Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про зміну розміру аліментів з встановленням твердої грошової суми. В обгрунтування заявлених вимог посилається на те, що рішенням Ленінського районного суду м. Чернівці по справі № 2-1107 за її позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів від 22.04.2002 року було зобов'язано відповідача сплачувати аліменти на її користь в розмірі 1/3 частин з усіх видів заробітку на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], починаючи з 05.04.2002 року і до досягнення дітей повноліття, при цьому вказує, що з 06.09.2014 року стягнення аліментів з [PERSON] на старшого сина [PERSON] [INFO] припинено. Зазначає, що відповідач [PERSON] з 20.11.2007 року ніде не працює, є працездатною фізичного особою, не хворіє, престарілих батьків не має, проживає у власному житловому будинку. Мотивує вимоги, крім наведеного і тим, що за рішення Чернівецької міської ради її було визнано матір'ю багатодітної сім'ї, а отже, у зв'язку із доглядом та вихованням 7-ми дітей, вона не працює, є домогосподаркою; джерелом існування є виключно соціальна допомоги яка надається державою як багатодітній сім'ї. Зазначає, що 01.04.2014 року з прийняттям Закону України «Про Україні» від 27 березня 2014 року «1166-V1 деякі пільги скасовані. У зв'язку із чим вона неспроможна у повній мірі забезпечити сім'ю, а середньомісячний сукупний дохід у неї в місяць на одного чоловіка не перевищує 50% від рівня встановленого прожиткового мінімуму на одну людину, тому її сім'я перебуває на обліку як малозабезпечена та оскільки відповідач [PERSON] у добровільному порядку сплачувати аліменти не бажає, просить стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі на її - користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] до його повноліття у розмірі 500,00 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позову до досягнення повноліття. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, у наданих суду поясненнях посилалася на обставини аналогічно викладеним в позовній заяві. Позиція позивача в судовому засіданні була повністю підтримана і представником в її інтересах - [PERSON] Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, будучи повідомленим про день, час і місце розгляду справи в порядку ч. 4 ст. 74 ЦПК України та через засоби масової інформації, від останнього відомостей про поважність причин неявки в засідання не надано, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача і зі згоди позивача в заочному порядку, з дотриманням вимог ст. ст. 169 ч.4, 224 ЦПК України, відповідно з якими, «якщо відповідача було належним чином повідомлено і який не з'явився в судове засідання і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи». Розглянувши матеріали справи, з'ясувавши усі фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, об'єктивно дослідивши і оцінивши докази надані сторонами, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті в їх сукупності, в межах заявлених вимог, заслухавши пояснення позивача, доповнення до них представника позивача, суд приходить до наступних висновків. Згідно ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно положень ст. 10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею ст. 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст.ст. 212, 213 ЦПК України, законним є рішення, яки суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно ї законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом, належними і допустимими доказами встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини зокрема, установлено, що Ленінським районним судом м. Чернівці по справі № 2-1107 за позовом [PERSON] до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів від 22.04.2002 року видано виконавчий лист 22.04.2002 року, яким вирішено стягнути аліменти з [PERSON], 1976 року народження, уродженця м. Дунаївці Хмельницької області аліменти на [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини усіх доходів щомісяця починаючи з 05.04.2002 року на користь [PERSON], проживаючої [ADDRESS]. (а.с.3). У відповідності до свідоцтва про одруження [NUMBER], [PERSON] уклала шлюб 20.09.2002 року з громадянином [PERSON], їх шлюб зареєстровано міським відділом реєстрації актів громадянського стану Чернівецького обласного управління юстиції м. Чернівці, після одруження прізвище дружини записано «[PERSON]» (а.с.9). Від шлюбу з з громадянином [PERSON] у позивача народились діти: [PERSON], [INFO] (а.с.19); [PERSON], [INFO] (а.с.21), [PERSON], [INFO] (а.с.22). Діти позивача [PERSON], [INFO] навчається в 5 «А» класі (а.с.20), [PERSON], [INFO] навчається в 1 «А» класі (а.с.23) Чернівецької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів технологічного профілю №33 Чернівецької міської ради. Згідно довідки виписки з домової книги КЖРЕП-5 №1047 від 08.05.2014 року, виданої [PERSON], вона дійсно проживає постійно та зареєстрована у [ADDRESS], на вказаній житловій площі зареєстровані та проживають 9 чоловік: власник [PERSON], чоловік [PERSON], сини [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], донька [PERSON], дочки чоловіка [PERSON], [PERSON] (а.с.8). Чоловік позивача - [PERSON] працює водієм ТзОВ «Рома» та отримує заробітну плату в середньому 1630,63 грн. на місяць (а.с.10). Відповідач [PERSON] згідно довідки виконкому Дунаєвецької міської ради Дунаєвецького району Хмельницької області зареєстрований в [ADDRESS], не працює з 20.11.2007 року по даний час (а.с.4), в Дунаєвецькому районному центрі зайнятості як безробітний не зареєстрований, за ним транспортні засоби не зареєстровані (а.с.5), на обліку в органах ДПС не перебуває (а.с.6), у відповідності до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності, відповідач є власником 1/1 житлового будинку загальною площею 114,9 кв.м., житловою площею 51,5 кв.м. в [ADDRESS] (а.с.7). З повідомлення Відділу державної виконавчої служби Дунаєвецького районного управління юстиції №03-20/3493 від 18.06.2014 року у відповідача [PERSON] станом на 17.06.2014 року є заборгованість по сплаті аліментів в сумі 12506,10 грн., перевіркою майнового стану боржника встановлено, що майно та доходи на які можна було б звернути стягнення, зареєстровані за боржником відсутні (а.с.51), що і вбачається також з розрахунку заборгованості по виплаті аліментів станом на 01.01.2010 року сума заборгованості становила 7637,90 грн. (а.с.52-53). Позивач [PERSON] отримала від відповідача [PERSON] станом на 03.12.2014 року аліменти в сумі 4200,00 грн. у відповідності до довідки Відділу державної виконавчої служби Дунаєвецького районного управління юстиції №03-23/6279 (а.с.38). З приводу несплати аліментів відповідачем [PERSON], позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] зверталися до Головного Управління юстиції в у Хмельницькій області Управління державної виконавчої служби, на підставі звернень було направлено подання до Дунавецького районного суду про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України (а.с.54-56). Ухвалою Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 25.06.2014 року в задоволенні подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дунаєвецького районного управління юстиції Хмельницької області [PERSON] про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України громадянина України [PERSON] відмовлено (48-50). Згідно ст. 180 СК України, відповідач [PERSON], як батько неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] зобов'язаний утримувати його до досягнення ним повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Статтею 184 СК України передбачено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. В п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»від 15 травня 2006 року, №3 зазначено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У відповідності до статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, виходячи з сукупності досліджених по справі доказів при їх системному аналізі і співмірності заявлених вимог з вимогами закону, суд, при призначенні розміру аліментів, суд виходить з розумності та достатності суми, необхідної для задоволення потреб позивача та неповнолітньої дитини, реальної можливості відповідача розмір аліментів сплачувати щомісячно, не порушуючи права останнього. Відносно вищенаведених вимог закону судом встановлено, що відповідач є працездатною особою, однак в даний час не працює, отримує мінливий дохід, за станом здоров»я є здоровий, на утриманні непрацездатних батьків немає. Отже, суд вважає, що заявлені вимоги про стягнення аліментів грунтуються на вимогах закону і підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно ст.88 ЦПК України з відповідача стягненню підлягає судовий збір в дохід держави. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України слід допустити до негайного виконання рішення суду. На підставі викладеного;

Outcome: approved