Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON]\~ про стягнення аліментів. Посилається на те, що вона проживала\~ із відповідачем [PERSON] Від спільного проживання в них народилось двоє дітей:\~ [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], котрі проживають разом із нею та знаходяться на її утриманні. З моменту припинення відносин відповідач допомогу для утримання дітей не надає, їх вихованням та утриманням не займається. Відповідач офіційно не працює, але має нерегулярний мінливий дохід, з цих підстав просить стягувати з нього на її користь аліменти на утримання неповнолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в розмірі по 1200 гривень щомісячно на кожну дитину, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримала позов. обгрунтувавши його вищенаведеним, проте зменшила позовні вимоги, просила стягувати із відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі по 800 грн. щомісячно на кожну дитину . Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково, зазначив, що відповідач згідний сплачувати аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 від усіх його видів доходу. Крім того, представник відповідача зазначив, що відповідач на даний час являється інвалідом третьої групи загального захворювання. Із 25.04.2017 йому призначена державна соціальна допомога в розмірі 1312 грн. Будь-яких інших доходів у відповідача не має. Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов доведений та обґрунтований, однак підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Статтею 180 СК України передбачено обовязок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що згідно копій свідоцтв про народження серії І-МИ № 174049 від 18.02.2013 року, серії\~ І-МИ № 213291 від 10.11.2014 року\~ (а.с.4-5) відповідач [PERSON] є батьком\~ [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Малолітні [PERSON], [PERSON] здорові за станом здоровя, проживають разом з мамою позивачем [PERSON] в с. Репужинці Заставнівського району Чернівецької області, що підтверджується довідкою Репужинецької сільської ради № 2045 від 09.11.2016 (а.с.7) Позивач [PERSON] в даний час не працює, здійснює догляд за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку, перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Заставнівської РДА Чернівецької області де отримує відповідну допомогу. Судом встановлено, що добровільної угоди про сплату аліментів сторонами не укладено. Відповідач [PERSON] постійного місця роботи не має, являється інвалідом треьої групи загального захворювання, що підтверджується довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААА № 797252 від 22.05.2017 (а.с.76). Згідно довідки Управління праці та соціального захисту населення Заставнівської РДА №3932 від 20.06.2017, яка досліджена судом [PERSON] буде призначена соціальна допомога, як інваліду 3 групи загального захворювання із 25.04.2017 в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність в розмірі 1312 грн. Відповідно ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Стаття 183 ч. 1 СК України визначає, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п.17 ч.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 1 ст. 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Враховуючи викладене, а також те, що відповідач має регулярний щомісячний дохід, суд вважає, що з останнього на користь позивача на утримання\~ малолітніх дітей слід стягувати аліменти в частці від його заробітку (доходу) відповідно до положень ст.183 СК України. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За таких обставин, суд, врахувавши вимоги статті 182 СК України, вважає, що без погіршення матеріального становища відповідача,\~ з нього на користь позивача необхідно стягувати аліменти на утримання малолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 16.11.2016 до досягнення ними повноліття. Також з відповідача слід стягнути судовий збір за розгляд справи в розмірі 551, 20 грн., оскільки позивач була звільнена від його сплати при подачі позову відповідно до п.3 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» та ч. 3 ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial