overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що подружжя спільно проживали до 15 листопада 2018 року, після чого шлюбні відносини фактично були припинені. Сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Позивач вважає, що подальше подружнє життя неможливе і єдиним розумним виходом із ситуації є розірвання шлюбу, а тому просить його розірвати. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 червня 2019 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити. Додатково зазначила, що їхній з відповідачем шлюб носить формальний характер, давно кожен з подружжя живе своїм життям. Окремо сторони проживають останніх 8 місяців. Від шлюбу є спільна дитина, дочка [PERSON] , якій виповнилось 15 років. Проти надання судом терміну на примирення позивач заперечила. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечив щодо розірвання шлюбу. Додатково зазначив, що не бажає надання судом терміну на примирення. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши та оцінивши докази, суд встановив наступні обставини справи. 10 липня 2003 року сторони зареєстрували шлюб, що стверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 10 липня 2003 року, виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис № 812. У сторін є спільна дитина [PERSON] , [INFO] . В судовому засіданні встановлено, що між подружжям погіршилися відносини, вони тривалий час не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних стосунків. Сумісне життя подружжя є неможливим, шлюб існує лише формально, і тому його доцільно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. За змістом ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Враховуючи викладенні обставини в їх сукупності, зважаючи на те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, з огляду на засади добровільності шлюбу, тому суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що подружні відносини між ними припинилися з вересня 2017 року. Спільне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння між подружжям. У зв`язку з цим між ними практично припинилися шлюбні стосунки, вони перестали вести спільне господарство та вирішили розірвати. Проти примирення позивач заперечує, просить суд розірвати шлюб. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 лютого 2019 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження. Відповідно до ухвали суду від 29 березня 2019 року закрито підготовче провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, справу призначено до судового розгляду по суті. Позивач в судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності. Заявлений позов повністю підтримує. Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомої на те суду причини, хоча про день та час судового засідання повідомлявся належним чином, відзиву не подав. Суд вважає, що відповідач про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, а тому відповідно до ст. 280 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних доказів та постановити заочне рішення. Ознайомившись із письмовою заявою позивача, дослідивши та оцінивши докази, суд встановив наступні обставини справи. 12 жовтня 2013 року сторони зареєстрували шлюб, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 12 жовтня 2013 року, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, актовий запис № 1862. Згідно свідоцтва про зміну імені [PERSON] 29 серпня 2014 року змінила прізвище на « [PERSON] », про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції складено актовий запис № 115 (свідоцтво серія [NUMBER] ). В судовому засіданні встановлено, що між подружжям погіршилися відносини, вони тривалий час не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних стосунків. Сумісне життя подружжя є неможливим, шлюб існує лише формально, і тому його доцільно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. За змістом ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Враховуючи викладенні обставини в їх сукупності, зважаючи на те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, з огляду на засади добровільності шлюбу, тому суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що причиною розірвання шлюбу є різні характери подружжя, у зв`язку з чим між ними практично припинилися шлюбні стосунки, вони перестали вести спільне господарство і вирішили розірвати шлюб. Подальше спільне їхнє життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, тому позивач просить розірвати шлюб. Ухвалою судді від 10 червня 2019 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження. Згідно ухвали суду від 26 червня 2019 року закрито підготовче провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , справу призначено до судового розгляду. Позивач в судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву, в якій просить справу слухати за її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, пояснив, що вагомих причин для розірвання шлюбу немає. Ознайомившись із заявою позивача, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши та оцінивши докази, суд встановив наступні обставини справи. 26 жовтня 1995 року сторони зареєстрували шлюб, що стверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 26 жовтня 1995 року, виданим Петриківською сільською радою Тернопільського районного відділу ЗАГСу Тернопільської області України, актовий запис № 28. У шлюбі в сторін народилося троє дітей: [PERSON] , [INFO] , як слідує із свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 18 серпня 1997 року Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Тернопільської міської ради; [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 04 червня 2002 року Петриківською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області; [PERSON] , [INFO] , як вбачається із свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 15 лютого 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського районного управління юстиції. В судовому засіданні встановлено, що між подружжям погіршилися відносини, вони тривалий час не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних стосунків. Сумісне життя подружжя є неможливим, шлюб існує лише формально, і тому його доцільно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. За змістом ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Враховуючи викладенні обставини в їх сукупності, зважаючи на те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, з огляду на засади добровільності шлюбу, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що причиною розірвання шлюбу стали агресивна поведінка та алкоголізм чоловіка. У зв`язку з цим між подружжям практично припинилися шлюбні стосунки, вони перестали вести спільне господарство і вирішили розірвати шлюб. Подальше спільне їхнє життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Проти примирення категорично заперечує та просить розірвати шлюб. Ухвалою судді від 09 серпня 2019 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження. Позивач в судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги просить задовольнити. З приводу надання судом терміну на примирення заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити без його участі. Позовні вимоги визнає у повному обсязі, не заперечує з приводу їх задоволення. З приводу надання судом терміну на примирення заперечує. За вказаних обставин, з підстав передбачених ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ознайомившись із письмовимизаявами учасників справи, дослідивши та оцінивши докази, суд встановив наступні обставини справи. Як слідує із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 25 лютого 2011 року Біщівською сільською радою Бережанського району Тернопільської області, сторони 25 лютого 2011 року зареєстрували шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 02. У шлюбі в сторін народився син [PERSON] , [INFO] , яквбачається із свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 03 липня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції. В судовому засіданні встановлено, що між подружжям погіршилися відносини, вони тривалий час не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних стосунків. Сумісне життя подружжя є неможливим, шлюб існує лише формально, і тому його доцільно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. За змістом ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Враховуючи викладенні обставини в їх сукупності, зважаючи на те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач позов визнає, з огляду на засади добровільності шлюбу, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що причиною розірвання шлюбу стало повне непорозуміння і несумісність характерів подружжя. Сім`я фактично розпалася, шлюб носить формальний характер. Позивач переконана, що подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливі, тому просить розірвати шлюб. Ухвалою судді від 07 вересня 2020 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач в судове засідання не з`явилася, однак подала суду заяву, в якій вказала, що позов підтримує і просить справу розглядати у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, однак подав суду заяву, в якій вказав, що позов про розірівння шлюбу визнає, просить суд справу розглядати у його відсутності. Ддослідивши та оцінивши докази, суд встановив наступні обставини справи. Як слідує із свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 14 лютого 2017 року Бучацьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, сторони 14 лютого 2017 року зареєстрували шлюб, про що складено відповідний актовий запис №10. Від шлюбу в сторін дітей немає. Відтак, до виниклих між сторонами правовідносин підлягають застосуванню наступні норми матеріального права. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. В силу ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Відповідно до п. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. В судовому засіданні встановлено, що між подружжям погіршилися відносини, вони тривалий час не підтримують шлюбних стосунків. Сумісне життя подружжя є неможливим, шлюб існує лише формально, і тому його доцільно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. За змістом ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Враховуючи викладенні обставини в їх сукупності, зважаючи на те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, з огляду на засади добровільності шлюбу, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що протягом останніх декількох років їхні стосунки не складаються, у них відсутні взаєморозуміння та взаємоповага один до одного, в сім'ї стали частими сварки. Вже тривалий час подружжя проживає окремо, фактичні шлюбні відносини між ними припинено. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві. Додатково зазначила, що у шлюбі з відповідачем вона перебуває з 24 липня 2003 року. Від шлюбу в них є малолітня дитина - син [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є різні характери та відсутність взаєморозуміння між подружжям. Позивач проти надання судом терміну на примирення заперечує та просить суд шлюб розірвати. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, заперечив відносно надання судом терміну на примирення. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши докази, суд встановив наступні обставини справи. 24 липня 2003 року сторони зареєстрували шлюб, що стверджується свідоцтвом про шлюб (повторним) серії [NUMBER] від 13 травня 2008 року, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України, актовий запис № 931. Від даного шюбу в сторін народився син [PERSON], [INFO] року народження, про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 15 травня 2007 року, видане Городищенською сільською радою Зборівського району Тернопільської області. В судовому засіданні встановлено, що між подружжям погіршилися відносини, вони тривалий час не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних стосунків. Сумісне життя подружжя є неможливим, шлюб існує лише формально, і тому його доцільно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Враховуючи викладенні обставини в їх сукупності, зважаючи на те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач позов визнає, з огляду на засади добровільності шлюбу, тому суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що протягом останніх декількох років стосунки між подружжя розладилися, зникли взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки. Вже тривалий час кожен з подружжя живе окремим життя та своїми інтересами. Фактично сім'я давно припинила своє існування. На час звернення із позовом до суду позивач та відповідач проживають окремо, сімейного життя не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Шлюб розривають вперше, проти примирення [PERSON] категорично заперечує. Позивач вважає, що примирення та збереження шлюбу є неможливим, а тому просить розірвати шлюб. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09 квітня 2019 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження. Позивач у судове засідання не з'явилася, однак подала до суду заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності. Позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Зазначає, що термін на примирення не потрібен. Відповідач в судове засідання не з'явився, проте подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності. Позовні вимоги про розірвання шлюбу визнає. Зазначає, що термін на примирення не потрібен. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши та оцінивши докази, суд встановив наступні обставини справи. 19 липня 2012 року сторони зареєстрували шлюб, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 19 липня 2012 року, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис № 845. У шлюбі в сторін народився син [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 28 травня 2014 року, видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції. В судовому засіданні встановлено, що між подружжям погіршилися відносини, вони тривалий час не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних стосунків. Сумісне життя подружжя є неможливим, шлюб існує лише формально, і тому його доцільно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. За змістом ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Враховуючи викладені обставини в їх сукупності, зважаючи на те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач позов визнає, з огляду на засади добровільності шлюбу, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що протягом останніх років сімейне життя між сторонами поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з подружжя має протилежні погляди на шлюб, сім'ю. На час звернення із позовом до суду ведення спільного господарства сторонами припинено. Шлюб носить виключно формальний характер, а тому позивач просить розірвати шлюб, заходів для примирення не вживати. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 лютого 2019 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження. Позивач у судове засідання не з'явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовну заяву підтримує, просить її задовольнити, розірвати шлюб між нею та відповідачем, заходів для примирення не вживати. Відповідач у судове засідання не з'явився, проте подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Позов визнає, не заперечує проти розірвання шлюбу. За вказаних обставин, з підстав передбачених ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Ознайомившись із письмовими заявами позивача, відповідача, дослідивши та оцінивши докази, суд встановив наступні обставини справи. 30 квітня 2015 року сторони зареєстрували шлюб, що стверджується свідоцтвом про шлюб (повторне) серії [NUMBER] від 21 травня 2015 року, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, про що складено актовий запис №504. У шлюбі в сторін народився син [PERSON], [INFO], як слідує із свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 10 листопадна 2015 року, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції. В судовому засіданні встановлено, що між подружжям погіршилися відносини, вони тривалий час не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних стосунків. Сумісне життя подружжя є неможливим, шлюб існує лише формально, і тому його доцільно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. За змістом ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Враховуючи викладенні обставини в їх сукупності, зважаючи на те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач позов визнає, з огляду на засади добровільності шлюбу, тому суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved