Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення в її користь аліментів на повнолітню дочку [PERSON] , 2001 р.н., яка продовжує навчання, у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму, до закінчення навчання. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що з відповідачем розірвано шлюб 27 червня 2002 року. Під час перебування у шлюбі у них народилася дочка [PERSON] [PERSON] , яка досягла повноліття. З 01 вересня 2016 року дочка є студенткою Чортківського державного медичного коледжу та потребує коштів на харчування, одяг навчання, проживання, які самостійно забезпечити не має можливості. Оскільки відповідає інших дітей на утриманні немає, аліментів нікому не платить, у відповідності до ст. 199 СК України зобов`язаний утримувати свою повнолітню дочку, у випадку продовження навчання до 23 років - просить позов задовольнити. Ухвалою суду від 09 серпня 2019 року по даній справі відкрито спрощене провадження з повідомленням сторін. В судове засідання позивач не з`явилася, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, заявлені вимоги підтримала з підстав, зазначених в позовній заяві, просить позов задовольнити в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач відзив на позов на надав, в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про день слухання справи в суді, причини його неявки суду не відомі, а тому у відповідності до\~ст.281 ЦПК України, слід ухвалити заочне рішення по справі. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи, дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення за правилами спрощеного позовного провадження, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст.\~247,179 ЦПК України, виходячи з наступного: Судом встановлено, що сторони у справі перебували в шлюбі, зареєстрованому 13 листопада 1999 року, який розірвано рішенням Підволочиського районного суду Тернопільської області від 27 червня 2002 року № 2-30/2002р. Рішенням Підволочиського районного суду від 11 червня 2002 року стягнуто з [PERSON] , [INFO] , в користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частки всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 30 травня 2002 року до досягнення дитиною повноліття, але не менше Ѕ частки неоподатковуваного доходу в місяць. Згідно ч. 4 ст.. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються пр. розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. [PERSON] народилась [INFO] , що стверджується паспортом громадянина України, виданим 03 січня 2018 року, тобто на час розгляду справи досягла повноліття. Згідно довідок, виданих Чортківським державним медичним коледжем 22 липня 2019 року № 550 Біла [PERSON] є студенткою IV курсу Чортківського державного медичного коледжу, спеціальність «Сестринська справа» (денна форма навчання) за державним замовленням, за період з 01 січня 2019 року по 30 червня 2019 року стипендія їй не нараховується. Як убачається з акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 23 липня 2019 року та довідки виконкому Підволочиської селищної ради від 23 липня 2019 року № 1241 - [PERSON] . зареєстрована та проживає в [ADDRESS] . На вихідні та на канікули приїжджає до мами [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Таким чином, судом встановлено, що повнолітня [PERSON] є дочкою сторін [PERSON] та [PERSON] , який перебуває на повному утриманні матері, потребує матеріальної допомоги з боку батька, так як не працює, а продовжує навчання. Згідно пояснень позивача її сукупний дохід в місяць складає 2000 гривень, у зв`язку чим не має змоги самостійно утримувати дочку, яка продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги. Доказів того, що відповідач є непрацездатним або що йому заборонено працювати відповідною лікарською комісією, останнім суду не представлено, відтак, суд вважає, що [PERSON] , як батько [PERSON] ., не позбавлений можливості матеріально забезпечувати на рівні з матір`ю повнолітню дочку, яка продовжує навчання. Крім того, доказів того, що відповідач приймає участь в утриманні повнолітньої дочки суду не представлено. Таким чином, судом встановлено, що відповідач ухиляється від надання добровільної матеріальної допомоги на утримання повнолітньої дочки [PERSON] , яка продовжує навчання. Встановлені судом сімейні правовідносини щодо виконання батьками обов`язку утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, тобто щодо стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчатися, регулюються Конституцією України, СК України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України. Згідно із ст.55 Конституції України, кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Статтею 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків... має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Відповідно до пункту 20\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Сімейним кодексом України\~передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. За змістом статей\~191,\~200 СК України\~аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 199 СК України встановлено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється в разі припинення навчання (ч.2 ст.199 СК України). Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання (ч.3 ст.199 СК України). Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином (ч.ч.1, 2 ст.200 СК України). За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч.3 ст.181 СК України). Відповідно до ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, в тому числі, стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; … інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2 ст.182 СК України). Відповідно до положень ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК України). Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом (ч.1 ст.78 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.80 ЦПК України). Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.ч.5, 6 ст.81 ЦПК України). Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч.ч.1, 2 ст.89 ЦПК України). Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що право [PERSON] , яка є повнолітньою, але продовжує навчання, на утримання з боку батька порушене та підлягає судовому захисту, а позовні вимоги - задоволенню, тобто стягненню з відповідача на користь позивача на утримання повнолітньої дочки [PERSON] , аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму, починаючи стягувати з 05 серпня 2019 року до припинення навчання, до досягнення дочкою 23 років. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Згідно з вимогами ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до п.3. ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, в тому числі позивачі - у справах про стягнення аліментів. Таким чином, підлягає стягненню з відповідача судовий збір в сумі 768,40 грн.

Outcome: approved