Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом у якому прохала суд стягувати з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітніх синів [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] по 800 грн. щомісячно на кожну дитину. Свої вимоги мотивувала тим, що відповідач, який є батьком неповнолітніх дітей, надає недостатню матеріальну допомогу на їх утримання, хоча працює неофіційно і має певний дохід, має задовільний стан здоров'я, інших утриманців не має і. На думку позивача, відповідач має можливість матеріально забезпечувати дітей, сплачуючи аліменти в розмірі 800 грн. щомісячно. У судовому засіданні позивач [PERSON] уточнила позовні вимоги і прохала суд стягувати з відповідача на свою користь аліменти в розмірі 600 грн. щомісячно на кожну дитину. Відповідач позовні вимоги визнав частково, погодившись сплачувати аліменти в розмірі 300 грн. на кожну дитину. Вислухавши сторони, дослідивши надані ними докази на підтвердження своїх доводів та заперечень, дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що сторони по справі з 10.06.2006 року перебувають в зареєстрованому шлюбі (а.с. 6), від якого мають трьох неповнолітніх синів: [PERSON], [INFO] (а.с. 7), [PERSON], [INFO] (а.с. 9) та [PERSON], [INFO] (а.с. 8), батьком кожного з яких є відповідач. Відповідно до довідки Квартального комітету № 14 Виконавчого комітету Роменської міської Ради від 21.02.2014 року неповнолітні [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], проживають з матір'ю [PERSON] (а.с. 10). Відповідач по справі [PERSON] не достатньо надає матеріальну допомогу на утримання своїх неповнолітніх дітей, що спонукало позивача звернутися до суду з позовом. Наведене свідчить, що між сторонами склалися спірні сімейні правовідносини з приводу утримання дитини. Ці правовідносини регулюються ст. ст. 180, 182, 184, Сімейного кодексу України. Частина 1 ст. 180 СК України передбачає обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно роз'яснень, які містяться в п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою статті 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Вирішуючи питання про стягнення аліментів суд враховує, що відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2014 рік» з 01.01.2014 року прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років - 1032 грн., а для дітей віком від 6 до 18 років - 1286 грн. Як встановлено судом, відповідач є особою працездатного віку, але тимчасово має незадовільний стан здоров'я, не є інвалідом, офіційно не працює, але перебуває на обліку в Роменському міськрайонному центрі зайнятості населення, де отримує розмір допомоги по безробіттю щомісячно (а.с. 35). Незалежно від офіційного працевлаштування, наявності постійного заробітку чи розміру доходу, батько, в силу вимог ст. 180 СК, зобов'язаний утримувати дитину до її повноліття. Така особа не може бути визнана неспроможною сплачувати аліменти в достатньому розмірі, якщо вона будучи працездатною, повноцінно не працює без поважних причин. Суд також переконаний, що відповідач як молода, працездатна особа, [INFO], взмозі організувати своє життя таким чином, щоб сплачувати аліменти на утримання дітей в розмірі по 400 грн. щомісячно на кожну дитину. У праві на працевлаштування і достойний заробіток відповідач не обмежений. При визначенні цього розміру аліментів суд також керується принципом розумності та справедливості. Відповідно до ст. 367 ч.1 п.1 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за 1 місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави в розмірі 243,60 грн.

Outcome: partial