Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до до Заставнівської державної нотаріальної контори, [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, в якій просить визначити їй додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини за законом, що залишилась після смерті [PERSON], померлого [INFO] В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що [INFO] року помер [PERSON] Після його смерті відкрилася спадщина на все належне йому майно до складу якого входить житловий будинок та земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,88 га. Заповіту померлий [PERSON] не вчиняв, вона, а також [PERSON] є спадкоємцями майна померлого [PERSON] за законом. З метою прийняття та оформлення спадщини вона 14.12.2016 року звернулася до Заставнівської державної нотаріальної контори із заявою, але у вчиненні нотаріальної дії їй було відмовлено, бо вона пропустила встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини. У встановлений законом шестимісячний строк позивач не звернулася до нотаріуса, оскільки знаходилася на стаціонарному лікуванні з приводу деформуючого артрозу ІІІ- ІV ступеню правого колінного суглобу. Позивач вважає, що пропустила строк звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини із поважних причин, а тому просить встановити їй додатковий строк. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, обґрунтувала вищенаведеним та просила задовольнити. Представник відповідача Заставнівської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав, суду пояснив, що відповідач [PERSON] є сином померлого [PERSON] і останній, згідно заповіту від 14.11.2008 року заповів йому земельну ділянку площею 1,88 га призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Спадщину [PERSON] прийняв та звернувся до нотаріуса із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину на вказане майно. Позивач є спадкоємцем, яка має право на обов'язкову частку у спадковому майні [PERSON], про існування заповіту на ім'я [PERSON] вона не знала. Суд, дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, заслухавши доводи сторін, врахувавши заяву представника відповідача вважає, що позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.ч. 1,1 ст.ст. 1220, 1221 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Судом встановлено, що [INFO] року помер [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER] від 05.05.2017 року (а.с. 8). Після смерті останнього відкрилася спадщина на все належне йому майно до складу якого входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,88 га. Вказане спадкове майно у вигляді спірної земельної ділянки померлий [PERSON] відповідно до заповіту від 14.11.2008 року, посвідченого секретарем виконкому Веренчанської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області й зареєстрованого в реєстрі за №377 заповів відповідачу [PERSON] Вказане вбачається із заповіту (а.с. 31). Відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Відповідно до п.19 Постанови Пленуму Верховної ради України за №7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» - перелік осіб, які мають право на обов'язкову частку, що визначений ст. 1241 ЦК України є вичерпним і розширеного тлумачення не потребує. Позивач [PERSON] є спадкоємицею, що має право на обов'язкову частку у спадковому майні [PERSON] Вказане підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 20.12.2016 року, про шлюб серії [NUMBER] від 25.01.2012 року, копією заяви [PERSON] від 18.11.2016 року (а.с. 9-10, 29). Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. У відповідності до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що позивач на момент смерті спадкодавця [PERSON] разом з ним не проживала, що видно із довідки сільської ради (а.с. 32), тому з метою прийняття спадщини позивач звернулася до Заставнівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини (а.с. 30), проте у вчиненні нотаріальної дії їй було відмовлено, бо вона пропустила встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини, що вбачається із постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій №424/02-31 від 26.04.2017 року (а.с. 12). Відповідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк достатній для подання ним заяви для прийняття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що позивач пропустила строк для прийняття спадщини, після смерті [PERSON], оскільки в період з 14.08.2013 року по 30.08.2013 року позивач зверталася за медичною допомогою та була шпиталізована в травматологічне відділення з приводу деформуючого артрозу ІІІ-ІV ступеню правого колінного суглобу; у вересні 2013 року проходила амбулаторне лікування з приводу даної вади; в період з 11 по 28.11.2013 року, з січня по лютий 2014 року, з 11 по 28 березня 2014 року, травні 2014 року перебувала на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні з приводу вказаного захворювання, що видно із медичної довідки Заставнівської ЦРЛ №7807 від 24.04.2017 року (а.с. 13). Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України №7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Таким чином судом встановлено, що причиною невчасного подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини була тривала хвороба позивача. Враховуючи вищенаведені обставини, суд вважає, що вказана позивачем причина пропущення строку для прийняття спадщини є поважною, а тому позовну заяву слід задовольнити і встановити їй додатковий строк для прийняття спадщини. На підставі ст.ст. 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України,

Outcome: approved