Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] сільської ради Гусятинського району і просить визнати за нею право власності на 1/5 частку житлового будинку садибного типу з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться в с. Волиця по вул. Набережна, 15, Гусятинського району Тернопільської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті баби [PERSON]. Позивач вказала, що вищезазначений будинок належав на праві власності, як колишній колгоспний двір, в рівних частинах членам її сім'ї іі баби [PERSON], яка померла 15 лютого 2008 року. А тому після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належну їй частину будинковолодіння, що знаходиться в с. Волиця по вул. Набережна, 15, Гусятинського району Тернопільської області, яку позивач прийняла у встановленому законом порядку, як спадкоємець який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Посилаючись на те, що нотаріальною конторою її відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті бабусі у звязку із відсутністю правовстановлюючих документів, позивач просить задовольнити її вимоги. Позивач в судове засідання не зявилася, проте попередньо надіслала до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Гусятинського району Тернопільської області в судове засідання не зявився, попередньо надіславши до суду письмову заяву про слухання справи у його відсутності. Позов визнає в повному обсязі. Суд, дослідивши зібрані по справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що житловий будинок, що знаходиться в с. Волиця по вул. Набережна, 15, Гусятинського району Тернопільської області станом на 15.04.1991 року належав до типу «колгоспного» двору, членами якого на той час були: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], що підтверджується довідкою [PERSON] сільської ради Гусятинського району Тернопільської області № 510 від 21.10.2015 року. Після одруження [PERSON] змінила своє прізвище з дівочого [PERSON] на [PERSON] Відповідно до вимог ст.120 ЦК УРСР від 1963 року, який діяв на час виникнення правовідносин, майно колгоспного двору належало його членам на праві спільної часткової власності. Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена колгоспного двору визначається виходячи з рівності всіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Таким чином, житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в с. Волиця по вул. Набережна, 15, Гусятинського району Тернопільської області належав на праві приватної власності в рівних частинах вищевказаним особам по 1/5 частині кожному. Даний факт відображений в технічному паспорті на житловий будинок садибного типу, виданому Гусятинським РК БТІ від 25 вересня 2015 року. 15 лютого 2008 року померла [PERSON] про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії 1-ИД № 061899, виданого 15 лютого 2008 року Калагарвською сільською радою Гусятинського району Тернопільської області, про що зроблено актовий запис за № 05. 09 липня 2003 року [PERSON] на випадок своєї смерті зробила заповідальне розпорядження, яким заповіла все своє майно [PERSON], що стверджується копією дубліката заповіт, посвідченого секретарем виконкому [PERSON] сільської ради Гусятинського району Тернопільської області від 07.09.2003 року та зареєстрованого в реєстрі № 71, який на день смерті спадкодавця не змінений і не скасований. Після її смерті відкрилася спадщина на належну їй частину спірного будинковолодіння, що знаходиться в с. Волиця по вул. Набережна, 15, Гусятинського району Тернопільської області. На час смерті [PERSON] у вищезазначеному будинку проживали та були зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], що стверджується копією довідки [PERSON] сільської ради Гусятинського району № 60 від 19.01.2009 року. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. Відповідно до п. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Таким чином позивач набула право на спадкування після смерті [PERSON] Відповідно до вимог ч.1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом, або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. [PERSON] дочка спадкодавця відмовилася від прийняття обовязкової частини у спадщині, підтверджується заявою, власноручно написаною до нотаріуса 08.08.2008 року, яка зареєстрована в реєстрі за № 514. Як видно із заяви [PERSON] від 02.12.2015 року, адресованої до Гусятинського районного суду, посвідченої секретарем виконкому [PERSON] сільської ради Гусятинського району в Тернопільській області, зареєстрованої в реєстрі під №23 доньки померлої [PERSON], остання відмовляється від спадщини своєї покійної матері. Таким чином позивач набула право на спадкування за заповітом після смерті баби [PERSON] на частку спірного будинку. Позивач частково успадкувала майно після смерті спадкодавця, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 20.01.2009 року, виданого державним нотаріусом Гусятинської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за №70 та копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 20.01.2009 року виданого державним нотаріусом Гусятинської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за №72. Отже, єдиним спадкоємцем 1/5 частини спірного будинковолодіння померлої [PERSON] є позивач [PERSON], яка у встановленому законом порядку прийняла спадщину. Однак, отримати свідоцтво про право на спадщину вказаної частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в с. Волиця по вул. Набережна, 15, Гусятинського району Тернопільської області після смерті спадкодавця за заповітом не може, у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на спірне нерухоме майно, що підтверджується листом рекомендаційного характеру, виданого державним нотаріусом Гусятинської державної нотаріальної контори 28 жовтня 2015 року за № 1362/01-16. Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності . Враховуючи вищевказані вимоги закону та встановлені обставини справи суд приходить до висновку, що за позивачем слід визнати право власності на 1/5 частку житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться в с. Волиця по вул. Набережна, 15, Гусятинського району Тернопільської області в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлої 15 лютого 2008 року. На підставі наведеного, ст. 392, 1223, 1268, 1269, 1270, 1272, 1274 Цивільного кодексу України, та

Outcome: approved