Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок, який розташований за адресою: Х/обл., Дергачівський р-н, с. Черкаська Лозова, вул. Спеціалістів, 6. В обґрунтування позову позивач [PERSON] посилається на те, що 27 березня 2014 року згідно договору дарування, який зареєстровано в реєстрі № 380 приватним нотаріусом [PERSON], батьком, [PERSON], позивачці була подарована земельна ділянка, яка розташована за адресою: Харківська область, Дергачівський р-н, с. Черкаська Лозова, вул. Спеціалістів, 6. Згідно витягу з реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності цільове призначення земельної ділянки: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,1795 га. Після отримання земельної ділянки позивачка розпочала будівництво будинку. Під час здійснення будівництва житлового будинку на виділеній земельній ділянці права та інтереси інших осіб порушено не було, про що свідчить відсутність будь-яких скарг або заяв з цього приводу. Будівництво здійснювалося позивачем господарським способом за особисті кошти. На замовлення позивача відповідальним виконавцем робіт з інвентаризації нерухомого майна, а саме Бюро технічної інвентаризації Дергачівського району було здійснено обстеження здійсненого будівництва, розташованого за адресою: Харківська область, Дергачівський р-н, с. Черкаська Лозова, вул. Спеціалістів, 6, та виготовлено технічний паспорт на будівлю, в якому було відображено загальну площу приміщень. Домоволодіння, складається з житлового будинку літ. «А-1», з прибудовою літ. «А-1», масандри літ. «Амнс», ганком літ. «а», вигрібною ямою літ. «Б», колонки літ. «N», огорожею літ. «N1-3», житловою площею 54,5 кв.м, загальною площею 147,3 кв.м. Таким чином, враховуючи здійснення позивачем самовільного будівництва, претензії зі сторони відповідача на земельну ділянку подаровану позивачу та вбачаючи в подальшому можливість порушення своїх прав з боку третіх осіб, позивач змушена звернутися до суду. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, в поданій до суду заяві свій позов підтримала повністю, просила позов задовольнити. Просила справу розглядати в її відсутності та без фіксації технічними засобами, що суд вважає за можливе. Відповідач по справі [PERSON] в судове засідання не з'явився, в поданій до суду заяві позов визнав повністю, не заперечував проти його задоволення, просив справу розглядати в його відсутність, без фіксації технічними засобами, що суд вважає за можливе. Суд, дослідивши представлені докази по справі, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи, позивачу 27 березня 2014 року згідно договору дарування, який зареєстровано в реєстрі № 380 приватним нотаріусом [PERSON], батьком, [PERSON], була подарована земельна ділянка, яка розташована за адресою: Харківська область, Дергачівський р-н, с. Черкаська Лозова, вул. Спеціалістів, 6. Згідно витягу з реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності цільове призначення земельної ділянки: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,1795 га. Під час здійснення позивачем будівництва житлового будинку на земельній ділянці, права та інтереси інших осіб порушено не було, про що свідчить відсутність будь-яких скарг або заяв з цього приводу. На замовлення позивача відповідальним виконавцем робіт з інвентаризації нерухомого майна, а саме Бюро технічної інвентаризації Дергачівського району було здійснено обстеження здійсненого будівництва, розташованого за адресою: Харківська область, Дергачівський р-н, с. Черкаська Лозова, вул. Спеціалістів, 6, та виготовлено технічний паспорт на будівлю, в якому було відображено загальну площу приміщень. Домоволодіння, складається з житлового будинку літ. «А-1», з прибудовою літ. «А-1», масандри літ. «Амнс», ганком літ. «а», вигрібною ямою літ. «Б», колонки літ. «N», огорожею літ. «N1-3», житловою площею-54,5 кв.м., загальною площею 147,3 кв.м. Згідно статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ч.1 статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Зміст прав власності становлять три складові ( стаття 317 ЦК України): право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Володіння майном - юридично закріплена можливість фактично мати майно, впливати на нього в будь-який момент, здійснювати щодо такого майна свою волю. Право користування полягає в юридично закріпленій можливості власника використовувати корисні якості майна для себе, мати з цього певний зиск та вигоду. Право розпорядження - це можливість власника установлювати, змінювати та припинити існування майна. Згідно статті 328 Цивільного кодексу України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не витікає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності до статті 331 ЦК України, право власності на нову річ, виготовлену (створену) особою, набувається нею якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) речі із своїх матеріалів на підставі договору, являється власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Загальні засади здійснення правомірного будівництва об'єктів нерухомості визначені статті 375 ЦК України. Згідно з положеннями якої власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. Право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Згідно статті 376 ЦК України жилий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. На вимогу власника земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Згідно статті 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається або не оспорюється іншою особою. При таких обставинах, з урахуванням доказів, наданих по справі, а також спірних правовідносин між сторонами, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved