Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 12.09.1998 року вона перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстрований виконкомом Давидівської сільської ради Якимівського району Запорізької області, актовий запис № 16. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Одруження з відповідачем виявилося невдалим. З 2002 року вона не проживає з відповідачем однією сімєю, він не підтримує сімю, не працює, зловживає алкоголем, не піклується про створення нормальних сімейних стосунків, не дбає про взаємоповагу один до одного, як виявилось, вони мають різні погляди на життя та виховання дитини. З 2002 року вона з дитиною виїхала до смт.Томаківка Томаківського району Дніпропетровської області, а відповідач залишився у с.Вовчанське Якимівського району Запорізької області, де мешкає до даного часу. Спільного господарства ними не ведеться, спільного бюджету не мають, з дитиною відповідач не спілкується, тому шлюб носить формальний характер. За таких обставин подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливі, бо суперечать її інтересам та інтересам їх неповнолітньої дитини. [PERSON] залишається на її утриманні та вихованні. Позивач подав до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомив. За таких обставин, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони у даній справі перебувають у шлюбі з 12 вересня 1998 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії І-ЖС № 006935, виданим виконкомом Давидівської сільської ради Якимівського району Запорізької області, актовий запис № 16. Сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЖС № 031953, виданого 28.12.2001 року відділом РАГС Якиміського районного управління юстиції. Дитина проживає разом з матірю та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою, виданою 02.09.2015 р. за вих. № 2352 Томаківською селищною радою. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 СК України. Окрім того, частиною 8 ст. 235 ЦПК України передбачено, що у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Тому суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню, позивач наполягає на розірванні шлюбу та відповідач не надав суду заперечення проти позову. При цьому позивач просить залишити прізвище «Садовська». Статтею 115 СК України передбачено, що документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі викладеного та

Outcome: approved