overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 22 січня 2001 року, в якому у них народилася одна дитина дочка [PERSON] , [INFO] . Поряд з тим, зазначила, що сімейне життя з відповідачем не склалося, як виявилося у них різні характери, погляди на сімейне життя, на сімейні цінності та на ставлення один до одного як подружжя. Крім того зазначила, що з метою забезпечення сім`ї, спочатку відповідач, а згодом і вона, стали виїжджати за межі району в пошуках роботи. Постійні підозри, безпідставні звинувачення виснажили її. Подружні відносини припинили, більше року такі непідтримують. За цей час відповідач не змінив своє ставлення до неї, до сімейних обов`язків, не вжив заходів для збереження сім`ї. Поряд з тим зазначила, що на даний час вона хоче створити сім`ю з іншим чоловіком. За таких обставин вважає що шлюб набрав формальних рис, подальше збереження шлюбу є неможливим, у зв`язку з чим просила суд шлюб між ними розірвати. Судові витрати просила покласти на неї. Сторони в судове засідання не з`явилися. Представник позивача адвокат Денисова Т.С. подала до суду заяву, у якій просила справу слухати у відсутності сторонни позивача. Відповідач [PERSON] подав до суду заяву, згідно якої розгляд справи просив провести без його участі, зазначивши, що згідний на розірвання шлюбу. За таких обставин, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази надані сторонами, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, що сторонами не оспорювалося, стверджено свідоцтвом про одруження серія [NUMBER] , виданим 22 січня 2001 року Горошівською сільською радою Борщівського району Тернопільської області, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 22 січня 2001 року у Горошівській сільській раді Борщівського району Тернопільської області, про що складено відповідний актовий запис № 2. Після укладення шлюбу присвоєно прізвище чоловікові та дружині [PERSON] . Від шлюбу мають одну дитину, дочку [PERSON] , [INFO] . Також судом встановлено, що шлюб між сторонами набрав формальних рис, такі більше року подружні відносини не підтримують. Наміру зберегти шлюб сторони не висловили. Виходячи з наведеного вище, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, а його розірвання не суперечить будь-чиїм законним правам та інтересам. Тому, враховуючи викладене, на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 26 вересня 1997 року, в якому у них народилася дочка [PERSON], [INFO]. Поряд з тим, зазначила, що протягом останніх 3- років сторони разом не проживають, відповідач зраджував їй, 14 серпня 2011 року наніс їй побої, після чого пішов жити до своїх батьків. Протягом останнього року проживає в с. Висічка з іншою жінкою. Оскільки шлюб носить формальний характер, вважає, що за таких обставин подальше збереження шлюбу є неможливим, в зв»язку з чим просила суд шлюб між сторонами розірвати. Сторони в судове засідання не з»явилися. Позивач [PERSON] до суду подала заяву згідно з якою просила розгляд справи провести без її участі, при цьому просила позов задоволити. Відповідач [PERSON] подав до суду заяву, згідно якої розгляд справи просив провести без його участі, при цьому зазначив, що позов визнає. За таких обставин, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, що сторонами не оспорювалося, стверджено свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], виданого 26 вересня 1997 року Сапогівською сільською радою Борщівського району Тернопільської області, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], одружились 26 вересня 1997, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 09. Після укладення шлюбу присвоєно прізвище - чоловікові [PERSON], дружині [PERSON]. Крім того, встановлено, що в шлюбі в них народилася дочка [PERSON], [INFO]. Також встановлено, що сторони протягом останніх 3-х років сторони разом не проживають, шлюбні стосунки не підтримують, спільних інтересів не мають. 14 серпня 2011 року наніс їй побої, після чого пішов жити до своїх батьків. Протягом останнього року проживає в [ADDRESS] з іншою жінкою. Шлюб носить формальний характер і такий сторони наміру зберегти не мають. Виходячи з наведеного вище, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, а його розірвання не суперечить будь-чиїм законним правам та інтересам. Тому, враховуючи викладене, на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 28 серпня 2014 року, в якому у них народилася донька [PERSON], [INFO]. Поряд з тим, зазначила, що в останній рік між ними постійно виникали сварки, внаслідок того, що кожний із них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Також вказала, що сторони втратили почуття взаємної любові та поваги один до одного. Шлюбні відносини фактично припинили з лютого місяця 2015 року. А тому, просила суд шлюб між сторонами розірвати. Сторони в судове засідання не з»явилися. Позивач [PERSON] подала до суду заяву, згідно якої розгляд справи просила провести без її участі, при цьому зазначила, що позов підтримує. Відповідач [PERSON] подав до суду заяву, згідно якої розгляд справи просив провести без його участі, при цьому вказав, що позов визнає. За таких обставин, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, що сторонами не оспорювалося, стверджено свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] виданого 28 серпня 2014 року Ланівецькою сільською радою Борщівського району Тернопільської області, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб 28 серпня 2014 року, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний запис за № 05. Після укладення шлюбу присвоєно прізвище - чоловікові «[PERSON] та дружині «[PERSON]». Також судом встановлено, що сторони не змогли дійти згоди щодо спільного проживання, їх шлюб набрав формальних рис. З лютого місяця 2015 року разом не проживають, шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть. Наміру зберегти шлюб сторони не мають. Виходячи з наведеного вище, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, а його розірвання не суперечить будь-чиїм законним правам та інтересам. Поряд з тим, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені останньою судові витрати по справі. Тому, враховуючи викладене, на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 30 грудня 2003 року, в якому в них народилися двійнята [PERSON] та [PERSON], [INFO]. Поряд з тим зазначила, що під час шлюбу сімейне життя між сторонами почало поступово погіршуватися - перестали розуміти один одного, мають різні погляди на життя, що призводить до виникнення конфліктів, свідками яких часто є їх діти, що в кінцевому результаті може негативно вплинути на їх виховання та психічний розвиток. А тому, вважає, що за таких обставин подальше збереження шлюбу є неможливим, в зв»язку з чим просила суд такий між сторонами розірвати. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов, з підстав наведених у поданій до суду заяві, підтримала повністю. Просила шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище «[PERSON]». При цьому, суду пояснила, що у наданий судом строк остаточне примирення між сторонами не відбулося. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, що сторонами не оспорювалося, стверджено свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], виданого 30 грудня 2003 року Скала - Подільською селищною радою Борщівського району Тернопільської області, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб 30 грудня 2003 року, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний актовий запис за № 38. Після укладення шлюбу присвоєно прізвище - чоловікові та дружині «[PERSON]». В шлюбі у них народилося двоє дітей двійнят сини: [PERSON] та [PERSON], [INFO], які на даний час проживають разом з матір»ю та перебувають на її утриманні. Також судом встановлено, що сторонни фактично припинили шлюбні відносини, взаєморозуміння та примирення досягти неможуть. Позивач наміру зберегти шлюб не має. Відповідач на розірвання шлюбу згідний. В наданий судом строк сторони примирення не досягли. Виходячи з наведеного вище, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, а його розірвання не суперечить будь-чиїм законним правам та інтересам. Поряд з тим, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені останньою судові витрати по справі. Тому, враховуючи викладене, на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18 листопада 1989 року, в якому у них народився син [PERSON], який на даний час є повнолітнім. Поряд з тим, зазначила, що сімейне життя з відповідачем не склалося таке протягом кількох останніх років значно погіршолось, що призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. У зв»язку з чим, спільне проживання припинили, спільного господарства не ведуть. Досягти домовленості з відповідачем про розірвання шлюбу через орган РАЦС не може. За таких обставин вважає що шлюб став носити формальний характер, його подальше збереження шлюбу є неможливим, у зв'язку з чим просила суд шлюб між ними розірвати. Сторони в судове засідання не з'явилися. Позивач подала до суду заяву, у якій просила справу слухати у її відсутності, позов підтримує. Крім того зазначила, що не заперечує щодо ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач [PERSON] причини неявки не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи чи розгляд такої у його відсутності до суду не подав, як і відзиву на позов. За таких обставин, за згоди позивача, суд вважає за необхідне ухвалити у справі заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, відповідно до якої, якщо відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання та не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази надані сторонами, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, що сторонами не оспорювалося, стверджено свідоцтвом про укладення шлюбу серії 1-ИД № 474171, виданого 18 листопада 1989 року Борщівським райвідділом ЗАГС Тернопільської області, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], уклали шлюб 18 листопада 1989 року, про що складено відповідний актовий запис № 122. Після укладення шлюбу присвоєно прізвище чоловікові та дружині «Мазурик». Від шлюбу мають сина [PERSON], який на даний час є повнолітнім. Також судом встановлено, що шлюб між сторонами набрав формальних рис, такі тривалий термін разом не проживають, подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. Наміру зберегти шлюб сторони не висловили. Виходячи з наведеного вище, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, а його розірвання не суперечить будь-чиїм законним правам та інтересам. Поряд з тим, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені останнім судові витрати по справі. Тому, враховуючи викладене, на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20 лютого 1995 року, в якому у них народилося двоє дітей, дочка [PERSON], яка на даний час є повнолітньою та дочка [PERSON], [INFO]. Поряд з тим, зазначила, що через негативну поведінку відповідача, який систематично зловживає спиртними напоями, на грунті чого влаштовує сварки та скандали, обзиває позивача нецензурними словами та погрожує їй розправою, сторони припинили подружні відносини і такі з осені 2014 року не підтримують. А тому просила суд шлюб між ними розірвати, після розірвання шлюбу присвоїти їй дошлюбне прізвище «[PERSON]». Сторони в судове засідання не з»явилися. Позивач [PERSON] подала до суду заяву, згідно якої розгляд справи просила провести без її участі, позов підтримала. Після розірвання шлюбу просила присвоїти їй дошлюбне прізвище «[PERSON]». Відповідач [PERSON] подав до суду заяву, в якій просив справу слухати у його відсутності, позов визнає. За таких обставин, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, що сторонами не оспорювалося, стверджено свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданого 20 лютого 1995 року виконкомом Сапогівської сільської Ради народних депутатів, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], уклали шлюб 20 лютого 1995 року, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за № 5. Після укладення шлюбу присвоєно прізвище - чоловікові та дружині «[PERSON]». В шлюбі у них народилося двоє дітей, дочка [PERSON], яка на даний час є повнолітньою та дочка [PERSON], [INFO]. Також судом встановлено, що через негативну поведінку відповідача, сторони припинили подружні відносини і з осені 2014 року такі не підтримують, їх шлюб існує формально. Позивач наміру зберегти шлюб не має. Відповідач на розірвання шлюбу згідний. Виходячи з наведеного вище, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, а його розірвання не суперечить будь-чиїм законним правам та інтересам. Поряд з тим, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені останньою судові витрати по справі. Тому, враховуючи викладене, на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 29 вересня 2007 року. Від шлюбу дітей не мають. Поряд з тим, зазначила, що сторони протягом дев»яти років проживали у м.Києві і відносини між ними спочатку були нормальними, однак у 2012 році дізналась, що відповідач зраджує їй і з цього приводу між ними відбулась розмова, в ході якої він підтвердив факт подружньої зради, сказав, що помилився, тому вона вибачила йому і вони продовжували проживати разом. На той час вона довго лікувалась, так як не могла завагітніти, а згодом відповідач поставив їй умову, якщо вона до весни 2016 року не завагітніє, то він розірве з нею шлюб, однак відповідач не зважаючи на те, що вона продовжувала лікуватися, залишив її і пішов проживати до іншої жінки, з якою проживає до цього часу. Фактично з 02 березня 2016 року проживають окремо, подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть та не мають спільного бюджету. На її пропозицію розірвати шлюб в органах ДРАЦС відповідач відмовися. Таким чином вважає, що шлюб між ними існує формально, а тому за таких обставин подальше збереження шлюбу є неможливим, у зв»язку з чим просила суд шлюб між ними розірвати і після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]. Сторони у підготовче судове засідання не з'явилися. Позивач [PERSON] подала до суду заяву, у якій просила справу слухати у її відсутності, позов підтримала. Відповідач [PERSON] подав до суду заяву, у якій просив справу слухати у його відсутності, позов визнає, не заперечує щодо розірвання шлюбу. За таких обставин, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази надані сторонами, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, що сторонами не оспорювалося, стверджено свідоцтвом про шлюб серії 1-АМ № 045099, виданого 29 вересня 2007 року виконкомом Володіївецької сільської ради Чернівецького району Вінницької області, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб 29 вересня 2007 року у виконкомі Володіївецької сільської ради Чернівецького району Вінницької області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 03. Після укладення шлюбу присвоєно прізвище чоловікові та дружині «Корсак». Від шлюбу дітей не мають. Також судом встановлено, що шлюб між сторонами існує формально, такі подружні відносини не підтримують, проживають окремо. Наміру зберегти шлюб сторони не висловили. В наданий судом 6-ти місячний строк сторони примирення не досягли. Виходячи з наведеного вище, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, а його розірвання не суперечить будь-чиїм законним правам та інтересам. Тому, враховуючи викладене, на підставі ст.112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сторони перебувають у шлюбі з 18.11.2011. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Як зазначає позивач, з чоловіком шлюбні відносини припинені. Сім`я розпалася остаточно і зберегти її неможливо, через відсутність взаєморозуміння та згоди між подружжям. На переконання позивача подальше збереження сім`ї є неможливим. Належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи сторони у судове засідання не з`явились. Позивач у поданій до суду позовній заяві просила розглянути справу за її відсутності. 16.04.2020 до суду надійшла заява відповідача про визнання позову та розгляд справи у його відсутність. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані\~докази,\~суд встановив\~наступне. 18.11.2011 Хортицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис №\~643, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Хортицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції 18.11.2011. Від шлюбу подружжя має неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження [NUMBER] , видане Хортицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції 06.03.2012). Згідно із ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду та виходячи зі змісту ст.\~110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. За приписами ст. 206 ЦПК України позивач може\~відмовитися від\~позову,\~а відповідач\~ визнати\~позов на\~будь-якій\~стадії провадження\~у справі,\~зазначивши про\~це в\~заяві по\~суті справи\~або в\~окремій письмовій\~заяві. У\~разі визнання\~відповідачем позову\~суд за\~наявності для\~того законних\~підстав ухвалює\~рішення про\~задоволення позову.\~Якщо визнання\~відповідачем позову\~суперечить закону\~або порушує\~права,\~свободи чи\~інтереси інших\~осіб,\~суд постановляє\~ухвалу про\~відмову у\~прийнятті визнання\~відповідачем позову\~і продовжує\~судовий розгляд.\~ Оскільки сторони фактично припинили шлюбні відносини, досягнути їхнього примирення не вдалося, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому шлюб слід розірвати. При цьому суд констатує, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову, а тому суд приймає визнання позову відповідачем. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved