Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про усунення від права на спадкування та просила усунути відповідача [PERSON] від права на спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер [INFO], мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач ухилявся від надання допомоги спадкодавцеві (своєму батькові [PERSON]), який через тяжкі хвороби був у безпорадному стані та помер. Допомога потрібна була не стільки матеріальна (грошова), скільки фізична (догляд) та моральна (підтримка). Вказаний позов подано до Вінницького міського суду Вінницької області відповідно до вимог ч.1 ст. 114 ЦПК України, оскільки до спадщини [PERSON] увійшла квартира [ADDRESS]. Так, відповідно до п. 42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК); наприклад, це позови про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] у судовому засіданні позов підтримали повністю з підстав, викладених у позовній заяві, та просили його задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з'явився (не з'явився 14.08.2014 року та 10.10.2014 року), будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи. Так, ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 14.02.2014 року провадження у справі було зупинено до надходження відповіді на судове доручення про надання правової допомоги, а ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 06.06.2014 року провадження у справі було відновлено, у зв'язку з тим, що 05.06.2014 року до суду надійшла відповідь на судове доручення про вручення документів відповідачу. Отже, суд ухвалив провести заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, оскільки позивач та представник позивача не заперечували проти такого порядку розгляду справи. Вислухавши пояснення позивача та її представника, показання свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали цивільної справи, матеріали спадкової справи № 464, оцінивши докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 15.05.2012 року, [INFO] у м. Вінниці у віці 78 років помер [PERSON] ([INFO]). Згідно повторного Свідоцтва про шлюб від 08.06.2012 року, 28 травня 1972 року за актовим записом № 9 було укладено шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], якій після укладення шлюбу було присвоєно прізвище «[INFO]». Як вбачається з копії Запису акта про народження № 18 від 24.02.1968 року, [PERSON], [INFO], є сином [PERSON]. Таким чином, сторони у справі є спадкоємцями першої черги за законом відповідно до ст. 1261 ЦК України, після смерті [INFO] [PERSON]. Як вбачається з медичної документації (медичних довідок, виписок з історії хвороби, виписних епікризів тощо), яка знаходиться у матеріалах справи (а.с. 18-35), [PERSON] мав ураження опорно-рухового апарату (компресійний перелом хребта), у зв'язку з чим отримав інвалідність ІІІ групи, знаходився у канцер-реєстрі (Сr простати T3NoMo Ш стадія П клінічна група, з множинними метастазами в ребра та поперекові хребці), а також мав хронічне обструктивне захворювання легень ІІІ ст., легеневу недостатність ІІ ст., гіпертонічну хворобу ІІ ст., гіпертензивне серце, серцеву недостатність ІІА ст., ішемічну хворобу серця, енцефалопатію І ст. тощо, а тому через тяжкі хвороби, каліцтво та похилий вік (1934 року народження) був у безпорадному стані. Згідно роз'яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] ухилявся від надання допомоги спадкодавцеві (своєму батькові [PERSON]), який через тяжкі хвороби (рак простати тощо) та каліцтво (компресійний перелом хребта, який призвів до інвалідності) був у безпорадному стані та помер. Як вбачається з Акту від 24.05.2013 року, посвідченого директором ТОВ «ЖЕО», мешканці будинку [ADDRESS] ([PERSON], [PERSON], [PERSON]) стверджують, що [PERSON], 1934 р.н., проживав з 1973 року до дня смерті [INFO] у квартирі [ADDRESS] разом з дружиною [PERSON]; проживали вони вдвох, дітей не було; після перенесеної травми хребта у [PERSON] значно погіршився стан здоров'я; останні роки він дуже хворів, часто проходив лікування у лікарнях; йому була необхідна стороння допомога; опікувалась ним лише дружина [PERSON]; про наявність у [PERSON] дітей ніколи не чули. Вказані обставини підтвердили допитані у судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Крім того, відповідач [PERSON] не був присутній на похованні та на поминках батька, поховання та поминки були організовані його дружиною - позивачем [PERSON], що підтверджується письмовими доказами (довідка КП ВМР «Комбінат комунальних підприємств» від 28.05.2013 року № 74, рахунок-замовлення № 216 від 12.05.2014 року, квитанція № 216 від [INFO]) та показаннями допитаних у судовому засіданні свідків. Відповідно до ч. ч. 3, 5 ст. 1224 ЦК України, не мають права на спадкування за законом батьки (усиновлювачі) та повнолітні діти (усиновлені), а також інші особи, які ухилялися від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця, якщо ця обставина встановлена судом; за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялась від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Згідно роз'яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», непред'явлення спадкодавцем, який мав право на утримання, позову про стягнення аліментів до особи, яка претендує на спадщину, не є достатньою підставою для відмови в позові про усунення від права на спадкування; правило ч. 5 ст. 1224 ЦК України стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до СК не були зобов'язані утримувати спадкодавця. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до переконання про наявність підстав для задоволення позовних вимог, тобто для усунення [PERSON], [INFO], від права на спадкування за законом після померлого [INFO] [PERSON]. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, слід стягнути з [PERSON] та користь [PERSON] 243,60 грн. судового збору. Враховуючи викладене,

Outcome: approved