Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-02 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], 3 особа- Дорофєєв [PERSON], служба у справах дітей Жовтневого району управління у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про виселення разом з малолітньою [PERSON], [INFO] з квартири [ADDRESS]. В обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилається на те, що вона є власником зазначеної квартири, зареєстрована разом з чоловіком [PERSON] Відповідач [PERSON]- онука, зареєстрована з батьками [PERSON]- колишнім зятем позивача,[PERSON]- дочкою та малолітньою донькою [PERSON], [INFO] в квартирі 7 , яка знаходиться в одному коридорі з квартирою [PERSON] Позивач стверджує, що у червні 2014 р. онука попросила дозволити їй тимчасово, біля року-двох років, мешкати в кв. 8-А. Позивач з чоловіком погодилась та перейшла в кв.7, тому як дочка фактично проживає в іншій квартирі, яку їй купила позивач, зять весь час перебуває у відрядженнях. Згідно домовленості [PERSON] повинна була оплачувати комунальні послуги та виселитися з квартири по першій вимозі, проте перестала пускати в квартиру [PERSON] і її чоловіка, а згодом забрала і ключі, вчинила сварку, що змусило позивача звернутися до відділення поліції. З квітня 2016 р., коли [PERSON] попросила звільнити квартиру, відповідач категорично відмовила, квартиру не сплачує, вимагає сплатити їй гроші. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги і просили їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки не сповістила суд, заперечень не надала. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. 3 особа- Дорофєєв [PERSON] визнав позов [PERSON] і підтвердив викладені позивачем обставини. Представник служби у справах дітей Жовтневого району управління у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради повідомлявся про час і місце судового засідання, інформації про згоду на участь у справі не надіслав. Суд, вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, оцінивши надані докази, прийшов до наступного. [PERSON] на підставі договору довічного утримання, посвідченого 17.05.2001 р. державним нотаріусом 5-ої Харківської державної нотаріальної контори, належить квартира [ADDRESS], що складається з жилої кімнати житловою площею 18 кв.м., загальною 30,7 кв.м. Як вбачається з довідки з місця проживання, виданої дільницею 43 КП «Жилкомсервіс» в квартирі з 2012 р. зареєстровані та постійно проживають [PERSON] та її чоловік [PERSON] Як пояснила позивач та [PERSON], у 2014 р. вони дозволили відповідачу тимчасово пожити в їх квартирі, а самі перейшли в кв. 7. За інформацією КП «Жилкомсервіс» в кв.7 зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON]- відповідач і [PERSON], 2014 р. народження-дочка відповідача. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло, видане відділом приватизації житлового фонду виконкому Харківської міської ради власниками [ADDRESS] є [PERSON], [PERSON], [PERSON] У 2016 р. позивач попросила відповідача звільнити належну їй квартиру, проте у неї забрали ключі, вчинили сварку, що змусило [PERSON] звернутися до відділення поліції. Відповідно до висновку Новобаварського відділення Київського відділу поліції ГУ Національної поліції України в Харківській області від 22.08.2016 р., позивач звернулась до поліції 10.08.2016 р. із заявою щодо вжиття заходів до її внучки [PERSON], [INFO], яка 04.04.2016 р. вчинила сварку і забрала ключі від квартири. Опитана [PERSON] підтвердила, що бабуся за особистим бажанням впустила її до квартири, а чому звернулась до поліції їй невідомо. Оскільки між сторонами виникли цивільно-правові відносини, [PERSON] розяснено право вирішувати спор у цивільному судочинстві. За правилами ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ч. 1 ст. 383 цього ж Кодексу власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб і не має використовувати його для промислового виробництва. Таким чином, власник житлового приміщення має право сам вирішувати яким чином використовувати його. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимогати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Оскільки [PERSON] разом з дитиною не має самостійного права користуватися квартирою 8-А, вона зареєстрована та є власником іншої квартири [ADDRESS], її проживання в квартирі [PERSON] є перешкодою для власника у здійсненні прав, передбачених ч. 1 ст. 383 ЦК України. За таких обставин позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, обґрунтовані та підлягають задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: approved