Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини на тимчасово окуповану територію України [PERSON] Крим без згоди та супроводу батька та дозволу на оформлення документів. Свої позовні вимоги мотивувала тим, що вона перебувала з відповідачем по справі у шлюбі з квітня 2009 року по травень 2012 року. Від фактичних шлюбних відносин сторони мають дитину [PERSON], [INFO]. Відповідно до довідки № 6124КВ-536-50 від 26.03.2012 року, виданої Посольством України у Сполученому Королівстві Великої Британії і Північної Ірландії, [PERSON], [INFO], зареєстрований громадянином України. На теперішній час [PERSON], [INFO], проживає разом з матір'ю, позивачем, що підтверджується довідкою від 08.12.2014 року № [NUMBER] про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції. Батько [PERSON] не підтримує з ним жодних стосунків, не бек участі у його вихованні, розвитком дитини не переймається. Місце роботи та місце проживання батька невідомо. Заочним рішенням Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 14.09.2015 по цивільній справі № 333/5298/15-ц було надано позивачу дозвіл на тимчасовий виїзд малолітнього [PERSON], [INFO] в супроводі матері без дозволу батька та супроводу батька дитини [PERSON] за межі України з 01.08.2015 року по 01.11.2015 рік для відпочинку та оздоровлення, надано позивачу дозвіл на оформлення документів для тимчасового виїзду малолітнього [PERSON] в супроводі матері за межі України на строк з 01.08.2015 року по 01.11.2015 рік без дозволу (згоди) супроводу батька дитини [PERSON] Заочним рішенням Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 06.06.2016 по цивільній справі № 333/2114/16-ц було надано дозвіл на тимчасовий виїзд [PERSON],[INFO] на оздоровлення та відпочинок за межі України до Російської Федерації, автономної [PERSON] Крим, у період з 20 червня 2016 року по 01 листопада 2016 року, без згоди та супроводу батька [PERSON] Заочним рішенням Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 15.05.2017 по цивільній справі № 333/1666/17 було надано позивачу дозвіл на тимчасовий виїзд на тимчасово окуповану територію України [PERSON] Крим, та Росію, малолітнього [PERSON], [INFO] з 01.06.2017 року по 30.11.2017 року в супроводі матері без дозволу (згоди) та супроводу батька [PERSON]; надано позивачу дозвіл на оформлення документів для тимчасового виїзду на тимчасово окуповану територію України [PERSON] Крим, та Росію малолітнього [PERSON] на строк з 01.06.2017 року по 30.11.2017 рік в супроводі матері без дозволу (згоди) супроводу батька дитини [PERSON] Позивач постійно працює в місті [PERSON] в ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» на посаді економіста; з моменту працевлаштування робоче місце знаходиться за адресою: місто Запоріжжя, вулиця Жуковського, буд.55. В період з 01.04.2018 року по 01.12.2018 рік буде надано відпустку 24 календарних дні двома частинами за графіком. Це свідчить про тимчасовий характер виїзду за межі України. Позивач має намір влітку 2018 р., та влітку 2019 року виїхати з дитиною на відпочинок на тимчасово окуповану територію України - [PERSON] Крим та Росію, але не може отримати від відповідача згоду на тимчасовий виїзд неповнолітньої дитини. З наведених підстав позивач просить суд надати дозвіл на тимчасовий виїзд сина без згоди батька. Позивач в судове засідання не зявилася, в позовній заяві вказала, що проти винесення заочного рішення не заперечує, просила розглянути справу без її участі. Відповідач, який належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, а також про суть позовних вимог, про що в справі маються відповідні докази, до суду у встановлений термін відзив у порядку та формі визначеній ст. 178 ЦПК України не подав, із заявою про визнання позовних вимог чи розгляду справи за участі сторін не звернувся. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про час та місце був повідомлений своєчасно та належним чином, про причину неявки суду не повідомив. Згідно ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними,суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. В судовому засіданні належними документами встановлено, що сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. (а.с. 11). На теперішній час [PERSON] проживає разом із матірю, що підтверджується довідкою від 08.12.2014 № [NUMBER] про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції. Згідно рішенню Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 6 червня 2016 р., [PERSON] знаходиться на диспансерному обліку у отоларинголога та потребує оздоровлення в літньо-осінній період. Відповідно до ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. У відповідності зі ст. 313 ЦК України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які ними уповноважені. В судовому засіданні встановлено, що позивач не має можливості отримати згоду батька дитини на тимчасовий виїзд неповнолітньої сина за кордон, оскільки вона звязок з ним втратила, його місце проживання невідоме. Згідно зі ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Пунктом 3 Постанови Кабінету Міністрів України №367 від 04.06.2015 року затверджено порядок в'їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї, яким передбачено, що в'їзд на тимчасово окуповану територію України громадян України, що не досягли 16-річного віку, здійснюється через контрольні пункти за умови пред'явлення паспорта громадянина України або паспорта громадянина України для виїзду за кордон, або проїзного документа дитини з дотриманням вимог, передбачених для таких осіб пунктами 3-6 Правил перетинання державного кордону громадян України, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України №57 від 27 січня 1995 року. Відповідно до ст.10 Конвенції про права дитини, держави-сторони поважають право дитини та її батьків залишати будь-яку країну, включаючи власну, і повертатися в свою країну. Враховуючи, що самостійно отримати дозвіл відповідача на виїзд дитини до Криму, та Росії позивач не взмозі, суд вважає за необхідне надати в судовому порядку дозвіл на тимчасовий виїзд дитини без згоди та супроводу батька. Разом з тим, враховуючи правові позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, висловлені, зокрема, в ухвалі від 05.11.2015 року у справі №6-4466св15 та в ухвалі від 18.11.2015 року у справі № 6-20930св15 про те, що дозвіл на виїзд дитини за межі України без згоди та супроводу батька є разовим, тобто таким, що надається судом на конкретно визначено поїздку із конкретно визначеним періодом перебування, а надання за рішенням суду на майбутнє дозволу на постійні виїзди дитини за кордон без згоди батька суперечить нормам матеріального права, які визначають рівність прав та обов'язків батьків відносно виховання дитини, суд вважає за необхідне надати дозвіл на тимчасовий виїзд на тимчасово окуповану територію України [PERSON] Крим, та Росію [PERSON], [INFO], на період з 01 червня 2018 року по 01 листопада 2018 року в супроводі матері без дозволу (згоди) та супроводу батька [PERSON]. В частині надання дозволу на майбутнє, а саме в період з 01.06.2019 року до 01.11.2019 року позовні вимоги задоволенню не підлягають. Надаючи позивачу дозвіл на виїзд дитини за кордон, суд вважає за необхідне дозволити їй без згоди відповідача оформити документи на тимчасовий виїзд на тимчасово окуповану територію України - [PERSON] Крим та Росію громадянина України [PERSON], [INFO], на період з 01.06.2018 року по 01.11.2018 року. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: partial