Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-27 00:00:00

\~\~ Позивач [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 20.04.2011 року [PERSON] уклав з Публічним акціонерним товариством «Укргазпромбанк» договір споживчого кредитну № 2-Ф-КЛ/П-У від 20.04.2011 року, сума кредиту 400 тисяч гривень. Однак, у тексті договору споживчого кредиту відсутні права та обов'язки сторін договору по повторному виданні кредитних коштів, які повернуті позичальником та відсутня інформація про дату видачі кредиту, що призводить до його недійсності. На забезпечення виконань грошових зобов'язань по договору споживчого кредиту № 2-Ф-КЛ/П-У від 20.04.2011 року, на суму 400 тисяч гривень, було укладено договір іпотеки за реєстровим номером 865 від 20.04.2011 року, згідно з яким передано в іпотеку садовий будинок, житловий будинок садибного типу, загальною площею 269,8 м.кв., який знаходиться за адресою: Закарпатська область, Іршавський район, територія Осійської сільської ради, урочище Камянка, буд. 1 «а». Станом на 13.09.2011 року [PERSON] (боржник) повернув кредитору 720 тисяч гривень, що підтверджується довідкою про «Погашення кредиту згідно кредитного договору № 2-Ф-КЛ/П-У від 20.04.2011 року». Відповідно до умов договору споживчого кредиту пункту 2.2. та Закону України «Про захист прав споживачів» датою припинення зобов'язань за договором споживчого кредиту № 2-Ф-КЛ/11-У від 20.04.2011 року є дата повернення кредитних коштів в сумі 720 000 гривень, в відповідності до пункту 1, ст.17 Закону України «Про іпотеку», яка передбачає: «Іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору.». Датою припинення іпотечного договору від 20.04.2011 року, яким забезпечено виконання договору споживчого кредиту № 2-Ф-КЛ/П-У від 20.04.2011 року є дата 13.09.2011 року, що підтверджується вище названою довідкою «Про погашення кредиту згідно кредитного договору № 2-Ф-КЛ/11-У від 20.04.2011 року». Ігноруючи вимоги п.1, ст..17 ЗУ «Про іпотеку» , вимоги п.4, ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів», а також нехтуючи нормами самого договору споживчого кредиту, ввівши в оману позивача відповідач спільно з [PERSON] уклали 20.09.2011 року додаткову угоду до договору споживчого кредиту № 2-Ф-КЛ/П-У від 20.04.2011 року та до договору іпотеки про збільшення забезпечуваної суми згідно з договором споживчого кредиту до розміру 600 тисяч гривень. Дана додаткова угода була укладена незважаючи на те, що основне зобов'язання позичальником по договору № 2-Ф-КЛ/11-У від 20.04.2011 року було виконане 13.09.2011 року, а ЗУ «Про Іпотеку» не допускає відновлення дії припиненого іпотечного договору, відтак додаткова угода до припиненого іпотечного договору є недійсна з моменту укладення, іпотека з якості забезпечення виконання зобов'язань за договору споживчого кредиту № 2-Ф-КЛ/П-У від 20.04.2011 року могла бути встановлена виключно укладенням нового іпотечного договору, який не було укладено. В подальшому неправомірно між вище названими сторонами було укладено додаткову угоду, № 1 від 20.09.2011 року, до договору споживчого кредиту № 2-Ф-КЛ/Н-У від 20.04.2011 року, згідно з якою пункт 2.2. викладено в новій редакції та сума кредиту визначена сторонами в розмірі 600 тисяч гривень, в забезпечення виконання зобов'язань по договору споживчого кредиту було укладено додатковий договір до договору іпотеки, що суперечить ЗУ «Про іпотеку» та ЗУ «Про захист прав споживача», а як наслідок Цивільному кодексу України, в звязку з чим просить визнати зобов'язання за договором споживчого кредиту № 2-Ф-КЛ/11-У від 20.04.2011 року станом на 13.09.2011 року припиненим у зв'язку з належним виконанням. Визнати недійсним з моменту укладення додаткову угоду до договору іпотеки, який за реєстровий за номером 865 від 20.04.2011 року, згідно з яким передано в іпотеку садовий будинок, житловий будинок садибного типу, загальною площею 269,8 м.кв., який знаходиться за адресою: Закарпатська область, Іршавський район, територія Осійської сільської ради, Урочище Камянка, буд. 1 «а». Визнати припиненим з 13.09.2011 року договір іпотеки за реєстровий номером 865 від 20.04,2011 року, згідно з яким передано в іпотеку садовий будинок, житловий будинок садибного типу, загальною площею 269,8 м.кв., який знаходиться за адресою: Закарпатська область, Іршавський район, територія Осійської сільської ради, урочище Камянка, буд. 1 «а». Скасувати обмеження та обтяження накладенні на нерухоме майно договором іпотеки зареєстрованим за номером 865 від 20.04.2011 року, згідно з яким передано в іпотеку садовий будинок, житловий будинок садибного типу, загальною площею 269,8 м.кв., який знаходиться за адресою: Закарпатська область, Іршавський район, територія Осійської сільської ради, урочище Камянка, буд, 1 «а». Відповідач ПАТ «Укргазпром» подав заперечення на позовну заяву, в якій просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог на тій підставі, що договір споживчого кредиту №2-Ф-КЛ/11-У від 20.04.2011.р. та іпотечний договір 20.04.2011 року за реєстровим номером 865 є такими, що відповідають діючому законодавству України, не порушують прав позичальника ([PERSON]Д.) та його спадкоємців ([PERSON] (Позивач) та [PERSON]М.), та станом на 23.03.2015 року зобов'язання щодо погашення кредитних коштів отриманих за договором споживчого кредиту №2-Ф-КЛ/11-У від 20.04.2011.р не виконано, а отже зазначені Договори не є припиненими. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просить позов задовольнити. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, з мотивів, що викладені в позовній заяві, просить позов задовольнити. Представник відповідача ПАТ «Укргазпромбанк» в судове засідання не зявився, подав суду заяву про розгляд справи у відсутність їхнього представника, позовні вимоги не визнає, просить відмовити в задоволенні позову, а тому на підставі ст. 169 ЦПК України справу розглянуто у відсутність представника відповідача. \~\~ Заслухавши пояснення позивача [PERSON], представника позивача [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних відстав.\~\~ Судом встановлено, що 20 квітня 2011 року між ПАТ «Укргазпромбанк» та [PERSON] було укладено договір споживчого кредиту №2-Ф- КЛ/11-У. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно п.1.1. даного договору - предметом цього договору є надання банком позичальнику грошових коштів (кредит) у вигляді відновлювальної кредитної лінії на споживчі цілі та зобов'язання позичальника повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі на умовах, визначених цим договором. Пунктом 2.8. встановлюється що надання кредиту здійснюється повністю або частково шляхом зарахування суми кредиту на поточний рахунок позичальника в Банку. «Кредитна лінія» - це кредитна угода, відповідно до якої протягом передбаченого договором терміну банк виділяє позичальнику кредит у межах узгодженої суми (ліміту кредитування) на умовах, що відрізняються від умов одноразового надання кредиту. Кредитування на умовах Кредитної лінії використовують у тому випадку, коли позичальник періодично потребує значних коштів або наперед не може точно визначити необхідну суму кредиту. Пунктом 21 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 року N 5 визначено, що договір про відкриття кредитної лінії є одним із видів кредитного договору, а кредитна лінія - однією із форм її кредитування, в якій у межах встановленого ліміту здійснюється видача і погашення кредиту кількома частинами (траншами). У відповідності до сталої банківської практики та ділового обороту - сутність кредитної лінії полягає в тому, що банк надає кредитні кошти в межах обумовленого ліміту частинами (траншами). Тобто, клієнт користується кредитними коштами, отримуючи їх поступово, наприклад, виходячи із обумовленого з банком графіка фінансування в межах встановленого ліміту. Отже суд вважає, що твердження позивача щодо відсутності дати та порядку надання кредиту є безпідставними. Крім цього, договір було укладено 20.04.2011 р., у відповідності до п. 2.3. строк кредиту (кредитування) до 19 квітня 2014 року включно. Для забезпечення виконання в повному обсязі зобов'язань позичальника за договором споживчого кредиту № 2-Ф-КЛ/1 1-У від 20.04.2011 року було укладено іпотечний договір 20.04.2011 року за реєстровим номером 865, додаткова угода №1 про збільшення суми кредиту була підписана сторонами договору 20.09.2011 р. на підставі заяви [PERSON] від 06.06.2011 року, що відповідає діючому законодавству України та свободі укладання Договорів. Договір про внесення змін до іпотечного договору було укладено 29.09.2011 року. Із зазначеного вище вбачається, що строк дії основного зобов'язання щодо повернення кредиту встановлено до 19.04.2014 року включно. Тобто, строк основного зобов'язання не закінчився станом на дату підписання договору про внесення змін до іпотечного договору. Позивач посилається на п.1 статті 17 Закону України «Про Іпотеку», яким встановлено підставу припинення іпотеки, а саме - припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору. Позивач стверджує, що основне зобов'язання позичальника було виконано: повернуто банку 720 000, 00 (сімсот двадцять тисяч) гривень та посилається на довідку про «Погашення кредиту згідно договору « 2-Ф-КЛ/11-У від 20.04.2011 р. Проте, висновки позивача щодо припинення договору іпотеки 13.09.2011 р. у зв'язку із виконанням основного зобов'язання є помилковими та таким, що не відповідають дійсності. Зокрема з наступних підстав. В рамках відкритої кредитної лінії позичальник отримував та повертав грошові кошти траншами. Згідно із розрахунком заборгованості у період з 21.04.2011 р. по 16.11.2011 р. включно позичальнику було надано 1 320 000,00 (один мільйон триста двадцять тисяч) грн. та погашено у період з 30.06.2011 р. по 13.09.2011 р. (включно)- 720 000,00 грн. Останнє перерахування банком суми кредитних коштів на поточний рахунок позичальника, згідно його заявки відбулося 16 листопада 2011 року, що підтверджується меморіальним ордером № 1242 із призначенням платежу - надання кредиту згідно кредитного договору №2-Ф-КЛ/11-У від 20.04.2011.р. Після цього, будь-яких грошових коштів від позичальника не надходило. Тому, вбачається, що основне зобов'язання позичальником (його спадкоємцями) виконане не було. Крім цього, 21.05.2014 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області було постановлене рішення про стягнення з позивача на користь ПАТ «Укргазпромбанк» суми боргу за договором споживчого кредиту №2-Ф-КЛ/11-У від 20.04.2011 .р. в межах спадкового майна у сумі 608 771,37 грн., яке було частково змінено (сума боргу було зменшено у відповідності до кількості спадкоємців) рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 10.12.2014 року. В зазначених рішеннях спростовано доводи позивача щодо виконання зобов'язання по погашенню кредиту та незаконність його видачі і встановлено законність видачі банком кредиту на загальну суму 1 320 000,00 грн., також встановлено спосіб надання кредиту та суми отримані позичальником та повернуті банку. До того ж, розрахунок, наданий банком не викликав сумнівів суду, правильність якого позивачем не оспорювалась . Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору, звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 530 ч. 1 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 610 ч. 1 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Отже, суд дійшов до висновку, що укладені договори - договір споживчого кредиту №2-Ф-КЛ/11-У від 20.04.2011.р. та іпотечний договір 20.04.2011 року за реєстровим номером 865 є такими, що відповідають діючому законодавству України, не порушують прав позичальника ([PERSON]Д.) та позивачки [PERSON] та станом на 23.03.2015 року зобов'язання щодо погашення кредитних коштів отриманих за договором споживчого кредиту №2-Ф-КЛ/11-У від 20.04.2011.р не виконано, а отже зазначені договори не є припиненими, а тому в задоволенні позову слід відмовити. \~На підставі наведеного,

Outcome: dismissed