Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій, х урахуванням уточнень до позовних вимог, просила: визначити, що частка [PERSON] , померлої [INFO] , в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, розташовану за адресою: [ADDRESS] , площею 0,10 га, кадастровий № 6311200000:26:001:0064, складає 2/3 частини; визнати за нею право власності на 2/3 частини земельної ділянки, площею 0,10 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, кадастровий № 6311200000:26:001:0064, розташованої за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] ,померлої [INFO] . В обґрунтування позову [PERSON] вказала, що її матері [PERSON] належали частина житлового будинку та земельної ділянки, що розташовані за адресою: [ADDRESS] . Іншим співвласником цього майна є відповідач [PERSON] . Після смерті матері вона, [PERSON] , отримала свідоцтво про право власності за заповітом на 41/50 частин житлового будинку. Але отримати у нотаріуса таке саме свідоцтво на частину земельної ділянки вона не змогла, бо виявилось, що земельна ділянка була зареєстрована на ім`я її матері та на ім`я відповідача [PERSON] на праві спільної сумісної власності. Тому вона змушена була звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 03 червня 2021 року будо відкрито провадження в справі та призначено підготовче засідання. В межах підготовчого провадження відповідачем [PERSON] подано зустрічний позов з вимогами до відповідача [PERSON] наступного змісту: визначити, що частка [PERSON] в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, розташовану за адресою: [ADDRESS] , площею 0,10 га, кадастровий № 6311200000:26:001:0064, складає 1/3 частину; визнати за ним право власності на 1/3 частину земельної ділянки, площею 00,10 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, кадастровий № 6311200000:26:001:0064, розташованої за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування зустрічного позову [PERSON] вказав, що він являється власником 9/50 часток житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Але земельна ділянка під цим будинком належить йому на праві спільної сумісної власності без визначення часток, іншим співвласником є [PERSON] . Та оскільки первісно частки у праві власності на житловий будинок складати у [PERSON] 2/3, а у нього 1/3, то й визначення часток співвласників у праві власності на земельну ділянку слід провести з такого розрахунку. Ухвалою від 29 червня 2021 року вимоги за зустрічним позовом об`єднані в одне провадження з первісним позовом В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, але подала до суду письмову заяву, в якій вказував, що повністю підтримує заявлені нею позовні вимоги, а також в повному обсязі визнає вимоги за зустрічним позовом; справу просила розглядати за її відсутності. В судове засідання позивач за зустрічним позовом відповідач [PERSON] не з`явився, але подав до суду письмову заяву, в якій вказував, що повністю підтримує позовні вимоги, і просить справу розглядати за її відсутності; одночасно з цим він заявив про повне визнання вимог за первісними позовом Відповідач Люботинська міська рада Харківської області до суду не з`явився, але направила до суду заяву про проведення розгляду справи за відсутності її представника. В судовому засіданні, дослідивши наявні в справі докази, суд встановлено наступне. Відповідно до ст. 81 ЗК України Громадяни України набувають права власності на земельні ділянки, зокрема, на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності. Рішенням Люботинської міської ради № 244 від 25 травня 2007 року була задоволена спільна заява [PERSON] і [PERSON] та їм у спільну сумісну власність були передані дві земельні ділянки, які розташовані за адресою: [ADDRESS] - площею 0,10 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, та площею 0,1031 га для ведення особистого селянського господарства. Але в рішенні виконавчого комітету не вказані розміри часток [PERSON] і [PERSON] у праві власності на кожну зі спірних земельних ділянок. Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 213893759 від 25 червня 2020 року, на ім`я [PERSON] 19 червня 2020 року була здійснена державна реєстрація права спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,10 га, кадастровий № 6311200000:26:001:0064, яка призначена для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Згідно із положеннями ч. 2, ч. 5 ст. 89 ЗК України у спільній сумісній власності перебувають земельні ділянки співвласників жилого будинку. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Відповідно до ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Як вбачається з рішення Харківського районного суду Харківської області від 03 травня 1990 року, ухваленого в справі № 2-1078/90, житловий будинок [ADDRESS] первісно належав на праві спільної часткової власності двом особам в 2/3 частинах [PERSON] , після смерті якого спадкоємцем була [PERSON] , та в 1/3 частині [PERSON] , яка заповіла свою частку [PERSON] . Внаслідок здійснених співвласником [PERSON] прибудов до житлового будинку, був здійснений перерозподіл ідеальних часток співвласників у праві власності на житловий будинок [ADDRESS] та визнано за [PERSON] право власності на 41/50 часток вказаного будинку після смерті [PERSON] , та визнано за [PERSON] право власності на 9/50 часток вказаного будинку після смерті [PERSON] . Відповідно до ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Отже, суд приходить до висновку, що при визначенні земельних часток у праві спільної власності [PERSON] і [PERSON] на земельну ділянку, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , слід застосувати пропорцію, засновану на частках у праві власності попередніх співвласників на житловий будинок. Таким чином частка [PERSON] у праві власності на спірну земельну ділянку складає 2/3, а частка [PERSON] 1/3. Це буде справедливим по відношенню до співвласника [PERSON] з огляду на те, частка у праві власності [PERSON] на житловий будинок з 2/3 до 41/50 збільшилась лише за рахунок здійснених прибудов до такого будинку, а не за рахунок набуття права власності у встановленому законом порядку на додаткову частину житлового будинку. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER] , виданого відділом державної РАЦС по Харківському району та місту Люботину Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків). Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Як вбачається з свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом, посвідченого 09 квітня 2021 року приватним нотаріусом ХРНО Омельницькою Н.В. за реєстр. № 242, після смерті [PERSON] на підставі заповіту спадщину у виді 41/50 часток у праві власності на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , прийняла її донька [PERSON] , яка є позивачем в даній справі. В той же час, приватним нотаріусом ХРНО Омельницькою Н.В. було винесено постанову від 09 квітня 2021 року про відмову у видачі [PERSON] свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом на земельну ділянку, розташовану за адресою: [ADDRESS] , площею 0,10 га, кадастровий № 6311200000:26:001:0064, оскільки відсутня можливість визначення розміру спадкового майна через відсутність визначення розміру частки [PERSON] у праві спільної власності н вказану земельну ділянку. Оскільки позивач [PERSON] смерті [PERSON] у встановлений спосіб на підставі заповіту успадкувала майно у виді частини житлового будинку, але позбавлена можливості реалізувати свої права на оформлення спадщини у виді частини земельної ділянки у нотаріальному порядку через відсутність визначення розміру частки, суд задовольняє первісний позов в повному обсязі та визнає за позивачем право власності на 2/3 частини спірної земельної ділянки. Відповідач [PERSON] також позбавлений можливості на даний час зареєструвати своє право власності на належну йому частку спірної земельної ділянки, оскільки його право власності не визнається з боку державних органів, в яких така земельна ділянка зареєстрована на померлу [PERSON] , що також виключає можливість визначення розміру його частки в позасудовому порядку, тобто за домовленістю з іншим співвласником. Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На підставі викладеного вище, суд задовольняє зустрічний позов в повному обсязі.

Outcome: approved