Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому просить розірвати між ними шлюб, зареєстрований 11.01.2008 року виконкомом Малокучурівської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області за актовим записом №02. Посилається на те, що 11.01.2008 року вона зареєструвала шлюб із відповідачем. У вказаному шлюбі у них народився син [PERSON], [INFO]. Позивач посилається на те, що їх спільне проживання та шлюбні відносини стали неможливими внаслідок різних поглядів на життя та частих сварок між ними. Відповідач періодично виїжджає за кордон, позивач втратила до відповідача почуття поваги, любові та довіри, в звязку із чим вважає, що їх шлюб розпався, носить формальний характер та просить його розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, направила суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище без змін. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлявся належним чином судовою повісткою, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про розгляд справи у його відсутності від нього також не надходило, а тому справу, зі згоди позивача [PERSON] розглянуто в порядку заочного розгляду на підставі наявних у ній доказів, що відповідає положенням ст.ст. 224, 225 ЦПК України. Відповідно ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється у відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 11.01.2008 року, що стверджується повторним свідоцтвом про одруження серії 1-МИ №049327 від 22.09.2009 року (а.с.5). Перебуваючи у шлюбі, у сторін народився син [PERSON], [INFO], що видно із копії свідоцтва про його народження (а.с. 7) . Причиною розпаду сімї є те, що сімейне життя сторін не склалось з тих причин , що вони не розуміли один одного, не змогли знайти спільної думки між собою, через що між ними часто виникали сварки та скандали. Відповідач періодично виїжджає за межі України, наслідком чого стало те, що сторони спільно не проживають більше 5 років. Враховуючи відсутність між сторонами будь-яких відносин, відсутність у позивача бажання зберегти сімю, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, збереження сімї суперечить інтересам позивача, а тому шлюб слід розірвати. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На виконання вимог ст. 113 СК України та зважаючи на вибір позивача, прізвище останньої слід залишити без змін. На підставі викладеного та

Outcome: approved