Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання договору довічного утримання, мотивуючи свої вимоги тим, що вона 05.11.2004 року уклала договір довічного утримання з племінником [PERSON], який зобов'язувався утримувати її, забезпечувати харчуванням, одягом, надавати необхідну грошову допомогу та в разі смерті поховати. Відповідач зобов'язувався сплачувати всі комунальні та інші платежі. Відповідно до договору відповідачу було передано у власність ? частину квартири [ADDRESS]. Однак, за весь час дії договору комунальні послуги сплачувалися позивачем самостійно. Відповідач [PERSON] лише деякий час частково виконував умови договору, однак починаючи з 2010 року в зв'язку з фінансовими труднощами припинив надання допомоги повністю. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечив. Позовні вимоги визнав в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено 05.11.2004 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір довічного утримання. Відповідно до якого [PERSON] зобов'язувався довічно повністю утримати [PERSON] забезпечувати її харчуванням, одягом, наглядом, ліками, необхідною допомогою, зберігаючи в її безкоштовному довічному користуванні вказану квартиру, а також в раз смерті поховати її. [PERSON] зобов'язувався сплачувати за квартиру всі комунальні та інші платежі. Відповідно до договору відповідачу [PERSON] було передано у власність ? частину квартири [ADDRESS]. Відповідач [PERSON] починаючи з 2010 року в зв'язку з фінансовими труднощами припинив надання допомоги [PERSON] повністю. Відповідно до ст. 744 ЦК України за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужував) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов'язується забезпечити відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно. Відповідно до ст. 755 ч. 1 п. 1 ЦК України договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду, зокрема на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов'язків, незалежно від його вини. У відповідності до положень ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідач не забезпечував позивача необхідною допомогою, не в повному обсязі надавав матеріальне утримання, не забезпечив безоплатним довічним проживанням у квартирі, не сплачував квартирну плату за спірну квартиру. За таких підстав, суд вважає, що [PERSON] неналежним чином виконував обов'язки за договором довічного утримання, укладеним між сторонами у справі. Відповідно до ст. 756 ч. 1 ЦК України у разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у звязку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обовязків за договором, відчужував набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення. На підставі вказаних норм закону, зважаючи на те, що відповідач неналежним чином виконував взяті на себе зобов'язання за договором довічного утримання, укладеним 05.11.2004 р. між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON], посвідченим державним нотаріусом Сьомої Київської державної нотаріальної контори Паньшиною О.В., суд вважає, що вказаний договір може бути розірваний за рішенням суду, а тому необхідно повернути ? частину квартири [ADDRESS] у власність [PERSON] Відповідно до ст.174 ЦПК України, визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Враховуючи вищевикладене, повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази на підставі вказаних норм закону, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про розірвання договору довічного утримання слід задовольнити. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved