Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом до відповідача [PERSON], в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON], який було зареєстровано 07.07.2007 Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 332, стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання малолітніх дітей доньок [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі 50% доходу, але не менше 40% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, щомісячно. В обґрунтування позову позивач зазначила, що 07.07.2007 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстровано Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 332, від шлюбу мають малолітніх дітей - доньок [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Крім того, зазначила, що сімейне життя з відповідачем не склалося, між ними постійно виникають непорозуміння внаслідок того, що кожний з них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, відповідач не бажає працювати та утримувати власних дітей, у звязку з чим шлюбні стосунки між ними припинені, проживають окремо. За наведених обставин шлюб носить лише формальний характер, подальше його збереження чи примирення неможливі, у звязку з чим виникла необхідність в юридичному оформленні розлучення. Окрім того, позивач зазначила, що діти проживають разом з нею, та знаходяться на її утриманні, в свою чергу, відповідач, на підставі ст. 180 СК України, зобовязаний утримувати дітей до досягнення дітьми повноліття. Позивач [PERSON] під час судового розгляду справи позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримала з підстав. зазначених в позові, просила задовольнити. В частині позовних вимог про стягнення аліментів, позовні вимоги зменшила та просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дітей доньок [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів (заробітку) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму н кожну дитину відповідного віку, починаючи стягнення аліментів з дня подачі позову до суду і до досягнення старшою донькою [PERSON] повноліття, тобто до 10.12.2025 року. Відповідач [PERSON] під час судового розгляду справи позовні вимоги про розірвання шлюбу визнав, строк для примирення просив не надавати. Крім того, з урахуванням зменшення позивачем розміру позовних вимог в частині стягнення аліментів на утримання дітей доньок [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини заробітку визнав, та не заперечував щодо їх задоволення. Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, не суперечать законодавству, яке регулює сімейні правовідносини, а тому підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що сторони зареєстрували шлюб 07.07.2007 року у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 332, та видано свідоцтво про шлюб серії І-ОЛ № 019084. Також встановлено, що від шлюбу сторони мають малолітніх дітей доньок [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], про що свідчать свідоцтво про народження серії 1-ОЛ № 052951, видане Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 2599 та свідоцтво про народження серії І- КЕ № 196035, видане Крюківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області, про що складено відповідний актовий запис за № 230. Батьками дітей в свідоцтвах про народження зазначені в графі «мати» - [PERSON], в графі «батько» - [PERSON]. Сімейні стосунки між подружжям не склалися, з причин непорозумінь, різних поглядів на сімейне життя, небажання відповідача працювати та утримувати дітей, що призвело до фактичного припинення між сторонами шлюбних відносин. За вказаних обставин подальше спільне життя і збереження шлюбу сторін суперечить інтересам подружжя. Відповідно до ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За викладених обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини предявлення позову про розірвання шлюбу, волевиявлення як позивача, так і відповідача припинити шлюбні відносини, враховуючи також ту обставину, що рішення позивача про розірвання шлюбу та предявлення з цього приводу позову до суду прийнято з усвідомленням нею його наслідків, виходячи при цьому також з відсутності у взаєминах сторін морально-правової основи шлюбу, до якої належать почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги, підтримки та піклування, взаєморозуміння, суд дійшов висновку про те, що шлюб між сторонами носить суто формальний характер, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті права сторін, а також права їх малолітніх дітей, в звязку з чим позовні вимоги позивача в частині розірвання шлюбу є доведеними, та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, причому відповідно до ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Більш того, відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу, за якою розмір аліментів визначається у твердій грошовій сумі. Крім того, відповідно до ч.ч. 2,3 ст. 183 СК України Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. На підставі вищевикладеного, розглянувши справу в межах заявлених позивачем позовних вимог, враховуючи, що обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька, при цьому, припинення фактичних шлюбних відносин між батьками, а так само проживання їх окремо від дітей, не впливає на обсяг їхніх прав, та не звільняє від виконання обовязків щодо останніх, приймаючи до уваги, що діти знаходиться на утриманні позивача, при цьому, судом під час розгляду справи не встановлено наявності у платника аліментів інших дітей, непрацездатних осіб, батьків, виконавчих листів, за якими б проводилися стягнення, не можливості сплачувати аліменти, а також інших обставин, визначених ст.182 СК України, які мають прийматися судом до уваги при розгляді питання про стягнення аліментів, приймаючи також до уваги що, відповідач є молодою, здоровою, працездатною особою, більш того, під час судового розгляду справи відповідач не заперечував щодо стягнення з нього аліментів на утримання дитини в розмірі, визначеному позивачем на час судового розгляду справи, на підставі чого суд вважає, що позовні вимоги позивача в частині стягнення аліментів з відповідача на утримання малолітніх дітей доньок [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів (заробітку) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, починаючи з 27 лютого 2017 року, і до досягнення старшою донькою [PERSON] повноліття, тобто до 10 грудня 2025 року, обґрунтовані, ґрунтуються на вимогах закону, в звязку з чим підлягають задоволенню. Згідно з п.1 ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в частині суми платежу за один місяць. Крім того, відповідно до ч.ч.1, 3 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, у разі, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, у звязку з чим на користь держави з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп. в частині вирішення позовних вимог про стягнення аліментів, враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору при поданні до суду позовної заяви про стягнення аліментів, та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп. за подання позивачем позовної вимоги про розірвання шлюбу. Відповідно до ст.ст. 110, 112, 180, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved