Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Юнівест Маркетинг», третя особа: [PERSON] про відшкодування шкоди заподіяної внаслідок ДТП. Просить стягнути з відповідача вартість завданих збитків в результаті ДТП у розмірі 18 345,62 грн., відшкодування витрат на проведення оцінки у розмірі 4 000,00 грн. та витрати пов'язані з сплатою судового збору. Свої вимоги мотивувала тим, що 18 грудня 2015 року на Броварському проспекті електроопори №54 відбулась дорожньо-транспортна пригоди за участю автомобіля марки «РЕНО КЕНГО» д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля марки МАЗДА СХ-5» д/н [NUMBER]. Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали пошкодження. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «ПРОВІДНА», згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ 2549719. Таким чином подія, яка відбулась 25 грудня 2015 року за участю автомобіля марки «РЕНО КЕНГО» д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля марки МАЗДА СХ-5» д/н [NUMBER] під керуванням позивача є страховим випадком, в результаті якого автомобіль марки МАЗДА СХ-5» д/н [NUMBER] отримав механічні пошкодження з вини [PERSON]. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та надала пояснення аналогічні викладених в позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог в повному обсязі. Додатково надав пояснення викладені в запереченнях на позовну заяву, які долучені до матеріалів справи. Третя особа в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Суд, вислухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 18 грудня 2015 року на Броварському проспекті електроопори №54 відбулась дорожньо-транспортна пригоди за участю автомобіля марки «РЕНО КЕНГО» д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля марки «МАЗДА СХ-5» д/н [NUMBER], в результаті якої автомобіль марки «МАЗДА СХ-5» д/н [NUMBER] отримав механічні пошкодження з вини [PERSON]. Відповідно до статті 61 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду з питань, чи мали місце дії та чи вчинені вони цією особою. Постановою Дніпровського районного суду м. Києва у справі № 755/1743/16-п від 10.03.2016 року, [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Згідно звіту № 04-01 від 19.01.2016 року про оцінку з визначення вартості матеріального збитку, вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля марки «МАЗДА СХ-5» д/н [NUMBER] в результаті його пошкодження складає 18 345,62 грн. (а.с. 9-17) Згідно ремонтної калькуляції № 04-01 від 19.01.2016 року вартість ремонту автомобіля марки «МАЗДА СХ-5» д/н [NUMBER] становить 18 345,62 грн. (а.с. 18-20) Згідно ч. 1 до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірним рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи спори про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина підлягає відшкодування в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Таким чином, відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав, до яких законодавець у ст. 1166 ЦК України відносить: а) наявність шкоди; б) протиправну поведінку заподіювача шкоди; в) причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; г) вину. Перераховані підстави визнають загальними, оскільки їх наявність необхідна для всіх випадків відшкодування шкоди, якщо інше не передбачено законом. Також статтею 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно Генерального договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 39/3915385/1004/15 від 06.03.2015 року укладеного між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ПРОВІДНА» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Юнівест Маркетинг», було застраховано автомобіль марки «РЕНО КЕНГО» д/н [NUMBER]. Як було досліджено в судовому засідання та заперечувалось сторонами по справі [PERSON] перебував у трудових відносинах з Товариством з обмеженою відповідальністю «Юнівест Маркетинг» на момент скоєння ДТП 18 грудня 2015 року на Броварському проспекті електроопори №54 за участю автомобіля марки «РЕНО КЕНГО» д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля марки «МАЗДА СХ-5» д/н [NUMBER] під керуванням позивача по справі. Відповідно до ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Як роз'яснено в п. 6 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 01.03.2013 року №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» не вважається особою, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка керує транспортним засобом у зв'язку з виконанням своїх трудових (службових) обов'язків на підставі трудового договору (контракту) із особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, якщо з нею укладено цивільно-правовий договір. Така особа, враховуючи характер відносин, які між ними склалися, може бути притягнута до відповідальності роботодавцем лише у регресному порядку відповідно до статті 1191 ЦК. Таким чином, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Юнівест Маркетинг» на користь [PERSON] 18 345 грн., 62 коп. за спричинення втрати товарної вартості автомобіля, яка завдана власнику автомобіля марки «МАЗДА СХ-5» д/н [NUMBER] [PERSON] під час скоєння ДТП 18 грудня 2015 року на Броварському проспекті електроопори №54 за участю автомобіля марки «РЕНО КЕНГО» д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля марки «МАЗДА СХ-5» д/н [NUMBER] під керуванням позивача по справі. Разом з тим позивач просить суд стягнути з відповідача відшкодування витрат на проведення оцінки у розмірі 4 000,00 грн. Таким чином вартість звіту № 04-01 від 19.01.2016 року про оцінку з визначення вартості матеріального збитку спричиненого власнику автомобіля марки «МАЗДА СХ-5» д/н [NUMBER], який був зроблений оцінювачем ФЛП [PERSON] становить 4 000,00 грн. Суд вважає за доцільне відмовити в задоволені даної вимоги, з урахуванням того, що звіт про оцінку з визначення вартості матеріального збитку щодо автомобіля марки «МАЗДА СХ-5» д/н [NUMBER] було проведено експертом-оцінювачем ФЛП [PERSON] за клопотанням Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПРОВІДНА», тобто тим самим експертом, який склав аналогічний звіт позивачу по справі. Таким чином Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПРОВІДНА» здійснило оплату на проведення даного звіту, в результаті чого сума збитків в обох звітах проведених оцінювачем ФЛП [PERSON] не відрізнялась та дана обставина була підтверджена в судовому засіданні сторонами по справі. У зв'язку з тим, що страховик Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПРОВІДНА» замовило проведення звіту про оцінку з визначення вартості матеріального збитку щодо автомобіля марки «МАЗДА СХ-5» д/н [NUMBER] в оцінювача ФЛП [PERSON] раніше за позивача, проведення повторного (додаткового) звіту позивачем не було доцільним, оскільки сторони погодились, щодо суми збитків викладених в обох звітах. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Юнівест Маркетинг», третя особа: [PERSON] про відшкодування шкоди заподіяної внаслідок ДТП підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі поданих ними доказів. У відповідності до ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судові витрати підлягають розподілу в порядку, визначеному ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України,

Outcome: partial