Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить суд стягувати зі [PERSON], [INFO], місце народження м. Дніпропетровськ, ІПН [NUMBER], аліменти на її користь на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO] розмірі 25% від його доходів щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до повноліття дитини. На обґрунтування позовних вимог зазначає, що вона перебуває з відповідачем [PERSON] у шлюбі, від якого мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. З квітня 2018 року вони з дитиною мешкають окремо, дитина знаходиться на її утриманні. Відповідач допомогу на утримання дитини надає на свій розсуд, і у розмірах, які визначає самостійно. Як їй відомо аліменти відповідач нікому не платить, стягнень по виконавчим документам з відповідача не проводиться, інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків немає. Відповідно до ч.4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ст.274 ч. 1 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17 грудня 2018 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти винесення рішення. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав повністю, про що вказав у заяві. Просить розглянути справу у його відсутність. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з'явилися, відповідно до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, враховуючи думку сторін, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. Судом встановлено, що між сторонами 21.12.2013 року у Кіровському відділі державної РАЦС реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції , було укладено шлюб , про що зроблено актовий запис № 883. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого 22 липня 2014 року Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області. Син проживає з позивачем [PERSON] та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою про реєстрацію та склад сім'ї. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.5 ст.183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення у повному обсязі. Частиною 1 статті 191 Сімейного кодексу України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання даного рішення у межах сплати платежу за один місяць. Оскільки позов задоволено, а позивача звільнено від сплати судового збору при пред'явленні позову про стягнення аліментів до суду, то з відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави в сумі 768,40 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved