Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на її користь на утримання доньки [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], в розмірі по 300 грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дітьми повноліття, починаючи з дня подання заяви до суду. Мотивуючи свої вимоги, позивач вказує, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 15 жовтня 2005 року. У період шлюбу 06 липня 2006 року у них народилася донька [PERSON] та 18 грудня 2007 року народився син [PERSON], які проживають з нею та перебувають на її утриманні. Відповідач допомоги на утримання дітей не надає, угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Відповідач не працює, однак має змогу працювати та утримувати дітей. Позивач [PERSON] в судове засідання не з»явилася, однак надала суду заяву про підтримання позову та розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, про причини неявки суд не повідомив, про час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. Суд вважає, що, оскільки, відповідно до ст. 10 ЦПК України судочинство здійснюється на засадах змагальності і неявкою до суду незалежно від причин відповідач фактично відмовився надавати докази на захист своїх прав у суді, в зв'язку із чим суд розглядає справу на підставі ст. 169 ЦПК України у його відсутність, на підставі наявних матеріалів у справі, оскільки, в справі є достатньо матеріалів та доказів для розгляду спору та постановлення рішення у відповідності до ст. 224 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітніх [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають з позивачем та знаходяться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Згідно ст.ст. 180, 181 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Стаття 184 СК України регламентує порядок визначення аліментів в твердій грошовій сумі, який розповсюджується на випадки, коли платник має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, при цьому суд може визначити за заявою платника або одержувача розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму. Враховуючи всі обставини справи, зокрема, матеріальне становище відповідача, який не працює, однак є працездатною особою, відсутність на його утриманні інших дітей, матеріальне становище дітей, що проживають з матір»ю, суд вважає за можливе стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі по 300 грн., на кожну дитину щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця, до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved