Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб з відповідачем [PERSON] , який було зареєстровано 21.09.2002 року Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним Центром розвитку сім`ї, про що складено відповідний актовий запис № 1440. Обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що сімейні відносини позивача з відповідачем не склалися, сімейних стосунків вони не підтримують та спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Способи примирення не дали позитивного результату і подальше спільне проживання суперечитиме їх інтересам. Від шлюбу мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 15 липня 2019 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Розгляд справи проводиться за правилами загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого засідання (а.с. 21). Відповідачу був встановлений п`ятнадцятиденний строк з дня вручення вказаної ухвали подати відзив на позовну заяву. У встановлений судом строк відповідач відзив не подав. У судове засідання позивач не з`явилася, подала до суду заяву з проханням проводити розгляд справи у її відсутність, позов підтримує і просить його задовольнити. Відповідач в підготовчому судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти його задоволення. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення відповідача, оцінивши надані докази, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що з 21 вересня 2002 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним Центром розвитку сім`ї, про що складено відповідний актовий запис № 1440 (а.с. 9). Від шлюбу сторони мають спільну дитину - сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 16.09.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві, про що 06.08.2004 року складено відповідний актовий запис № 1951 (а.с. 13). Згідно з ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Між сторонами не склалися нормальні сімейні відносини з різних причин, а тому вони сімейних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Позивач і відповідач впевнені, що сім`я їх розпалася, її збереження та примирення не можливе. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За положеннями ч.ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Оскільки відповідач позов визнає, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, сторони впевнені, що збереження сім`ї є неможливим, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, суд дійшов висновку про задоволення позову [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved