Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення з останнього аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/3 частини з усіх видів його доходу щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 14 листопада 2012 року між ними було укладено шлюб. Від шлюбу вони мають дочку [PERSON], [INFO]. Відповідач проживає окремо. Подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити її інтересам. В звязку з цим з липня 2015 року вона припинила з відповідачем шлюбні стосунки і перестала вести спільне господарство та спільне проживання. Їхня дочка проживає разом з нею, часто хворіє, вимагає додаткових витрат на лікування, розвиток, проте, всі додаткові витрати повязані з утриманням дитини вона несе одна. Відповідач проживає окремо, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, в житті, вихованні та розвитку дитини ніякої участі не приймає, що ставить її у вкрай скрутне матеріальне становище. Позивач також зазначає, що на утриманні у відповідача інших неповнолітніх дітей немає, стягнень за виконавчими листами не проводиться, непрацездатних батьків немає. Позивач подала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, при цьому остання наполягає на позовних вимогах. Відповідач подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, при цьому зазначив, що частково заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини, а саме не згоден з розміром аліментів та просить суд зменшити розмір аліментів та стягнути з нього аліменти в розмірі ? частини всіх його доходів. Відповідно до ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, так як знайшов своє підтвердження: відміткою у паспорті позивача про сімейний стан, де зазначено, що між сторонами у справі 14.11.2012 р. № 789 зареєстровано шлюб; копією свідоцтва про народження серії 1-КИ № 420343, виданого Жовтневим відділом ДРАЦС Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, з якого вбачається, що сторони дійсно є батьками [PERSON] [PERSON] Ільгарівни, [INFO]; довідкою про склад сімї від 06.04.2016 р. за вих. № 411, виданою виконкомом Чумаківської сільської ради, з якої вбачається, що дочка [PERSON] дійсно проживає разом з позивачем. Відповідач зобов?язаний надавати матеріальну допомогу на утримання дітей, але добровільно цього не робить. Відповідно до ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дітей (аліменти) присуджуються у частці від доходу їх батька, або у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтуєтъся на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослiдженнi наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Згідно з п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Частиною 2 ст. 185 СК України передбачено, що розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Таким чином, твердження позивача щодо її додаткових витрат, повязаних з утриманням дитини, які вона несе одна, суд при визначенні розміру аліментів не бере до уваги, оскільки не надано належних доказів та не предявлено конкретну вимогу щодо стягнення додаткових витрат. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно ст.10 ЦПК цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 191 СК України передбачено стягнення аліментів від дня пред'явлення позову, а тому аліменти підлягають стягненню з 11.04.2016 року, в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів (заробітку) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного вік. Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України судовий збір на користь держави слід стягнути з відповідача по справі, у розмірі передбаченому ст. 4 Закону України «Про судовий збір». На підставі викладеного та

Outcome: partial