overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому вказує, що 31 липня 1993 року вона і відповідач уклали шлюб, який зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Мелітопольського міськвиконкому Запорізької області, актовий запис №. 784. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини між ними припинені, спільного господарства вони не ведуть. Просить розірвати шлюб укладений між нею і відповідачем в судовому порядку. Позивач [PERSON], в судове засідання не з'явилася, 05.09.2017 року надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов просить задовольнити, у разі неявки в судове засідання відповідача, ухвалити заочне рішення у справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про час і місце судових засідань повідомлявся належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи та заперечень проти позову не надав. Приймаючи до уваги згоду позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ст. 197 ЦПК України в зв'язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. В судовому засіданні встановлено, що 31 липня 1993 року сторони уклали шлюб, який зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Мелітопольського міськвиконкому Запорізької області, актовий запис №. 784. Позивач заявила позов про розірвання шлюбу у зв'язку з тим, що подружнє життя у них з відповідачем не склалося, шлюбні стосунки вони припинили, проживають окремо один від одного, неповнолітніх дітей не мають, спільного господарства не ведуть, не пов'язані спільним побутом, на примирення вона не згодна, що свідчить про неможливість їх подальшого подружнього проживання. Відповідач не погоджується на розірвання шлюбу добровільно в органах РАЦС. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу між сторонами є неможливим, оскільки суперечить інтересам [PERSON], тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому, враховуючи зменшення розміру заявлених позовних вимог, просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі по 2 500,00 грн на кожну дитину, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду та до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Позов обґрунтовує тим, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, від цього шлюбу у них народилося двоє дітей. 20 лютого 2019 року шлюб між ними розірвано. Діти після розірвання шлюбу залишилися проживати з нею та повністю перебувають на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, чим ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 01 березня 2021 року відкрито провадження у даній справі, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Сторонам роз`яснено їх процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки. 23 березня 2021 року позивач подала до суду заяву про зменшення розміру аліментів, в якій просила також розглянути справу у її відсутність. 23 березня 2021 року відповідач [PERSON] подав до суду заяву, в якій вказав, що уточнені позовні вимоги визнає, погоджується сплачувати аліменти на двох дітей: [PERSON] та [PERSON] , у розмірі по 2 500,00 грн на кожну дитини, щомісячно. Також просив розглянути справу за його відсутності. Згідно із частинами першою, четвертою статті 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-21 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулася до суду з позовом, в якому зазначає, що 16 листопада 2013 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. Від шлюбу сторони мають спільну малолітню дитину: сина, [PERSON] , [INFO], який проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходів), щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім цього, прохає суд стягнути із відповідача витрати на правову допомогу у розмірі 120 грн. Позивач, [PERSON], будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася, однак подала до суду заяву, в якій позов підтримала та прохала розглянути справу у її відсутність (а.с.12). Відповідач, [PERSON], будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву, в якій позов визнав та прохає розглянути справу у його відсутність (а.с. 13). Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Як вбачається із матеріалів справи, 16 листопада 2013 року [PERSON] та [PERSON] у відділ державної реєстрації актів цивільного стану Кобеляцького районного управління юстиції Полтавської області зареєстрували шлюб, актовий запис 113 (а.с. 6). Згідно свідоцтва про народження [NUMBER] [PERSON] є батьком, а [PERSON] матір'ю [PERSON], [INFO] (а.с.7). Із довідки виконавчого комітету Бутенківської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області, вбачається, що [PERSON], [INFO] проживає разом з матір'ю та знаходиться на її утриманні (а.с. 8). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.1 ст. 181 Сного кодексу України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Статтею 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів судом враховується: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбаченихстаттею 184 цього Кодексу. Оскільки відповідач, не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, то з нього, відповідно до ст.ст. 180-183 СК України, слід стягнути аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Крім цього із відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на правову допомогу в розмірі 120 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-02 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулася до суду з позовом, в якому зазначає, що 21 липня 2007 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. Від спільного проживання мають трьох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою та знаходиться на її утриманні. На даний час, позивач знаходиться у відпустці по догляду за дитиною - [PERSON], [INFO], до досягнення нею трирічного віку. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей та дружини не надає. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Позивач просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 500 грн. щомісячно, до досягнення дитиною трирічного віку. Позивач, [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, надала пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, прохала позовні вимоги задовольнити. Відповідач, [PERSON] в судовому засіданні позов визнав повністю, пояснив, що працює неофіційно, має змогу заробити кошти та надавати їх на утримання дружини. Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Як вбачається із матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON] з 21 липня 2007 року перебувають в зареєстрованому шлюбі (а.с. 3). Відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER] [PERSON] є батьком, а [PERSON] - матір'ю [PERSON], [INFO] (а.с.6). Позивач, [PERSON] знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, а тому потребує матеріальної допомоги. Згідно ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч.4 ст. 84 СК України - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти , визначається судом. Судом встановлено, що відповідач є працездатним, працює, а отже може надавати матеріальну допомогу на утримання дружини, з якою проживає дитина, якій не виповнилося трьох років. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-17 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулася до суду з позовом, в якому зазначає, що 25 вересня 1999 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. Від шлюбу мають спільну малолітню дитину: доньку, [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки в розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходів), щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач, [PERSON], в судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги. Відповідач, [PERSON], в судовому засіданні позов визнав частково, при визначенні розміру аліментів прохав суд врахувати його матеріальне становище, а також стан здоров'я, оскільки він є інвалідом ІІІ групи. Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Як вбачається із матеріалів справи, 25 вересня 1999 року [PERSON] та [PERSON] у відділі реєстрації актів цивільного стану Кобеляцького районного управління юстиції Полтавської області зареєстрували шлюб, актовий запис 76 (а.с. 4). Згідно свідоцтва про народження [NUMBER] [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] (а.с.5). Із довідки виконавчого комітету Кобеляцької міської ради вбачається, що [PERSON], [INFO] проживає разом з матір'ю та знаходиться на її утриманні (а.с. 6). Згідно довідки Кобеляцького управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, [PERSON] є інвалідом ІІІ групи загального захворювання та отримує пенсію по інвалідності (а.с.12). Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст. 181 Сімейного кодексу України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Статтею 183 Сімейного кодексу України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Пленум Верховного Суду України в п. 17 постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснив, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи вище викладене, оскільки між сторонами не досягнуто згоди щодо способу виконання батьківських обов'язків по утриманню дитини, та враховуючи матеріальне становище сторін та стан здоров'я відповідача, а також відповідно до ст.ст. 180-183 СК України, із [PERSON] слід стягувати аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи із дня подачі позову до суду і до досягнення донькою повноліття.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом в якому зазначає, що відповідно до рішення Красноградського районного суду Харківської області від 31.10.2012 року по справі № 2021/3087/2012 позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дочки [PERSON], [INFO], дочки [PERSON], [INFO] було задоволено на користь [PERSON] в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 25.09.2012 року і до повноліття дітей, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З часу прийняття відповідного судового рішення позивач зазначає, що діти ростуть витрати на їх утримання збільшилися. Крім того, дочка [PERSON] потребує додаткових витрат на лікування, у зв'язку з поганим станом здоров'я. В зв'язку з викладеним та посилаючись на ст. 192 СК України вона просить змінити розмір аліментів з 1/3 частини від його доходу на 1/2 частину його заробітку щомісячно на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття. Від позивача надійшла заява в якій вона зазначає, що позов підтримує в повному обсязі та просить проводити розгляд справи за її відсутності. Від відповідача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги визнає в повному обсязі. Враховуючи те, що сторони про час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому порядку, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін за наявними у справі доказами на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України не здійснюючи фіксування судового процесу. Суд, дослідивши матеріали справи та надавши їм належну оцінку в сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, чого позивач і не заперечує. Відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. При цьому відповідно до ст.182 СК України та роз'яснень, які містяться в п.17 Постанови пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні, діти ростуть витрати на їх утримання збільшилися. Крім того, дочка [PERSON] потребує додаткових витрат на лікування, у зв'язку з поганим станом здоров'я, що підтверджується випискою з медичної картки. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-14 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулася до суду з позовом, в якому зазначає, що з 22 вересня 2007 року вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають спільну малолітню дитину: доньку, [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач частково надає матеріальну допомогу на утримання дитини, однак в розмірі, не достатньому для її забезпечення, а тому позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки у розмірі по 800 грн. щомісячно, починаючи із дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивач, [PERSON], будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася, однак подала до суду заяву, в якій позов підтримала та прохала розглянути справу у її відсутність. Відповідач, [PERSON], будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, однак подав до суду телефонограму, згідно якої позов визнав частково, не заперечував проти стягнення із нього аліментів у розмірі по 800 грн. щомісячно, однак в зв'язку із тим, що на даний час не працює, не має змогу на даний час виплачувати ці кошти. Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Як вбачається із матеріалів справи, 22.09.2007 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, актовий запис № 03 (а.с. 4). Згідно свідоцтва про народження [NUMBER] [PERSON] є батьком, а [PERSON] матір'ю [PERSON], [INFO] (а.с.5). Із довідки виконавчого комітету Орлицької сільської ради Кобеляцького району Полтавської області, вбачається, що [PERSON] проживає разом з матір'ю та знаходиться на її утриманні (а.с. 6). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.1 ст. 181 Сного кодексу України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів судом враховується: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбаченихстаттею 184 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 184 СК України, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи, що відповідач не працює, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з нього аліментів у твердій грошовій сумі, яка сторонами визначена у розмірі 800 грн. щомісячно. Крім цього із відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-30 00:00:00

Позивач [PERSON], звернулася до суду з позовом, в якому зазначає, що їй відповідно до свідоцтва про спадщину за заповітом належить житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS], в якому вона зареєстрована. Також в будинку з 06 серпня 2013 року значиться зареєстрований її онук [PERSON], [INFO], який фактично у даному помешканні не проживає з серпня 2013 року. Однак відповідач [PERSON] на вимоги знятися з реєстраційного обліку не реагує. Позивач прохає суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою [ADDRESS] та зобов'язати його надати свій паспорт громадянина України до Кобеляцького районного сектору Управління державної міграційної служби України в Полтавській області для зняття з реєстрації, зобов'язати Кобеляцький районний сектор Управління державної міграційної служби України в Полтавській області зняти [PERSON], [INFO] з реєстраційного обліку в будинку за адресою [ADDRESS]. Позивач [PERSON], судовому засіданні підтримала позовні вимоги. Відповідач [PERSON], надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнав, але зазначив, що відмовляється від сплати судових витрат. Представник відповідача - Кобеляцького районного сектору Управління державної міграційної служби України в Полтавській області, в судовому засіданні позов визнав. Суд, заслухавши сторони, свідків [PERSON] та [PERSON], перевіривши та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що дійсно позивачу, відповідно до свідоцтва про спадщину за заповітом належить житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS], в якому вона зареєстрована разом з онуком [PERSON], [INFO], який фактично у даному будинку не проживає з серпня 2013 року (а.с. 6-18). Тому оскільки відповідач [PERSON] без поважної причини не проживає у спірному житлі, не реагує на вимоги позивача добровільно знятися з реєстрації, відповідно до ст.ст. 107, 171 ЖК України, ст.ст. 15, 16, 319, 346, 356, 391 ЦК України, ст. 3 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», слід визнати відповідача [PERSON] втратившим право користування жилим приміщенням, зобов'язати відповідача надати свій паспорт до Управління державної міграційної служби України в Полтавській області та зобов'язати Управління державної міграційної служби України в Полтавській області зняти [PERSON] із реєстраційного обліку. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи, до яких відносяться витрати на правову допомогу. Тому з відповідача підлягає стягнення судових витрат - судового збору та витрат на правову допомогу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому зазначила, що разом з відповідачем вони є батьками [PERSON], [INFO]. Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків по вихованню дитини, не спілкується з сином. Позивач просить позбавити відповідача батьківських прав відносно дитини. В судовому засіданні позивач та ії представник позов підтримали та пояснили, що всі обставини справи зазначені у позові. Відповідач до суду не зявився, у звязку з цим суд проводить заочний розгляд справи. Представник управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради у судове засідання не зявився, надали до суду заяву, в якій позов підтримують, просять слухати справу за їх відсутності та винести рішення з урахуванням наданого висновку. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO]. Відповідач ухиляється від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. Ці обставини підтверджуються копією свідоцтва про народження дитини (а.с.4), копією рішення Московського районного суду м. Харкова від 19.11.2014 року про розірвання шлюбу ( а.с 5), копією рішення Московського районного суду м. Харкова від 11.11.2014 року про стягнення аліментів ( а.с 8) копією постанови про відкриття виконавчого провадження ( а.с 10), розрахунками заборгованості по аліментам ( а.с 11, 41), довідкою Комунального закладу «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) № 457 Харківської [PERSON]» де вказано що батько з 06.09.2014 р. по теперішній час , участі у вихованні дитини не приймав (а.с. 12). Копією постанови про притягнення відповідача до адміністративної відповідальності за ст.. 173-2 ч.1 КУпАП ( а.с 9), Доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав у відношенні його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] підтверджується також висновком управління служби у справах дітей департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради від 21.10.2015 року№ 557 ( а. с. 38-40) Відповідно до п.2) ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема, ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. Тому суд дійшов висновку про задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved