Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] і просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], в розмірі 1500 грн. щомісяця, стягнути з відповідача на її користь аліменти на існування позивача по догляду за дитиною в розмірі 1000 грн. до досягнення дитиною трьох років, посилаючись на те, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини та дружини не надає, хоча має для цього можливість. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав частково, не заперечував проти стягнення з нього на користь позивача аліментів на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], в розмірі 25 % його заробітку на місяць. В частині стягнення з нього на користь позивача аліментів на її утримання в розмірі 1000 грн. на місяць заперечував і пояснив, що отримує заробітну плату в розмірі 3380 грн. на місяць і на його утриманні перебуває спільна дитина сторін - син віком 16 років. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі і мають від спільного життя малолітню дитину - [PERSON], [INFO], та неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с. 3). На теперішній час сторони проживають окремо, малолітня дитина - [PERSON], [INFO], проживає разом з позивачем [PERSON] та повністю знаходиться на її утриманні. Відповідач не надає позивачу допомоги на утримання їх малолітньої дитини, а також не надає матеріальної допомоги позивачу на його утримання. Неповнолітня дитина - [PERSON], [INFO], проживає разом з відповідачем та навчається на денній формі навчання в Харківському автотранспортному коледжі. Позивач отримує на утримання дитини державну допомогу у розмірі 860 грн. на місяць, відповідач отримує заробітну плату в розмірі 3380 грн. на місяць. Ці обставини визнані сторонами, і відповідно до положень ч. 1 ст. 82 ЦПК України не підлягають доказуванню. Доказів наявності у відповідача інших, не офіційних доходів, позивачем не надано, тому суд вважає ці доводи позивача не доведеними і до уваги їх не приймає. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той з подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Згідно зі статтею 7 Закону Україну «Про Державний бюджет України на 2017 рік» прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років з 01 грудня 2017 року становить 1492 грн., на осіб, які втратили працездатність, - 1373 грн. Судом встановлено, що позивач отримує на дитину допомогу від держави в розмірі 860 грн. на місяць, тому суд вражає за доцільне, з урахуванням матеріального та сімейного стану відповідача, стягнути з нього на утримання малолітньої дитини, яка проживає з позивачем, аліменти у розмірі 1492 грн. - 860 грн. = 632 грн. на місяць і на утримання непрацездатного позивача, в межах заявлених позовних вимог, аліменти у розмірі 1000 грн. Також, на відповідача слід покласти і обов'язок сплатити по справі судовий збір на користь держави. Відповідно до ст. ст. 12 - 19, 141, 265 - 268, 354 ЦПК України, ст. ст. 75, 180, ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України, суд -

Outcome: partial