Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягненя аліментів на утримання дитини і утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, в обгрунтування якого вказала, що з 03.11.2012 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, у якому 11.08.2013 року народилася донька [PERSON], яка здорова, проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Спільне життя з відповідачем не склалося з причини того, що останній не забезпечував сімю матеріально. Тому, з жовтня 2015 року сімейні стосунки з відповідачем були припинені. З того часу вони мешкають окремо, не підтримують шлюбно-сімейних відносин та не ведуть спільного господарства. Відповідач здоров, постійного місця роботи не має, стягнень за виконавчими листами з нього не проводиться. Вона на теперішній час знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та позбавлена можливості отримувати будь-які доходи. Оскільки добровільної згоди про стягнення аліментів між нею та відповідачем не досягнуто, позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь у розмірі 1/4 частки його доходів на утримання доньки [PERSON] до її повноліття щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частки доходів відповідача до досягнення донькою [PERSON] трьох років. Сторони до судового засідання не зявилися, про час і місце розгляду справи сповіщені належним чином, письмово повідомили суд про розгляд справи у їх відсутність, при цьому позивач вказала, що вона наполягає на своїх позовних вимогах, а відповідач що він визнає позов у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 03.11.2012 року та є батьками дитини [PERSON], [INFO], яка здорова, мешкає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Зазначені факти встановлено на підставі свідоцтв по одруження, про народження дитини, довідок комунального закладу «Димитровський центр первинної медико-соціальної допомоги», приватного підприємства «ПЖФ Гарант-Сервіс» від 17.12.2015 року про склад сімї позивача (а.с.6, 7, 9, 10). З письмової заяви відповідача [PERSON] вбачається, що він влаштовується на роботу прохідником до ПАТ «Шахтоуправління «Покровське». Відповідно до листа відділу державної виконавчої служби Димитровського міського управління юстиції від 22.12.2015 року стягнень з доходу відповідча у примусовому порядку не відбувається (а.с.8). Позивач [PERSON] отримує щомісячно допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі 130 грн., що підтверджується довідкою з Димитровського управління соціального захисту населення від 15.01.2016 року. Відповідно за ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Одним із засобів виконання батьками зобовязань по утриманню дітей є виплата аліментів, стягнутих за рішенням суду. Згідно за ст.84 СК України мати дитини має право на своє утримання від батька дитини, якщо дитина проживає з нею, до досягнення дитиною трьох років незалежно від свого матеріального положення. Враховуючи позицію відповідача та те, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO], яка знаходиться на утриманні позивача, здоровий, інших утриманців не має, суд вважає, що він, як зобовязальна особа, може надавати матеріальну допомогу позивачці як на утримання своєї доньки у розмірі 1/4 частки свого доходу до досягнення дитиною повноліття, так і на утримання дружини у розмірі 1/4 частки свого доходу до досягнення дитиною трьох років, що у сумі не перевищує 50 % доходу відповідача. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 487 грн. 20 коп.

Outcome: approved