Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], зареєстрований 01.07.1995 року Бірківською сільською радою Олександрівського району Кіровоградської області, актовий запис № 4, та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначила, що 01.07.1995 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, від шлюбу мають двох дітей - сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Причиною звернення до суду стало те, що відповідач зловживає спиртними напоями, часто виникають сварки та непорозуміння, що не дають можливості проживати спільно. Сторони проживають в одному будинку, але кожен живе власним життям. Шлюб на даний час носить лише формальний характер. Строк на примирення просить не надавати. Також, просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». Позивач у судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Строк для примирення просила не надавати. Відповідач, у відповідності до ч. 4 ст. 74 Цивільного процесуального кодексу (далі ЦПК) України, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, проте у судове засідання, призначене на 11.09.2017 року не з?явився, про причини неявки суду не повідомив (а.с. 29). Тому, згідно ст. 224 ЦПК України, суд проводить заочний розгляд даної справи за відсутності відповідача, про що постановлена відповідна ухвала, на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, виходячи з принципу розумності та справедливості, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, не суперечать законодавству, яке регулює сімейні правовідносини, та підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01.07.1995 року, згідно свідоцтва про шлюб, виданого Олександрівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис № 4 (а.с. 6). Відповідно до свідоцтва про народження, сторони мають двох дітей - сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO] (а.с. 7-8). На теперішній час шлюб носить лише формальний характер - сторони не зійшлися характерами, не розуміють один одного, між ними виникають сварки, тощо. Ухвалою суду від 06.02.2017 року сторонам надавався час, на якому наполягав відповідач, для примирення, однак на даний час такого примирення не відбулося (суду не надано стосовно цього будь-яких доказів). Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу (далі СК) України, шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не припускається. Згідно ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їх дітей, що мають істотне значення. За змістом статті 55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що в даному випадку не відбулось і підтверджується доказами, що є у справі. За викладених обставин, враховуючи фактичні взаємовідносини між подружжям, дійсні причини пред?явлення позову до суду, волевиявлення позивача припинити шлюбні відносини, враховуючи, що рішення позивача про розірвання шлюбу та пред?явлення з цього приводу позову до суду прийнято з усвідомленням нею його наслідків, виходячи при цьому також з відсутності у взаєминах сторін морально-правової основи шлюбу, до якої належать почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та взаєморозуміння, підтримки та піклування, суд дійшов висновку про те, що шлюб між сторонами носить суто формальний характер, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті права сторін та права їх дітей, у зв?язку з чим позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв?язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, суд вважає за необхідне задовольнити вимогу позивача та, після розірвання шлюбу, залишити їй прізвище - [PERSON]. Судові витрати позивач просила не стягувати з відповідача, а залишити як фактично понесені.

Outcome: approved