Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON], зареєстрований 17 серпня 2012 року у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиціїу Кіровоградській області, актовий запис № 510. В обґрунтування позову зазначила, що 17.08.2012 року між нею та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції уКіровоградській області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 510. Від шлюбу мають малолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Крім того, зазначила, що останнім часом подружнє життя з відповідачем не склалося, між ними перестало існувати взаєморозуміння, внаслідок того, що кожен із них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, у звязку з чим, вони припинили шлюбні стосунки, проживають окремо, підґрунтя до порозуміння та почуття любові і поваги один до одного, - втрачені, та шлюб з відповідачем носить лише формальний характер. Позивач [PERSON]в судове засідання надала заяву за вх. № 17864 від 04.08.2017 року про розгляд справи за її відсутності, в якій також зазначила, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримує та просить їх задовольнити.. Відповідач [PERSON]в судове засідання не зявився, надав заяву за вх. № 14952 від 30.06.2017 року про розгляд справи за його відсутності, в якій також зазначив, що проти задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу не заперечує, строк на примирення просив не надавати. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Враховуючи подані сторонами заяви, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, не суперечать законодавству, яке регулює сімейні правовідносини, а тому підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що сторони зареєстрували шлюб 17.08.2012 року у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиціїу Кіровоградській області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 510, та 17.08.2012 року видано свідоцтво про шлюб серії 1-ОЛ № 063586, шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, намірів відновлювати їх не мають, проживають окремо. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. За вказаних вище обставин та підстав позову, зазначених позивачем причин для розірвання шлюбу, серед яких позивач зазначила втрату почуття любові та поваги один до одного, відсутність між ними взаєморозуміння, протилежність поглядів на сімейне життя та ведення спільного господарства, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя, збереження шлюбу сторін суперечить інтересам подружжя, і зокрема, позивача, якою предявлено позов до суду про розірвання шлюбу з відповідачем. Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За викладених обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, припинення сторонами шлюбно-сімейних відносин, дійсні причини предявлення позову про розірвання шлюбу, волевиявлення позивача припинити шлюбні відносини, враховуючи також ту обставину, що рішення позивача про розірвання шлюбу та предявлення з цього приводу позову до суду прийнято з усвідомленням нею його наслідків, виходячи при цьому також з відсутності у взаєминах сторін морально-правової основи шлюбу, до якої належать почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги, взаєморозуміння, підтримки та піклування, суд дійшов висновку про те, що шлюб між сторонами носить суто формальний характер, подальше спільне життя і збереження шлюбу та шлюбно-сімейних відносин суперечить інтересам подружжя, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті права сторін, а також права їх малолітньої дитини, в звязку з чим позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати, що складаються із судового збору у розмірі 640 грн. 00 коп., стягнути з відповідача на користь позивача. Відповідно до ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved