Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, мотивуючи свої вимоги тим, що рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 01 листопада 2021 року позовні вимоги [PERSON] про поновлення на роботі, стягнення оплати за час вимушеного прогулу задоволені повністю. Однак при винесенні рішення судом не вирішено питання щодо розподілу судових витрат по справі, а саме витрат на професійну правничу допомогу, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даною заявою та просив стягнути з відповідача на свою користь понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 грн. Сторони в судове засідання не з`явилися, про час та місце слухання справи повідомлялись належним чином, причини неявки не відомі. Виходячи правил ч. 4 ст. 270 ЦПК України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду даної заяви. Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, суд дійшов до наступного висновку. Рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 01 листопада 2021 року у справі за позовом [PERSON] до фізичної особи підприємця [PERSON] про поновлення на роботі, стягнення оплати за час вимушеного прогулу, було задоволено позовні вимоги. Поновлено [PERSON] на посаді продавця продовольчих товарів фізичної особи підприємця [PERSON] з 14 травня 2021 року; стягнуто з фізичної особи підприємця [PERSON] на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 35 999 ( тридцять п`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто дев`ять ) гривень 73 копійок без відрахування податків. Стягнуто з фізичної особи підприємця [PERSON] на користь держави судові витрати у розмірі 1906 ( одна тисяча дев`ятсот шість ) гривень 80 копійок Як вбачається з матеріалів справи у вищевказаному судовому рішенні судом не вирішено питання про судові витрати, а саме стосовно витрат на професійну правничу допомогу. Відповідно до п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. (ч.3 ст. 270 ЦПК України) Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Пунктом 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з частинами першою-шостою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Відповідно до висновку, зробленого у постанові ВС/КАС від 21.01.2021 р. у справі №280/2635/20, відшкодуванню підлягають витрати, незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною / третьою особою чи тільки має бути сплачено. На підтвердження понесених витрат на отримання професійної правничої допомоги до суду надано договір про надання правничої допомоги від 26 липня 2021 року укладеного між адвокатом Педоричем Віталієм Івановичем та [PERSON] ; акту здавання-приймання виконаної роботи від 01 листопада 2021 року до договору про надання правничої допомоги; квитанція на суму 5000 гривень (а.с. 44-46). Дослідивши матеріали справи, зокрема, надані стороною позивача підтверджуючі документа за надання правової допомоги [PERSON] в сумі 5000 гривень, суд прийшов до висновку про повне задоволення позовних вимог та рахує, що вони підлягають до задоволення, також суд зазначає, що - сторони по справі не заперечували щодо суми правничої допомоги , а документи адвоката та розрахунки подані в правовому полі , та проаналізовані судом на рахунок співмірності , то суд прийшов до висновку , що сума коштів заявлена на правничу допомогу в розмірі 5000, 00 гривень є можливою, у зв`язку з чим наявні правові підстави для ухвалення додаткового рішення про розподіл понесених позивачем судових витрат на правничу професійну допомогу в сумі 5 000 грн. Окрім того, такий розмір витрат на оплату послуг адвоката є співмірним зі складністю справи та виконаною адвокатом роботою; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved