Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-19 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до суду з цивільним позовом до Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради, в якому просить визнати незаконними та скасувати наказ директора департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради від 17.07.2017 року № 325 про зняття з квартирного обліку та виключення з пільгового списку [PERSON] та наказ директора департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради № 407 від 04.09.2017 року «Про розгляд звернення [PERSON] та [PERSON]»; зобов'язати департамент житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради переоформити квартирну чергу у списках на право першочергового отримання житла, на [PERSON], [INFO], відповідно до пільг, що мав її батько - [PERSON], який помер [INFO] В обґрунтування поданого позову покликається на те, що батько позивача [PERSON] згідно наказу директора Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради від 03.11.2015 року №640 «Про розгляд звернень громадян щодо зарахування на квартирний облік та включення у пільгові списки» був зарахований на квартирний облік і включений у список для першочергового надання житла як учасник бойових дій АТО та перебував на квартирному обліку у Львівській міській раді з 03.11.2015 року за № 25859 загальної черги, та у списку учасників бойових дій АТО серед працівників міліції за № 165. Оскільки, [INFO] помер батько позивача, наказом директора департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради №407 від 04.09.2017 року відмовлено в переоформленні квартирної чергової справи [PERSON] у зв'язку зі смертю на доньку [PERSON], [INFO]. Позивач, вважає, що у відповідача були відсутні законні підстави для зняття з квартирного обліку її батька - [PERSON] та для відмови їй як члену сім'ї в переоформленні відповідної квартирної черги на позивача у зв'язку із смертю її батька, а тому оскаржувані накази є незаконними та підлягають скасуванню. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала, надала пояснення аналогічні до позову. Просила суд позовні вимоги задоволити повністю. У судовому засіданні представник відповідача Процик І.І. позовні вимоги заперечила, вважає їх безпідставними. Вказала, що [PERSON] на підставі наказу директора Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради від 03.11.2015 року №640 «Про розгляд звернень громадян щодо зарахування на квартирний облік та включення у пільгові списки», дійсно був зарахований на квартирний облік і включений у список для першочергового надання житла як учасник бойових дій АТО та перебував на квартирному обліку у Львівській міській раді з 03.11.2015 року за №25859 загальної черги, та у списку учасників бойових дій АТО серед працівників міліції за №165. Проте, як одна особа, оскільки у своїй заяві вказав себе, як основного квартиронаймача, тому не було підстав для переоформленні відповідної черги на позивача. Оскаржувані накази винесені відповідно до вимог закону, тому не підлягають скасуванню. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. Суд встановив, що [PERSON] в період з 12.01.2015 року по 09.02.2015 року безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпечені її проведення і захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення антитерористичної операції м. Маріуполь Донецької області, що підтверджується довідкою виданою Маріупольським МУ ГУ МВС України в Донецькій області №1179 від 09.02.2015 р. та посвідченням серія [NUMBER] від 05.08.2015 р. /а.с.9,10/. Ухвалою Львівської міської ради № 4520 від 23.04.2015 р. затверджено програму про захист інтересів учасників антитерористичної операції. П.1.3 Програми регулює питання забезпечення житлом, земельними ділянками та надання матеріальної допомоги особам, зазначеним у пункті 1.2 цієї Програми, зокрема учасникам АТО. Як вбачається із матеріалів справи, [PERSON], як учасник АТО, 01.09.2015 р. звернувся із заявою до Директора департаменту житлового господарства та інфраструктури, в якій просив зарахувати його на квартирний облік для поліпшення житлових умов./а.с.8/ Наказом директора департаменту житлового господарства та інфраструктури від 03.11.2015 р. №640 «Про розгляд звернень громадян щодо зарахування на квартирний облік та включення у пільгові списки» [PERSON] зараховано на квартирний облік та включено у список для першочергового надання житла (учасник бойових дій АТО). Суд звертає увагу на те, що [PERSON] до даної заяви про зарахування на квартирну чергу додав довідку з місця проживання про склад сім'ї і прописку, де позивач вказана як член сім'ї, а також копію її паспорта. Таким чином, [PERSON] та члени його сім'ї (в тому числі і позивач) визнані такими, що потребують покращення житлових умов шляхом надання житлового примирення. Зазначено, що з 03.11.2015 року [PERSON] перебував на квартирному обліку у Львівській міській раді за №25859, у списку учасників бойових дій АТО серед працівників міліції за №165. Як вбачається із долученого свідоцтва про смерть [NUMBER] від 27.02.2017 р. [PERSON], [INFO] помер. /а.с.17/ У зв'язку із смертю [PERSON], позивач, як член сім'ї скерувала громадській комісії з житлових питань при виконавчому комітеті Львівської міської ради заяву про переоформлення квартирної черги її батька [PERSON], [INFO], на [PERSON], [INFO]. /а.с.18/. Однак, Наказом директора департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради №407 від 04.09.2017 року відмовлено в переоформленні квартирної чергової справи [PERSON] у зв'язку зі його смертю на доньку [PERSON], [INFO]. /а.с.19/ Окрім цього, відповідно до наказу директора департаменту житлового господарства та інфраструктури від 17.07.2017 р. №325 [PERSON] з квартирного обліку знято та виключено з пільгового списку. Оскільки цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. У судовому засіданні встановлено, що станом на день розгляду справи на одну особу зареєстровану у квартирі [ADDRESS], де зареєстрована донька померлого [PERSON], [PERSON], припадає по 10.8 кв.м. житлової площі. Стаття 47 Конституції України гарантує кожному право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою або органом місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Статтею 48 Конституції України задекларовано, що кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім'ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло. Відповідно до п. 2 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов і надання їм житлових приміщень УРСР від 11.12.1984 р., жилі приміщення надаються громадянам, які потребують поліпшення житлових умов, постійно проживають у даному населеному пункті, як правило, у вигляді окремої квартири на сім'ю. У відповідності до п. п. 1 п. 13 даних Правил передбачено, що на квартирний облік беруться громадяни, які потребують поліпшення житлових умов. Потребуючими поліпшення житлових умов визнаються, в тому числі громадяни, які забезпечені житловою площею нижче за рівень, що визначається виконавчими комітетами обласних, Київської і Севастопольської міських Рад народних депутатів разом з радами профспілок. Частиною 3 статті 40 Житлового кодексу УРСР встановлено, що у разі смерті громадянина, який перебував на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, за членами його сім'ї зберігається право подальшого перебування на обліку. Аналогічна правова норма закріплена у п. 29 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень, затверджених постановою Ради Міністрів УРСР від 11.12.1984 р. №470. З огляду на викладені положення, законодавець передбачив гарантії для членів сім'ї особи, яка перебувала на обліку потребуючих поліпшення житлових умов та померла до моменту реалізації свого права на отримання житла, у вигляді збереження права подальшого перебування на обліку. Статтею 40 Житлового кодексу УРСР визначений виключний перелік підстав для зняття громадян з обліку потребуючих поліпшення житлових умов. Таким підставами є: поліпшення житлових умов, внаслідок якого відпали підстави для надання іншого житлового приміщення; одноразове одержання за їх бажанням від органів державної влади або органів місцевого самоврядування грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення; виїзду на постійне місце проживання до іншого населеного пункту; припинення трудових відносин з підприємством, установою, організацією особи, яка перебуває на обліку за місцем роботи; засудження до позбавлення волі на строк понад шість місяців, заслання або вислання; подання відомостей, що не відповідають дійсності, які стали підставою для взяття на облік або неправомірних дій службових осіб, при вирішенні питання про взяття на облік. Аналогічний перелік підстав зняття громадян з обліку містить і п. 26 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов і надання їм житлових приміщень УРСР від 11.12.1984 р. Така підстава для виключення чи зняття з квартирного обліку особи як смерть громадянина, який перебував на такому обліку, у законодавстві України відсутня з огляду на ту обставину, що законом у такому разі гарантовано членам сім'ї померлого збереження за ним права подальшого перебування на квартирному обліку. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі та в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що наказ директора Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради від 17.07.2017 року № 325 про зняття з квартирного обліку та виключення з пільгового списку [PERSON], та наказ директора Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради № 407 від 04.09.2017 року «Про розгляд звернення [PERSON] та [PERSON]» були винесені незаконно, а тому позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved