Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-11 00:00:00

Позивач [PERSON] \~звернулася до\~суду з\~позовною заявою\~до відповідача\~про зняття\~арешту та\~заборону відчуження,\~в якій\~зазначає,\~що вона\~є спадкоємцем\~майна після\~смерті батька\~ [PERSON] ,\~який помер\~ [INFO] ,\~що складається\~із 1/2\~частки квартири,\~розташованої за\~адресою:\~ [ADDRESS] .\~Також,\~позивач вказує,\~що згідно\~з рішенням\~Тернівського міського\~суду Дніпропетровської\~області від\~29.09.2011\~р.\~по справі\~№ 2-302/2011\~року визнано\~за [PERSON] \~право власності\~на 1/2 частину кв.\~ [ADDRESS] \~та 1/2 частину за [PERSON] .. Крім того,\~позивач зазначає,\~що за\~рішенням Тернівського\~міського суду\~Дніпропетровської області\~від 27.02.2012\~р.\~знятий арешт\~та заборону\~відчуження з\~1/2 частини кв. [ADDRESS] , що належать її матері [PERSON] .. У зв`язку з прийняттям спадщини та оформленням свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] , після смерті її батька, який помер [INFO] , вона звернулася до нотаріуса. Однак, нотаріус їй повідомив, що на вказане майно, постановою державного виконавця накладено арешт, а тому нотаріус не може видати свідоцтво про право на спадщину на зазначену частину квартири до зняття арешту. Оскільки накладений арешт перешкоджає реалізувати їй право на спадщину, вона звернулася до відповідача із заявою про зняття арешту, проте, листом Тернівського міського відділу Державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 23.07.2020 р. № 15381 їй відмовлено у знятті арешту з вказаного вище майна. Також, позивач вказує, що відповідачем під час закінчення виконавчого провадження у встановленому порядку не припинено дію арешту майна боржника, накладеного за постановою державного виконавця. У зв`язку з чим, позивач просить суд зняти арешт та заборону відчуження 1/2 частки, розташованої за адресою: [ADDRESS] , судові витрати покласти на відповідача. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, однак раніше подала до суду письмову заяву про розгляд цивільної справи за її відсутністю, зазначила, що позовні вимоги підтримує повністю, просила судові витрати залишити за нею, на відповідача не покладати (а.с. 26). Представник відповідача - Тернівського міського відділу державної виконавчої служби ПівденноСхідного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) у судове засідання не з`явився, однак подав до суду письмову заяву про розгляд справи без участі представника відділу, зазначив, що з будь-яким рішенням суду згодні, заперечень не має (а.с. 27). Перевіривши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що батьками позивача [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 07.09.1995 р. відділом РАГС м. Тернівка Дніпропетровської області (а.с. 7) та свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане 28.07.2017 р. Чечелівським районним у місті Дніпрі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с. 9). Батько позивача [PERSON] [INFO] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого 04.12.2019 р. Тернівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с. 8). Згідно з договором купівлі-продажу нерухомого майна від 20.07.1996 р. зареєстрованого Павлоградською товарною біржою 20.07.1996 р. за № 07/17-НДТ, а також зареєстрованого 05.08.1996 р. в Міжміському колективному госпрозрахунковому бюро технічної інвентаризації м. Тернівка Дніпропетровської області за № 5-77, [PERSON] придбав кв. [ADDRESS] (а.с. 10-11). Відповідно до рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 29.09.2011 р., яке набрало законної сили 26.10.2011 р., визнано за [PERSON] та [PERSON] право власності по 1/2 частини кв. [ADDRESS] (а.с. 15-16), про що також свідчить витяг Колективного підприємства «Тернівське бюро технічної інвентаризації» № 34074209 від 10.05.2012 р. (а.с. 16), та витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 236172607 від 09.12.2020 р. (а.с. 14), з яких видно, що 1/2 частка вказаної квартири належить [PERSON] .. За Інформацією\~з Державного\~реєстру речових\~прав на\~нерухоме майно\~та Реєстру\~прав власності\~на нерухоме\~майно,\~Державного реєстру\~Іпотек,\~Єдиного реєстру\~заборон відчуження\~об`єктів нерухомого\~майна №\~201571311\~від 24.02.2020\~р.\~кв.\~ [ADDRESS] ,\~належить на\~праві власності\~ [PERSON] \~та міститься\~запис щодо\~арешту вказаного\~нерухомого майна,\~реєстраційний номер\~обтяження:\~8814160\~від 18.06.2009\~р., внесений Дніпропетровською філією державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження 03-3877 від 02.04.2008 р. ВДВС Тернівського МУЮ Дніпропетровської області (а.с. 12). Крім того, згідно з рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 27.02.2012 р., яке набрало законної сили 13.03.2012 р., знято арешт та заборону відчуження з 1/2 частини кв. [ADDRESS] , що належить [PERSON] (а.с. 17). Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі припинення юридичної особи чи смерті власника. В судовому засіданні з позовної заяви встановлено, що позивач звернувся до нотаріуса з метою прийняття спадщини та оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку кв. [ADDRESS] областіпісля після смерті батька, який помер [INFO] , однак нотаріус їй повідомив, що на вказане майно, постановою державного виконавця накладено арешт, а тому нотаріус не може видати свідоцтво про право на спадщину на зазначену частку квартири до зняття арешту. З листа Тернівського міського відділу ДВС Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро) від 23.07.2020 р. за № 15381, видно, що арешт на кв. [ADDRESS] накладений державним виконавцем в ході виконання виконавчих проваджень відносно боржника [PERSON] , та [PERSON] роз`яснено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, має право звернення до суду в порядку ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту (а.с. 13). Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , який помер [INFO] , був батьком позивача [PERSON] , яка має право на спадкування майна після померлого. Статтею 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, який помер (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст.ст. 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Отже, наявність арешту, накладеного державним виконавцем на кв. [ADDRESS] , позбавляє позивача права на спадкове майно та право володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. Оцінюючи докази досліджені в ході судового засідання в їх сукупності, приймаючи до уваги, що арешт на частину вказаної квартири був накладений державним виконавцем в ході виконання виконавчого провадження відносно боржника [PERSON] , який помер, а також ту обставину, що відповідач не заперечує проти задоволення позовної заяви, суд вважає за можливе позовні вимоги [PERSON] задовольнити в повному обсязі. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, однак враховуючи письмову заяву позивача від 06.01.2021 р. щодо залишення судових витрат за позивачем та не покладання їх на відповідача, суд вважає за необхідне судові витрати залишити за позивачем.

Outcome: approved