Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про зняття арешту, просила суд зняти арешт, накладений Жовтневим відділом державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції за постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчудження, б/н від 04.03.2011 року, на ј частку квартири [ADDRESS] , яка належить їй, зареєстрований 12.03.2011 року за №10926697 реєстратор: Донецька філія ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що квартира [ADDRESS] в частині ј належить йому на підставі свідоцтва про право власності на житло від 21.11.1997 року. Зареєстровано право власності у Бюро технічної інвентаризації у м.Маріуполі 22.12.1997 року. Від нотаріусу їй стало відомо, що на її частку квартири мається заборона на її відчуження, ще з 12.03.2011 року. За відомостями Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, арешт зареєстровано 12.03.2011 року за №10926697, реєстратор: Донецька філія ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України. Підстава обтяження: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження б/н від 04.03.2011 року Жовтневий відділ державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції, старший державний виконавець Якуніна Т.Л. Об`єкт обтяження: квартира ј частка [ADDRESS] . Власник [PERSON] , обтяжувач Жовтневий відділ державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції. Стосовно цього арешту їй нічого відомо не було, вона не отримувала у березні 2011 року жодних постанов від виконавчої служби, стосовно якого боргу прийнятий арешт їй нічого не відомо. 25.06.2019 року вона звернулась до виконавчої служби з проханням видати їй копію постанови про відкриття виконавчого провадження, копію постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження б/н від 04.03.2011 року та інші постанови, які прийняті у виконавчому провадженні. Також просила зняти арешт, накладений 12.03.2011 року Жовтневим відділом державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції на її майно: ј частку квартири [ADDRESS] . Листом Центрального відділу Державної виконавчої служби м.Маріуполя №В17/25.07.2019 року їй надали відповідь, що станом на 25.07.2019 року відповідно до інформатизованої системи виконавчого провадження відкритих, завершених та закінчених виконавчих проваджень з примусового виконання виконавчих документів за якими боржник [PERSON] у Центральному ВДВС не перебуває. Виконавче провадження знищено так як строк зберігання його 3 роки і надати будь-які документи не можуть і порекомендували звернутись до суду. На даний час виконавче провадження щодо неї відсутні, однак арешт на її майно є дійсним, що спричиняє незручності у використанні, розпорядженні майном, обмеженні у реалізації її прав як власника майна, у зв`язку з чим вимушена звернутись до суду з даним позовом. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не з`явилися, при цьому надали до суду заяви, в яких підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити, справу розглянути без їх участі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, клопотань про розгляд справи в його відсутності до суду не надходило, однак при надходженні відповідей на запити суду не заперечував проти обставин визначених у позовній заяві позивача. Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності з ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть в ній участь. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Згідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ст.76 цього Кодексу доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правові відносини. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 21.11.1997 року [PERSON] та членам її сім`ї [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , належить на праві власності квартира [ADDRESS] . З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме мацно, реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта за №171145253 від 20.06.2019 року [PERSON] на праві спільної часткової власності належить ј частка квартири [ADDRESS] та на яку Жовтневим відділом державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону його відчуження на підставі постанови державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції Якуніна Т.Л. від 04.03.2011 року. Так, дійсно постановою старшого державного виконавця Жовтневого відділу ДВС Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області Якуніною Т.Л. від 04.03.2011 року про накладення арешту, накладено арешт на майно, належне [PERSON] , а саме: ј частку квартири за адресою: [ADDRESS] на підставі вимоги №228. Постановою старшого державного виконавця Жовтневого відділу ДВС Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області Якуніною Т.Л. від 01.04.2011 року закінчено виконавче провадження за вимогою №228, виданої 26.11.2010 року, оскільки борг в сумі 854,46 грн. сплачено. 25.06.2019 року [PERSON] направлено до Жовтневого відділу ДВС Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області заяву про видачу їй копії постанови про відкриття виконавчого провадження, копії постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження б/н від 04.03.2011 року та інші постанови, які прийняті у виконавчому провадженні, а також зняти арешт, накладений 12.03.2011 року Жовтневим відділом державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції на її майно: ј частку квартири [ADDRESS] . Центральним відділом Державної виконавчої служби м.Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області за В17/25.07.2019 року надано відповідь [PERSON] , відповідно до якої зазначено, що станом на 25.07.2019 року відповідно до інформації з автоматизованої системи виконавчого провадження відкритих, завершених та закінчених виконавчих проваджень з примусового виконання виконавчих документів за якими боржником є [PERSON] у Центральному ВДВС м.Маріуполь ГТУЮ у Донецькій області не перебуває, на підставі чого запропоновано звернутися до суду. Відповідно до відповіді за В17/26.09.2019 року наданої Центральним відділом Державної виконавчої служби м.Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області вбачається, що станом на 26.09.2019 року відповідно до інформації з автоматизованої системи виконавчого провадження відкритих, завершених та закінчених виконавчих проваджень з примусового виконання виконавчих документів за якими боржником є [PERSON] у Центральному ВДВС м.Маріуполь ГТУЮ у Донецькій області не перебуває, на теперішній час виконавчий документ стосовно стягнення з [PERSON] не надходив, перевірено згідно журналу обліку виконавчих проваджень переданих державному виконавцю на виконання та автоматизованої системи виконавчого провадження. Надати найбільш детальну інформацію не мають можливості , у зв`язку з тим, що виконавче провадження знищено у відповідності до п.9.9 порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затверджений наказом Міністерства юстиції України. Листом Центрального відділу Державної виконавчої служби м.Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області за В17/31.10.2019 року повідомлено, що відповідно до інформації з автоматизованої системи виконавчого провадження на примусовому виконанні у державного виконавця Якуніної Т.Л. перебувало виконавче провадження №24479516 з примусового виконання вимоги №228 від 26.11.2010 року виданої Жовтневим УПФУ м.Маріуполь про стягнення з [PERSON] на користь держави борг у розмірі 854,46 грн. Згідно інформації з автоматизованої системи виконавчого провадження виконавчий збір та витрати на проведення виконавчих дій не стягнуто, арешт з майна боржника не знято. Твердження позивача щодо не зняття арешту з майна державним виконавцем, не спростоване відповідачем, з цього приводу належних та допустимих доказів суду не надано. За твердженням представника відповідача надати суду для дослідження в судовому засіданні виконавче провадження не вбачається за можливе, оскільки відкритих, завершених та закінчених виконавчих проваджень з примусового виконання виконавчих документів за якими боржником є [PERSON] у Центральному ВДВС м.Маріуполь ГТУЮ у Донецькій області не перебуває, виконавче провадження знищено. Частинами 1 і 4 ст.41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Частиною 2 ст. 321 ЦК України передбачено, що особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Фактичні обставини справи та системний аналіз норм права, що врегульовують спірні питання щодо захисту майнових прав та зняття арешту з майна, дають законні підстави для задоволення позову про зняття арешту з майна, оскільки наявність арешту майна та заборона дій по його відчуженню є порушенням майнових прав позивача щодо володіння, користування та розпорядження належним нерухомим майном, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Звільнення з-під арешту квартири [ADDRESS] є ефективним засобом захисту порушеного права позивача, оскільки надасть позивачу можливість здійснити, окрім іншого, своє право на розпорядження майном. Майнове право позивача підлягає захисту шляхом усунення перешкод в здійсненні володіння, користування і розпорядження майном шляхом звільнення квартири з-під арешту. З огляду на вищевказане, коли позивачем сплачено сума боргу у виконавчому провадженні, а саме виконавче провадження, у зв`язку з чим закінчено, тому очевидною є відсутність підстав для збереження арешту майна, оскільки [PERSON] не є боржником у виконавчому провадженні. Стягнення з відповідача сплаченого позивачем судового збору суд вважає недоцільним, оскільки позивач на цьому не наполягає.

Outcome: approved