Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 16 листопада 1991 року Ясинуватським міським відділом ЗАГСу Донецької області, актовий запис № 348. Позивач в обґрунтування своїх вимог за позовом зазначила, що вони знаходяться з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 16 листопада 1991 року. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя між сторонами не склалось, оскільки між сторонами відсутнє взаєморозуміння, взаємні почуття, постійно виникали суперечки і сварки у звязку з різними характерами. Сімя розпалась остаточно та, на думку позивача, відновлена бути не може. Шлюбно-сімейні відносини припинені з 20 березня 2012 року і з того ж часу сторони не ведуть спільне господарство, у них відсутній єдиний сімейний бюджет. Позивач вважає, що збереження родини не є можливим, на примирення вона не згодна. В жовтні 2014 року позивач вимушена була переїхати із м. Ясинувата, Донецької області в м. Харків через те, що дане місто знаходиться на території ДНР. 24 листопада 2014 року позивачу присвоєно статус «Особа, яка переміщена з тимчасово окупованої території, району проведення АТО» і видано відповідний документ. В судове засідання позивач не зявилася, надала суду заяву, якою просить розглянути справу за її відсутність та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, просив ухвалити заочне рішення у справі, проти примирення вона заперечує. Після розірвання шлюбу позивач просила залишити їй прізвище «Житкевич». Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, був повідомлений належним чином про час і місце судового розгляду справи. Відповідно до ч.2 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи , які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явились в судове засідання без поважних причин. Таким чином, суд вважає, що відповідач [PERSON] не з'явився в судове засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомив, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином . Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України зі змінами, внесеними Законом України Про судоустрій та статус суддів від 07 липня 2010 року № 2453-VI, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що розгляд справи відбувся у відсутність позивача та відповідача, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення, при заочному розгляді справи, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 16 листопада 1991 року Ясинуватським міським відділом ЗАГСу Донецької області, актовий запис № 348 (свідоцтво про шлюб серії VІ-HO № 254740 від 16.11.1991 року). Від шлюбу сторони не мають неповнолітніх дітей. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і зберігання шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. У ході судового розгляду встановлено, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені з 20 березня 2012 року, і з того ж часу сторони не ведуть спільне господарство, у них відсутній єдиний сімейний бюджет. Позивач вважає, що збереження родини не є можливим, на примирення вона не згодна, оскільки вона втратила до відповідача почуття кохання. В жовтні 2014 року позивач вимушена була переїхати із м. Ясинувата, Донецької області в м. Харків через те, що дане місто знаходиться на території ДНР. 24 листопада 2014 року позивачу присвоєно статус «Особа, яка переміщена з тимчасово окупованої території, району проведення АТО» і видано відповідний документ. Суд, зясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємовідносини подружжя, вважає подальше сімейне життя подружжя і зберігання сімї неможливим. При таких обставинах, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved