Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом з врахуванням заяви про зміну позовних вимог від 11.03.2019 (а.с.117) до відповідача Акціонерного товариства «Львівський хімічний завод» про усунення перешкод у користуванні приміщенням гаражем майстернею, який належить на праві приватної власності [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , шляхом демонтажу залізобетонних конструкцій навпроти вікон приміщень гаража-майстерні, а саме: приміщення № [ADDRESS] приміщення № [ADDRESS] участок витяжки), приміщення №5 (паливна), приміщення №6 (кімната відпочинку) за власний рахунок. Позов обґрунтовано тим, що у 2013 році працівники АТ «Львівський хімічний завод», яке є користувачем суміжної земельної ділянки з тією, що надана в оренду позивачу та іншим співвласникам вищевказаного гаража-майстерні, заставили бетонними плитами вікна цього приміщення, які виходять на територію заводу та є суміжними з адміністративною будівлею такого. Незважаючи на неодноразові звернення, перешкоди у користуванні майном не було усунуто. Вважає, що такими діями порушується право власності, у приміщення взагалі не потрапляє денне світло, майстерня не провітрюється, на стінах утворився грибок. У зв`язку з цим, вважає, що належним у цьому випадку способом захисту є зобов`язання відповідача усунути зазначені перешкоди у користуванні майном. Представник позивача Марусяк В.Я. в судовому засіданні позов підтримав з підстав, що викладені у позовній заяві. Додатково пояснив, що позивач [PERSON] є спадкоємцем колишнього власника, яким було здійснено добудову до приміщення гаража-майстерні, та на даний час Сихівським районним судом м. Львова розглядається спір за позовом Львівської міської ради до співвласників приміщення скасування державної реєстрації права власності на гараж майстерню, загальною площею 311 кв.м. Зазначив, що вікна, закриті відповідачем бетонними блоками, розташовані у тій частині гаража-майстерні, яка не є добудованою та власником якої був спадкодавець [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, укладеного з відповідачем. Просив суд позов задовольнити. Представник відповідача\~Прімєрова [PERSON] \~позов не\~визнала з\~підстав,\~викладених у\~відзиві від\~05.02.2019 (а.с.57-64)\~та письмових\~поясненнях від\~10.05.2019\~(а.с.179-186).Додатково пояснила, що відповідач заперечує межу між земельними ділянками сторін, що зазначена в договорі оренди земельної ділянки, оскільки така ніколи не узгоджувалася з АТ «Львівський хімічний завод». Право власності на будівлю гаража-майстерні оскаржується Львівською міською радою, у зв`язку з тим, що приміщення добудовані самовільно, об`єкт не прийнято в експлуатацію. Враховуючи наведене, відповідач не може чинити перешкоди у користуванні таким приміщенням. Також вказала, що договір оренди земельної ділянки відповідачем не оскаржувався; блокування вікон здійснено з метою безпеки АТ «Львівський хімічний завод»; фактичне землекористування здійснюється по стіні приміщення. Просила суд у задоволенні позову відмовити. В судове засіданні від 15.08.2019, 05.09.2019 представник відповідача не з`явився, про дату, час та місце розгляду повідомлявся належним чином. Від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи 15.08.2019, у задоволенні якого судом відмовлено у зв`язку з тим, таке клопотання по суті є клопотанням про зупинення провадження у справі, яке судом розглянуто за згодою сторін після дослідження доказів у справі. Разом з тим, в судовому засіданні від 15.08.2019 оголошено перерву до 05.09.2019 у зв`язку з першою неявкою представника відповідача. 03.09.2019 від представника відповідача надійшло клопотання про зупинення провадження та про розгляд такого за відсутності представника. За таких обставин, враховуючи положення ст. 223 ЦПК України, суд вирішив продовжувати розгляд справи за відсутності представника відповідача. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити з таких підстав. Встановлено, що позивач [PERSON] є співвласником гаража-майстерні, що на [ADDRESS] , яке придбане 10.09.1997 у подальшому спадкодавцем [PERSON] відповідно до договору купівлі-продажу, укладеного з ВАТ «Львівський хімічний завод» (а.с.5, 11, 15-16). Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно співвласником об`єкта нежитлової нерухомості гаражу-майстерні, що на [ADDRESS] є позивач [PERSON] . Крім цього, на даний у такому реєстрі наявна також інформація про зміну площі вказаного приміщення з 166,2 кв.м на 311 кв.м (а.с.24-26). Крім цього, встановлено, що у провадженні Сихівського районного суду м. Львова справи перебуває справа за позовом Львівської міської ради до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про скасування державної реєстрації права власності на гараж-майстерню, що на [ADDRESS] . Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 05.09.2019 відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі за позовом [PERSON] \~до АТ\~«Львівський хімічний\~завод» про\~усунення перешкод\~у користуванні\~приміщеннямдо вирішення Сихівським районним судом м. Львова справи за позовом Львівської міської ради до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про скасування державної реєстрації права власності на гараж-майстерню. Зокрема, суд дійшов висновку, що існуючі на цей час докази у справі щодо усунення перешкод у користуванні майном дозволяють встановити обставини (факти), які є предметом судового розгляду, та відсутня потреба у зупиненні провадження до вирішення справи за позовом про скасування державної реєстрації, судове рішення у якій може потягнути за собою виникнення певних наслідків для існуючого власника майна лише в майбутньому. Зупинення провадження з таких підстав суперечитиме принципам, які беруться до уваги при вирішенні такого питання. Відповідно до акту ЛКП «Житловик-С» від 25.06.2016 комісією встановлено, що при обстеженні гаража-майстерні на вул. [ADDRESS] вікна приміщень (3, 4, 5, 6) закладені з вулиці залізобетонними конструкціями (а.с.22). Представники сторін в судовому засіданні не заперечили, що вказані залізобетонні конструкції і надалі розташовані біля вікон вказаних в акті приміщень. На замовлення представника позивача експертом ТОВ «Судово-експертне бюро України Бутаковою М.А. складено висновок судової будівельно-технічної експертизи №54 від 15.04.2019. Так, у такому висновку серед іншого зазначено, що в результаті проведеного візуального натурного обстеження гаража-майстерні, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , встановлено, що впритул до зовнішніх стін гаража-майстерні навпроти вікон приміщень № [ADDRESS] ), №4 (участок витяжки), №5 (паливна), №6 (кімната відпочинку) зі сторони території ПАТ «Львівський хімічний завод» встановлено залізобетонні конструкції, які створюють перешкоди в користуванні даними приміщеннями, а саме унеможливлюють користування віконним отвором, що перешкоджає провітрюванню приміщень, порушує режим природного освітлення та створює перешкоди при ліквідації надзвичайних ситуацій, в тому числі пожежі. Залізобетонні конструкції встановлені зі сторони території ПАТ «Львівський хімічний завод». Експерт Бутакова М.А. в судовому засіданні, будучи попередженою про кримінальну відповідальність за ст. 384 КК України, складений нею висновок повністю підтримала. Додатково роз`яснила, що грати на вікнах не є перешкодою для їх відчинення у випадку, наприклад, пожежі для доступу повітря, а залізобетонні конструкції цьому перешкоджають. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; право приватної власності є непорушним. Згідно зі ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні; особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. \~ \~ \~ \~Враховуючи встановлені в ході судового розгляду обставини, зокрема, те, що позивач [PERSON] є співвласником приміщення гаража-майстерні, державна реєстрація якого на даний час у встановленому законом порядку не скасована, а встановлені навпроти вікон вказаного приміщення залізобетонні конструкції створюють перешкоди у користуванні, позивач має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування своїм майном. \~ \~ \~ \~Беручи до уваги усі вищевказані докази у сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є належним чином обґрунтованими та такі необхідно задовольнити. \~ \~ \~ \~Доводи представника відповідача та надані на підтвердження таких докази в основному стосуються спору щодо скасування державної реєстрації права власності позивача та інших осіб на приміщення гаража-майстерні та невизнання АТ «Львівський хімічний завод» меж землекористування, у зв`язку з чим не можуть бути взяті судом до уваги при розгляді справи про усунення перешкод у користуванні майном. \~ \~ \~ \~Враховуючи повне задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати, а саме: сплачений судовий збір у розмірі 768,40 грн, витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 11500 грн, витрати, пов`язані із залученням експерта та проведенням експертизи у розмірі 14150 грн, а всього 26418,40 грн (а.с. 1, 167-174).

Outcome: approved