Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 19 лютого 2008 року Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 202, судові витрати, пов`язані з розірванням шлюбу, покласти на неї. В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що перебуває у шлюбі з відповідачем, від якого мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя не склалося, з жовтня 2018 року вони з відповідачем не ведуть спільне господарство, оскільки припинили сумісне проживання. Шлюб носить лише формальний характер, подальше збереження його є недоцільним. Вказала, що примирення між ними неможливе. Ухвалою суду від 22 лютого 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін. 09 березня 2021 року позивач подала суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, а справу розглянути без її участі. 24 березня 2021 року до суду надійшла заява відповідача [PERSON] , в якій він вказав, що позов визнає, просить його задовольнити, справу розглянути без його участі. Оскільки в судове засідання не з`явилися всі учасники справи, на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши доводи та аргументи сторін, обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши зібрані у справі докази, суд прийшов до таких висновків. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. За положеннями ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 19 лютого 2008 року Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 202, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 24 вересня 2020 року, виданим повторно. Сторони мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 06 травня 2016 року. Враховуючи, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, обґрунтовані, бажання розірвати шлюб відповідає її дійсній волі, подальше спільне життя подружжя суперечить її інтересам, відсутні підстави для вжиття додаткових заходів для примирення подружжя, суд дійшов висновку, що збереження шлюбу за таких обставин є недоцільним. Таким чином, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наявні підстави для задоволення позову. На підставі наведеного та

Outcome: approved