Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визначення місця проживання їх малолітньої дочки [PERSON], [INFO]. Позов мотивований тим, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі до 03.09.2014 р. Від шлюбу мають чотирьох дітей: синів: Іллю, [INFO], та [PERSON], [INFO]; дочок: Єлизавету, [INFO], та [PERSON], [INFO]. Позивач після розірвання шлюбу разом з дітьми проживає в м.Одеса, відповідач у с.Богданівка Доманівського району Миколаївської області. Між колишнім подружжям існує спір про місце проживання наймолодшої дочки [PERSON]. Так, відповідач без згоди позивача 02 червня 2015 р. забрав дочку з Одеського дошкільного навчального закладу «Ясла-садок» №267 комбінованого типу Одеської міської ради Одеської області, позбавивши позивача спілкування з дитиною. На думку позивача, проживання дитини з нею та рідними братами і сестрою більше відповідатиме інтересам дитини, ніж проживання з батьком, а тому просила визначити місце проживання дочки з нею. У судове засідання з розгляду справи по суті сторони не зявилися. Від імені позивача [PERSON] її представник [PERSON] надала письмову заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності та відсутності позивача [PERSON] Позовні вимоги підтримала, просила про повне задоволення позовних вимог. Відповідач [PERSON] надав письмову заяву, в якій просив про розгляд справи за його відсутності, позов визнав, не заперечував проти його задоволення. Представник Київської районної адміністрації Одеської міської ради [PERSON] надав суду письмову заяву про розгляд справи без участі представника органу опіки та піклування. Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: У судовому засіданні встановлено, що сторони з 21.04.2000 р. по 03.09.2014 р. перебували в зареєстрованому шлюбі та є батьками чотирьох неповнолітніх дітей: Іллі, [INFO], Єлизавети, [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджене копіями рішення Доманівського районного суду Миколаївської області від 03.09.2014 р. у справі №475/954/14-ц та свідоцтв про народження дітей. Колишнє подружжя разом не проживає. Наразі усі діти проживають з позивачем, однак між батьками наявний спір про місце проживання наймолодшої доньки [PERSON], [INFO]. Згідно з письмовим висновком Київської районної адміністрації Одеської міської ради за №2217/01-11 від 23.10.2015 р. про визначення місця проживання дітей вказаний орган опіки та піклування вважає доцільним та таким, що відповідає інтересам дітей, їх проживання з матірю [PERSON] Відповідно до ст.160 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обовязків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоровя та інші обставини, що мають істотне значення. Суд не може передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Відповідно до ст.174 ЦПК України відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши про це як усну, так і письмову заяву, яка приєднується до справи. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідач [PERSON] у письмовій заяві позов визнав, не заперечував проти його задоволення. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому у суду немає підстав для неприйняття визнання позову відповідачем. За змістом частини четвертої статті 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом, про що зазначено в абзаці 6 п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 № 14. Зважаючи на вищезазначені норми, суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем та задовольнити позов. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України на користь позивача підлягають стягненню з відповідача понесені та документально підтверджені 243,60 грн. судового збору.

Outcome: approved