Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просить визнати [PERSON], [INFO] таким, що втратив право користування житловою площею в квартирі [ADDRESS]. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 03.03.1999 року вона зареєстрована та постійно проживає в [INFO]. Разом з позивачем в квартирі проживала її бабуся [PERSON], яка померла 19.10.2011 року, та відповідач [PERSON]. У 2005 році, відповідач зібрав всі свої речі та виїхав з квартири, з того ж часу позивачу не відомо місце його знаходження, будь-який зв'язок між ними відсутній. Протягом тривалого часу [PERSON] вимушена сплачувати комунальні послуги, які нараховуються на неї та на [PERSON], що порушує її права та ставить в скрутне матеріальне становище. У звязку з тим, що [PERSON] без поважних причин не проживає в вищезазначеній квартирі більш ніж шість місяців, позивач вважає, що відповідач втратив право користування житловим приміщенням. В судовому засіданні представник позивача [PERSON], який діє на підставі довіреності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав, які викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про причини неявки суду не повідомив, про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Представник третьої особи, Дзержинського районного відділу у м. Харкові ГУДМС України в Харківській області у судове засідання не зявився, про причини неявки суду не повідомив, про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Зі згоди представника позивача суд ухвалив рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. У відповідності до ст.ст. 11,60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [INFO] з 03.03.1999 року зареєстрована та проживає за адресою: [INFO]. Разом із позивачем в даній квартирі проживала її бабуся [PERSON], яка померла 19.10.2011 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ВЛ № 331548. Крім того, відповідно до довідки з Дільниці № 5 КП «Жилкомсервіс» від 26.05.2015 року у вищезазначеній квартирі разом з позивачем з 12.12.1984 року зареєстрований відповідач - [PERSON], [INFO], який є сином померлої [PERSON]. Позивач в своїй позовній заяві зазначає, що у 2005 році, відповідач зібрав всі свої речі та виїхав з квартири, з того часу його місце знаходження не відомо, будь-який зв'язок з ним відсутній. Також, в судовому засіданні були допитані в якості свідків [PERSON] та [PERSON], які підтвердили факт того, що [PERSON] тривалий час не проживає в [INFO]. Положенням ст. 317 Цивільного кодексу України визначено, що кожен громадянин має право вільно володіти, користуватися, розпоряджатися належним йому на праві власності майном. Відповідно до статті 71 Житлового Кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно статті 72 Житлового Кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином, суд прийшов до висновку, що відповідач [PERSON] тривалий час не мешкає у квартирі [ADDRESS], не здійснює сплату витрат за комунальні послуги, не приймає участі у поточних ремонтах вказаної квартири, не має особистих речей в квартирі у звязку з чим втратив право користування вищевказаною житловою площею.

Outcome: approved