Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою про виготовлення проїзного документу дитини для виїзду за кордон та надання дозволу на виїзд неповнолітньої дитини за кордон. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що з 08 січня 2004 року вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від цього шлюбу мають спільну дитину - [PERSON], [INFO], яка перебуває на обліку в лікарні з бронхіальною астмою (алергічною) на протязі 11 років в м. Макіївці та м. Донецьку. Вона намагалась потрапити на консультацію в іншу лікарню до іншого лікаря, однак ці спроби не мали успіху. Протягом останніх двох років вони лікаря не відвідують, хоча їм рекомендовано у випадку гострої необхідності негайно консультуватися з лікарем. Консультація лікарів в інших лікарнях є некоректною, так як вони не спостерігали дитину раніше, вона страждає на дане захворювання з 11 місяців від народження й лікар на обліку і під спостереженням якого вони знаходилась від самого початку, залишився на території м. Макіївки. Будь-який інший лікар не може призначити ефективне лікування, так як дане захворювання необхідно спостерігати в динаміці. Позивач матеріально та належним чином піклується про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. В даний час дитина перебуває на її повному утримання, вона займається її вихованням одна, так як відповідача - батько дитини, не бере ніякої участі у її вихованні, утриманні та навчанні. В теперішній час у позивача є необхідність хоча б інколи відвідувати лікаря, який перебуває на непідконтрольній Україні території. Однак, відповідач безпідставно відмовляється надати нотаріальну згоду на тимчасовий виїзд дитини. При цьому, жодних вагомих аргументів, які б пояснювали його відмову, не надає. Вважає, що така позиція відповідача шкодить інтересам їх дитини. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій проти задоволення позовних вимог не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст.1 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну», громадянин України має право виїхати з України, крім випадків, передбачених цим Законом, та в'їхати в Україну. На підставі ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну» за відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Так, з матеріалів справи вбачається, що [INFO] року народилася [PERSON], батьками якого записані [PERSON] та [PERSON]. Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 ро №3857-ХІІ, постановою КМУ від 27 січня 1995 року №57 «Про затвердження Прав перетинання державного кордону громадянами України», Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (зі змінами). У відповідності до положень ч.2 ст.4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» оформлення проїздного документа дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду. Згідно до п.18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення затверджених постановою КМУ № 231 від 31 березня 1995 року, з наступними змінами і доповненнями, за відсутністю згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього за кордон може бути дозволений за рішенням суду. Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою КМУ від 27.01.1995 року № 57 із змінами і доповненнями передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяс 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (зі змінами) визначено зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянинаУкраїни для виїзду за кордон, виданий дітям громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно Правил. Оформлення паспорта здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. Оскільки батько життям дитини не цікавиться, не приймає участі в її вихованні, дитина перебуває на утримання матері, суд вважає можливим надати дозвіл на вивезення неповнолітньої дитини за кордон та виготовити проїзний документ дитини для виїзду за кордон без згоди її батька.

Outcome: approved