Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики, мотивуючи свій позов тим, що між нею та відповідачем були укладені договори позики коштів, які були оформлений у вигляді розписок, згідно яких [PERSON] отримала від [PERSON] позики: - 14 червня 2017 року в сумі 30000 гривень та 3000 доларів США, строк повернення 14.06.2018 року; - 21 січня 2018 року в сумі 50000 гривень та 3000 доларів США, строк повернення 21.05.2018 року; - 09 лютого 2018 року в сумі 2000 доларів США, терміном на три місяці; - 09 лютого 2018 року в сумі 50000 гривень, терміном на три місяці. У випадку несвоєчасного розрахунку [PERSON] зобов`язалася нести відповідальність перед [PERSON] всім своїм майном. До обумовлених дат [PERSON] борги не повернула, тобто умови договору не виконала. В судове засідання від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи без участі позивача та представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] та її представник в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду були повідомлені належним чином. Заперечень проти позову до суду не надано, представник відповідача зазначив, що всі борги за борговими розписками погашені, проте при погашенні боргу [PERSON] віддавала [PERSON] сканкопії розписок, чим ввела останню в оману, за вказаними фактами внесено відомості до ЄРДР. Згідно ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення у справі, оскільки позивач проти цього не заперечує. Суд, з`ясувавши обставини справи, дослідивши надані докази, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Матеріалами справи встановлено, що 14 червня 2017 року [PERSON] від [PERSON] отримала кошти у сумі 30000 гривень та 3000 доларів США, зі строком повернення 14 червня 2018 року, на підтвердження чого складено письмову розписку(а.с.6). 21 січня 2018 року [PERSON] від [PERSON] отримала кошти у сумі 50000 гривень та 3000 доларів США, зі строком повернення 21 травня 2018 року, на підтвердження чого складено письмову розписку(а.с.7). 09 лютого 2018 року [PERSON] від [PERSON] отримала кошти у сумі 2000 доларів США, строком на три місяці, на підтвердження чого складено письмову розписку(а.с.8). 09 лютого 2018 року [PERSON] від [PERSON] отримала кошти у сумі 50000 гривень, строком на три місяці, на підтвердження чого складено письмову розписку(а.с.9). Частиною 2 ст. 1047 ЦК України передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Таким чином суд вважає доведеним факт укладання сторонами договору позики з дотриманням вимог щодо його форми. Із змісту статті 526 ЦК України випливає, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Загальна сума боргу за розписками становить 30000 грн.+50000грн.+5000грн.= 130000 грн., також 3000 доларів США+3000 доларів США+2000 доларів США=8000 доларів США. Таким чином суд приходить до переконання, що позовні вимоги позивача ґрунтуються на законі та договорі та підлягають задоволенню в повному обсязі. Представником відповідача було ініційовано виклик до суду свідка [PERSON] , однак її явку до суду не було забезпечено і відповідно в якості свідка [PERSON] допитана не була. Відповідно до ст.141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved