Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON], зареєстрований 19 вересня 2014 року у Кіровському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, актовий запис № 636. В обґрунтування позову зазначила, що 19 вересня 2014 року між нею та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано у Кіровському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис № 636. Від шлюбу мають малолітню дитину доньку [PERSON], [INFO], щодо місця проживання якої з матірю (позивачем) спору між ними (сторонами) не має. Крім того, позивач зазначила, що протягом останніх років сімейне життя між ними поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, з жовтня 2016 року вона мешкає окремо від чоловіка (відповідача). Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сімю. На даний момент ведення між ними спільного господарства, підтримувати сімейні відносини з відповідачем намірів не має. Після розірвання шлюбу просила відновити їй дошлюбне прізвище - «Міллер». Позивач [PERSON] в судове засідання надала заяву за вх. № 24640 від 20.10.2017 року про розгляд справи за її відсутності, в якій також зазначила, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав заяву за вх. № 23985 від 13.10.2017 року про розгляд справи за його відсутності, в якій також зазначив, що проти задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу не заперечує, строк на примирення просив не надавати. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Враховуючи подані сторонами заяви, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, не суперечать законодавству, яке регулює сімейні правовідносини, а тому підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що сторони зареєстрували шлюб 19 вересня 2014 року у Кіровському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис № 636, та 19 вересня 2014 року видано свідоцтво про шлюб серії І-ОЛ № 079146, яким також підтверджується й зміна прізвища позивача - «Міллер» шляхом приєднання до свого прізвища прізвища другого з подружжя - «Міллер-Демидова», шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, намірів відновлювати їх не мають. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину доньку [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серія І-ОЛ № 177337). За вказаних вище обставин та підстав позову, зазначених позивачем причин для розірвання шлюбу, серед яких позивач зазначила відсутність між ними взаєморозуміння, протилежні погляди на шлюб та сімю, що призвело до погіршення сімейного життя та фактичного припинення шлюбних відносин, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя, збереження шлюбу сторін суперечить інтересам подружжя, і зокрема, позивача, якою предявлено позов до суду про розірвання шлюбу з відповідачем. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За викладених обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, припинення сторонами шлюбно-сімейних відносин, дійсні причини предявлення позову про розірвання шлюбу, волевиявлення позивача припинити шлюбні відносини, враховуючи також ту обставину, що рішення позивача про розірвання шлюбу та предявлення з цього приводу позову до суду прийнято з усвідомленням нею його наслідків, виходячи при цьому також з відсутності у взаєминах сторін морально-правової основи шлюбу, до якої належать почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги, взаєморозуміння, підтримки та піклування, суд дійшов висновку про те, що шлюб між сторонами носить суто формальний характер, подальше спільне життя і збереження шлюбу та шлюбно-сімейних відносин суперечить інтересам подружжя, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті права сторін, а також права їх малолітньої дитини, крім того, вимога позивача про відновлення дошлюбного прізвища відповідає положенням ст. 113 СК України, у звязку з чим позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати, що складаються із судового збору у розмірі 640 грн. 00 коп., стягнути з відповідача на користь позивача. Відповідно до ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved