Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона є власником житлового будинку, який знаходиться по [ADDRESS] Посилається на те, що після набуття нею права власності на житловий будинок, зареєструвала свого чоловіка - [PERSON], шлюб з яким було розірвано 04 грудня 2014 року рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області. Вказує на те, що з того часу колишній чоловік фактично не проживає в даному будинку, жодного зв'язку з ним немає та в добровільному порядку не знімається з реєстраційного обліку. Зважаючи на викладене, просить суд позов задовольнити та визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житлом у вище вказаному будинку. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, однак від її представника [PERSON] до суду надійшла заява, в якій представник позовні вимоги підтримав повністю, просив справу розглянути у відсутності позивача. Вiдповiдач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, причину неявки в судове засідання не повідомив та не просив суд відкласти розгляд справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Відповідно до ст.405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Згідно зі ст.156 ЖК України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цими приміщенням. Повнолітні члени сім'ї власника зобов'язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. Статтею 9 ЖК України визначено, що ніхто не може бути обмежений у праві користуватися жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Судом встановлено, що позивач є власником житлового будинку, який знаходиться по [ADDRESS], який належить їй на праві власності, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 26925191 від 05 серпня 2010 року. Після набуття [PERSON] права власності на вище вказаний житловий будинок, в ньому було зареєстровано [PERSON] - чоловіка позивачки. Рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 04 грудня 2014 року, за позовом [PERSON], шлюб між ними розірвано. Судом також встановлено, що відповідач [PERSON] з 2014 року не проживає в будинку позивачки по [ADDRESS], що підтверджується матеріалами справи, зокрема, довідкою Волоківської сільської ради № 425 від 26 квітня 2016 року. Відповідно до ст.391 ЦК України, ст.150 ЖК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Суд вважає обґрунтованими позовні вимоги щодо усунення перешкод у користуванні і розпорядженні житловим будинком шляхом визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням зі спірного будинку, а тому позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного, ст.405 ЦК України,

Outcome: approved