Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] та свої вимоги мотивує тим, що перебувала у шлюбі з відповідачем з 18 грудня 1998 року по грудень 2009 року, від якого мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з нею. На даний час донька є повнолітньою, але навчається на 3 курсі Харківського національного університету внутрішніх справ, факультет 1, на бюджетній основі. Відповідач на утримання доньки матеріальної допомоги не надає, не зважаючи на те, що згідно законодавства зобовязаний це робити. Зазначає, що вона не в змозі самостійно утримувати дочку, у звязку з тим, що їй необхідні кошти на проїзд до місця навчання, проживання, одяг, харчування, підручники тощо. Посилаючись на зазначене, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дочки в розмірі 2000 грн., але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення нею 23 років за умови продовження її навчання. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 29 жовтня 2018 року позов залишено без руху, та позивачу запропоновано у строк не більше 10 днів з дня вручення ухвали усунути вказані недоліки. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 22 січня 2019 року відкрито провадження у вказаній справі; залучено в якості третьої особи [PERSON] та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з призначенням судового засідання 05 березня 2019 року о 16 год. 00 хв. В судове засідання 05 березня 2019 року учасники справи не зявилися, від них надійшли письмові заяви, в яких просять слухати справу в їх відсутність, позивач заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, відповідач визнає в повному обсязі, третя особа позов підтримує. В звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. За нормами ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебували в шлюбі, від якого мають повнолітню дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження на а.с. 30. На даний час дочка сторін навчається на третьому курсі Харківського національного університету внутрішніх справ, ІV рівня акредитації, зарахована на навчання з 15 серпня 2016 року. Передбачаємий термін закінчення навчання липень 2020 року, денна форма навчання за державним замовленням, що підтверджується довідкою на а.с. 29. Дочка сторін [PERSON] проживає разом з позивачем і потребує матеріальної допомоги в звязку з навчанням. Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно з ч. 1\~ст.\~200\~СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~ст. 182 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1\~ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. За розясненнями, наведеними у п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від\~15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів, як досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потребу у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Визначаючи розмір аліментів на утримання дочки, суд враховує задовільний стан здоровя відповідача, те, що відомості про інших утриманців від відповідача не надходили, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої дочки з дня подачі позову до суду в розмірі 2000 грн., щомісячно на період навчання до досягнення дочкою 23 років. В той же час, оскільки спільна дочка сторін досягла повноліття, у відповідності до ч. 1 ст. 6 СК України вона втратила правовий статус дитини, а тому відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог в частині визначення аліментів у розмірі не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, в зв'язку із задоволенням позову та, оскільки позивач була звільнена від сплати судового збору, необхідно стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial