Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивує тим, що з відповідачем по справі зареєструвала шлюб 08 листопада 2010 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Уманського району Усманського міського управління юстиції Черкаської області (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER], актовий запис №43). Від данного шлюбу мають двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Їх спільне життя з відповідачем не склалося. За час спільного проживання між ними виникали суперечки та конфлікті ситуації. Відповідач вчиняв сварки, виявляв неповагу до неї, вдавався до морального тиску та фізичного насилля. Внаслідок такої поведінки відповідача їх подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам їх спільних дітей. Спору щодо поділу спільно набутого майна не мають. На даний час відповідач відбуває покарання за вчинення злочину та перебуває у виправній колонії № 92, яка знаходиться у с. Старі Бабани Уманського району Черкаської області. На даний час вона не працює оскільки здійснює догляд за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Відповідач матеріальної допомоги їй та дітям не надає, оскільки відбуває покарання в місцях позбавлення волі. На підставі викладеного, просить шлюб, укладений між нею та відповідачем, - розірвати. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18 лютого 2015 року сторонам надавався строк - 1 місяць для примирення. Позивач [PERSON] в судовому засіданні після сплину строку на примирення повністю підтримала свої позовні вимоги та пояснила, що дійсно 08.11.2010 року уклала шлюб з [PERSON] Від шлюбу мають двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з нею. Після укладення шлюбу вони разом не проживали жодного дня. На даний час відповідач утримується в місцях позбавлення волі та постійно їй погрожує. Вона не має намірів в подальшому проживати разом з відповідачем, тому наполягала на розірванні шлюбу та стягненні з нього в дохід держави судового збору у розмірі 243,60 грн. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні погодився з вимогою позивача щодо розірвання шлюбу та додатково пояснив, що протягом наданого судом строку для примирення вони згоди не дійшли. Щодо стягнення з нього судового збору в розмірі 243,60 грн. заперечив у повному обсязі. Заслухавши думку позивача, відповідача, дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, об'єктивного та всебічного дослідження, суд приходить до наступного: встановлено, що 08 листопада 2010 року, згідно даних свідоцтва про шлюб (серія [NUMBER]), - сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по Уманському району Уманського міського управління юстиції, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №43. Від шлюбу сторонни мають двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], що підтверджується даними свідоцтва про народження (серія [NUMBER]) та [PERSON], [INFO], що підтверджується даними свідоцтва про народження (серія [NUMBER]), щодо місця проживання яких між сторонами спору не існує. Також, спору про поділ спільного майна між сторонами немає. Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, - в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Шлюб між сторонами носить формальний характер, сімейних відносин сторони не підтримують тривалий час. Наданий їм судом строк на примирення бажаних результатів не дав і сторони не примирилися. Встановивши, що позивач після терміну на примирення наполягає на розірванні шлюбу, між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім'ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним. Суд вважає, що примирення між сторонами неможливе та подальше перебування їх у шлюбі буде шкодити їх інтересам. Частиною 2 ст. 112 СК України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. В зв'язку з цим, позов підлягає до задоволення. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір» з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судові витрати в розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved