Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (далі за текстом УПФУ) про стягнення грошових коштів у порядку спадкування, в обґрунтування якого вказала, що вона є спадкоємцем своєї матері, [PERSON] , яка померла [INFO] . 16.03.2020 вона отримала у державного нотаріуса Другої донецької державної нотаріальної контори Давидович С.М. свідоцтво про право на спадщину за законом, яка складається з недоотриманої пенсії померлої в сумі 28957 грн 31 коп. Після отримання цього свідоцтва її законний представник за довіреністю [PERSON] звернувся до Покровського УПФУ із вимогою про виплату їй недоотриманої пенсії її матері, надавши всі відповідні документи. Однак, згідно з рішенням УПФУ їй було відмовлено у виплаті вказаної суми. При цьому відповідач визнає її право на отримання спадщини, але з надуманих підстав намагається знайти причини для невиконання вимог законодавства та позбавлення її спадщини. Тому, позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь 28957 грн 31 коп., як недоотриману за життя пенсію, у порядку спадкування після смерті [PERSON] . Позивач [PERSON] до суду не з`явилася, про час і місце розгляду справи сповіщена належним чином, у тому числі через розміщення судового виклику на офіційному веб-сайті судової влади України. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, обґрунтовуючи їх обставинами, викладеними у позові, просив їх задовольнити. Представник відповідача Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області Кириченко М.С. у судовому засіданні підтримав поданий ним відзив, відповідно до якого вказав, що місцем реєстрації [PERSON] є м.Іловайськ Донецької області, який відноситься до населених пунктів, на території яких здійснюється антитерористична операція. Для отримання недоотриманої пенсії померлої [PERSON] до УПФУ звернувся представник позивача [PERSON] , який діяв на підставі довіреності від 21.11.2019 № НОВ 337904, виданої приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Хмелницьким О.О. При розгляді наданих [PERSON] документів встановлено, що пред`явлена довідка ВПО [PERSON] скасована 31.10.2018. Крім того, [PERSON] перетинала державний кордон 13.12.2019, проте довіреність на представника [PERSON] була складена у місті Києві 21.11.2019. Оскільки ці обставини дають підстави для сумніву у достовірності наданої довіреності [PERSON] було відмовлено у виплаті недоотриманої пенсії за померлу [PERSON] . Тому УПФУ просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Згідно з ухвалою судді від 28.09.2020 у справі відкрито загальне позовне провадження та призначене підготовче засідання. Згідно з ухвалою суду від 27.10.2020 підготовче засідання закрито, справа призначена до судового розгляду по суті. Згідно з ухвалою суду від 27.11.2020 задоволено клопотання представника позивача про участь в судових засіданнях в режимі відеоконференції. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом установлено, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , що підтверджується рішенням Великоновоселківського районного суду Донецької області від 02.12.2019 про встановлення факту смерті та свідоцтвом про смерть, виданим 14.12.2019 Великоновоселківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (а.с.8, 9-12). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого держаним нотаріусом Другої селидівської, в.о. Другої донецької державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за № 3-334, спадкоємцем майна [PERSON] , 1932 року народження, померлої [INFO] , а саме: недоотриманої пенсії в сумі 28957 грн 31 коп., є її дочка [PERSON] , [INFO] (а.с.13). Згідно з рішенням УПФУ № 914550174734 від 19.06.2020 представнику позивача [PERSON] відмовлено у виплаті недоотриманої пенсії за померлу [PERSON] . Підставою відмови стало те, що пред`явлена довідка внутрішньо-переміщеної особи [PERSON] скасована 31.10.2018. Крім того, [PERSON] перетинала державний кордон 13.12.2019, проте довіреність на [PERSON] була складена у місті Києві 21.11.2019. Дата видачі довіреності суттєво різниться з датою перетину кордону, що дає підстави для сумніву у достовірності наданої довіреності (а.с.6-7). У судовому засіданні був оглянутий наданий представником позивача оригінал довіреності,яка 21.11.2020 видана [PERSON] [PERSON] (НОВ № 337904), зареєстрована в реєстрі за № 2060, на здійснення від імені та в інтересах позивача при оформленні прав на спадщину після смерті її матері [PERSON] та отримання успадкованого майна. Представник відповідача, оглянувши оригінал цієї довіреності, сумнівів щодо неї не висловив та пояснив, що відомості про перетинання [PERSON] державного кордону були отримані УПФУ в усному порядку, письмового підтвердження цієї інформації немає. Статею 41 Конституції України та статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 04.11.1950), що набрала чинності для України з 11.09.1997 та є складовою її правової системи відповідно до вимог ст.9 Конституції України, закріплено принцип непорушності права власності, який означає право особи на безперешкодне, мирне володіння, користування та розпорядження належним йому майном відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно за ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності входять до складу спадщини. За приписами ч.1 ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії. Відповідно до ст.52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у ч.2 ст.36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали (ч.1). Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті суми пенсії ділиться між ними порівну (ч.2). За відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини (ч.3). З системного аналізу вищевказаних норм права слідує, що нарахована особі пенсія, яка не була їй виплачена, у разі смерті такої особи переходить в порядку спадкування до її спадкоємців у повному обсязі, без будь-яких обмежень. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Тлумачення ст.ст.1218, 1227 ЦК України свідчить про те, що законодавство допускає спадкування права на отримання нарахованої, але не одержаної пенсії. При цьому необхідно, щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання відповідних сум. Судом встановлено, що нарахована [PERSON] пенсія, яка не була їй виплачена, після смерті останньої перейшла у порядку спадкування до її спадкоємиці [PERSON] . Оскільки позивач, як спадкоємець за законом, в установленому порядку прийняла спадщину після смерті своєї матері [PERSON] та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на кошти в сумі 28957 грн 31 коп. нарахованої, але не отриманої пенсії, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача про стягнення недоотриманої суми належних їй коштів, а тому її позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Суд відхиляє доводи відповідача, які стали перешкодою для отримання позивачем спадщини, а саме відсутність доказів про реєстрацію позивача на території України як внутрішньо переміщеної особи та сумніви щодо достовірності повноважень представника спадкоємця, який звернувся до УПФУ за отриманням спадщини від імені [PERSON] , виходячи з такого. Аналіз ст.52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст.1227 ЦК України дає підстави вважати, що порядок отримання коштів (недоотриманої пенсії), які підлягали виплаті спадкодавцеві, але за життя не отримані ним незалежно від причин, не вимагає від спадкоємця набуття будь-якого спеціального статусу, зокрема статусу внутрішньо переміщеної особи. Отримання громадянином України статусу внутрішньо переміщеної особи є його правом, а не обов`язком. Також відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження своїх сумнівів щодо повноважень представника спадкоємця. Тоді як в суді було оглянуто оригінал довіреності, дійсність якої ніким не спростована. Отже підстави відмови відповідача у виплаті спадкової суми не ґрунтуються на законі та спрямовані на перешкоджання реалізації права позивача як спадкоємця на отримання спадкового майна. У зв`язку з задоволенням позовних вимог згідно зі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені останньою судові витрати зі сплати судового збору в сумі 840 грн 80 коп. На підставі ст.ст.392, 1216, 1218, 1227 ЦК України, Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»,

Outcome: approved