Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить зобов'язати [PERSON], [PERSON] не чинити перешкоди їй у користуванні, володінні та розпорядженні квартирою [ADDRESS]; в користування [PERSON] виділити у квартирі [ADDRESS] житлову кімнату № 8 площею 12,5 кв.м.; в користування [PERSON] виділити в квартирі [ADDRESS] житлову кімнату № 6 площею 10,8 кв.м.; у спільне користування [PERSON], [PERSON] виділити кімнату № 5 площею 12,5 кв.м., кухню площею 11,6 кв.м., вбиральню 0,8 кв.м., ванну кімнату 1,8 кв.м., коридор 4,8 кв.м., вбудовану шафу 0,5 кв.м., балкон 3,0 кв.м.; вселити [PERSON] у житлову кімнату № 6 площею 10,8 кв.м. у квартирі [ADDRESS]; стягнути з [PERSON] та [PERSON] на її користь судові витрати. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що вона є співвласником квартири [ADDRESS]. Іншим співвласником є [PERSON] Позивач зазначає, що її право власності підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, зареєстровано в реєстрі за № 1-1407 (спадкова справа № 670/2004), відповідно до якого вона успадкувала ? частину, як онука спадкодавці у порядку представлення. Спадкове майно складається з 11/12 частин квартири [ADDRESS]. Крім того, позивач вказує, що [PERSON] також отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстровано в реєстрі № 1-1790. Спадкове майно складається з 11/12 частин квартири [ADDRESS]. Окрім того, після смерті діда, [PERSON] прийняла спадщину і отримала свідоцтво про право на спадщину за законом за реєстровим № 1-1784 на 1/6 частину квартири [ADDRESS]. Позивач, посилаючись на те, що оскільки виділити частки в натурі в квартирі не можливо, вона була вимушена звернутися із вказаним позовом до суду. Після проведення ХНДІСЕ ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса судової будівельно-технічної експертизи № 5421, згідно якого запропоновано 2 варіанти порядку користування квартирою [ADDRESS], позивач уточнила позовні вимоги та просила розділити в натурі зазначену квартиру згідно другого варіанта, запропонованого експертами. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги після їх уточнення підтримали в повному обсязі, просили позов задовольнити та підтвердили обставини, викладені у заяві. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про час та місце слухання справи повідомлялися. За таких обставин на підставі ч. 4 ст.169 та ст. 224 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів за згодою позивача. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 08.08.2008 року, виданого Восьмою Харківською державною нотаріальною конторою, реєстровий номер 1-1790, [PERSON] належить 11/12 частин квартири [ADDRESS], що також підтверджується копією Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, номер запису В-15897 в книзі 1. Також, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 24.06.2008 року, виданого Восьмою Харківською державною нотаріальною конторою, реєстровий номер 1-1407, [PERSON] належить 11/12 частин квартири [ADDRESS] Спірна квартира складається з трьох кімнат житловою площею 35,8 кв.м., у т.ч. 1-а кімната 12,5 кв.м., 2-а кімната 10,8 кв.м., 3-а кімната 12,5 кв.м., кухня площею 11,6 кв.м., вбиральня 0,8 кв.м., ванна кімната 1,8 кв.м., коридор 4,8 кв.м., вбудована шафа 0,5 кв.м., балкон 3,0 кв.м., загальна площа 56,9 кв.м. За клопотанням представника позивача ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 18.04.2014 року по справі призначена судова будівельно-технічна експертиза. На виконання ухвали суду від 18.04.2014 року Харківським науково-дослідним інститутом судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса надано висновок судової будівельно-технічної експертизи № 5421 складений 21.07.2014 року, згідно якого сторонам запропоновано два варіанти порядку користування квартири [ADDRESS]. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Ч. 1 ст. 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїми майном на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 1 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Згідно ч. 3 ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності може бути поділена в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. Ч. 2 ст. 367 ЦК України встановлено, що у разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки майна, що є спільній частковій власності. Згідно ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використання його для промислового виробництва. Пленум Верховного Суду України в п.14 постанови від 22.12.1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист приватної власності» роз'яснив, що квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. Згідно з висновком Верховного Суду України у постанові від 3 квітня 2013 р. у справі N 6-12цс13 норма сь. 358 ЦК України регулює саме порядок здійснення права часткової власності, тобто порядок користування спільною частковою власністю без її поділу в натурі, наслідком якого є припинення права спільної часткової власності. Установлення співвласниками порядку користування будинком з виділенням конкретних приміщень у натурі не припиняє право спільної часткової власності, тому що такі частини не перетворюються на об'єкт самостійної власності кожного з них. Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Після уточнення позовних вимог, позивач просив встановити варіант номер два запропонований експертами ХНДІСЕ ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса, відповідно до якого І-му співвласнику - [PERSON], на 11/24 частини виділено в індивідуальне користування наступні приміщення: - житлову кімнату « 6» площею 10,8 кв.м.; - вбудовану шафу « 7» площею 0,7 кв.м.; - вбудовану шафу « 9» площею 0,5 кв.м. У спільне користування співвласників: - коридор « 1» площею 4,8 кв.м.; - вбиральня « 2» площею 0,8 кв.м.; - ванна кімната « 3» площею 1,8 кв.м.; - кухня « 4» площею 11,6 кв.м.; - житлова кімната « 5» площею 12,5 кв.м.; - лоджія площею 1,4 кв.м. Усього [PERSON] виділяється в користування приміщень у квартирі загальною площею 27,1 кв.м., що на 1,0 кв.м. більше, ніж покладено. ІІ-му співвласнику - [PERSON], на 13/24 частки виділяється в індивідуальне користування наступне приміщення: - житлову кімнату « 8» площею 12,5 кв.м. У спільне користування співвласників: - коридор « 1» площею 4,8 кв.м.; - вбиральня « 2» площею 0,8 кв.м.; - ванна кімната « 3» площею 1,8 кв.м.; - кухня « 4» площею 11,6 кв.м.; - житлова кімната « 5» площею 12,5 кв.м.; - лоджія площею 1,4 кв.м. усього [PERSON] виділяється в користування приміщень квартири загальною площею 29,9 кв.м., що на 0,9 кв.м. менше, ніж покладено. У матеріалах справи відсутні докази, що відповідачі заперечують проти встановлення запропонованого позивачем порядку користування квартирою. Приймаючи до уваги те, що кімната більшої площі виділяється відповідачу [PERSON], суд вважає, що запропонований позивачем порядок користування житловим приміщенням є доцільним. За таких обставин ,суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідачів на користь позивача судовий збір в сумі 114,70 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved