Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання з відповідача [PERSON], у якому зазначила, що 20.05.1995 року позивач уклала шлюб з відповідачем. Від спільного подружнього життя сторони мають повнолітню доньку Тетяну, [INFO], та повнолітнього сина [PERSON], [INFO], що продовжує навчання. З 26.01.2015 року шлюб між позивачем та відповідачем по справі [PERSON] було розірвано. За рішенням Димитровського міського суду відповідач сплачував аліменти на користь позивача на утримання сина [PERSON]. На даний час, після досягнення повноліття [PERSON] продовжує проживати разом з позивачем та є студентом денного відділення Київського інституту музики [PERSON]. В навчальному закладі такого рівня, навчаються лише обдаровані студенти, особливі, які потребують постійної уваги та особливих матеріальних затрат. [PERSON] є лауреатом всеукраїнських, міжнародних конкурсів та фестивалів. Термін навчання дитини становить до 30.06.2017 року. Її син не отримує стипендії, будь-які доходи у нього відсутні. [PERSON] має хронічні хвороби (тонзиліт, артрит), обовязковим є систематичне лікування та оздоровлення на яке постійно не вистачає коштів. У відповідача вже є заборгованість з виплати аліментів, відсутність матеріального утримання у звязку з досягненням сина повноліття ставить їх в скрутне матеріальне становище, так як дитина не може працювати, бо навчається на денній формі навчання. Відповідач має житло, автомобіль, батьки на утриманні не знаходяться. Позивач просить суд, стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання повнолітньої дитини [PERSON], [INFO], що продовжує навчання у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу, але не менш 30% прожиткового мінімуму, з дати звернення і до закінчення дитиною навчання. Позивач в судовому засіданні на задоволенні вимог позову наполягала, зазначивши, що її син потребує у звязку із навчанням великих матеріальних затрат: на його проживання у гуртожитку (1600 гривень за навчальний рік), на щоденний проїзд по місту Києву (приблизно 500 гривень на місяць), на проїзд додому з місті Києва і назад до міста Києва, на щоденне харчування, на канцелярські вироби, роздруківки, навчальні матеріали, оскільки підручники учням не видають і вони змушені багато навчальних матеріалів копіювати. Син має хронічні захворювання, у тому числі тонзилів, що потребує вживання постійних ліків, а також у випадку загострення захворювання. Крім того, син періодично приймає участь у різноманітних, у тому числі на міжнародному рівні, конкурсах, що потребує додаткових витрат. На даний час вона працює неофіційно, має мінімальну заробітну плату і сама не взмозі повністю утримувати сина матеріально. Відповідач працює неофіційно, де їй невідомо, а також отримує пенсію по інвалідності, розмір якої складає понад 3000 гривень та регресні виплати, розмір яких складає понад 6000 гривень на місяць. Крім їх спільної дочки та сина, інших дітей відповідач не має. Іншої сімї не має, тому може сплачувати аліменти на утримання сина на час його навчання. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні вимоги позовної заяви підтримав повністю, просив суд задовольнити вимоги позивача у повному обсязі. Відповідач [PERSON] до судового засідання не зявився по невідомій суду причині, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи або даних про поважність відсутності у судовому засіданні, відповідачем до суду не надавались. Враховуючи позицію позивача, яка не заперечувала проти розгляду справи у заочному порядку, той факт, що відповідач двічі був повідомлений про час та місце розгляду справи за його участі, суд вважає можливим розглянути справу стосовно відповідача заочно. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO] є сином [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6). [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 20.05.1995 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Димитровським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецької області, за актовим записом №134 (а.с. 4). Рішенням Димитровського міського суду від 26.12.2014 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с. 5). [PERSON] є студентом ІІI курсу Київського інституту музики ім. Р.М. Глієра, за спеціалізацією оркестрові струнні інструменти, денної форми навчання, що підтверджується довідкою № 154/16, період навчання з 01.09.2013 року по 30.06.2017 рік (а.с. 14). [PERSON] доходів не отримує, що підтверджується довідкою Красноармійської ОДПІ Головного управління ДФС у Донецькій області (а.с. 15). [PERSON] згідно довідки комунального закладу Мирноградського центру первинної медико-санітарної допомоги, перебуває на диспансерному обліку у лікаря терапевта, з діагнозом хронічний тонзилит (а.с. 17). З відповідача [PERSON], за даними Димитровського міського відділу державної виконавчої служби станом на 16 червня 2016 року, здійснюються стягнення аліментів на сина [PERSON], до досягнення ним повноління у розмірі ? частини доходів відповідача та аліменти на утримання дочки [PERSON] у розмірі ? частини доходів відповідача до досягнення дитиною повноліття (а.с. 16). Відповідач перебуває на обліку управління Пенсійного фонду України в місті Димитрові і отримує пенсію, а також перебуває на обліку у ВВДФССНВВПЗ в місті Димитрові та отримує щомісячні суми страхової виплати у розмірі 6465,53 гривень (а.с. 32, 34). Відповідно до статті 199 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Проаналізувавши докази по справі, суд дійшов висновку про те, що відповідач може надавати матеріальну допомогу повнолітньому синові, який у звязку з навчанням потребує цієї допомоги. Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти у розмірі 1/4 частини одержуваних відповідачем доходів щомісячно до закінчення сином навчання, але не більш ніж до досягнення ним віку 23 років. На підставі статті 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 551,20 гривня, оскільки позивач на підставі статі 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від вказаних витрат при подачі позову до суду. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved