Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що у неї в підсобному господарстві містилися 5 гусей у віці двох років, які були виведені позивачкою з гусячих яєць в домашніх умовах за допомогою інкубації. 28.03.2015 року близько 17-00 год., на подвірї свого будинку вона виявила на підлозі 4 розтерзаних гуски та одного гусака, там же на подвірї перебувала собака, що належить відповідачу [PERSON], яка поїдала одну з розтерзаних гусей, чим позивачці було завдано матеріальної шкоди. Відповідач в усній формі погодився відшкодувати заподіяну матеріальну шкоду в розмірі 1500 грн., але після підтвердження факту того, що саме собака відповідача розтерзала її гусей, останній відмовився добровільно відшкодувати заподіяну матеріальну шкоду і тому позивач була вимушена звернутись до суду про стягнення з відповідача на її користь матеріальної та моральної шкоди. При цьому позивач зазначила, що їй було завдано моральну шкоду, яка полягає у перенесених моральних стражданнях, які були повязані з переживанням про втрату великої кількості гусей, витраченої великої кількості корму, часу і зусиль для вирощування гусей. Просила стягнути з відповідача на її користь матеріальну шкоду в сумі 1500 грн. та моральну шкоду в сумі 3000 грн. та сплачений судовий збір. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав частково та пояснив, що дійсно його собака зірвався та порвав у позивачки 3 гусей, які були складені на кучу, а двоє ходили по подвірю. Він згоден відшкодувати шкоду за трьох гусей близько 300-400 грн. Моральну шкоду відповідач не визнав повністю, оскільки вважав, що позивачці не було її завдано. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що він прийшов до сина потерпілої поратись і вони пішли заганяти гусей десь о 17-00 год. і побачили собаку у крові, яка належить відповідачу, біля якої лежали подавлені гуси. Скільки їх було він точно не памятає. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] вказав, що він перебував вдома, потім приїхала його мати і попросила загнати гусей, але в загорожі була собака відповідача та розірвані 5 гусей. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення та доводи сторін, пояснення свідків, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи із наступних підстав. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з нормами ч. 3,4 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення ообов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. За цих обставин суд вважає, що не підлягає доказуванню в даній цивільній справі вищевказаний факт, що встановлений в справі про адміністративне правопорушення, згідно якої визнано винним [PERSON] за ч.2 ст. 154 КУпАП. Дану обставину не заперечував сам [PERSON] та не оскаржував постанову суду, яка набрала законної сили. Як вбачається із постанови Золотоніського міськрайонного суду від 22.06.2015р., яка набрала чинності і не була ніким оскаржена, [PERSON] був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 154 КУпАП та на нього накладене стягнення у виді штрафу в сумі 51 грн., з конфіскацією собаки, який він сплатив 22.06.2015р., що стверджується квитанцією. Із постанови вбачається, що [PERSON] притягнутий до адміністративної відповідальності за неналежне утримання домашніх тварин, а саме собаки, яка 28.03.2015 року у подвір'ї [PERSON] загриз 3 гусей. Отже, як вбачається з постанови має місце факт нанесення позивачу матеріальної шкоди у вигляді 3 гусей, а не 5, як зазначає позивач. У судовому засіданні було встановлено, що гуси були приблизно однорічного віку, а не дворічного, як зазначала у позові [PERSON] та не піврічного, як вказував відповідач [PERSON] Також, ні позивачем, ні відповідачем не було надано доказів того, що гуси важили, на думку позивача 6 кг., а на думку відповідача 2 кг. Із довідки КП «Золотоніський міський ринок». вбачається, що станом на 22.02.2016р. вартість мяса гуски за 1 кг. становить 50 грн. Згідно відповіді лікаря ветеринарної медицини ПП [PERSON], від 14.06.2016 року, вбачається, що середня вага місцевих гусей в річному віці становитиме: гусака 6-6,5 кг.; гуски 4,5-5 кг. Враховуючий надані розрахунки, суд вважає за можливе визначити середню вагу гуски 4,5 кг. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішенням, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодування потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Суд, дослідивши та проаналізувавши надані сторонами докази, вважає, що завдані позивачеві збитки становлять (4,5кг. Х 50 х 3) 675,00 грн., внаслідок неналежного утримання відповідачем собаки, а тому стягує із відповідача на користь позивача 675,00 грн. матеріальної шкоди. Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року, із змінами, внесеними, постановою № 5 від 25.05.2001 року, «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, порушення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Стосовно заявленої позивачкою [PERSON] суми моральної шкоди в розмірі 3000 грн., що обґрунтовується перенесеними моральними стражданнями, які були повязані з переживанням про втрати великої кількості гусей, то суд, виходячи із засад розумності, виваженості, справедливості, та реальної можливості відшкодування вказаної шкоди відповідачем,вважає, що вона підлягає до часткового задоволення у розмірі 500,00 грн. Позивачем при подачі позовної заяви до суду було сплачено судовий збір в розмірі 974,40 грн., тому суд на підставі ст. 88 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 302 грн. 04 коп. пропорційно до задоволених вимог.

Outcome: partial