Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-03 00:00:00

Позивач [PERSON] , звернулася до суду з позовною заявою 25 травня 2021 року, в якій просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав у відношенні неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , яка знаходиться під опікою [PERSON] ; судові витрати покласти на позивача. Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що відповідач є рідною сестрою позивача. [PERSON] [INFO] народила доньку [PERSON] . Відомості про батька дитини, були записані відповідно до ст. 135 Сімейного Кодексу України. Відповідач вихованням своєї дитини не займалась, веде аморальний спосіб життя, була затримана за вживання та розповсюдження наркотичних речовин. Рішенням Виконавчого комітету Саксаганської районної ради від 20 квітня 2011 року № 186 малолітній [PERSON] , [INFO] , надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Рішенням Виконавчого комітету Саксаганської районної ради від 18 травня 2011 року № 243 позивача було призначено опікуном малолітньої [PERSON] , [INFO] , до виникнення умов для повернення дитини на виховання матері. Однак, до цього часу відповідач ніяким чином не піклується про свою дитину, не проявляє заінтересованості в її подальшій долі та житті, не цікавиться її успіхами у навчанні, станом її здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її підготовкою до самостійного життя, зокрема - не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти - все це свідчить про те, що створились умови, які шкодять інтересам дитини. Відповідач покладених законом на батьків обов`язків не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової, або взагалі будь-якої іншої участі у вихованні доньки. Всі питання щодо виховання вирішуються нею самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. Дитина знаходиться на повному утриманні та вихованні позивача. Опікун дитини - позивач, забезпечує належний рівень утримання її та виховання. Відповідачка двічі писала нотаріально засвідчену заяву про згоду на позбавлення її батьківських прав. А відтак, зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини матір`ю, свідомого нехтування нею своїми обов`язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідача до своїх батьківських обов`язків. У зв`язку з цим, позивач 13 квітня 2021 року звернулася до Служби у справах дітей виконавчого комітету Саксаганської районної у місті Кривому Розі ради - третьої особи по справі, з проханням перевірити умови життя та виховання неповнолітньої дитини [PERSON] та надати висновок щодо доцільності позбавлення відповідачки батьківських прав. 06 травня 2021 року третьою особою були перевірені умови проживання дитини та видано акт обстеження житлово-побутових умов, а листом № 0-74-п/130 від 11 травня 2021 року третя особа повідомила позивача, що не може надати висновок про доцільність позбавлення батьківських прав та рекомендувала звернутися до суду з роз`ясненням, що у разі прийняття судом відповідної ухвали, питання порушене позивачем у заяві про позбавлення батьківських прав відповідача буде розглянуто на комісії з питань захисту прав дитини. Ухвалою суду від 30 липня 2021 року позов прийнято до розгляду, відкрито провадження з призначенням до розгляду за правилами загального позовного провадження (а.с.30). Представник позивача [PERSON] правом на участь в судовому засіданні не скористалася, подавши до суду заяву в якій позовні вимоги підтримала та просила задовільнити в повному обсязі. В подальшому позивач, подавши заяву про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягав. Відповідач [PERSON] , правом на участь в судовому засіданні не скористалася, визнала позовні вимоги, не заперечувала з приводу задоволення. Розгляд справи просила проводити за її відсутності. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON] подала заяву, згідно з якою розгляд справи просить провести за її відсутності, не заперечувала проти задоволення позову та прийняття рішення по справі з урахуванням наданого висновку про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав. Оцінюючи характер процесу, важливість предмета розгляду, який стосується захисту інтересів малолітньої дитини, з метою дотримання строків розгляду справи суд вважає за можливе справу розглянути за відсутності сторін, на підставі наявних доказів. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. За змістом ч.1 ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Як передбачено ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження сух ухвалює рішення у випадку визання позову відповідачем. Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, враховуючи позицію учасників справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог з огляду на наступне. Судом встановлено, що [INFO] народилась [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 12 грудня 2005 року Саксаганським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області. Відповідно до якого батьками дитини зазначено [PERSON] та [PERSON] (а.с.8) Відповідно до рішення виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради №186 від 20 квітня 2011 року про надання малолітній [PERSON] статусу дитини, позбавленої батьківського піклування встановлено, що одинока мати дитини [PERSON] , відповідно до постанови Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 22 лютого 2011 року, перебуває під вартою; дитина проживає за адресою: [ADDRESS] разом з [PERSON] , яка виявила бажання встановити опіку над малолітньою племінницею. Вказаним рішенням малолітній [PERSON] , [INFO] , надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с.10) Як слідує з рішення виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради №243 від 18 травня 2011 року про встановлення опіки над малолітньою [PERSON] та збереження за нею житла, виконкомом було вирішено призначити [PERSON] опікуном над малодітньою [PERSON] до виникнення умов для повернення дитини на виховання матері; зобов`язано [PERSON] забезпечити належний рівень виховання та утримання малолітньої, її повноцінний соціально-правовий захист та виконання всіх цивільних обов`язків щодо дитини у повній відповідності до вимог чинного законодавства; зберегти за малолітньою [PERSON] житло за адресою: [ADDRESS] ; відповідальність за збереження зазначеного житла за малолітньою [PERSON] покладено на відділ з правових питань та КП «ЖЕО №35»; управлінню праці та соціального захисту населення доручено розглянути питання призначення державної допомоги на утримання малолітньої [PERSON] (а.с.11). Відповідно до відповіді №220 від 16 квітня 2021 року на адвокатський запит від 13 квітня 2021 року, адміністрація Криворізького навчально-виховного комплексу №35 «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів багатопрофільний ліцей «Імпульс» КМР Дніпропетровської області повідомила, що в КНВК №35 «Імпульс» у 9 класі навчається [PERSON] , [INFO] . Дівчинка мешкає за адресою по [ADDRESS] у родині тітки [PERSON] , яка була призначена опікуном над малолітньою племінницею. [PERSON] був наданий статус дитини позбавленої батьківського піклування у зв`язку з тим, що одинока мати дитини [PERSON] перебувала під вартою, однак після повернення з місць позбавлення волі мати мешкає в Кіровоградській області. Неповнолітня [PERSON] , [INFO] , КНВК №35 «Імпульс» навчається з першого класу. За весь період навчання її мати [PERSON] , життям та навчанням доньки не цікавилась, не займалась вихованням та утриманням дитини, не підтримувала зв`язок з класним керівником дитини та жодного разу не відвідувала батьківські збори (а.с.14). Відповідно до відповіді №1138 від 19 квітня 2021 року на адвокатський запит від 14 квітня 2021 року, головний лікар КНП «ЦПМСД №4» КМР Логінова А. вказала, що [PERSON] , 05 жовтня 2005 року зареєстрована за адресою: [ADDRESS] та знаходиться на обліку в АЗПСМ №3, декларація укладена з лікарем ЗПСМ [PERSON] . Декларація в інтересах неповнолітньої дитини була укладена її тіткою [PERSON] . До лікаря дитина звертається у супроводі опікуна [PERSON] . Рідна мати неповнолітньої [PERSON] , [PERSON] жодного разу до АЗПСМ №3 не зверталась, дитину на прийом не приводила, станом здоров`я не цікавилась (а.с.15). Позивач забезпечує додатковий розвиток дитини, неповнолітня [PERSON] з 01 вересня 2012 року та по теперішній час відвідує КЗСМО «Школи мистецтв № 1» КМР в якій дитина навчається у класі хореографічного відділення, що підтверджується довідкою № 65 від 14 травня 2021 року (а.с.16). Крім того, неповнолітня [PERSON] займається з 2018 року у гуртку журналістики «Прес-центр «ТСН» в комунальному позашкільному навчальному закладі «Палац дитячої та юнацької творчості Центрально-Міського району» Криворізької міської ради, в якому вона навчається і до цього часу, що підтверджується довідкою № 159 від 21 квітня 2021 року (а.с.16а). Як слідує з акту обстеження житлово-побутових умов, сім`я [PERSON] складається з трьох чоловік: самої [PERSON] , племінниці - [PERSON] , [INFO] , та сина - [PERSON] , [INFO] , які проживають за адресою: [ADDRESS] . Житло знаходиться на 5 поверсі 5 поверхового будинку, складається з 2-х кімнат, передпокою, кухні, ванної кімнати та вбиральні. На даний час помешкання перебуває у стані ремонту. Для проживання дітей відведено окрему кімнату, в якій облаштовано окремі спальні місця та столи для навчання. Діти в повній мірі забезпечені одягом та взуттям на різні сезони та погодні умови. Таким чином, для проживання та розвитку дітей створено необхідні умови (а.с.19). Таким чином, суд приходить до висновку, що протягом останнього часу [PERSON] , як тітка неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , самостійно займається вихованням племінниці, її матеріальним забезпеченням. Зазначені обставини в їх сукупності суд розцінює як свідчення відсутності прояву уваги до дитини з боку відповідача [PERSON] , враховуючи, що вона не виявляє зацікавленість її життям, здоров`ям, благополуччям та майбутнім доньки, адже відсутність спроб налагодити контакт з дитиною, визначити порядок участі у її вихованні, стабільному спілкуванні є наслідком самоусунення від виконання батьківських обов`язків та легковажного відношення до їх виконання, а відсутність прояву інтересу протягом тривалого часу до доньки. Відповідно до ч.1 ст.141, ст.150 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний, моральний стан. У відповідності до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Відповідно до ч.4 ст.155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно з ч.1 ст.164 СК України, у випадку ухилення матері, батька дитини від виконання своїх обов`язків по її вихованню, вони можуть бути позбавленні судом батьківських прав. При цьому, в розумінні п.16 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року №3, який узгоджується з нормами ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей, про що зазначено в п.15 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року №3. Таким чином, з аналізу зазначених вище положень закону та роз`яснень Пленуму Верховного Суду України слідує, що позбавлення батьківських прав можливе лише у разі винної поведінки відповідача, свідомого нехтування ним своїми обов`язками, при цьому докази, які б свідчили про ухилення відповідача від виконання обов`язків щодо виховання дитини мають бути безспірними. При вирішенні справи суд також приймає до уваги положення принципу 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю Організації Об`єднаних Націй від 20 листопада 1959 року, відповідно до якого малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виключні обставини, бути розлучена зі своїми батьками. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні №39948/06 від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» зазначив, що «… розірвання сімейних зв`язків між батьками та дитиною означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин, у зв`язку з чим рішення національних органів має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини. Вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст.8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання…». Відповідно до ч.5 ст.19 СК України, Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 866 від 24 вересня 2008 року, при розгляді спорів, що виникають із сімейних відносин та стосуються, зокрема, позбавлення батьківських прав, орган опіки та піклування надає письмовий висновок. Як слідує з висновку Виконавчого комітету Саксаганської районної у м. Кривому Розі ради про доцільність позбавлення батьківських прав №10/39-3999 від 22 вересня 2021 року, одинока мати [PERSON] має на вихованні неповнолітню [PERSON] , [INFO] . Сім`я зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] веде аморальний спосіб життя, вихованням доньки не займається, була затримана за вживання та розповсюдження наркотичних речовин, перебувала під вартою. [PERSON] звернулась до суду з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] . До теперішнього часу [PERSON] жодним чином не піклується про свою дитину, не проявляє зацікавленості у її подальшій долі, за місцем реєстрації не мешкає, надала нотаріально посвідчену заяву, в якій зазначила, що згодна з позбавленням її батьківських прав у відношенні доньки [PERSON] , [INFO] , та просить розглянути дане питання. Враховуючи вище викладене, вважають за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої [PERSON] , [INFO] (а.с.37-38). В контексті приписів ч.6 ст.19 СК України, рішення органу опіки та піклування не є для суду обов`язковим, а підлягає оцінці поряд з іншими доказами. Так, суд враховує зазначене у висновку про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача, та вважає, що в ході судового розгляду знайшов підтвердження факт неналежного виконання нею батьківських обов`язків. При цьому така поведінка відповідача є винною та свідомою. Провівши аналіз життя відповідача, з огляду на відсутність офіційного місця роботи, характеризуючі дані, її ставлення до доньки, пасивне відношення до неї протягом останнього часу, відсутність тенденції до виправлення, ведення аморального способу життя, суд приходить до висновку, що застосування до відповідача крайніх заходів у виді позбавлення батьківських прав в даному випадку є доречним і достатнім з урахуванням обсягу наявних доказів. Поміж іншим, суд вважає за необхідне звернути увагу відповідача на передбачене ст.169 СК України його право на поновлення батьківських прав в судовому порядку після зміни її поведінки як особи, позбавленої батьківських прав, обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав з переосмисленням її ставлення до доньки. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ст.141 ЦПК України, з огляду на заявлену позивачем вимогу, щодо залишення понесених судових витрат за собою, суд вважає за доцільне не стягувати судові витрати з відповідача, а залишити їх за позивачем. Інші процесуальні витрати по справі відсутні.

Outcome: approved