їй була запропонована інша робота, від якої вона відмовилась, власник мав всі підстави для розірвання з нею трудового договору за п. 1\~ст.40 Кодексу Законів про працю. Отже, доводи позивачки і її представника про порушення відповідачем норм трудового законодавства при звільненні та незаконність звільнення позивачки з роботи є безпідставними і задоволенню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed