Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що вона є членом СТ «Веселка» м. Боярка Київської області. На підставі рішення Виконкому Боярської міської ради їй передано безкоштовно додаткова земельна ділянка площею 101 кв.м і затверджена загальна площа розміром 701 кв.м у приватну власність для ведення садівництва у СТ «Веселка». 06.06.1997 їй був виданий державний акт на право приватної власності на землю 0,0701 га в межах згідно з планом. Земельна ділянка розташована в м. Боярка СТ «Веселка» для ведення садівництва та огородництва і зареєстрований в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за [NUMBER]. Державний акт виданий на ім'я [PERSON]. На час отримання державного акта на землю вона знаходилася в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] і мала прізвище чоловіка. 12.12.1998 шлюб був розірваний. 04.11.2005 позивач зареєструвала шлюб з [PERSON]. При зверненні до Боярської міської ради народних з проханням видати його копію, оскільки там зберігається його другий примірник, усно їй було відмовлено. В червні 2011 року було подане оголошення в газету «Авізо» та у регіональну газету за місцем розташування земельної ділянки «Сіті інформ». Тому просила визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0,0701 га яка розташована на території м. Боярка, СТ «Веселка» для ведення садівництва та огородництва. В судове засідання позивач не з»явилась, про день слухання справи повідомлена, згідно заяви просила слухати справу у свою відсутність. Відповідач в судове засідання, не з»явився, про день слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Третя особа в судове засідання не з»явилася, про день слухання справи повідомлялася, причини неявки суду не повідомила. Судом встановлено, що позивач є членом Садового товариства «Веселка» м. Боярка Київської області. На підставі рішення Виконкому Боярської міської ради від 04.11.1996 № 370/7 позивачу передано безкоштовно додаткова земельна ділянка площею 101 кв.м і затверджена загальна площа розміром 701 кв.м у приватну власність для ведення садівництва у Садовому товаристві «Веселка». 06.06.1997 позивачу був виданий державний акт на право приватної власності на землю 0,0701га в межах згідно з планом. Земельна ділянка розташована в м. Боярка СТ «Веселка» для ведення садівництва та огородництва і зареєстрований в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за [NUMBER]. Державний акт виданий на ім'я [PERSON], яка мешкає [ADDRESS]. На час отримання державного акта на землю позивач знаходилася в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] і мала прізвище чоловіка. 12.12.1998 шлюб позивачки був розірваний, про що є актовий запис № 1269, свідоцтво про розірвання шлюбу додається. 04.11.2005 позивач зареєструвала шлюб з [PERSON], про що є актовий запис № 1444. В зв'язку з тим, що позивачем втрачений оригінал державного акту на право приватної власності на землю. В червні 2011 позивачу було подане оголошення в газету «Авізо» № 45 від 11.12.2011 та у регіональну газету за місцем розташування земельної ділянки «Сіті інформ» № 18(26)2014 від 03.10.2014. Ст.ст. 15, 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового або немайнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права. Згідно до вимог ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Отже, суд, оцінюючи докази в їх сукупності, дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність вимог позивача, оскільки вони відповідають вимогам ст.57-59 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved