Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн., щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, з дня предявлення позову і до досягнення повноліття, посилаючись на не досягнення домовленості щодо участі відповідача, який проживає окремо з 13 травня 2017 року, в утриманні дитини. Сторони в судове засідання, будучи повідомленими про дату і час розгляду справи, не зявилися. Позивач подала заяву в якій уточнила свої позовні вимоги, а саме просить стягувати з відповідача аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн.,щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, з дня предявлення позову і до досягнення повноліття. Справу просить слухати у її відсутності. Відповідач згідний сплачувати аліменти у розмірі 1000 (однієї тисячі) гривень щомісячно, посилаючись на відсутність стабільного доходу. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що спір між сторонами виник з приводу стягнення аліментів в користь того з батьків, з ким проживають діти. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16 вересня 2010 року, що вбачається із свідоцтва про шлюб серія І-ИД №068048, виданого Скалатською міською радою Підволочиського району Тернопільської області, актовий запис №16. У шлюбі у сторін 06 липня 2011 року народився син [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження серія І-ИД №137319, видане 20 липня 2011 року Скалатською міською радою Підволочиського району Тернопільської області. Згідно з довідкою про склад сімї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку -осіб №1288 від 30 травня 2018 року та актом обстеження матеріально-побутових умов сімї №404 від 07 березня 2018 року, [PERSON] зареєстрована у [INFO]. До складу її сімї входять: [PERSON] та [PERSON], - батьки, пенсіонери та [PERSON], - син, школяр. Житловий будинок, площею 58 кв.м., належить [PERSON] Сімя не займається ні тваринництвом, ні рослинництвом, не має у власності транспортних засобів, є малозабезпеченою. Відповідно до довідки, виданої виконкомом Скалатської міської ради Підволочиського району Тернопільської області №465 від 07 березня 2018 року, позивач не працює з 21 грудня 2010 року по даний час. Трудовий договір №227 від 21 грудня 2010 року. Трудова книжка АВ №134493 від 26 серпня 2005 року. Судом встановлено, що Відповідач, не зареєстрований і не проживає разом з сімєю, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Таким чином, в добровільному порядку коштів на утримання дітей Відповідач не надає. Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 Сімейного Кодексу України (далі СК України) батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною другою ст. 181 СК України передбачено, що за домовленістю між батьками дитини, той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за позовом одержувача аліментів (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого та рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Так, визначаючи розмір аліментів на неповнолітніх, суд виходить із вимог ст.ст. 181-184 СК України, згідно яких, розмір аліментів може визначатися у твердій грошовій сумі, котра не може бути меншою ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років, станом на дату розгляду справи, - 1860 гривень. Крім того, суд виходить також із захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, збереження того рівня життя, який вони б мали тоді, коли утримувалася обома батьками. Судом не встановлено, що Відповідач за своїм станом здоровя чи матеріальним становищем не може виконувати своїх обовязків з утримання неповнолітніх дітей, оскільки є працездатною особою і спроможний платити кошти на утримання дітей. Враховуючи, що обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька, інтереси дітей при визначенні розміру аліментів, розмір витрат на утримання дітей, потреби у їх розвитку та навчанні, виходячи з принципів розумності та справедливості та визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити та стягувати з Відповідача щомісячно аліменти на неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі, у розмірі 1000 (одна тисяча) гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати подачі позову і продовжувати до досягнення дитиною повноліття, що відповідатиме інтересам дитини і не порушуватиме права кожної із сторін. Крім того, в силу ч.1\~ст.141 ЦПК України,\~ з Відповідача в дохід держави слід стягнути 704,80 (сімсот чотири гривні вісімдесят копійок) гривень судового збору. З огляду на вказане, відповідно до ст. ст. 180, 184 СК України позовні вимоги належить задовольнити.

Outcome: approved