Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-23 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про зміну розміру аліментів. Позовні вимоги мотивує тим, що рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 04 червня 2013 року, шлюб зареєстрований 17 липня 2010 року між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Мукачеву Мукачівського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області, актовий запис за №228 - розірвано, після розірвання шлюбу залишено прізвище набуте в шлюбі - Лукеча, та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON], [INFO], щомісячно у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн., починаючи з 29 березня 2013 року до досягнення дитиною повноліття. На сьогоднішній день, вона поміняла прізвище набуте в шлюбі Лукеча на своє попереднє дівоче прізвище Кенес. Так, вона ([PERSON]В.) працює на посаді продавця продуктового магазину, проживає у квартирі разом з дитиною та своїми батьками пенсіонерами, які отримують мінімальну пенсію, що у свою чергу ускладнює її матеріальне становище. Донька [PERSON], [INFO], почала ходити до школи в початковий клас, що ще збільшило матеріальне навантаження. З 2013 року в країні економічні інфляційні процеси звели стягуваний розмір аліментів до мінімуму, за який навіть неможливо частково сплатити комунальні послуги не говорячи про щось більше. Станом на сьогоднішній час з відповідача [PERSON] стягуються визначені у 2013 році аліменти в розмірі 500 грн. в місяць і заборгованості не має. Іншої допомоги у вихованні доньки [PERSON], [INFO] не приймає, взагалі не цікавиться життям, що стосується його дитини, також в добровільному порядку додаткових матеріальних витрат на дитину не проводить. Звертає увагу, що на сьогоднішній день, відповідач є здоровим та працездатним, не є одруженим та не має на утриманні інших дітей, і його батьки також є працездатними і не перебувають на його утриманні. Тому на підставі вищенаведеного вона ([PERSON]В.) звертається до суду та просить змінити розмір аліментів встановлений рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 04 червня 2013 року та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини - [PERSON], [INFO], щомісячно у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 (дві тисячі) грн., починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Позивач - [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала до суду клопотання, в якому просить суд розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач - [PERSON] в судове засідання повторно не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Зі згоди позивача, яка не заперечувала проти заочного розгляду справи, суд знаходить за можливим розглянути справу у відсутності відповідача, згідно до вимог частини 4 статті 223 Цивільного процесуального кодексу України, на підставі наявних у справі доказів з постановленням заочного рішення, що відповідає положенням статті 280 цього Кодексу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. -2- Судом встановлено, що [PERSON], [INFO] є донькою [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією Свідоцтва про народження Серії 1-ФМ №196892, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стан по місту Мукачеву Мукачівського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області від 12 липня 2011 року (а.с.6). Як вбачається з копії Виконавчого листа виданого 04 червня 2013 року на підставі рішення Мукачівського міськрайонного суду у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, вирішено: «Стягнути з [PERSON] [INFO], мешканця [INFO] на користь [PERSON] [INFO], інд. код [NUMBER], мешканки [INFO], аліменти на утримання дитини - [PERSON] [INFO], щомісячно у твердій грошовій сумі в розмірі 500 (пятсот) гривень, починаючи з 29 березня 2013 року до досягнення дитиною повноліття» (а.с.10). Батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей і непрацездатних повнолітніх дітей, які потребують матеріальної допомоги, незалежно від того чи перебувають вони у шлюбі чи ні (у випадку народження дитини під час фактичних шлюбних відносин), чи визнаний шлюб недійсним, чи позбавлені вони батьківських прав, чи дитина від них відібрана тимчасово без позбавлення батьківських прав. Цей обовязок закріплений в Конституції України, а також в Сімейному кодексі України, оскільки одним із найголовніших та найважливіших обовязків батьків, що випливає не тільки з усталених моральних принципів нашого суспільства, а й чинного законодавства, є моральне виховання та матеріальне утримання дитини. Це, зокрема, виявляється в забезпеченні неповнолітньої дитини мінімально необхідними благами, що потрібні для її життя та виховання. Відповідно до частин 1 та 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей, і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 8 Закону України Про охорону дитинства також передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх змінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно дол законів України. У відповідності до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, а на підставі частини 3 статті 181 цього Кодексу, за рішенням суду кошти на утримання дитини(аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно частини 1 статті 184 Сімейного кодексу України - якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Нормою частини 2 статті 182 Сімейного кодексу України (із змінами і доповненнями), розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аліменти на дитину відповідно до статті 191 Сімейного кодексу України присуджуються за рішенням суду з дня предявлення позову. Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років з 1 грудня становить 1860 гривень. Згідно статті 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналогічно згідно з пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» відповідно до статті 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. -3- Право стягувача аліментів вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість обставин, зазначених у статтях 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у твердій грошовій сумі та навпаки). Даний висновок відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 5 лютого 2014 року (справа № 6-143цс13), яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Відповідно до статті Закону України Про державний бюджет 2018 року, прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. Відповідно пункиту 1 частини 1 статті 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, судом знайдено підставність задоволення позовних вимог [PERSON] про стягнення з [PERSON], аліменти на утримання доньки - [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн., але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, яка, виходячи з моральних засад суспільства, є виважена, розумна, справедлива і об'єктивна, оскільки позивачем доведено, що донька - [PERSON], [INFO], у будь-якому випадку повинна бути захищена та отримувати належне утримання від батьків, яке гарантоване як частиною 2 статті 51 Конституції України,як Сімейним кодексом України, так і частинами 1 та 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, це зокрема, виявляється в забезпеченні дитини мінімально необхідними благами, що потрібні для її життя та виховання. Тому, обов'язок відповідача [PERSON] - як батька, утримувати та надавати дитині матеріальну допомогу. Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати стягнути з відповідача [PERSON] на користь держави.

Outcome: approved