Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом до відповідача [PERSON] , зазначивши на обґрунтування позовних вимог, що вона (позивач) перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] , який було розірвано рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 27.08.2012 року. Від даного шлюбу [INFO] у них народилася дитина - донька [PERSON] . Також позивач зазначила, що рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 27 серпня 2012 року стягнуто з [PERSON] на її (позивача) користь аліменти на утримання малолітньої дитини - доньки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн., щомісячно, починаючи з 19.07.2011 року до [INFO] . Зазначила, що з часу ухвалення судом рішення, розмір аліментів не змінювався, при цьому, станом на день звернення до суду мінімальний розмір аліментів на дитину віком від 6 до 18 років не може бути меншим 1059 грн. В свою чергу, розмір стягуваних з [PERSON] аліментів за рішенням суду на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 300 грн. на місяць, на даний час, не відповідає мінімальному розміру аліментів, передбаченому чинним законодавством. При цьому, відповідач є власником майна, працює за трудовим договором та отримує в день 450 грн., однак добровільно рішення суду про стягнення з нього аліментів не виконує, у зв`язку з чим у неї (позивача) виникло право на звернення до суду з позовом про зміну способу стягнення аліментів. З огляду на викладене вище, позивач просила змінити розмір та спосіб стягнення аліментів, які стягуються з [PERSON] на підставі рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 27 серпня 2012 року на її (позивача) користь на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , з твердої грошової суми в розмірі 300 грн. щомісячно на 1/4 частину всіх видів доходів (заробітку) відповідача, але не менше 50% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з набрання рішенням законної сили, до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Просила відкликати виконавчий лист № 1111/5649/12-ц, виданий на підставі рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 27 серпня 2012 року. Ухвалою суду від 18 березня 2020 року відкрито спрощене позовне провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) в судове засідання сторін. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, судом повідомлялася про дату, час та місце судового засідання, направила до суду електронною поштою заяву, зареєстровану судом за вх. № 3669 від 25.05.2020 року про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити. Не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце судового розгляду повідомлявся судом належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення 09.04.2020 року, причини неявки суду невідомі, відзив та інші заяви з процесуальних питань від відповідача до суду не надходили. Згідно з частиною 1 ст. 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, частиною 4 статті вказаної статті Кодексу, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Положеннями частини 4 ст. 223 ЦПК України визначено, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився у судове засідання, про причини неявки не повідомив, не подав відзив і позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернулася позивач, виходячи з положень ст.12 та ст.13 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані, ґрунтуються на вимогах закону, що регулює спірні правовідносини, та є такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що з 19 вересня 2009 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 24 травня 2011 року. Судом також встановлено, що від шлюбу сторони мають малолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській області, про що в Книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис за № 2536. Батьками дитини [PERSON] , [INFO] , в свідоцтві про народження зазначені в графі « Батько » - [PERSON] , в графі « Мати » - [PERSON] . Крім того, рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 27 серпня 2012 року, яке залишено без змін ухвалою колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області від 30.10.2012 року, стягнуто з [PERSON] , аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 300 грн. щомісячно, починаючи з 19.07.2011 року і до досягнення донькою повноліття, тобто до [INFO] . Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання у розмірі 100 грн. щомісячно до досягнення [PERSON] , [INFO] , трирічного віку, тобто до [INFO] . Відповідно до довідки квартального комітету №21 Подільського району м. Кропивницького від 12.11.2019 року № 488 [PERSON] , [INFO] , проживає за адресою: [ADDRESS] , разом з нею проживає та знаходиться на її утриманні, донька [PERSON] , [INFO] . Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною третьою статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Тим самим, відзначається, що у зв`язку із покращенням матеріального становища платника аліментів, або погіршенням матеріального становища чи погіршенням стану здоров`я отримувача аліментів, останній може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів, та, відповідно, погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження, стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки) (постанова Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року по справі №6-143цс13). Крім того, згідно з ч.2ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року становить 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень. З урахуванням зазначених вище обставин, вирішуючи питання про зміну способу стягнення аліментів, які необхідно стягувати з відповідача на користь позивача на утримання малолітньої дитини, - суд відповідно до статті 182 СК України враховує стан здоров`я дитини та платника аліментів, їх матеріальне становище, крім того, судом під час розгляду справи, з наявних у справі доказів, не встановлено не можливості відповідачем сплачувати аліменти на утримання дитини, окрім того, судом відзначається, що відповідач є молодою, працездатною особою, на підставі чого та встановивши фактичні обставини справи, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, враховуючи те, що дитина знаходиться на утриманні матері (позивача по справі), також відзначається, що аліменти, які стягуються з відповідача на користь позивача на утримання доньки, стягуються за рішенням суду від 27.08.2012 року в твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн. щомісячно, є недостатніми для утримання дитини, враховуючи також положення ч.2 ст.182 СК України, за якою розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, більш того, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а відтак є необхідність зміни способу стягнення аліментів, які стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] , на утримання дитини - доньки [PERSON] , [INFO] , відповідно до рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 27.08.2012 року, з твердої грошової суми в розмірі 300 грн. щомісячно на 1/4 всіх частку заробітку (доходу), але не менше 50% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення аліментів в 1/4 частці доходів (заробітку) відповідача, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , повноліття, а саме до [INFO] . Крім того, відповідно до ч. 6ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у зв`язку з чим з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп., за ставками судового збору на час пред`явлення позивачем позову, враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору за звернення до суду з позовною вимогою про зміну способу стягнення аліментів. На підставі вищевикладеного, відповідно до ст.ст. 180, 181, 182, 192 СК України,

Outcome: approved