Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-12 00:00:00

Позивач [PERSON] , звернулася до суду з позовом до [PERSON] , про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей, просить суд: збільшити розмір аліментів на її користь на утримання дітей з твердої грошової суми 1000 грн на 1/3 частину від усіх видів заробітку/доходу/, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Свої вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 05.10.2015 року було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] та вирішено стягувати аліменти з [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей - сина [PERSON] , [INFO] та доньки [PERSON] , [INFO] до досягнення сином [PERSON] повноліття по 1000 грн, а з [INFO] року у розмірі 500 грн до повноліття доньки [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що на даний час неповнолітні діти потребують значно більшого догляду та матеріальних коштів, у зв`язку із чим збільшуються потреби у навчанні, розвитку тощо. Крім того, з часу прийняття рішення про стягнення аліментів вартість і рівень життя зросли, що потребує додаткових витрат на утримання дітей. Відбулись також і зміни в законодавстві, відповідно до яких розмір аліментів не може бути нижчим 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі вищевикладеного вона і звернулась до суду з даним позовом. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала,просила їх задовольнити з підстав, наведених позові. Відповідач у судовому засіданні частково заперечував проти позову, вказуючи на низький рівень доходу, та перебуванні на його утриманні нової дружини. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, ретельно перевіривши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що дійсно від зареєстрованого шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями відповідних свідоцтв про народження. /л.с.10-11/. У відповідності до рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 05.10.2015 року по справі № 495/6437/15-ц, розірвано шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] (дошлюбне прізвище « [PERSON] »), [INFO] , зареєстрований 05 листопада 2010 року у Виконавчому комітеті Старокозацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, актовий запис № 22, які від шлюбу мають неповнолітніх дітей - сина [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] . Стягнуто з [PERSON] , [INFO] , уродженця: с. Старокозаче, Білгород-Дністровського району, Одеської області, що проживає за адресою: [ADDRESS] , на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей - сина [PERSON] , [INFO] та доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі по 1000,00 грн. щомісяця, починаючи з 04.09.2015 року та до досягнення сина [PERSON] , [INFO] повноліття, тобто до [INFO] , а з [INFO] року у розмірі 500,00 грн до повноліття доньки [PERSON] , [INFO] , тобто до [INFO] .Стягнуто з [PERSON] , [INFO] , уродженця: с. Старокозаче, Білгород-Дністровського району, Одеської області, що проживає за адресою: [ADDRESS] судовий збір в сумі 487,20 грн. на користь держави. /л.с.17/. Позивач у своєму позові зазначає, що в теперішній час визначений розмір аліментів, що стягується з відповідача є недостатнім для забезпечення дітей усім необхідним, їх потреби з віком змінились у напрямку їх збільшення, а позивач не має достатньо доходів. В свою чергу відповідач приєднав до матеріалів справи докази зміни свого сімейного стану. Так, згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , [PERSON] уклав повторно шлюб з [PERSON] 21.04.2018 року. Наразі дружина вагітна, що підтверджується довідкою № 117 від 22.10.2019 року. У відповідності до довідки № 0000-000003 від 10.12.2019 року, [PERSON] працює в ТОВ «РЛС ТРАНС» з 01.06.2019 року, на даний момент займає посаду водія з окладом 4200 грн. За ч.1 ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як передбачено п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до ст. 192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Згідно правової позиції Верховного Суду України , висловленої у постанові від 05.02.2014 року № 143цс13, з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Але Верховний Суд України також вказав на те, що при розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Так, відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік», встановлено з 01.12.2019 року прожитковий мінімум дітей віком від 6 років складає 2218 гривні, до 6 років - 1779 грн. Згідно частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. У відповідності до ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.. Частиною 5 ст.183 СК України, визначений розмір аліментів із розрахунку: на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Разом з тим, у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати касаційного цивільного суду від 15.05.2018 року по справі № 234/6207/17, провадження № 61-7802св18 зроблено наступний висновок: «Відповідач Особа5 не надав суду достатніх доказів важкого матеріального становища. Той факт, що він не працює та на його утриманні перебуває непрацездатна матір не є достатньою підставою для зменшення розміру аліментів, а також не звільняє його від обов`язку утримувати до досягнення повноліття дитину, батьком якої він є. Тому доводи касаційної скарги в частині визначення розміру аліментів не заслуговують на увагу». Враховуючи усе вищевикладене, а саме те, що чинним законодавством визначена можливість змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, прийнявши до уваги, що розмір аліментів, визначений рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 05.10.2015 року по справі № 495/6437/15-ц станом на сьогоднішній день є значно нижчим, передбаченого ст.182 СК України мінімального розміру аліментів на одну дитину, що визначений як не менший, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, враховуючи вікову категорію дітей, прийнявши до уваги визначений законодавством розмір аліментів у частці від доходу платника аліментів в залежності від кількості дітей, виходячи із загальних засад справедливості цивільного судочинства та необхідності захисту інтересів неповнолітньої дитини, враховуючи, що ст. 180 СК України покладає обов`язок утримувати дитину на обох батьків, взявши до уваги і зміну сімейного стану відповідача, наявність у нього інших утриманців, та ту обставину, що вказане не звільняє його від обов`язку утримувати до досягнення повноліття дітей, батьком яких він є, а низький рівень доходів не може бути підставою для відмови у зміні розміру аліментів з твердої грошової суми на визначену чинним законодавством частку від доходу / в залежності від кількості дітей/, у зв`язку із відсутністю імперативної заборони стосовно вказаного, також у зв`язку із недоведеністю зміни саме матеріального стану відповідача у бік зменшення, тому суд приходить до висновку про обґрунтованість та необхідність задоволення позовних вимог [PERSON] та збільшення розміру аліментів, стягнутих за рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 05.10.2015 року по справі № 495/6437/15-ц шляхом стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку /доходу/, щомісячно починаючи з дня набрання рішення законної сили та до повноліття [PERSON] , [INFO] , тобто до [INFO] включно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, потім з [INFO] року у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку /доходу/ [PERSON] , щомісячно та до повноліття дитини [PERSON] , [INFO] , тобто до [INFO] включно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору за подачу до суду позовної заяви про стягнення аліментів, то його стягнення підлягає з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved