Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS]. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що вона є власником спірної квартири, а відповідач не проживає у даній квартирі, не несе витрат по її утриманні. Просить позов задовольнити. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 07.03.2019 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідачу встановлено п'ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. 28.03.2019 року конверт, який був скерований відповідачу, повернувся за закінченням встановленого строку зберігання. У зв'язку із наведеним на веб-сторінці Залізничного районного суду м. Львова в мережі Інтернет на офіційному веб-порталі судової влади України було розміщено оголошення, яким суд повідомив відповідача про те, що у провадженні суду перебуває дана справа та роз'яснено зміст ст. 178, 193 ЦПК України. У вказаний строк відповідач не подав суду відзив на позовну заяву, поважних причин такого не повідомив. У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Враховуючи наведене, відповідно до ч.8 ст. 178 та ч.5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін, вивчивши зібрані по справі докази, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд виходив з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 4 визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. У відповідності до вимог ст. 76, 77, ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить на праві власності позивачу [PERSON], що стверджується свідоцтвом про право власності на квартиру від 29.02.2008 р. /а.с.9/ та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 04.04.2008 р. /а.с.10/. Згідно довідки з місця проживання, виданої ЖБК «Прилад 2» № 2 у квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] /а.с.12/. Статтею 405 ЦК України визначено, що члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Факт не проживання відповідача у спірній квартирі понад строки, встановлені ст. 405 ЦК України, стверджується актами, складеними комісією ЖБК «Прилад 2» від 24 січня 2019 року та 20 березня 2019 року, згідно яких у квартирі [ADDRESS] відповідач [PERSON], [INFO], не проживає більше одного року /а.с.11, 26/. Відтак, із аналізу наявних матеріалів справи слідує, що відповідач не проживає у спірній квартирі без поважних причин понад один рік, не надав суду відповідних доказів того, що позивач або інші особи, що проживають в даній квартирі чинили йому перешкоди в користуванні спірним житлом, та докази того, що він цікавиться спірним житлом та несе витрати з утримання квартири за себе, а тому відповідача, слід визнати таким, що втратив право користування спірним житлом. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов є підставним та підлягає до задоволення. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати в розмірі 768 гривень 40 копійок підлягають стягненню з відповідача на користь держави, оскільки позов підлягає задоволенню, а позивача ухвалою суду від 07.03.2019 року було звільнено від сплати судового збору при поданні позову до суду.

Outcome: approved