Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини В позові посилається на те, з вона з відповідачем перебувають в цивільному шлюбі. Вказує на те, що від спільного проживання у них народилася донька - [PERSON], [INFO], дитина знаходиться на її утриманні. Вказує на те, що вона з відповідачем фактично припинила шлюбні відносини, на даний час проживають окремо, не підтримують подружні відносини, не ведуть спільного господарства. Посилається в позові на те, що відповідач на даний час офіційно працює, на одній з торгівельних фірм у м. Чернівці, має регулярний дохід. Вважає, що кошти на утримання дитини потрібно стягувати в частці від його заробітку. Угоди про добровільну сплату аліментів на неповнолітню доньку між ними не досягнуто, участі в утриманні та вихованні дитини відповідач не бере та ніяких коштів не надає, інших дітей, чи батьків, які перебувають на утриманні у відповідача немає, стан здоров'я відповідача задовільний. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в частці від заробітку у розмірі 1/3 частини з всіх видів його доходу, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення нею повноліття, починаючи з дня пред'явлення позову до суду. Також просить стягнути з відповідача на її користь 300,00 грн. витрат пов'язаних з оплатою послуг юриста. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася та подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Просить позов задовольнити повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився та подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позов визнає повністю. Суд вважає можливим слухати справу у відсутності вищевказаних осіб відповідно до вимог ст. 169 ЦПК України . Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони по справі перебували в цивільному шлюбі, про що вказала позивач та не заперечував, тобто фактично визнав, відповідач. Від спільного проживання у сторін народилася донька - [PERSON], [INFO], і батьком дитини є відповідач. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Відповідно до ст.183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст.191 Сімейного Кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно вимог ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд, розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, які беруть участь у справі. Відповідно до приписів ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами, відповідно до ст.57 ЦПК України, є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Обставини справи, згідно до положень ч. 2 ст. 59 ЦПК України, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до приписів ст. 212 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Крім того рішення суду не може ґрунтуватись на припущеннях. На підставі вказаних норм закону та виходячи з обставин встановлених по справі, на підставі наведеного, суд вважає що з відповідача на користь позивача слід стягувати аліменти на утримання дитини, в частці від заробітку в розмірі 1/3 частини з усіх видів його доходу щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення нею повноліття, починаючи з дня пред'явлення позову до суду. Такий розмір аліментів ніяким чином не буде порушувати інтересів малолітньої дитини. Крім цього відповідно до ст. 88 ч.2 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 243,60 грн., однак відмовити в частині стягнення з відповідача на користь позивача, понесених нею судові витрати на правову допомогу в сумі 300,00 грн. у звязку з недоведеністю даного факту витрат.

Outcome: approved