overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач послалася на те, що з 03 липня 2008 року вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Спільних дітей не мають. З 05 серпня 2018 року шлюбні стосунки між ними були припинені, причиною розпаду сімї вважає відсутність взаєморозуміння, довіри, кохання, постійні сварки. Подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим. Тому позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]. Позивач у судове засідання не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач повторно не зявився у судове засідання, про місце, день та час слухання справи був повідомлений належним чином ( а.с. 23-24, 26-27). Про\~причини неявки\~до суду не повідомив, відзиву не подав. Заяви про розгляд справи за його\~відсутності не надходило, а тому суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних доказів\~відповідно до ч.1\~ст. 280 ЦПК України. \~16 квітня 2019 року судом\~постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Оскільки сторони в судове засідання не зявилися, тому відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.\~\~\~ Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 03 липня 2008 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований виконкомом Молодогвардійської міської ради міста Краснодона Луганської області, актовий запис № 62 (а.с. 8). З 05 серпня 2018 року шлюбні стосунки між сторонами були припинені. Між подружжям втрачено взаєморозуміння та почуття любові і поваги, сторони не створили міцної, дружньої сім'ї. Відповідно до\~ст. 51 Конституції України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Частиною 3, 4\~ст. 56 СК України\~передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч.3\~ст.105 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Враховуючи викладені обставини, суд вважає встановленим, що подальше спільне проживання подружжя, збереження їх шлюбу неможливе та суперечило б інтересам кожного з них, а тому шлюб між сторонами слід розірвати та відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України залишити прізвище позивачу - «Кухтіна». На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач послалася на те, що з 03 січня 1995 року вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають двох повнолітніх дітей. Постійні сварки, різні погляди на спільне життя та непорозуміння між сторонами привели до того, що сім'я перестала існувати, майнових спорів між ними немає. З січня 2010 року шлюбно-сімейні відносини мід сторонами припинені. Тому позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем. 29.01.2019 року від позивача до суду надійшла заява, в якій вона просить розглянути справу без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач повторно не з'явився у судове засідання, про місце, день та час слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки до суду не повідомив, відзиву не подав. Заяви про розгляд справи за його відсутності не надходило, а тому суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних доказів відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України. 05.02.2019 року судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 03 січня 1995 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований відділом ЗАГС Самгірського району м. Тбілісі, актовий запис № 1 (а.с. 6). З січня 2010 року сторони припинили шлюбно-сімейні відносини, між подружжям втрачено взаєморозуміння та почуття любові і поваги, сторони не створили міцної, дружньої сім'ї. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Враховуючи викладені обставини, суд вважає встановленим, що подальше спільне проживання подружжя, збереження їх шлюбу неможливе та суперечило б інтересам кожного з них, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач послалася на те, що з 04 вересня 2007 року вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають сина - [PERSON] , [INFO] . Починаючи з серпня 2010 року між нею та відповідачем припинені шлюбні стосунки, вони не ведуть спільне господарство, мешкають окремо. Постійні сварки, різні погляди на спільне життя та непорозуміння між сторонами привели до того, що сім`я перестала існувати. Спір про майно та місце проживання малолітньої дитини не заявляють. Тому позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Позивач подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягала, проти винесення заочного рішення не заперечувала (а.с.14). Відповідач повторно не з`явився у судове засідання, про місце, день та час слухання справи був повідомлений належним чином (а.с. 28-29, 30-31), про\~причини неявки\~до суду не повідомив, відзиву не подав. Заяви про розгляд справи за його відсутності не надходило, а тому суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних доказів\~відповідно до ч.1\~ст. 280 ЦПК України. 03.07.2019 року судом\~постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Оскільки сторони в судове засідання не з`явилися, тому відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.\~\~\~ Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 04 вересня 2007 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований виконкомом Суходільської міської ради м. Краснодона Луганської області, актовий запис № 93 (а.с.12). Від шлюбу мають дитину сина [PERSON] , [INFO] (а.с.13). З серпня 2010 року сторони припинили шлюбно-сімейні відносини, між подружжям втрачено взаєморозуміння та почуття любові і поваги, сторони не створили міцної, дружньої сім`ї. Відповідно до\~ст. 51 Конституції України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Частиною 3, 4\~ст. 56 СК України\~передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч.3\~ст.105 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Враховуючи викладені обставини, суд вважає встановленим, що подальше спільне проживання подружжя, збереження їх шлюбу неможливе та суперечило б інтересам кожного з них та інтересам малолітньої дитини, а тому шлюб між сторонами слід розірвати та відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України залишити прізвище позивачу - « [PERSON] ». На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач послалася на те, що з 04 жовтня 2001 року вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу спільних дітей не мають. Починаючи з червня 2016 року вони не живуть разом, не ведуть спільного господарства. Постійні сварки та непорозуміння між сторонами привели до того, що сім'я перестала існувати, майнових спорів між ними немає. Тому позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем, після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище [PERSON]. Сторони у судове засідання не зявилися, подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, позивач на позовних вимогах наполягає, відповідач на розірвання шлюбу згоден. Оскільки сторони подали заяви про розгляд справи у їх відсутність, тому відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.\~\~\~ Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 04 жовтня 2001 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований Суходільською міською радою м. Краснодона Луганської області, актовий запис № 93 ( а.с. 11). З червня 2016 року сторони припинили шлюбно-сімейні відносини, між подружжям втрачено взаєморозуміння та почуття любові і поваги, сторони не створили міцної, дружньої сім'ї, згодні на розірванні шлюбу. Відповідно до\~ст. 51 Конституції України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Частиною 3, 4\~ст. 56 СК України\~передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч.3\~ст.105 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Частина 4 ст. 206 ЦПК України передбачає, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. В даному випадку, оскільки відповідач визнав позов, його визнання позову не суперечить чинному законодавству, не порушує права чи свободи інших осіб, а тому приймається судом.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Враховуючи викладені обставини, суд вважає встановленим, що подальше спільне проживання подружжя, збереження їх шлюбу неможливе та суперечило б інтересам кожного з них, а тому шлюб між сторонами слід розірвати, відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України залишити прізвище позивачу - «Сивицька». На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач послалася на те, що з 07 липня 1993 року вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Постійні сварки, різні погляди на спільне життя та непорозуміння між сторонами привели до того, що сім'я перестала існувати, майнових спорів між ними немає. Тому позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем, після розірвання шлюбу залишити прізвище [PERSON]. Сторони у судове засідання не зявилися, подали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позивач на позовних вимогах наполягає, відповідач з позовними вимогами згоден. Оскільки сторони подали заяви про розгляд справи у їх відсутність, тому відповідно до ч.2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.\~\~\~ Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 07 липня 1993 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований Краснодонським міськЗАГС Луганської області, актовий запис № 236 (а.с.8). Між подружжям втрачено взаєморозуміння та почуття любові і поваги, сторони не створили міцної, дружньої сім'ї, згодні на розірванні шлюбу. Відповідно до\~ст. 51 Конституції України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Частиною 3, 4\~ст. 56 СК України\~передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч.3\~ст.105 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Частина 4 ст. 206 ЦПК України передбачає, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. В даному випадку, оскільки відповідач визнав позов, його визнання позову не суперечить чинному законодавству, не порушує права чи свободи інших осіб, а тому приймається судом.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Враховуючи викладені обставини, суд вважає встановленим, що подальше спільне проживання подружжя, збереження їх шлюбу неможливе та суперечило б інтересам кожного з них, а тому шлюб між сторонами слід розірвати та відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України залишити прізвище позивачу - «Ящук». На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач послалася на те, що з 15 червня 2013 року вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу дітей не мають. З червня 2015 року сторони разом не проживають. Несумісність характерів, постійні сварки між сторонами привели до того, що сім`я перестала існувати, майнових спорів між ними немає. Тому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягала, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач повторно не з`явився у судове засідання, про місце, день та час слухання справи був повідомлений належним чином шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України(а.с.23,24,29,30), про причини неявки до суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав. Заяви про розгляд справи за його відсутності не надходило, а тому суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних доказів відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України. 27 травня 2019 року судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Оскільки сторони в судове засідання не з`явилися, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 15 червня 2013 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Куйбишевського районного управління юстиції у місті Донецьку, актовий запис № 183 (а.с.5). Від шлюбу дітей не мають. З червня 2015 року сторони припинили шлюбно-сімейні відносини, між подружжям втрачено взаєморозуміння та почуття любові і поваги, сторони не створили міцної, дружньої сім`ї. Відповідно до ст.. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Враховуючи викладені обставини, суд вважає встановленим, що подальше спільне проживання подружжя, збереження їх шлюбу неможливе та суперечило б інтересам кожного з них, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач послалася на те, що з 16 жовтня 2008 року вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Мають спільну неповнолітню дитину доньку [PERSON] , [INFO] , яка мешкає з матір`ю. Спільне життя з відповідачем не склалося через розбіжності в характерах. З лютого 2016 року фактично сімейні відносини з відповідачем припинилися, спільне господарство не ведеться. Спір про місце проживання дитини відсутній. Тому позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище - [PERSON] . Позивач у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, наполягає на задоволенні позовних вимог (а.с.16). У судове засідання відповідач не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на розірвання шлюбу згоден (а.с.22). Оскільки сторони у судове засідання не з`явилися, тому відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.\~\~\~ Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 16 жовтня 2008 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Сватівського районного управління юстиції Луганської області, актовий запис № 118 (а.с.3). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] (а.с.5). Сторони не створили міцної, дружньої сім`ї. Відповідно до\~ст. 51 Конституції України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Частиною 3, 4\~ст. 56 СК України\~передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч.3\~ст.105 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи викладені обставини, суд вважає встановленим, що подальше спільне проживання подружжя, збереження їх шлюбу неможливе та суперечило б інтересам кожного з них, та інтересам їх неповнолітньої дитини, а тому шлюб між сторонами слід розірвати та відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України залишити прізвище позивачу - « [PERSON] ». На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач послалася на те, що з 16 лютого 1991 року вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають одну дитину: сина - [PERSON], [INFO]. Сімейні відносини та шлюбні стосунки припинені, подальше перебування в шлюбі не має сенсу. Вона не бажає продовження шлюбу з відповідачем та після розірвання шлюбу має намір створити сім'ю з іншим чоловіком. На примирення не згодна. Тому позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем. У судове засідання позивач [PERSON] та її представник - адвокат [PERSON] не з'явились, позивач зазначила в позові, що просить суд розглядати справу без її участі та без участі представника. Також від позивача та її представника до суду надійшли заяви про те, що вони не заперечують проти заочного розгляду справи. Відповідач повторно не з'явився у судове засідання, про місце, день та час слухання справи був повідомлений належним чином ( а.с. 26-27, 32-33), про причини неявки до суду не повідомив, відзиву не подав. Заяви про розгляд справи за його відсутності не надходило, а тому суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних доказів відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України. 25.01.2019 року судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Оскільки сторони у судове засідання не з'явилися, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 16 лютого 1991 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований Ленінським відділом ЗАЦС м. Луганська, актовий запис № 80 (а.с. 8). Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO] (а.с.10). Сторони припинили шлюбно-сімейні відносини, між подружжям втрачено взаєморозуміння та почуття любові і поваги, сторони не створили міцної, дружньої сім'ї. Відповідно до ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Враховуючи викладені обставини, суд вважає встановленим, що подальше спільне проживання подружжя, збереження їх шлюбу неможливе та суперечило б інтересам кожного з них, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved