Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - доньки [PERSON], [INFO]. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що донька наразі проживає разом з нею, відповідач добровільно матеріальної допомоги на її утримання не надає. У заяві позивача, яка була зареєстрована канцелярією Козелецького районного суду Чернігівської області 11.04.2016 року, міститься прохання про розгляд справи за її відсутності, підтримання нею заявлених позовних вимог, та відсутності заперечень проти винесення заочного рішення. Відповідач в судові засідання не з'являвся, причини його неявки суду невідомі. Повістки про виклики в судові засідання направлялися за зареєстрованою адресою місця проживання відповідача та за місцем його проживання, вказаним позивачем. Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною. За таких обставин, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд визнав за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін, ухваливши заочне рішення. Відповідно до статті 197 Цивільного процесуального кодексу України з огляду на неявку в судове засідання всіх осіб фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого виконкомом Деснянської селищної ради Козелецького району Чернігівської області, [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO]; [PERSON] є її матір'ю. Згідно зі статтею 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з частиною третьою статті 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Відповідно до частини другої статті 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Це є гарантований державою мінімум для забезпечення утримання дитини. Згідно з частиною першою статті 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги щодо стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання [PERSON] у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення дитиною повноліття, - підлягають задоволенню. Допустити негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів на утримання [PERSON] у межах суми платежу за один місяць (згідно зі статтею 367 Цивільного процесуального кодексу України). Відповідно до статті 88 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати в розмірі 551,20 грн. належить стягнути з відповідача в дохід держави. Враховуючи викладене вище,

Outcome: approved