Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення на її користь аліментів на утримання доньки, [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення нею повноліття. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що від шлюбу, який розірвано рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 15.04.2015, народилась донька [PERSON], [INFO], яка проживає з нею та повністю перебуває на її утриманні. Відповідач не приймає участі у матеріальному забезпеченні доньки та ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, хоч і має стабільний дохід, оскільки працює офіційно. У зв'язку з цим, просила стягнути з останнього аліменти на утримання дитини. У судовому засіданні позивач надала пояснення, аналогічні змісту позовних вимог, позов підтримала, просила суд такий задовольнити, не заперечила проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, причин неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Згідно з ч. 4 ст. 169, ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити частково з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON], [INFO] р.н, про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] видане міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського обласного управління юстиції, актовий запис №91. Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 15.04.2015 розірвано шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] 28.09.2003, зареєстрований міським відділом реєстрації актів громадянського стану Львівського обласного управління юстиції, актовий запис №2806. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і обов'язків і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Статтею 180 СК України визначено, що кожен з батьків повинен приймати участь в утриманні дитини до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Положеннями ст. 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 4 ст. 61 ЦПК України). Оскільки сторони не можуть у добровільному порядку дійти згоди щодо утримання дитини, а також враховуючи відсутність доказів на підтвердження виконання відповідачем обов'язку по утриманню доньки, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів на її утримання. Разом з тим, можливість для відповідача сплачувати аліменти в розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу) позивачем не доведена. Визначаючи розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на дитину, суд враховує стан здоров'я останньої та її матеріальне становище, перебування на утриманні позивача, матеріальне становище відповідача, який працює і має стабільний дохід. А тому,

Outcome: partial