Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів, посилаючись на те, що сторони перебувають у шлюбі з 19.06.2009 року. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Відповідач ухиляється від покладеного на нього відповідно до ст.180 СК України обов`язку виховувати та утримувати доньку. У зв`язку з цим, позивач звернулась до суду з даним позовом та просить суд стягнути з відповідача аліменти на свою користь на утримання доньки в твердій грошовій сумі у розмірі 7000 грн. щомісячно з моменту звернення до суду з цим позовом до досягнення дитиною повноліття на рахунок, відкритий у АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я [PERSON] [NUMBER] . Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 24.04.2019 року відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, надали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав до суду відзив, згідно якого зазначив, що з вказаними позовними вимогами не може погодитися в повному обсязі, вважає позовні вимоги в заявлених розмірах необґрунтованими, не законними та такими, що не можуть бути задоволені. Після розірвання шлюбу з позивачем, відповідач продовжував та продовжує надавати дитині матеріальну допомогу. Також, він кожного року купує одяг та інші засоби необхідні у тому числі для навчання дитини. Сторони домовились щодо проживання дитини з матір`ю та надання відповідачем допомоги за необхідності, від чого відповідач ніколи не відмовлявся. Посилання позивача на те, що відповідач не спілкується з дитиною не відповідає дійсності, оскільки він постійно підтримує з донькою сталі відносини. Заявлений розмір аліментів відповідач вважає великим, оскільки він не зможе забезпечити родину на належному рівні, оскільки 7000 грн. майже в два рази перевищує розмір мінімальної заробітної плати. Відповідач вказав, що має можливість сплачувати аліменти в розмірі 1300,00 грн., що становить більше на 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Просив позов задовольнити частково, а саме у розмірі 1300 грн. В іншій частині відмовити. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 19.06.2009 року, згідно актового запису про шлюб №03, зробленого 19.06.2009 року Ювілейненською сільською радою Цюрупинського району Херсонської області. Від даного шлюбу сторони по справі мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , згідно актового запису по народження №415, зробленого 01.10.2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції у м.Херсоні. Рішенням Суворовського районного суду м.Херсона від 25.07.2013 року розірвано шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 19.06.2009 року Ювілейненською сільською радою Цюрупинського району Херсонської області, актовий запис №03. Відповідно до довідки №1 від 21.03.2019 року [PERSON] працює у ФОП [PERSON] з 1.02.2019 року за основним місцем роботи та займає посаду продавець-консультант. Заробітна плата складає 4173 грн. Згідно довідки Херсонської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №53 Херсонської міської ради від 13.03.2019 року №01-31/67, [PERSON] , [INFO] , навчається в 4-В класі Херсонської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №53 Херсонської міської ради. Вихованням дитини займається мати, [PERSON] , яка постійно відвідує батьківські збори та інші заходи. Бере активну участь у житті [PERSON] і класу. Батько дитини вихованням доньки не займається. За увесь період навчання [PERSON] жодного разу у школі не був. Класному керівникові ніколи не телефонував з приводу шкільних успіхів дитини та поведінки. З договору оренди від 02.10.2018 року вбачається, що [PERSON] орендує квартиру за адресою: [ADDRESS] за орендну плату, яка становить 3700,00 грн. Згідно положень ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до її повноліття. Згідно з ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. У зв`язку з тим, що стороною позивача суду не надано доказів наявності доходів у відповідача, які дозволяють йому сплачувати аліменти у розмірі 7000,00 гривень, а мінімальний розмір аліментів на дитину (50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку) для дітей віком, зокрема, від 6 до 18 років становить 1059 гривень, а відповідач визнав позов частково, суд вважає доцільним стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки у твердій грошовій сумі, визначивши їх розмір 1300,00 гривень, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду, до досягнення дитиною повноліття. Такий розмір аліментів, на думку суду, є розумним, не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом між захистом прав позивача та захистом прав неповнолітньої дитини, обов`язок по утриманню якої покладений на відповідача. Таким чином заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Доводи позивача, що відповідач працевлаштований за кордоном та отримує заробітну плату у розмірі 3000-4000 євро на місяць, суд до уваги не приймає, оскільки відповідач заперечує цю обставину, а позивач не надав доказів на її підтвердження. Згідно ч. 1 та ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч.5 ст.263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Також, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768,40 гривень.

Outcome: partial