Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON], який було зареєстровано 24 лютого 2010р. відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 155.. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - малолітню доньку [PERSON], [INFO]. . В обґрунтування позову позивач зазначила, що між нею та відповідачем відсутні порозуміння та повага, вона втратила до відповідача почуття поваги та кохання, сім'я існує формально, наміру зберегти сім'ю в подальшому не має. Стосунки, які склалися між нею та відповідачем перешкоджають їх подальшому спільному проживанню, тому примирення між ними неможливо. Подальша наявність юридичного факту реєстрації шлюбу суперечить її інтересам, тому позивач просить суд розірвати шлюб .Сумісне проживання припинили у лютому 2013 року. У судове засідання позивачка надала заяву про слухання справи за її відсутністю позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач [PERSON] також надав заяву про слухання справи за його відсутністю, позов визнав. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає необхідним позовні вимоги задовольнити з наступних підстав. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Вивчивши представлені докази, оцінивши і проаналізувавши вищезазначене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб зареєстрований 24 лютого 2010р. у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 155. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Як встановлено у судовому засіданні, згідно з викладеним у позові причиною розірвання шлюбу стали різні погляди на життя. Позивач втратила до відповідача почуття поваги та кохання та не має наміру в подальшому проживати з нею однією сім'єю. Сторони мешкають окремо з січня 2013р., не ведуть спільне господарство, відсутній сімейний бюджет, не підтримують шлюбно-сімейні відносини. Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу,фактичні взаємостосунки подружжя, дослідивши матеріали справи, вважає подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї за неможливе і тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідач при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право залишити його після розірвання шлюбу. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Післяшлюбне прізвище відповідача визначити як - «[PERSON]»

Outcome: approved