Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою, де просила суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] , зареєстрований 08.08.2008 відділом реєстрації актів цивільного стану Стахановського міського управління юстиції Луганської області за актовим записом № 323, визначити місце проживання неповнолітніх дітей, [PERSON] та [PERSON] , з нею, судові витрати покласти на відповідача. На обґрунтування позову зазначила, що 08.08.2208 між нею та відповідачем було укладено шлюб. В шлюбі вони мають двох малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Вказала, що з початку 2019 року вони разом не проживають, між ними фактично припинені шлюбні відносини, спільного господарства вони не ведуть, примирення між ними неможливе. Вважає, що збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам їхніх дітей. З урахуванням викладеного, просила позов задовольнити. Відповідачем [PERSON] подано відзив на позов, де останній проти задоволення позовних вимог заперечив, вказав, що, на його думку, можливо зберегти сім`ю і він не бажає розривати шлюб. Зазначив, що розлад відносин між ним та дружиною стався через її легковажну та несерйозну поведінку. Він любить свою сім`ю та бажає примиритися з дружиною. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 21.05.2019 за заявою позивача [PERSON] були залишені без розгляду її позовні вимоги про встановлення місця проживання дітей. Ухвалою від 31.05.2019 за клопотанням відповідача [PERSON] та його представника надано сторонам строк для примирення до 31.07.2019, провадження в справі зупинено. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 31.07.2019 поновлено провадження у справі. Позивач [PERSON] в судовому засіданні свої позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити з підстав, зазначених у позові. Вказала, що причиною розпаду сім`ї є неналежна поведінка відповідача. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище, набуте у шлюбі, « [PERSON] ». Додатково зазначила, що відповідач не вживав жодних заходів, направлених на примирення сім`ї. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] у судове засідання повторно не з`явилися, про день та час слухання справи були належним чином повідомлені. Суд, вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, дослідивши і оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 08.08.2008 у відділі реєстрації актів цивільного стану Стахановського міського управління юстиції Луганської області за актовим записом № 323, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . В шлюбі сторони мають двох малолітніх дітей, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . В судовому засіданні встановлено, що подружжя з січня 2019 року не підтримують шлюбних відносин, кожен з них живе окремо, спільного господарства не ведуть. Спільне життя сторін не склалося у зв`язку з виникненням непорозуміння, різними поглядами на життя, різними сімейними цінностями. Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі статтею 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Відповідно до частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із положеннями пункту 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ст.111 Сімейного кодексу України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 31.05.2019 сторонам надавався строк для примирення тривалістю два місяці, однак примирення між сторонами не настало, в судовому засіданні позивач наполягала на розірванні шлюбу. Приймаючи до уваги ту обставину, що сторони не підтримують шлюбно-сімейних стосунків, наміру поновлювати сімейні стосунки у позивача немає, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу позивач [PERSON] бажає залишити прізвище набуте у шлюбі « [PERSON] ». Відповідно до ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача сплачений нею судовий збір при подачі позову до суду у розмірі 768 грн. 40 коп.

Outcome: approved