Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про те, що вона має батька [PERSON] та матір [PERSON], які розірвали між собою шлюб та живуть порізно. Вона проживає разом з матірю та знаходиться на її утриманні. Згідно рішення Уманського міськрайонного суду від 18 грудня 2006 року батько був зобовязаний платити аліменти на її утримання, але від виплат ухилявся та на час її повноліття має велику заборгованість. 25 березня 2018 року їй виповнилося вісімнадцять років. Вона являється студенткою 3-го курсу денної форми навчання освітньо-кваліфікаційного рівня «Молодший спеціаліст» бізнес коледжу Європейського університету IV рівня акредитації за спеціальністю «Право». Термін закінчення навчання 30 червня 2020 року. Навчання на контрактній основі, стипендію вона не отримує. В рік виплачує університету за навчання близько 13000 гривень. Окрім цього вона харчується та одягається, на що йдуть великі кошти. Її матір [PERSON], як до її повноліття так і на даний час постійно допомагає їй матеріально, а батько допомагати їй добровільно не бажає, а тому вона змушена звернутись до суду. Просить стягувати з [PERSON], [INFO], прож. [INFO] аліменти на неї повнолітню дочку, так як вона продовжує навчання до досягнення нею віку двадцяти трьох років, або припинення навчання в сумі 1000 гривень, щомісячно. Ухвалою судді від 13 вересня 2018 року у справі відкрите спрощене позовне провадження, а також розяснено відповідачу його право подати відзив на позовну заяву або предявити зустрічний позов до позивача у строк 15 днів з дня отримання копії ухвали судді про відкриття провадження у справі. Станом на день розгляду справи відповідач відзив на позовну заяву або зустрічну позовну заяву не подав. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав. Судом достовірно встановлено про те, що згідно свідоцтва про народження серії І-ОЛ № 018247, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Бобринецького районного управління юстиції Кіровоградської області, батьками [PERSON], [INFO], є: батьком [PERSON], матірю [PERSON] (а.с. 5), актовий запис № 29. Згідно довідки приватного вищого навчального закладу Європейський університет, виданої 05 вересня 2018 року вих. № 493, [PERSON] є студенткою 3 курсу денної форми навчання освітньо-кваліфікаційного рівня: «Молодший спеціаліст» Бізнес-коледжу Європейського університету ІV рівня акредитації (Ліцензія серія ВО №00228-022801 від 15.05.2017р.), спеціальність: 081 «Право», початок навчання 01 вересня 2017р., термін закінчення навчання 30 червня 2020р., навчається на контрактній основі, стипендію не отримує (а.с. 8). Відповідно до\~ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При визначенні розміру аліментів суд враховує положення\~ ст. 182 СК України. Пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~встановлено, що обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, оскільки відповідач є працездатною особою, законом встановлено його обовязок надавати матеріальну підтримку доньці, оскільки остання продовжує навчання, у звязку з чим потребує матеріальної допомоги батька, обставин, які б свідчили про відсутність взагалі можливості надавати таку допомогу, відповідачем не доведено, тому виходячи з принципів розумності та справедливості, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти у твердій грошові сумі, що становить 1000 грн., щомісяця, але до закінчення нею навчання, тобто до 30 червня 2020 року. При цьому суд вважає, що вказаний розмір є достатнім для потреб повнолітньої дитини, яка продовжує навчання та потребує кошти на харчування, купівлю одягу та приладдя для навчання. Оскільки при подачі позову до суду, позивач звільнена від сплати судового збору, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, судові витрати необхідно стягнути з відповідача на користь держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved