Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Згідно позовної заяви позивач [PERSON] зазначає про те, що з відповідачем [PERSON] перебуває у шлюбі, що був зареєстрований 22 січня 2013 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Демидівського районного управління юстиції у Рівненської області, актовий запис № 01. Від спільного проживання мають троє малолітніх дітей - дочку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO]. З відповідачем спільне життя не склалося, оскільки мають різні характери та протилежні погляди на життя. Почуття любові та взаємоповаги між ними втрачено, спільно не проживають понад один рік. Вважає, що примирення між нею та відповідачем є неможливим. У позовній заяві позивач [PERSON] просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], що зареєстрований 22 січня 2013 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Демидівського районного управління юстиції у Рівненської області, актовий запис № 01. У разі розірвання шлюбу залишити їй\~право надалі\~іменуватися прізвищем - [PERSON]. Крім того, у позовній заяві позивач [PERSON] просить понесені нею судові витрати покласти на відповача [PERSON] Під час судового засідання позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила їх задовільнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги позивача визнав в повному обсязі, погоджується з тим, щоб шлюб між ним та позивачем [PERSON] було розірвано. Суд, заслухавши позивача та відповідача, вивчивши і дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту ЦПК України) у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідачеві [PERSON] в судовому засіданні розяснено наслідки визнання позовних вимог. Підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем [PERSON] позовних вимог не встановлено. В ході розгляду справи сторони заяв та/чи клопотань до суду не подавали. Судом не вирішувалося питання про забезпечення доказів, не вживалися заходи забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо. \~ \~ \~ \~Під час розгляду справи судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно Свідоцтва про шлюб серії І-ГЮ № 084008 (а.с. 4) сторони по справі зареєстрували шлюб 22 січня 2013 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Демидівського районного управління юстиції у Рівненської області, актовий запис № 01. Сторони мають троє малолітніх дітей - дочку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO]. В силу вимог ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України (далі по тексту - СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Стаття 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачає, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. В судовому засіданні встановлено, що сторони не бажають зберегти шлюб, наполягають на його розірванні. Шлюбні відносини між сторонами припинені, сторони протягом останнього року спільно не проживають, а тому суд, на підставі статті 112 СК України, приходить до висновку про розірвання шлюбу між сторонами, оскільки встановлено, що подальше збереження шлюбу суперечить їх інтересам, що має істотне значення. Розірвання шлюбу між сторонами по справі не буде суперечити інтересам відповідача чи інтересам дітей сторін, які є малолітніми. Спорів між сторонами про поділ майна чи місце проживання їх малолітніх дітей, на час розгляду справи, немає. За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача [PERSON] про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За таких\~обставин,\~суд приходить\~до висновку\~про задоволення\~позовних вимог\~позивача [PERSON]\~про розірвання\~шлюбу та залишення\~права після\~розірвання шлюбу\~надалі іменуватися\~прізвищем - [PERSON]. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Суд, з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України, приходить до висновку про стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON], понесених нею витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 700,00 гривень, оскільки понесення таких витрат позивачем підтверджено документально (а.с. 13, 14). Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України понесені позивачем судові витрати, що становлять 704,80 гривень судового збору, сплаченого на час подання до суду позовної заяви, суд покладає на відповідача [PERSON], оскільки понесення таких витрат позивачем [PERSON] підтверджено документально (а.с. 1). Підстав для звільнення відповідача [PERSON] від сплати судового збору не встановлено. У позовній заяві позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, посилалась на положення ст.ст. 105, 110 СК України. Застосування вказаних правових норм при вирішенні справи, суд вважає обґрунтованим. Відповідно до ст.ст. 105, 109, 112-114 Сімейного кодексу України, ст.ст. 258, 259, 265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

Outcome: approved