Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання відповідачів такими особами, що втратили право на користування житлом. В обґрунтування позову зазначила, що вона є власником житлового будинку по вул.Л.Українки, 21 в с.Гиновичі Бережанського району Тернопільської області. Відповідач [PERSON] є її сином, [PERSON] дочкою, а [PERSON] внучкою. Відповідачі є зареєстрованими у її житловому будинку, однак у ньому не проживають. Відповідач [PERSON] не проживає вже більше тринадцяти років, а відповідачі [PERSON] та [PERSON] більше десяти років. Відповідачі виїхали закордон і у її будинку не появляються. У зв?язку із формальною реєстрацією відповідачів у житловому будинку позивача, вона (позивач) позбавлена можливості отримати житлово-комунальну субсидію, в зв?язку із чим змушена звернутися до суду за захистом свого права. У судовому засіданні у своєму вступному слові представник позивача [PERSON] дав пояснення аналогічні змісту позовної заяви. Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з?явилася, будучи належним чином повідомленою про час та день проведення судового засідання. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] у судове засідання не з`явилися, подано на розгляд суду заяви із яких вбачається, що їм відомо про розгляд справи, зазначили, що позов визнають та справу просять розглянути у їх відсутність. Суд, заслухавши представника позивача, взявши до уваги пояснення свідків, допитаних у судововму засіданні та дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини. Позивач [PERSON] є власником житлового будинку по вул.Л.Українки, 21 в с.Гиновичі Бережанського району Тернопільської області. Відповідач [PERSON] зареєстрований в житловому будинку позивача з 23 жовтня 2003 року, але фактично не проживає у ньому з 2005 року, тобто близько 13-ти (тринадцяти) останніх років. Відповідач [PERSON] зареєстрована в житловому будинку позивача з 19 травня 2009, але фактично не проживає у ньому близько 9-ти останніх років. Відповідач [PERSON] зареєстрована в житловому будинку позивача з 24 липня 2009, але фактично не проживає у ньому близько 9-ти останніх років. Згідно акту обстеження житлово-побутових умов від 18 червня 2018 року, гр.[PERSON] (син позивача) зареєстрований в житловому будинку по вул.Л.Українки, 21 в с.Гиновичі Бережанського району Тернопільської області, але не проживає за місцем реєстрації з 2005 року. Гр. [PERSON] (дочка позивача) та гр.[PERSON] (внучка позивача) зареєстровані у вищевказаному житловому будинку, але не проживають за місцем реєстрації з 2009 року. Факт відсутності відповідачів у житловому будинку [PERSON] по вул.Л.Українки, 21 в с.Гиновичі Бережанського району Тернопільської області підтвердили також допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] Згідно ч.3, 4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Частиною 4 ст.206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийняття визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як вбачається із заяв відповідачів, поданих до суду, вони визнають позовні вимоги. У суду не виникло обґрунтованого сумніву, як щодо достовірності обставин, визнаних відповідачами, так і щодо добровільності їх визнання і таке визнання знайшло своє відображення у заявах відповідачів по суті справи. Отже, суд вважає, що вказане визнання позову зі сторони відповідачів не суперечить вимогам законодавства, не порушує прав та законних інтересів ні сторін по справі, ні інших осіб. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову. На підставі наведеного,

Outcome: approved