Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про визнання права на спадкове майно. Свою заяву обґрунтовує тим, що 08.12.2003 року померла її мати [PERSON], яка за життя, ніякого заповідального розпорядження не давала. Після смерті матері відкрилася спадщина до складу якої входить право власності на 1/2 частку житлової квартири за адресом [ADDRESS]. В установленому Законом порядку після смерті матері, вона звернулася до Баришівської нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. З аналогічною заявою до нотаріуса також звернулася і її рідна сестра [PERSON]. Однак, свідоцтва про право на спадщину, остання до даного часу так і не отримала. Увесь час після смерті матері, [PERSON] постійно проживає в даній квартирі, сплачує комунальні послуги та за власні кошти здійснює поточний ремонт. Відповідачка [PERSON] участі в похоронах матері не приймала і після її смерті, жодного разу не приїздила. Посилаючись на норми ч.1 ст.344 ЦК України, просить суд визнати за нею в порядку набувальної давності право власності на 1/2 частину квартири по вул. Грушевського,27 кв.8, оскільки вона добросовісно заволоділа часткою спадщини своєї сестри та продовжує відкрито, безперервно володіти її майном. В судове засідання представник позивача [PERSON] та сама позивачка [PERSON] будучи належним чином повідомленими про день, час та місце розгляду справи, не зявилися. Від представника позивача на адресу суду надійшла заява, відповідно до якої остання просить суд справу розглянути за її відсутності за наявними в справі доказами. Відповідач [PERSON] про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином шляхом розміщення відповідного оголошення на сайті судової влади України однак в судове засідання не зявилася, поважності причин своєї неявки суд не повідомила. Представник Коржівської сільської ради Баришівського району в судове засідання не зявився надіславши на адресу суду заяву про розгляд справи у відсутність їхнього представника. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку. Згідно із ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 55 Конституції України кожному гарантовано право на судовий захист оспорюваних або не визнаних прав. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Право власності є непорушним. Судом встановлено, що 27 червня 2001 року приватним нотаріусом Баришівського районного нотаріального округу [PERSON] був посвідчений договір купівлі-продажу квартири № [ADDRESS] а с. Коржах Баришівського району Київської області відповідно до якого, [PERSON] та [PERSON] стали співвласниками в рівних долях вказаної квартири. 08 грудня 2003 року [PERSON] у віці 56 років померла, про що в книзі реєстрації актів про смерть виконавчого комітету Коржівської сільської ради Баришівського району зроблено відповідну запис за № 24 та видане свідоцтво про смерть серії 1-БК № 489868. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України внаслідок смерті особи відкривається її спадщина. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (ч. 2ст. 1220 ЦК України). Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як вбачається із довідки виконавчого комітету Коржівської сільської ради Баришівського району № 517 від 05.11.2014 року [PERSON] після смерті 08.12.2003 року своєї матері [PERSON] постійно проживала в [INFO]. Із матеріалів спадкової справи № 287 щодо майна померлої 08.12.2003 року [PERSON]Ю вбачається, що після смерті матері, позивачка [PERSON] в установленому законом порядку 08.06.2004 року звернулася до Баришівської нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Ще раніше, а саме 20 травня 2004 року із заявою про прийняття спадщини після смерті матері також звернулася рідна сестра позивачки - громадянка [PERSON] [PERSON], що мешкає за адресом : держава [PERSON], м. Дімона, 86000, вул. Ніцахон « Алєф», 1010 кв.2. Згідно із ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] звернулася до нотаріальної контори із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом. Однак, нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва в звязку із невизначеністю часток в спадковому майні та рекомендовано звернутися до суду. Відповідно до п.9 Постанови Пленуму ВССУ № 5 від 07.02.2014 року « Про судову практику про захист прав власності та інших речових прав», частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК. При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК). Судом встановлено, що позивачка [PERSON] володіє часткою у спадковому майні після смерті своєї матері [PERSON] добросовісно, відкрито, безперервно протягом пятнадцяти років, проводить поточні ремонтні роботи, сплачує всі комунальні послуги, а її сестра, позивачка [PERSON], жодного разу після смерті матері до квартири не приїздила, не телефонувала та не цікавилася її станом, а тому суд вважає, що [PERSON], вона як співвласник квартири, має право на визнання за нею іншої частини квартири. Таким чином суд вважає, що позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають до задоволення в повному обсязі. Встановлені судом обставини підтверджуються: - копією свідоцтва про народження [PERSON] серії ІІ БК № 332216; - копією свідоцтва про смерть [PERSON] серії І-БК № 489868; - копією договору купівлі-продажу від 27.06.2001 року; - копією спадкової справи № 3458314; - іншими матеріалами справи. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved