Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини – [PERSON], [INFO], у розмірі 2000 грн. щомісячно, з урахуванням індексації до досягнення дитиною повноліття. Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначала, що вона з 2001 року по квітень 2013 року проживала з відповідачем однією сім’єю без реєстрації шлюбних відносин, та мають спільну доньку – [PERSON], [INFO]. Крім того, зі сторонами проживав син позивача від першого шлюбу – [PERSON], [INFO]. З квітня 2013 року позивач зі своїми дітьми вимушена проживати окремо, винаймаючи орендоване житло. Відповідач від надання добровільної матеріальної допомоги своїй доньці ухиляється, не займається її вихованням. В судовому засіданні представник позивача [PERSON], яка діє на підставі довіреності, підтримала позовні вимоги в повному обсязі та зазначила, що відповідач дійсно, залишився проживати в їх спільному з [PERSON] будинку з новою дружиною, добровільної матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, її життям та розвитком не цікавиться. Представник позивача також зазначила, що відповідач має достатньо коштів, для того, щоб виплачувати аліменти саме в тому розмірі, який просить позивач, оскільки він користується їх спільним великим будинком, та здає в оренду житлове та нежитлове приміщення, за що отримує великий додатковий дохід. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про поважність причин неявки суду не повідомив, заперечення проти позову не надав. Відповідно до ч.2 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явились в судове засідання без поважних причин. Таким чином, суд вважає, що відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомив, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином . Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України зі змінами, внесеними Законом України “Про судоустрій та статус суддів ” від 07 липня 2010 року № 2453-VI, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення, при заочному розгляді справи, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони мають спільну доньку – [PERSON], [INFO]. Як вбачається зі свідоцтва про народження дитини серії І-ВЛ № 02323 від 25 січня 2006 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Фрунзенського районного управління юстиції м. Харкова, сторони по справі є батьками дитини. На даний час сторони проживають окремо. Неповнолітня [PERSON], [INFO] проживає з матір*ю. Згідно зі ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Суд не вбачає підстав для звільнення відповідача від обов’язку утримувати дітей. Згідно зі ст.183 Сімейного Кодексу України частина заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальний стан сторін, стан здоров’я дитини, наявність на утриманні у платника аліментів інших неповнолітніх дітей та інших непрацездатних членів сім’ї. Даних про наявність на утриманні відповідача інших неповнолітніх дітей та непрацездатних членів сім’ї суду не надано. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що сторони не проживають разом, неповнолітня дитина знаходиться на вихованні й утриманні позивачки, відповідач має можливість утримувати дитину, оскільки є працездатним. Позивач просить стягнути з відповідача аліменти на неповнолітню дитину в твердій грошовій сумі – 2000 грн. щомісячно, з урахуванням індексації до досягнення дитиною повноліття. Зважаючи на те, що у суда немає відомостей про дохід відповідача, а позивачем таких доказів надано не було, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог. Доводи позивача про те, що вона орендує житло і при цьому несе додаткові витрати, не мають відношення до позовних вимог. Крім того, позивач має житло і не втратила право користування ним. З урахуванням викладеного суд, вважає необхідним визначити у спосіб розміру аліментів у частці від заробітку, а саме - ? частини доходу відповідача, але не менше мінімального розміру, встановленого ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України – 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судові витрати: судовий збір у розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати , що становить 243,60 грн. згідно Закону України «Про судовий збір», суд стягує з відповідача згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежів за один місяць підлягає негайному виконанню. З урахуванням наведеного,

Outcome: partial