Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-04 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Великосілківської сільської ради Кам`янка - Бузького району Львівської області про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що [INFO] померла її тітка [PERSON] , після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 1,1626 (земельна ділянка № 1 , площею: 0,9507 кадастровий номер земельної ділянки: 4622181600:09:000:0184, земельна ділянка № 2 , площею: 0,2119, кадастровий номер земельної ділянки: 4622181600:09:000:0097) що розташована на території Великосілківської сільської ради Кам`янка-Бузького району Львівської області, цільове призначення земельної ділянки: ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ЯА № 422180 від 21.07.2005р. виданого на підставі розпорядження голови Кам`янка-Бузької райдержадміністрації від 27 жовтня 2004 року № 382. Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 01:05:453:01368. Позивач є спадкоємцем за законом після померлої, проте її було відмовлено в оформленні права на спадкове майно, так як оригінали правовстановлюючих документів були втрачені, а тому право позивача може бути захищено лише в судовому порядку Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримала. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, з приводу задоволення позову не заперечує. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно зі свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 29.09.2006 виданого Великосілківською сільською радою Кам`янка-Бузького району Львівської області вбачається, що [PERSON] померла [INFO] .. Судом встановлено, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина до складу якої входить земельна ділянка площею 1,1626 (земельна ділянка № 1 , площею: 0,9507 кадастровий номер земельної ділянки: 4622181600:09:000:0184, земельна ділянка № 2 , площею: 0,2119, кадастровий номер земельної ділянки: 4622181600:09:000:0097) що розташована на території Великосілківської сільської ради Кам`янка-Бузького району Львівської області, цільове призначення земельної ділянки: ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ЯА № 422180 від 21.07.2005р. виданого на підставі розпорядження голови Кам`янка-Бузької райдержадміністрації від 27 жовтня 2004 року № 382. Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 01:05:453:01368. За життя [PERSON] заповіту не складала, що підтверджується довідкою № 282 виданою Великосілківською сільською радою Кам`янка-Бузького району Львівської області 29.05.2020. Тому спадкування іі майна відповідно до ст. 1217 ЦК України здійснюється за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Згідно з ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч.1 ст.1225 ЦКУ право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ч.3 ст. 1268, ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Згідно із ст. 549 ЦК Української РСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно ст.1261 ЦК України у третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Таким чином, право на спадщину є самостійним майновим правом, яке виникає на підставі факту її прийняття та підлягає захисту в передбачений законом спосіб, і через відмову нотаріуса у видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину, не може бути захищене в інший спосіб. Положеннями статей 15, 16 ЦК України, статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За змістом частини другої статті 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути визнання права. Виходячи з вищевикладеного та враховуючи, що позивач прийняла спадщину в установленому законом порядку після, але оформити своє право на спадкове майно не має можливості, порушене право позивача підлягає захисту, а позовні вимоги задоволенню. Крім того, відповідач позовні вимоги визнав, що відповідно до частини четвертої статті 206 ЦПК є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки для цього наявні законні підстави, а визнання позову є безумовним і не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved