Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача Мирноградської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, в обґрунтування якого вказала, що в грудні 1996 року вона познайомилась з [PERSON] , який був власником однокімнатної квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 30.06.1994. Вказану квартиру [PERSON] продавав у зв`язку з переїздом, а вона в свою чергу підшукувала житло біля матері чоловіка, щоб доглядати за нею. Домовившись про купівлю-продаж цієї квартири, 14.12.1996 в рахунок її придбання вона передала [PERSON] 150 доларів США, що становило на той момент приблизно 260 грн, а [PERSON] передав їй ключі від квартири та зазначив, що почне займатись підготовкою документів для нотаріуса, в підтвердження чого надав розписку. З того часу вказана квартира знаходиться у її користуванні та володінні. Однак наприкінці січня 1997 року [PERSON] захворів на рак та [INFO] помер і не зміг виконати взяті на себе зобов`язання щодо оформлення документів. З 1996 року на вихідних вона разом з чоловіком проживала у вказаній квартирі, наводила порядок, здійснювала поточний ремонт. Перед розірванням шлюбу зі своїм чоловіком вона переїхала до вказаної квартири та постійно мешкає в ній одна з березня 1998 року по теперішній час, сплачує комунальні послуги, здійснює поточний та капітальний ремонти, наводить порядок та господарює у цій квартирі. Таким чином протягом більше 23 років вона відкрито, добросовісно і безперервно володіє зазначеною квартирою. Після смерті [PERSON] права на спадкування ніхто не заявляв. Тому позивач просить суд визнати за нею право власності на вказану квартиру в порядку набувальної давності. Позивач [PERSON] у судовому засіданні підтримала свої позовні вимоги, обґрунтовуючи їх обставинами, викладеними у позові, просила їх задовольнити. Представник відповідача\~Мирноградської міської\~ради також до суду не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, не заперечуючи проти позовних вимог, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність за наявними у справі доказами. \~ \~ \~ \~Згідно з ухвалою судді від 23.07.2021 у справі відкрито загальне позовне провадження, призначене підготовче засідання та за клопотанням позивача витребувані письмові докази у державного нотаріуса Мирноградської державної нотаріальної контори. Згідно з ухвалою суду від 19.08.2021 підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом установлено, що жила квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 28,53 кв.м, у тому числі жилою 15,0 кв.м, належить [PERSON] на підставі свідоцтва № 2/29-882 про право власності на житло, виданого виробничим об`єднанням «Красноармійськвугілля» 30.06.1994 згідно з розпорядженням від 29.06.1994 № 2-5060 (а.с.8-10). Згідно з відомостями КП «Бюро технічної інвентаризації» Мирноградської міської ради від 16.04.2020 вказане свідоцтво про право власності на житло зареєстроване в БТІ 01.09.1994, реєстр № 26 в реєстровій книзі № 10 (а.с.15). Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 21.04.2020 № 207138119 відомості щодо права власності на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] , у вказаних реєстрах, які сформовані з 01.01.2013, відсутні (а.с.21). [INFO] [PERSON] помер, про що Відділом реєстрації актів громадянського стану Куйбишевського районного управління юстиції м.Донецьк Донецькій області було складено відповідний актовий запис № 199 (а.с.12). Згідно з відомостями Виконавчого комітету Мирноградської міської ради від 27.05.2020 та від 04.02.2021 [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , та знятий з реєстраційного обліку за вказаною адресою у зв`язку зі смертю (а.с.14, 16). Відповідно до розписки від 14.12.1996 [PERSON] отримав від [PERSON] гроші в сумі 150 американських доларів за однокімнатну квартиру площею 28,5 кв.м, за адресою: [ADDRESS] , та передав [PERSON] вказану квартиру в користування з подальшим переоформленням документів у нотаріуса. Отриману суму грошей вважає сумою продажу квартири. Своїм підписом під цією розпискою підтверджує факт повного розрахунку за цю квартиру та відсутність фінансових претензій до [PERSON] (а.с.18). Позивач [PERSON] з 09.09.1984 по 30.06.2000 перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] (а.с.11, 13). Відповідно до довідки Виконавчого комітету Орлівської сільської ради Ясинуватського району Донецької області від 15.07.2021 [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , але фактично за вказаною адресою не мешкає (а.с.24). Згідно з актом обстеження фактичних обставин проживання особи без реєстрації, складеним фахівцями Координаційного комітету органів самоорганізації населення м.Мирнограда від 24.05.2021 [PERSON] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , фактично проживає за адресою: [ADDRESS] , з березня 1998 року по теперішній час (а.с.19). Заборгованість по квартплаті та за комунальні послуги у абонента [PERSON] за станом на липень 2021 року за адресою: [ADDRESS] , відсутня, що підтверджується довідками ПП «Домінант-Сервіс», КП «Вода Донбаса», ОКП «Донецьктеплокомуненерго», ТОВ «Донецькі енергетичні послуги» (а.с.22, 23). Відповідно до інформаційних довідок зі Спадкового реєстру № 65753564 від 27.07.2021 та № 65753540 від 27.07.2021 після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , спадкова справа не відкривалась, заповіти від імені [PERSON] не посвідчувалися (а.с.33-35). Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона з 70-х років минулого століття мешкає у будинку [ADDRESS] . [PERSON] заселилася у квартиру [ADDRESS] вказаного будинку приблизно у 1997 1998 роках, з того часу позивач безперервно проживає у цій квартирі одна, робить в ній ремонти, сплачує квартплату та комунальні послуги. До позивача у цій квартирі мешкав чоловік похилого віку на ім`я [PERSON] , який кудись виїхав. Згідно з чутками позивач, начебто, придбала в нього цю квартиру, особисто вона ніяких документів з цього приводу не бачила. Вказаною квартирою за ці роки ніхто інший не інтересувався. Свідок [PERSON] суду пояснила, що її сусідка [PERSON] заселилася у квартиру [ADDRESS] приблизно двадцять років тому назад. У цей будинок вона вселилася раніше за позивача, у 1970-х роках. З часу заселення позивач постійно проживає у вказаній квартирі сама, нікуди не виїжджала, робить ремонти, сплачує комунальні послуги. До [PERSON] у цій квартирі мешкав один чоловік, якого звали [PERSON] та який виїхав з міста. На квартиру позивача ніхто ніколи не претендував. Свідок [PERSON] суду пояснив, що [PERSON] його колишня дружина, яка більше двадцяти років постійно мешкає у квартирі за адресою: [ADDRESS] . Коли [PERSON] заселилася у цю квартиру, вони вже разом не проживали. Позивач вселилася до квартири з дозволу чоловіка, який мешкав в ній до цього, сама робила ремонти. В цій квартирі він ніколи не проживав і не має до неї ніякого відношення. Статтями 16, 328 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути в тому числі і визнання права; право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно зі ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Враховуючи положення п.8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК про те, що правила ст.344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та, беручи до уваги, що ЦК України набрав чинності з 1 січня 2004 року, положення ст.344 ЦК України поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року. Отже визнання судом права власності на нерухоме майно за набувальною давністю може мати місце не раніше 1 січня 2011 року. При цьому суди мають виходити з того, що коли строк давнісного володіння почався раніше 1 січня 2001 року, то до строку, який дає право на набуття права власності за набувальною давністю, зараховується лише строк з 1 січня 2001 року. Судом встановлено, що позивач, маючи намір придбати у [PERSON] спірну квартиру після підготовки власником всіх необхідних документів для нотаріуса, передала за розпискою грошові кошти, проте договір купівлі-продажу фактично укладений не був. Отже правові підстави (титул) у позивача для володіння майном та набуття права власності відсутні. Беручи до\~уваги встановлені\~обставини та\~надані суду\~докази,\~суд приходить\~до висновку,\~що позивач\~добросовісно заволоділа\~чужим майном,\~розпочавши користуватися\~жилим приміщенням\~за життя\~його власника\~та з\~дозволу останнього,\~і понад\~10\~років (23\~роки)\~продовжує відкрито,\~тобто очевидно\~для всіх\~інших осіб,\~безперервно користуватися\~спірною квартирою, вживаючи необхідні заходи для утримання її в належному стані, сплачуючи комунальні послуги, інші особи у цій квартирі не зареєстровані, не проживають і не претендують на неї, а тому суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на вказане нерухоме майно за набувальною давністю. На підставі ст.ст.16, 328, 344,

Outcome: approved