Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-30 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON], в якому просить розірвати шлюб, який був зареєстрований 21.01.2010 року у Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис за №35. В обґрунтування поданого позову покликається на те, що 21.01.2010 р. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували свій шлюб у Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис за №35. У шлюбі в них народилася донька [PERSON] [PERSON], [INFO]. Спільне життя між ними не склалося, причиною чого є несумісність характерів та відмінність поглядів на життя, зокрема фінансів і введення спільного господарства. У звязку із чим між сторонами виникали постійні сварки та конфлікти. Відсутні подружні відносини призвели до окремого проживання. Подальше спільне життя і збереження шлюбу стало неможливим. Спору про поділ майна немає. За спільною домовленістю між [PERSON] та [PERSON], дитина залишається проживати із позивачкою [PERSON] У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, надала пояснення аналогічні до позову. Просила позовні вимоги задоволити. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав, проти їх задоволення не заперечив. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. У відповідності до положень ч.2 ст.104, ч.3 ст.105, ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що 21 січня 2010 року між [PERSON] та [PERSON], зареєстровано шлюб у Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис за №35, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія І-СГ №135353. /а.с.7/. У шлюбі в [PERSON] та [PERSON] народилася донька [PERSON] [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, серія І-СГ №253123. /а.с.4/. Яка за домовленістю батьків [PERSON] та [PERSON], буде проживати із матірю [PERSON] Як розяснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя №11 від 21.12.2007 р., проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Також, у судовому засіданні встановлено, що сторони з серпня 2015 р. проживають окремо, не ведуть спільного господарства, шлюбні відносини фактично припинилися. Почуття поваги та любові між ними втрачені, примирення неможливе. Спору про майно немає. Враховуючи вищевказане, оскільки сторони подружніх відносин не підтримують, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, суперечить інтересам сторін, а тому суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити. Крім того, у відповідності до ст.88 ЦПК України, у звязку із задоволенням позовних вимог, на відповідача слід покласти документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved