Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просила стягнути на свою користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття та на її утримання в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, до досягнення дитиною 3-х років, починаючи з дня подачі позову до суду. В обґрунтування позову зазначила, що з відповідачем перебуває у шлюбі, [INFO] року у них народився син [PERSON], обов'язки по вихованню якого несе самостійно, а відповідач ухиляється від виконання свого обов'язку щодо утримання дитини. Посилаючись на те, що на даний час перебуває в декретній відпустці по догляду за дитиною, самостійно не може забезпечити сина, а відповідач є працездатним та має таку можливість, просить в судовому порядку стягувати з відповідача аліменти. Позивач у судове засідання не зявилася, подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, розгляд справи просила проводити за її відсутності. Відповідач у судове засідання не зявився, подав через канцелярію суду заяву, в якій поданий позов визнав повністю, не заперечував проти його задоволення, розгляд справи просив проводити за його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України, суд вважає, що рішення по справі можливо постановити за відсутності сторін. Розглянувши подані документи і матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України (зі змінами внесеними Законом України від 17.05.2017 року N 2037-VIII) розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України (зі змінами внесеними Законом України від 17.05.2017 року N 2037-VIII) частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною 1 ст. 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. За змістом ч.1 ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. З огляду на викладене, з врахуванням визнання відповідачем позову, відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 ЦПК України, суд приймає таке визнання як підставу для задоволення позову в повному обсязі, та вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття та на утримання позивача в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, до досягнення дитиною 3-х років, починаючи з дня подачі позову до суду. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню судові витрати до Державного бюджету України, що складаються з судового збору розмірі 1280 грн. 00 коп., оскільки позивач в силу закону звільнена від їх сплати.

Outcome: approved