Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення боргу до відповідачів ТзОВ виробничо-сервісного підприємства «Газпромсервіс», [PERSON], посилаючись на те, що 07 червня 2013 року, між нею [PERSON] та відповідачем - TOB ВСП «Газпромсервіс», було укладено договір позики грошових коштів у розмірі 140 000 грн. П.П. 3.1., 5.1 договору встановлено термін дії договору - 14 місяців з моменту підписання, з 07.06.2013 р. по 07.08.2014 р. згідно п. 4.1. договору, позичальник зобов'язується повертати кошти рівними частинами щомісячно до 31 числа кожного місяця, у розмірі 10 000 грн. На підтвердження передачі грошових коштів, директором TOB ВСП «Газпромсервіс» О. Вишняковим, власноруч написана розписка. Крім того, для забезпечення виконання зобов'язань за договором позики, 07.06.2013 року, між позикодавцем [PERSON] та поручителем [PERSON] було укладено договір поруки, згідно умов якого, поручитель бере на себе відповідальність за повне, своєчасне виконання позичальником взятих на себе зобов'язань в межах суми у 100 грн. Як вказує позивачка, позичальником взятих на себе зобов'язань не виконано, жодних дій з погашення заборгованості не проведено. Статтею 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Таким чином, позичальник прострочив виконання зобов'язання, не повернувши в установлений строк суми позики. Тому, у позикодавця виникло право на стягнення коштів у примусовому порядку. На основі викладеного позивачка просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ВСП «Газпромсервіс», ЄДРПОУ 24087520, місцезнаходження юридичної особи: м. Київ, Оболонський район, проспект Московський б. 24 Б, на її користь борг за договором позики у розмірі 139 900 грн., стягнути з поручителя - [PERSON], на її користь суму боргу у розмірі 100 грн. в межах відповідальності поручителя та стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ВСП «Газпромсервіс», на її користь судовий збір в сумі 1400 грн. В судове засідання позивачка не заявилася, однак до його початку надала суду письмову заяву, згідно якої вимоги позову підтримує в повному обсязі, просять суд стягнути з відповідачів всю суму заявлених позовних вимог та судовий збір. Крім того, просила розглядати справу за її відсутності та не заперечувала щодо винесення заочного рішення. Представник відповідача ТзОВ «Газпромсервіс» в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду даної справи в суді, а тому суд вважає за можливе розглянути справу за їх відсутності та постановити заочне рішення. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не заявилася, проте від неї до початку судового засідання надійшла заява про розгляд даної справи в її відсутність, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Судом встановлено, що 07 червня 2013 року, між [PERSON] та відповідачем - TOB ВСП «Газпромсервіс», було укладено договір позики грошових коштів у розмірі 140 000 грн. ( а.с. 5). П.П. 3.1, 5.1 договору встановлено термін дії договору - 14 місяців з моменту підписання, з 07.06.2013 р. по 07.08.2014 р. згідно п. 4.1. договору, позичальник зобов'язується повертати кошти рівними частинами щомісячно до 31 числа кожного місяця, у розмірі 10 000 грн. На підтвердження передачі грошових коштів, директором TOB ВСП «Газпромсервіс» О. Вишняковим, власноруч написана розписка. ( а.с. 6). Крім того, для забезпечення виконаних зобов'язань за договором позики, 07.06.2013 року, між позикодавцем [PERSON] та поручителем [PERSON] було укладено договір поруки, згідно умов якого, поручитель бере на себе відповідальність за повне, своєчасне виконання позичальником взятих на себе зобов'язань в межах суми у 100 грн. (а.с.7-8). Відповідно ст. 1046 Цивільного кодексу України - за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтею 1049 Цивільного кодексу передбачено обов'язок позичальника повернути позику. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Позичальником взятих на себе зобов'язань не виконано, погашення заборгованості не проведено, що підтверджується наявністю оригіналу розписки в позивачки. (а.с. 6). Статтею 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Таким чином, позичальник прострочив виконання зобов'язання, не повернувши в установлений строк, суми позики. Тому, у позикодавця виникло право на стягнення коштів у примусовому порядку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно до вимог ст. 525 та ст. 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Як вбачається з ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Як вбачається з ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України). На підставі викладеного позовні вимоги позивачки - [PERSON] підлягають до задоволення в повному об'ємі.

Outcome: approved