Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 14 листопада 2015 року вона з відповідачем уклала шлюб. В період шлюбу у неї з відповідачем спільний син - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя не склалося, внаслідок з різними поглядами на сім`ю та сімейні цінності. Сім`я припинила своє існування, існує формально, розпочинаючи з 01 січня 2021 року проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. Ухвалою судді Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 02 березня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та вирішено справу розглядати з повідомленням (викликом) сторін. Позивач на розгляд справи не з`явилася. Надала суду заяву про слухання справи у її відсутність. У наданій заяві зазначила, що позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити, строк для примирення подружжю не надавати, оскільки не вбачає сенсу в подальшому збереженні шлюбу. Відповідач на розгляд справи не з`явився, повідомлявся належним чином про час, дату та місце розгляду справи, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади. Заяв чи клопотань не надходило. Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З урахуванням думки позивача, яка в наданій заяві не заперечувала проти заочного розгляду справи, в порядку ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив розглянути справу без участі відповідача у заочному порядку. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини 3 статті 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до ст. ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне життя. Відповідно до ст. 109 Сімейного кодексу України, шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання не будуть порушені їх права, а також права дітей. 14 листопада 2015 року сторони уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] , виданого, Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Марганецького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 191. У сторін є спільній син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] , виданого Марганецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 14 червня 2016 року, актовий запис № 150. Спільне життя у сторін не склалося у зв`язку з різними поглядами на сім`ю та сімейні цінності, з втратою позивачем почуття любові, що суперечить інтересам позивача, та має істотне значення. Сім`я припинила своє існування. Сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Сторонам надавався строк для примирення. Примирення між сторонами не досягнуто. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги відсутність згоди позивача на примирення, суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення, в наслідок чого позов підлягає задоволенню. Спору з приводу спільного майна подружжя, проживання дітей у сторін немає. Позивача при зверненні із позовною заявою до суду на підставі ухвали судді було звільнено від сплати судового збору, а тому на підставі ч.1 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір пропорційно до частини задоволених вимог.

Outcome: approved