Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням і в обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що 17 лютого 1993 року виконавчим комітетом міської ради народних депутатів м. Димитров було видано ордер на житлове приміщення на імя [PERSON] із родиною, яка складається з чотирьох осіб, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Особами які були вписані у вищевказаний ордер є: [PERSON], донька [PERSON] та [PERSON] (яка в даний час [PERSON]Ю.). В зазначеній квартирі відповідачі не проживають з весни 2014 року і до теперішнього часу. Вона не перешкоджає відповідачам проживати у вказаній квартирі. Відповідачі з власної ініціативи не проживають в даній квартирі, вони фактично проживають в Російській Федерації. Вона змушена сплачувати за відповідачів комунальні послуги, та інші платежі повязані з утриманням квартири. Відповідачі не приймають участі в оплаті комунальних послуг, та не компенсують витрати повязані зі сплатою комунальних послуг. В подальшому позивач має бажання приватизувати житло, але із зареєстрованими та відсутніми членами родини зробити це неможливо. Просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування вказаним жилим приміщенням. В судовому засіданні [PERSON] підтримала позовні вимоги, обґрунтовуючи їх викладеними в позовній заяві обставинами. Зазначила, що квартиру отримав її чоловік [PERSON] в 1993 році. Зареєстровані в квартирі вона, її чоловік, її дочка і внучка. Квартира перебуває у комунальній власності. Онуку зареєстрували в 2000 році, коли вона народилася. Її чоловік, дочка і внучка проживали в квартирі. Її дочка зареєструвала шлюб у 1998 році і після реєстрації шлюбу три місяці дочка, внучка і зять проживали у них, а потім стали проживати на м-ні «Молодіжний», 38/11. Онуку прописали на їхню адресу, так як її дочка була зареєстрована у них. У вересні 2014 року її чоловік поїхав у Росію в Пермську область у місто Губаху до своєї матері, оскільки почалася війна. В липні або серпні 2014 року її зять, дочка і внучка теж поїхали до . Її дочка не телефонує через свого чоловіка, її зятя, так як у них з ним були не дуже хороші відносини. Вона просила дочку знятися з обліку з квартири, але її ніхто не слухав. Речей чоловіка, дочки і внучки в квартирі немає. Просить суд визнати відповідачів такими, що втратили право на проживання в квартирі, так як вона сплачує газ, сміття за всіх членів сім'ї, котрі зареєстровані в даній квартирі. Відповідачі до судового засідання не зявилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи або даних про поважність відсутності у судовому засіданні від відповідачів до суду не надходило. Представник третьої особи органу опіки та піклування Мирноградської міської ради в судовому засіданні проти вимог позивача в частині визнання втратившою право на житло малолітньої дитини заперечувала, зазначивши, що позивачем суду не надано даних на підтвердження забезпечення малолітньої правом проживання або правом власності на житло за іншою адресою. Вирішення питання про визнання втратившими право на житло інших відповідачів, залишила на розсуд суду. Представник третьої особи КП «Служба єдиного замовника» до судового засідання не з*явився по невідомій суду причині, про час та місце розгляду повідомлені належним чином. Враховуючи, що відповідачі, будучи неодноразово належним чином повідомлені про час та місце розгляду стосовно них справи, до суду не з*явилися, позицію представника позивача, яка не заперечувала розглядати справу у порядку заочного провадження, суд вважає необхідним дану справу розглянути заочно, за відсутності відповідачів та осіб, які до суду не з*явились. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що за адресою: [ADDRESS], зареєстрованими значаться: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO]. (а.с. 17). У дану квартиру [PERSON], [PERSON]Ю, вселилися на підставі ордеру № 4192 серія ДІ, виданого відповідно до рішення виконкому міської ради міста Димитрова від 17 лютого 1993 року, ордер виданий на імя [PERSON] (а.с. 12). Відповідно до акту координаційного комітету самоорганізації населення міста Мирнограда (Димитров) від 22.11.2016 р., [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] зареєстровані в квартирі № 3 будинку № 14 на м-ні «Східний» в м. Мирноград, але у даній квартирі не проживають з 2014 року по теперішній час (а.с. 15). Рішенням Димитровської міської ради від 21.10.2015 року надана згода на зміну договору найму жилого приміщення на [PERSON] замість [PERSON] (а.с. 13). Свідок [PERSON] суду показав, що позивачку знає приблизно 10 років. [PERSON] знає як чоловіка [PERSON]. [PERSON] донька позивача, а [PERSON] онука. Приблизно три роки не бачить відповідачів у зазначеній квартирі. Коли [PERSON] вийшла заміж, перестала проживати в квартирі позивача. Йому говорили, що відповідачі виїхали з квартири, здається в Росію до батьків [PERSON]. Онуку позивача [PERSON] не знає. Свідок [PERSON] суду показала, що відповідачів по справі знає з часу їх заселення у спірну квартиру. [PERSON] - це чоловік позивача. Євгенія - дочка і внучка - [PERSON]. Приблизно з 2014 року вона не бачить [PERSON]. Євгенія вийшла заміж і з цього часу вона бачила її в квартирі матері періодично. Знає, що відповідачі виїхали з Димитрова, але куди їй не відомо. Згідно зі статтею 71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї, за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. У разі не проживання особи в жилому приміщенні більше шести місяців, така особа може бути визнана як така, що втратила право користування житлом. При зясуванні відсутності відповідачів у спірній квартирі понад встановлені законодавством строки, судом не виявлені поважні причини за яких відповідачі не користувалися спірною квартирою та були відсутніми, як встановлено судом у судовому засіданні, принаймні з 2014 року, тому суд вважає можливим визнати відповідачів [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування квартирою номер 3 будинку номер 14 на м-ні «Східний» в місті Мирнограді Донецької області. Щодо визнання втратившою право на проживання у спірній квартирі малолітньої дитини суд вважає необхідним зазначити наступне. У відповідності до частини другої статті 2 Конвенції про права дитини від 20.11.1989р., підписаної Україною 21.02.1990р., ратифікованої Україною 27.02.1991р., набрала чинності для України 27.09.1991 року (далі по тексту Конвенція), держави-учасниці вживають всіх необхідних заходів для забезпечення захисту дитини від усіх форм дискримінації або покарання на підставі статусу, діяльності, висловлюваних поглядів чи переконань дитини, батьків дитини, законних опікунів чи інших членів сімї. За частиною першою статті 3 Конвенції, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. За статтею 27 Конвенції, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Статтею 1 Закону України «Про охорону дитинства», визначено, що охорона дитинства система державних та громадських заходів, спрямованих на забезпечення повноцінного життя, всебічного виховання і розвитку дитини та захисту її прав. За частиною другою статті 18 Закону України «Про охорону дитинства», діти - члени сім'ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. Задля збереження права малолітньої дитини на житло і усунення вірогідності звуження права малолітньої дитини на проживання за місцем її реєстрації, за відсутності у суду відомостей про реєстрацію місця проживання малолітньої [PERSON] за іншою адресою, вимоги про визнання малолітньої втратившою право користування жилим приміщенням задоволенню не підлягають. На підставі ст.ст. 71, 72 ЖК України,

Outcome: partial