Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на те, що шлюб між нею та відповідачем зареєстрований 21 серпня 2015 року. Під час перебування у шлюбі в них народилася дочка, яка після припинення спільного проживання з відповідачем перебуває повністю на її утриманні. Відповідач участі у вихованні дитини не бере, допомоги не надає. Враховуючи те, що в позасудовому порядку досягнути з відповідачем домовленості про участь в утриманні дочки не можливо, просить позов задовольнити. Ухвалою судді від 30 серпня 2018 року по даній справі відкрито спрощене провадження з повідомленням сторін та відповідачу надано строк, що не перевищує 15 днів з дня отримання копії вказаної ухвали, для подання відзиву на позов. Позивач в судове засідання не зявилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач відзив на позов на надав, в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про день слухання справи в суді, причини його неявки суду не відомі, а тому у відповідності до\~ст.281 ЦПК України, суд ухвалив винести заочне рішення по справі. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи, дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення за правилами спрощеного позовного провадження, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст.\~247,179 ЦПК України, виходячи з наступного: Сторони [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 21 серпня 2015 року виконавчим комітетом Турівської сільської ради Підволочиського району Тернопільській області, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії І-ИД № 119014, актовий запис № 1. Під час перебування у шлюбі в сторін народилася дочка [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження серії І-ИД № 240515. У відповідності до акту обстеження від 11 липня 2018 року № 1887 та довідки про склад сімї № 9-247 від 10 липня 25018 року Скалатської міської ради [PERSON] зареєстрована разом із дочкою [PERSON], батьками [PERSON], [PERSON], братом та бабусею в с. Поділля по вул. Зарічна,10, Підволочиського району. [PERSON] знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років. Мати та бабуся пенсіонери, брат інвалід І групи з дитинства. Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 Сімейного Кодексу України (далі СК України) батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною другою ст. 181 СК України передбачено, що за домовленістю між батьками дитини, той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений\~ рішенням суду, змінюється за позовом одержувача аліментів (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого\~та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого та рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Так,\~визначаючи розмір\~аліментів,\~суд виходить\~із вимог\~ст.ст.\~181-184\~СК України,\~згідно яких,\~розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини.\~Мінімальний розмір\~аліментів на\~одну дитину\~не може\~бути меншим\~ніж 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку.\~Прожитковий мінімум\~на дітей\~віком до\~6\~років,\~відповідно до\~Закону України\~«Про державний\~бюджет України\~на 2018\~рік» 01\~липня2018\~року становить 1559 грн. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Крім того, суд виходить також із захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, збереження того рівня життя, який вона б мала тоді, коли утримувалася обома батьками. Судом не\~встановлено,\~що відповідач\~за своїм\~станом здоровя\~чи матеріальним\~становищем не\~може виконувати\~своїх обовязків\~з утримання\~неповнолітньої дочки,\~оскільки є\~працездатною особою\~і спроможний\~платити кошти\~на утримання\~дитини. Враховуючи, що обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька, виходячи з принципів розумності та справедливості, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити, стягувати з [PERSON] в користь\~[PERSON] аліменти\~ на утримання неповнолітньої [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, що відповідатиме вимогам закону, інтересам дитини і не порушуватиме права кожної із сторін. Крім того, в силу ч.1\~ст.141 ЦПК України,\~з відповідача в дохід держави слід стягнути 704,80 гривень судового збору.

Outcome: approved