Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення додаткових витрат на дитину. Позивач повідомила, що вона з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 19.09.2011 року. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначила, що для забезпечення нормального життя сина, повноцінного та гармонійного його розвитку, а також у зв`язку із його захворюваннями вона понесла додаткові витрати, які складаються з такого: проведення контрольного огляду - 170 грн., здійснення СКТ обстеження шийного відділу хребта, огляд та лікування - 1388,30 грн., огляд лікарем - офтальмологом у Подільському центрі зору з послідуючою консультацією та перевірка гостроти зору - 230 грн., відвідування ТС «Винахідник» / STEM - школу Inventor / м. Вінниця, а саме гуртка «Експерименти з роботехнікою - 17461 грн., відпочинок у Республіці Чорногорії з 22.07.2018 року до 29.07.2018 року - 21782,10 грн. Відповідач в добровільному порядку не бажає компенсувати половину додаткових витрат на лікування, розвиток та відпочинок сина, а тому позивач просить стягнути з відповідача на її користь половину понесених нею додаткових витрат на дитину у розмірі 20515,70 грн. 30.04.2020 року на адресу суду від представника відповідача [PERSON] - адвоката Путіліна Є.В. надійшов відзив на позовну заяву від 29.04.2020 року, у якому зазначено, що відповідач [PERSON] визнає позовні вимоги лише в частині стягнення з нього додаткових витрат, понесених позивачем на лікування дитини у розмірі 439 грн., в іншій частині заперечує проти стягнення з нього додаткових витрат, оскільки зазначені позивачем витрати вважає не додатковими, а звичайними витратами, які можуть компенсуватися за рахунок сплачених ним аліментів, а також дані витрати не підтверджуються належними та допустимими доказами. 09.07.2020 року на адресу суду від позивача [PERSON] надійшла відповідь на відзив від 08.07.2020 року, у якій позивач наполягає на задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов частково обґрунтований та підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний, рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 19.09.2011 року (справа №2-3252/11) (а.с. 9). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 26.04.2012 року (а.с.10). Між сторонами виникли правовідносини, врегульовані нормами Сімейного кодексу України, зокрема, в частині обов`язку батьків утримувати дитину. Згідно положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини», в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідно до ч.2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України - батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до їх повноліття. Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Положеннями ст. 185 СК України передбачено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо); розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення; додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. У зв`язку із захворюваннями сина - [PERSON] , [INFO] , позивач [PERSON] понесла додаткові витрати, які складаються з такого: проведення контрольного огляду - 170 грн. (підтверджується товарним чеком від 20.04.2018 року (а.с.11)), здійснення СКТ обстеження шийного відділу хребта та лікування - 1388,30 грн. (підтверджується протоколом обстеження ТОВ «Євро Медсервіс» від 11.06.2018 року, довідкою Вінницької обласної дитячої клінічної лікарні №5443 від 10.06.2018 року, квитанціями від 10.06.2018 року, №144, від 11.06.2018 року №841005, від 10.06.2018 року №49 (а.с. 4-6, 12-13)), огляд лікарем - офтальмологом у Подільському центрі зору з послідуючою консультацією та перевірка гостроти зору - 230 грн. (підтверджується заключеннями огляду офтальмолога Подільського центру зору від 06.11.2018 року та квитанціями від 06.11.2018 року, 10.11.2018 року (а.с. 14-16)). Відповідно до Договору приєднання про надання освітніх послуг та Довідки ФОП [PERSON] від 21.09.2019 року, [PERSON] , [INFO] , з 09.09.2015 року відвідує ТС «Винахідник» / STEM - школу Inventor / м. Вінниця, а саме гурток «Експерименти з робототехнікою», оскільки має здібності до технічних наук, дуже добре навчається та неодноразово брав участь у Всеукраїнських олімпіадах з робототехніки, за весь час відвідування гуртка було здійснено оплату за навчання у розмірі 17461 грн. (а.с. 17-20). На переконання суду, відвідування дитиною ТС «Винахідник» / STEM - школу Inventor / м. Вінниця є розвитком її здібностей, а тому такі витрати також слід віднести до додаткових витрат. Щодо понесених позивачем витрат на відпочинок дитини у Республіці Чорногорії у розмірі 21782,10 грн., то такі витрати не належать до додаткових, оскільки не викликані особливими обставинами, а тому не підлягають стягненню. З огляду на викладене, суд доходить до висновку, що слід стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] понесені додаткові витрати на дитину - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 9624,65 грн. Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь держави 395,18 грн. судового збору, тобто пропорційно розміру задоволених позовних вимог (позов задоволено на 47 %). У зв`язку з частковим задоволенням позову витрати на правничу допомогу суд вважає за необхідне залишити за сторонами. На підставі викладеного,

Outcome: partial