Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, збільшення розміру аліментів та стягнення аліментів, відповідно до вимог ст. ст. 104, 105, 112, 180, 181-184, 191, 279 СК України, просить суд: розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 04.10.2007 року виконавчим комітетом Бритівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, свідоцтво про шлюб серії 1-ЖД № 126230, актовий запис №41; збільшити розмір аліментів стягнутих з [PERSON] заочним рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 05.09.2016 року по справі № 495/5350/16-ц на її користь на утримання [PERSON] та [PERSON], а саме стягувати з [PERSON], [INFO] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON], [INFO] в розмірі 1000 грн. щомісячно, але не нижче 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня зверення до суду та до повноліття дитини, тобто до 20.04.2026 року, а також стягувати з [PERSON], [INFO] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON], [INFO] у розмірі 1000 грн. щомісячно, але не нижче 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду та до повноліття дитини, тобто до 20.08.2027 року; стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1000 грн., але не нижче 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду та до повноліття дитини, тобто до 12.12.2034 року; стягнути з відповідача аліменти на утримання\~ позивача в розмірі 500 грн. щомісячно на час догляду до досягнення донькою [PERSON] 3-річного віку, починаючи з дня звернення до суду і до 12.12.2019 року. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона з відповідачем з 04.10.2007 року перебуває у зареєстрованому шлюбі, від якого має трьох малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO], які проживають разом із матір`ю та знаходяться на її утриманні. З відповідачем вони мають різні погляди на життя, різні інтереси і запити, втратили відчуття любові та поваги один до одного, подружні відносини припинили у 2017 році, проживають окремо, продовження спільного життя неможливо і збереження шлюбу суперечило інтересам кожного з них і дітей. Відповідач на даний час проживає у [INFO], працює за приватним наймом, на праві власності має земельну ділянку площею 2,5701 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. В неї на утримані знаходяться троє малолітніх дітей, вона не працює, майновий стан її дуже складний. Заочним рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Одеської області від 05.09.2016 року по справі № 495/5350/16-ц з відповідача вже стягуються аліменти на утримання [PERSON] та [PERSON] щомісячно по 800 грн. на кожну дитину. Проте, вказаних аліментів на утримання дітей недостатньо, оскільки діти дорослішають, витрати по їх утриманню ростуть, суттєво подорожчало життя, продукти харчування, одяг, ліки, виросли в ціні комунальні платежі, змінився прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років. Тож, зважаючи на вказані фактори та виходячи з принципу розумності та справедливості, враховуючи те, що розмір аліментів не може бути нижчим , ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, вона вважає, що розмір аліментів визначених за рішенням суду необхідно збільшити. З цих підстав позивач і звернулась з позовом до суду. Позивач в судове засідання надала заяву про розгляд справи у її відсутність, з проханням позовні вимоги задовольнити. З проведенням заочного розгляду справи згодна. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причина неявки суду невідома. Зі згоди позивача, про що свідчить її заява, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд приходить до наступного. Матеріалами справи встановлено, щодійсно 04.10.2007 року сторони зареєстрували шлюб (актовий запис №41), що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ЖД № 126230, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Білгород-Дністровському району Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області. /л.с. 6/ Відповідно до ст. ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України, передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Як видно з позовних вимог позивача між сторонами фактично припинені шлюбно-сімейні відносини, з 2017 року вони не проживають разом, спільне господарство не ведеться, стверджує, що продовження спільного життя неможливо і збереження шлюбу суперечило інтересам кожного з них і дітей. Отже, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Частиною 2 ст. 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову [PERSON] в частині розірвання шлюбу. Стосовно вимог про збільшення розміру аліментів, суд приходить до наступного. Матеріалами справи встановлено, що сторони мають трьох дітей: сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження дітей. /л.с. 7-9/ У відповідності до довідки № 730 від 18.12.2017 року, виданої Шабівською сільською радою, [PERSON], 06.07.1982 року народженя, зареєстрована та мешкає в с. Бритівка по вул. Бесарабська, буд. 10. До складу її сім`ї входять: син [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], та донька [PERSON], [INFO]. Діти знаходяться на утриманні матері та при матері. /л.с. 10/ Заочним рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 05.09.2016 року по справі № 495/5350/16-ц, позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів задоволено. Стягнуто з [PERSON], [INFO] (який проживає за адресою: [INFO]) на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 800,00 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду, тобто з 12.07.2016 року та до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з [PERSON], [INFO] (який проживає за адресою: [INFO]) на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 800,00 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду, тобто з 12.07.2016 року та до досягнення дитиною повноліття. Відповідач на даний час проживає у [INFO], працює за приватним наймом, на праві власності має земельну ділянку площею 2,5701 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджує наданою до матеріалів справи копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом. За ч.1\~ст.192 СК України\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як передбачено п. 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до\~ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів, у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Згідно правової позиції Верховного Суду України, висловленої у постанові від 05.02.2014 року № 143цс13, з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями\~ст. 192 СК України\~зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). [PERSON] Суд України також вказав на те, що при розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки\~ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Так, відповідно до\~ст. 182 Сімейного кодексу України \~при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до\~ ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік», встановлено з 01.01.2018 року прожитковий мінімум дітей віком з 6 років- 1860 грн. Згідно частини другої\~статті 51 Конституції України,\~батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3\~ст. 51 Конституції України). Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у\~Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Враховуючи вищевикладене, а саме те, що розмір аліментів, визначений рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 05.09.2016 року по справі № 495/5350/16-ц станом на сьогоднішній день є нижчим, передбаченого ст.182 СК України мінімального розміру аліментів на одну дитину, що визначений як не менший, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що становить 930 грн. щомісячно, прийнявши до уваги реальне зростання цін на ліки, продукти харчування, одяг тощо, рівень життя у 2018 році суттєво різниться з рівнем життя у 2016 році, та виходячи із загальних засад справедливості цивільного судочинства та необхідності захисту інтересів неповнолітньої дитини, враховуючи, що\~ ст. 180 СК України\~ покладає обов'язок утримувати дитину на обох батьків, а тому за таких обставин, суд приходить до висновку, що в даному випадку позовні вимоги в частині збільшення розміру аліментів на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] є обґрунтованими та таким, що підлягають задоволенню. Стосовно позовних вимог про стягнення аліментів на малолітню дитину, суд приходить до наступного. Як вже було встановлено у ході судового розгляду справи, сторони від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЖД № 500043. У відповідності до довідки №730 від 18.12.2017 року, виданої Шабівською сільською радою, дитина проживає разом із матір`ю та знаходиться на її утриманні Згідно ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до\~ст. 182 Сімейного кодексу України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина..\~ Частиною 5 ст.183 СК України, визначений розмір аліментів із розрахунку: на одну дитину однієї чверті, на двох дітей однієї третини, на трьох і більше дітей половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. У відповідності до ч.1,2 ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до\~ ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік», встановлено з 01.01.2018 року прожитковий мінімум дітей віком до 6 років - 1492 грн. Виходячи із загальних засад справедливості цивільного судочинства та необхідності захисту інтересів малолітньої дитини, враховуючи, що\~ ст. 180 СК України\~ покладає обов'язок утримувати дитину на обох батьків, суд приходить до висновку, що в данному випадку доцільним буде стягнути відповідача на користь позивача на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO] аліменти у розмірі 1000 грн. щомісячно, але не нижче 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до повноліття дитини, а отже позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Стосовно вимог позивача щодо стягнення аліментів на її утримання до досягення дитиною трирічного віку, суд приходить до наступного. Відповідно до\~ ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Отже, передумовою стягнення аліментів такої категорії є додержання двох умов: проживання дитини у одного з подружжя та можливість другого з подружжя надавати матеріальну допомогу. Враховуючи вищевикладене, а також ту обставину, що на утриманні позивача знаходяться троє малолітніх дітей, вона не працює, позивач зазначає, що її матеріальний стан дуже складний, в той час як відповідач є працездатним та працює за приватним наймом, має стабільний заробіток, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині також підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про: 1) стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів у межах суми платежу за один місяць. У відповідності до ч.1 п.6 ст.214 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує також питання щодо розподілу судових витрат між сторонами. Судом встановлено, що ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області позивача було звільнено від сплати судового збору в сумі 640 грн. за подання позову щодо розірвання шлюбу, а тому, у звязку із обгрунтованістю та доведеністю позовних вимог, вказаний судовий збір слід стягнути з відповідача на користь держави На підставі викладеного, та

Outcome: approved