Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем [PERSON] вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 08 грудня 2001 року. Шлюб реєструвався Відділом реєстрації актів громадянського стану Синельниківського міського управління юстиції Дніпропетровської області за актовим записом №259. Від спільного життя мають неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки він постійно вчиняє сварки, які відбуваються на очах у дітей, агресивно себе поводить. Шлюбні відносини припинені з вересня 2019 року. Позивач вважає, що їх сім`я з відповідачем розпалася остаточно та примирення між ними неможливо. Просить шлюб з відповідачем розірвати. До початку підготовчого судового засіданні від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] надав заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги визнає повністю. Відповідно до ч.3,4 ст.200, ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову у підготовчому судовому засіданні суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд встановив наступне. Факт реєстрації шлюбу між сторонами підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану Синельниківського міського управління юстиції Дніпропетровської області. Факт наявності спільних дітей підтверджується свідоцтвом серії [NUMBER] про народження [PERSON] , [INFO] , та свідоцтвом серії [NUMBER] про народження [PERSON] , [INFO] . Згідно з ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам дітей або одного з подружжя. Згідно з ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст..113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд, згідно ч.1 ст.112 Сімейного кодексу України, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а також обставини життя подружжя та наявність неповнолітніх дітей, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки вони визнані сторонами та підтверджуються встановленими в судовому засіданні обставинами. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Враховуючи вище викладене, суд вважає, що існують законні підстави для прийняття визнання відповідачем позову та задоволення позовних вимог в повному обсязі. Оскільки відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позовні вимоги, то у відповідності до ч.1 ст.142 ЦПК України суд вважає необхідним повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову, що становить 384 грн. 20 коп., та у відповідності до ст.141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача іншу частину витрат по сплаті судового збору в розмірі 384 грн.20 коп.

Outcome: approved