Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до КП «Харківблагоустрій», у якому просить: зобов'язати відповідача надати клопотання про виключення з числа службового кімнату в комунальній квартирі за адресою: [ADDRESS], до виконавчого комітету Харківської міської ради, управління обліку та розподілу житлової площі департаменту житлового господарства. Свої позовні вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що 19.07.2002 року вона прийнята в ЖЄУ-24 (комунальне виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство Дзержинського районну м. Харкова - далі КВЖРЕП) робочій по КУТ, 30.06.2006 року переведена двірником на цьому ж підприємстві, 01.09.2006 року переведена в ЖЄУ-32 двірником. 31.03.2007 року вона була звільнена із КВЖРЕП по переводу в КП «Харківблагоустрій» на підставі п.5 ст.36 КЗпП України. 02.04.2007 року прийнята двірником дільниці 2 філії Дзержинського району, де працює по теперішній час. У 2003 році їй була надана кімната в квартирі [ADDRESS] як службове приміщення, де вона із донькою мешкала по 2012 рік. Рішенням виконкому Харківської міськради від 17.10.2012 року №607 кімната у комунальній квартирі [ADDRESS] в число службової жилої площі КП «Харківблагоустрій», а 16.11.2012 року на підставі рішення міськради їй був виданий службовий ордер на житло №065455 за зазначеною адресою. 19.06.2013 року вона звернулася до відповідача із заявою про надання клопотання до Харківської міської ради про виключення з числа службового кімнату в комунальній квартирі за адресою: [ADDRESS]. Однак, керівник підприємства, своїм листом від 01.07.2013 року відмовив в задоволенні її заяви. Позивач просить задовольнити позовні вимоги, оскільки вона відпрацювала більш ніж 10 років на посаді, що надає їй право на одержання службового житла, з якого, враховуючи стаж її роботи, її не може бути виселено. В судовому засіданні позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON], який діє на підставі договору про надання послуг адвоката, підтримали позовні вимоги, з підстав вказаних у позові, просили їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача Гончарова О.М., яка діє на підставі довіреності, в судовому засіданні заперечувала проти вказаних позовних вимог, з підстав на які вона посилається в своїх письмових запереченнях. В судовому засіданні пояснила, що дійсно позивач з донькою займають вказане службове жиле приміщення. Проти подальшого користування позивачем службовим жилим приміщенням, відповідач не заперечує, оскільки позивач продовжує працювати на підприємстві у якості двірника. Однак на теперішній час відповідач не має можливості звернутися з відповідним клопотанням про виключення жилого приміщення з числа службових, тому що не відпала потреба у використанні вказаного житла в якості службової жилої площі. Крім того, на думку відповідача позивач на теперішній час не відпрацювала на підприємстві 10 років, оскільки була прийнята на роботу до КП «Харківблагоустрій» 31.03.2007 року у зв'язку з ліквідацією попереднього підприємства. Працює у Дзержинському районі, від переведення відмовляється. Просить у позові відмовити. Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Із копії трудової книжки, вбачається: [PERSON] наказом №68-к від 19.07.2002 року прийнята в ЖЄУ-24 робочій по КУТ, наказом №25-к від 30.06.2006 року переведена двірником ЖЄУ-24, наказом №111 від 01.09.2006 року переведена в ЖЄУ-32 двірником; наказом №64-к від 31.03.2007 року звільнена по переводу в КП «Харківблагоустрій» на підставі п. 5 ст. 36 КЗпП України; прийнята двірником дільниці 2 філії Дзержинського району (наказ №2-к від 02.04.2007 року), де працює по теперішній час (а.с.12, 21). Рішенням виконкому Харківської міськради від 17.10.2012 року №607 кімната у комунальній квартирі [ADDRESS] в число службової жилої площі КП «Харківблагоустрій», а рішенням від 07.11.2012 р. вказана службова кімната надана двірнику [PERSON] (а.с.15-16). 16.11.2012 року на підставі вищевказаного рішення виконкому Харківської міськради виданий службовий ордер на житло №065455 за зазначеною адресою (а.с.9). Листом директора КП «Харківблагоустрій» від 01.07.2013 року [PERSON] було відмовлено у задоволені її заяви від 19.06.2013 року про надання клопотання до Харківської міської ради про виключення з числа службового кімнату у комунальній квартирі за адресою: [ADDRESS] (а.с.22). Відповідно до копій паспортів, довідки наданої КП «Жилкомсервіс» позивач [PERSON] разом із донькою зареєстрована та мешкає в кімнаті у комунальній квартирі за адресою: [ADDRESS], (а.с.8,10,14). Зазначені обставини в судовому засіданні були підтверджені позивачем [PERSON] та не заперечувалися представником відповідача. Статтями 4 і 5 Житлового кодексу Української РСР від 30.06.1983 року №5464-X (далі - ЖК) встановлено, що жилі будинки і жилі приміщення в будівлях, що належать державі, є державним житловим фондом, державний житловий фонд перебуває у віданні місцевих Рад народних депутатів (житловий фонд місцевих Рад) та у віданні міністерств, державних комітетів і відомств (відомчий житловий фонд). Згідно із ч. 1 ст. 118 ЖК службові жилі приміщення призначаються для заселення громадянами, які у зв'язку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього. Жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів. Відповідно до статей 119 ЖК України перелік категорій працівників, яким може бути надано службові жилі приміщення, та порядок надання службових жилих приміщень установлюється законодавством. Пунктом 2 Переліку категорій працівників, яким може бути надано службові жилі приміщення, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 04.02.1988 року № 37, передбачено надання службового жилого приміщення двірнику житлово-експлуатаційної організації. Статті 121-123 ЖК вказують, що службові жилі приміщення надаються за рішенням адміністрації підприємства, установи, організації. На підставі рішення про надання службового жилого приміщення виконавчий комітет районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення у надане жиле приміщення. Пунктом 6 Положення про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській РСР, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 04.02.1988 року N 37, установлено процедуру виключення жилого приміщення з числа службових. Так, указане виключення провадиться на підставі клопотання підприємства, установи, організації рішенням виконавчого комітету відповідної районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів. Статтею 125 ЖК передбачено, що особи які пропрацювали в підприємстві, в установі, організації, що надала їм службове жиле приміщення не менше як 10 років, не може бути виселено із займаної службової квартири. Вказаними нормами житлового законодавства передбачений механізм виключення житлових приміщень з числа службових рішення відповідної ради, зокрема у випадку, якщо відпала потреба в такому його використанні, на підставі відповідного клопотання адміністрації підприємства, яке використовує житлове приміщення як службове. Законодавством визначений чіткий порядок ініціювання питання виключення житлових приміщень з числа службових, при цьому надання відповідного клопотання є правом, а не обов'язком КП «Харківблагоустрій», яке використовує житлове приміщення як службове. Оскільки підприємство не вважало необхідним ставити перед виконавчим комітетом ради питання про виключення жилого приміщення із числа службових, а чинним законодавством не передбачено такий порядок вирішення спору шляхом примусової зміни статусу житла судовим рішенням, у суду не має правових підстав зобов'язувати відповідача подавати клопотання до міської ради про виключення спірної квартири із числа службових. Що стосується права користування позивачки спірною квартирою, то ніхто цього права не оспорює. Саме таку позицію висловив Верховний Суд України у рішенні від 25.11.2009 року по справі № 6-23460св08 про визнання права постійного користування квартирою і виключення її з числа службових. Таким чином, встановлено, що на теперішній час у відповідача потреба у використанні спірного жилого приміщення, як службового житла, не відпала, житлові права [PERSON] порушені не були, тобто позивач разом з членом своєї родини продовжує мешкати в наданому їй службовому жилому приміщенні, в свою чергу відповідач будь яких перешкод в користування житлом позивачу не чинить. На підставі наведеного, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог [PERSON] слід відмовити.

Outcome: dismissed