Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 25 серпня 2010 року, в якому у них народилося двоє дітей - дочка [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. Поряд з тим, зазначила, що з грудня 2017 року сторонни припинили спільне проживання. Шлюбні стосунки не підтримують. Непорозуміння в сім'ї виникли у зв'язку з тим, що відповідач нехтував сімейними обов'язками, образливо відносився до неї як до дружини. Крім того, існували обставини, що викликали сумнів у його подружній вірності. За таких обставин вважає що шлюб став носити формальний характер, подальше збереження шлюбу є неможливим, у зв'язку з чим просила суд шлюб між ними розірвати. Сторони в судове засідання не з'явилися. Позивач подала до суду заяву, у якій просила справу слухати у її відсутності, позов підтримує, і після розірвання шлюбу присвоїти їй дошлюбне прізвище [PERSON]. Крім того зазначила, що не заперечує щодо ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач [PERSON] причини неявки не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи чи розгляд такої у його відсутності до суду не подав, як і відзиву на позов. За таких обставин, за згоди позивача, суд вважає за необхідне ухвалити у справі заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, відповідно до якої, якщо відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання та не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази надані сторонами, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, що сторонами не оспорювалося, стверджено свідоцтвом про шлюб серії 1-ИД № 067898, виданого 25 серпня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Борщівського районного управління юстиції Тернопільської області, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб 25 серпня 2010 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Борщівського районного управління юстиції Тернопільської області, про що складено відповідний актовий запис № 82. Після укладення шлюбу присвоєно прізвище чоловікові та дружині «Мнента». Від шлюбу мають двоє дітей дочку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Також судом встановлено, що шлюб між сторонами набрав формальних рис, такі разом не проживають, подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. Наміру зберегти шлюб сторони не висловили. В наданий судом 2-х місячний строк сторони примирення не досягли. Виходячи з наведеного вище, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, а його розірвання не суперечить будь-чиїм законним правам та інтересам. Тому, враховуючи викладене, на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved