Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 22.03.2014 за нотаріально посвідченим договором дарування позивач передала в дар [PERSON], будинок [ADDRESS]. Договір укладено на вкрай невигідних для неї умовах, під впливом тяжкої для позивача обставини (хвороби), внаслідок психологічного тиску на неї з боку відповідача. [INFO] раптово помер її чоловік , після його смерті вона знаходилась у стресовому стані від його втрати. Вже давно має ряд хронічних хвороб, які загострились внаслідок стресу, викликаного смертю чоловіка. За своїм станом здоров'я з цього моменту вона вже потребувала постійного стороннього догляду як фізичного так і психологічного. Так як вона залишилась сама в будинку (діти живуть окремо), взяла на квартиру сім'ю [PERSON], які стали їй допомагати в життєвих процесах. 28.05.2013 її було госпіталізовано до клініки у вкрай важкому стані. З цього періоду подружжя [PERSON] почали вимагати від неї подарувати їм будинок та земельну ділянку, обіцяючи надавати їй будь-яку допомогу, доглядати за нею до останнього дня її життя. Вона погодилась на запропоновані відповідачами умови, однак після того, як було оформлено договори дарування, ставлення їх до неї значно погіршилось, між ними постійно виникали непорозуміння. Тому просила визнати недійсним договір дарування від 22.03.2014 між сторонами будинку [ADDRESS], посвідчений нотаріусом Першої Київської обласної державної нотаріальної контори за реєстровим номером № 1-270. Визнати недійсним договір дарування від 22.03.2014 між сторонами земельної ділянки, площею 0,1113 га, що знаходиться по [ADDRESS], посвідчений нотаріусом Першої Київської обласної державної нотаріальної контори за реєстровим номером № 1-268. В судовому засіданні позивач та представник її уточнили позовні вимоги та просили визнати недійсним договір дарування від 22.03.2014 між нею та відповідачкою будинку [ADDRESS], посвідчений нотаріусом Першої Київської обласної державної нотаріальної контори за реєстровим номером № 1-270. Визнати недійсним договір дарування від 22.03.2014 земельної ділянки, площею 0,1113 га. що знаходиться по [ADDRESS], посвідчений нотаріусом Першої Київської обласної державної нотаріальної контори за реєстровим номером № 1-268. Повернути сторони в первинне становище шляхом поновлення права власності за позивачкою спірного житлового будинку та земельної ділянки. Відповідач в судове засідання не з»явилась, про день слухання справи повідомлена належним чином, згідно заяви просила слухати справу у свою відсутність, позов визнає в повному обсязі . Суд, вислухавши осіб, які приймають участь у розгляді справи, вивчивши матеріали справи, позов задовольняє з наступних підстав: Судом встановлено, що 22.03.2014 за нотаріально посвідченим договором дарування позивач передала в дар [PERSON], будинок [ADDRESS]. Як пояснили позивач та її представник договір укладено на вкрай невигідних для неї умовах, під впливом тяжкої обставини (хвороби). [INFO] раптово помер чоловік позивача [PERSON], після його смерті вона знаходилась у стресовому стані від його втрати. За своїм станом здоров'я вона потребувала постійного стороннього догляду як фізичного так і психологічного. Відповідно до ч.1 ст.231 Цивільного кодексу України правочин, вчинений особою проти її справжньої волі внаслідок застосування до неї фізичного чи психічного тиску з боку другої сторони або з боку іншої особи, визнається судом недійсним. За частиною 1 ст.233 Цивільного кодексу України правочин, який вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, може бути визнаний судом недійсним незалежно від того, хто був ініціатором такого правочину. Згідно п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України тяжкими обставинами можуть бути тяжка хвороба особи, членів її сім'ї чи родичів, смерть годувальника, загроза втрати житла чи загроза банкрутства та інші обставини, для усунення або зменшення яких необхідно укласти такий правочин. Відповідно до п.п. 19, 20 Постанови «Пленуму Верховного суду України» №9 від 06.11.2009 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» відповідно до статей 229 - 233 ЦК правочин, вчинений під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною або внаслідок впливу тяжкої обставини, є оспорюваним. Правила статті 225 ЦК поширюються на ті випадки, коли фізичну особу не визнано недієздатною, однак у момент вчинення правочину особа перебувала в такому стані, коли вона не могла усвідомлювати значення своїх дій та (або) не могла керувати ними (тимчасовий психічний розлад, нервове потрясіння тощо). Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Отже, суд, оцінюючи докази в їх сукупності, дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність вимог позивача, оскільки вони відповідають вимогам ст.57-59 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved