Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом до відповідача, в якому прохає визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] . Заявлені вимоги мотивує тим, що відповідач тривалий час у житловому приміщенні за місцем реєстрації не проживає без поважних причин, помешканням не користуються, його особисті речі у квартирі відсутні, участі в утриманні житла він не бере. Ухвалою суду від 20.12.2019 (а.с.17) провадження у справі було відкрито з призначенням справи до підготовчого судового засідання за правилами загального позовного провадження. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, звернувшись із відповідним клопотанням про розгляд справи за її відсутності, заявлені позовні вимоги нею підтримані у повному обсязі. Будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, правом надання відзиву на позовну заяву та доказів, що підтверджують заперечення проти позову, не скористався. Надіслав на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги визнав та прохав прийняти рішення у підготовчому судовому засіданні. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд дійшов висновку, що визнання позову відповідачем слід прийняти. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Ухвалення у підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться у порядку, встановленому статтею 206 ЦПК України. Дослідивши надані письмові докази у їх сукупності, судом встановлено наступне. Власником квартири [ADDRESS] є позивач [PERSON] , запис реєстрації права власності проведено на підставі договору купівлі-продажу ВАР 150782 від 10.10.2003, посвідченого приватним нотаріусом Комсомольського міського нотаріального округу за р. № 4858 (а.с.7). За наданою Сектором з питань реєстрації місця проживання фізичних осіб житлового відділу департаменту економічного розвитку та ресурсів виконавчого комітету Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області довідкою № 20-22/4044 від 07.05.2019, за адресою [ADDRESS] , зареєстровані позивач [PERSON] , [PERSON] та відповідач [PERSON] (а.с.11). Відповідно до актів опитування сусідів від 14.02.2017, 05.06.2018, 17.10.2018, посвідченого КЖЕП № 2, [PERSON] у спірному житловому приміщенні не проживає з 20.10.2010 (а.с.8-10). Встановивши всі обставини справи та виходячи із досліджених письмових доказів, суд вважає пред`явлений позов обґрунтованим, з огляду на наступне. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За нормою ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, пред`явивши разом із тим вимогу щодо позбавлення права власності, позбавлення права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою, оголошення особи померлою. Суд зазначає, що у відповідності до ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, відповідно по положень ст.72 ЖК України, провадиться в судовому порядку. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.386 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають права власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Розглянувши справу у межах заявлених вимог, враховуючи повне визнання позову [PERSON] , яке є прийнятним в контексті ст.206 ЦПК України, суд дійшов висновку про задоволення вимог позивача у повному обсязі. Питання про судові витрати у справі вирішено судом відповідно до ст.142 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved