Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що в 1992 року позивач та її чоловік [PERSON] , діти - [PERSON] , [PERSON] , а також дружина дядька - [PERSON] , обміняли свої однокімнатні квартири на трьохкімнатну за адресою: [ADDRESS] . На той час [PERSON] мешкала одна в своїй однокімнатній квартирі, так як її чоловік [PERSON] помер в 1988 році. Дітей в них не було, серед близьких родичів була лише позивач, як племінниця. Зробили останні такий обмін, так як [PERSON] була особою похилого віку, проживала одна і за нею необхідний догляд. У зазначеній квартирі проживали всі разом. В 1995 році приватизували її на 5 осіб та отримали свідоцтво № [NUMBER] про право на житло від 20.02.1995 року. [INFO] померла [PERSON] . Позивач звернулася до Третьої Херсонської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але їй було відмовлено на тій підставі, що вона не є спадкоємцем жодної з черги спадкоємства. Будь-яких близьких родичів у [PERSON] не має, тому і спадкоємців за ЦК УРСР також не має. [PERSON] з 1992 року і до теперішнього часу (27 років) добросовісно, відкрито та безперервно проживає в квартирі, весь час сплачувала за комунальні послуги, здійснювала ремонт, в тому числі і за 1/5 частини квартири, що належала померлій [PERSON] . У зв`язку з викладеним, позивач просила визнати за нею право власності в порядку набувальної давності на 1/5 частину квартири [ADDRESS] , яка належала померлій [INFO] [PERSON] . Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 20.11.2019 року відкрито провадження у справі за правилами загального провадження до підготовчого засідання. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 04.09.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити. В останнє судове засідання не з`явилися, представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність. Представник відповідача - Херсонської міської ради в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, у вирішенні справи покладався на розсуд суду, просили винести законне та обґрунтоване рішення відповідно до законодавства України. Третя особа [PERSON] в судовому засідання не заперечував проти задоволення позову. В останнє судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений у встановлений законом порядку. Треті особи - [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлялися у встановлений законом порядку. Дослідивши матеріали справи, матеріали інвентарної справи №41026 на квартиру [ADDRESS] , заслухавши пояснення свідків, суд дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що згідно актового запису про народження №8, складеного 07.02.1927 року, батьками [PERSON] , [INFO] , записані [PERSON] та [PERSON] . Згідно актового запису про шлюб №12, зробленого 25.02.1954 року, між [PERSON] та [PERSON] 25.02.1954 року зареєстровано шлюб. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини « [PERSON] ». Згідно актового запису про народження №352 від 07.08.1953 року, батьками [PERSON] , 1926 р.н., записані [PERSON] та [PERSON] . Згідно актового запису про народження №46, зробленого 16.09.1958 року, батьками [PERSON] , [INFO] , записані [PERSON] та [PERSON] . Згідно актового запису про укладення шлюбу №20, зробленого 07.11.1979 року, між [PERSON] та [PERSON] 07.11.1979 року укладено шлюб. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка - [PERSON] , дружини - [PERSON] . Згідно свідоцтва № [NUMBER] про право власності на житло від 20.02.1995 року, Херсонський виробничий концерт «Дніпро» посвідчує, що квартира [ADDRESS] дійсно належить на праві приватної, спільної власності [PERSON] та членам її сім`ї [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Листом Третьої Херсонської державної нотаріальної контори Херсонської області від 28.09.2019 року №3090/01-16, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, що залишилося після смерті [INFO] гр. [PERSON] , оскільки [PERSON] не є спадкоємцем жодної з черг спадкування. Згідно актового запису про смерть №498, зробленого 22.02.1988 року Херсонським міським відділом РАЦС УРСР, [PERSON] помер [INFO] . Згідно актового запису про смерть №1505, зробленого 17.04.2001 року Міським відділом реєстрації актів громадянського стану м.Херсон, [PERSON] померла [INFO] . Згідно довідки №12 від 21.12.2020 року ОСББ «Кристал-70», видана [PERSON] , яка проживає за адресою [ADDRESS] , в тому, що станом на 01.01.2021 року заборгованості по утриманню будинку та прибудинкової території немає. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні пояснили суду, що позивач дійсно користується та проживає з 1992 року в спірній квартирі по теперішній час постійно, відкрито, безперервно володіє та користується вказаною квартирою. Аналізуючи письмові докази по справі, судом встановлено, що [PERSON] відкрито, безперервно та добросовісно володіє квартирою [ADDRESS] , з 1992 року, тобто вже 27 років. Відповідно до ч.4 ст.41 Конституції України , право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Якщо особа заволоділа майном на підставі договору з її власником, який після закінчення строку договору не пред`явив вимоги до його повернення, вона набуває право власності за набувальною давністю на нерухоме майно через п`ятнадцять років з часу спливу позовної давності. Добросовісність, як одна із загальних засад цивільного судочинства, означає фактичну чесність суб`єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків. При вирішенні спорів про набувальну давність суд має врахувати добросовісність саме на момент передачі позивачу майна (речі), тобто на початковий момент, який буде включатися в повний строк давності володіння, визначений законом. Позивач, як незаконний володілець, протягом всього часу володіння майном повинен бути впевнений, що на це майно не претендують інші особи, і він отримав це майно з підстав, достатніх для того, щоб мати право власності на нього. Зазначена правова позиція знайшла своє відображення в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28.01.2013 року №24-150/0/4-13 «Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав». При вирішенні спорів, пов`язаних з правом власності в силу набувальної давності, судам слід враховувати наступне: - право власності на нерухоме майно можна набувати за набувальною давністю лише після 01 січня 2011 року; - задоволення судом вимог про визнання за володільцем права власності на нерухоме майно на підставі статті 344 ЦК України можливе лише за наявності необхідних умов: добросовісності заволодіння, відкритості, безперервності, безтитульності володіння; - за набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено; - відлік строку набувальної давності починається з моменту заволодіння нерухомим майном; у випадку коли володілець заволодів майном на підставі певного договору з його власником, строк набувальної власності обчислюється з моменту спливу строку позовної давності; - у разі втрати майна володільцем не зі своєї волі (усунення володільця від володіння нерухомим майном), неповернення майна у володіння та не звернення з позовом про витребування такого майна протягом року строк набувальної давності переривається; у разі повернення нерухомого майна у володіння чи пред`явлення позову про його витребування строк набувальної давності не переривається, а період, протягом якого володілець не з власної волі був позбавлений володіння, зараховується до строку набувальної давності. При вирішенні спорів, пов`язаних із виникненням і припиненням права власності, слід мати на увазі, що норми статті 344 ЦК України про набувальну давність не підлягають застосуванню у випадках, коли володіння майном протягом тривалого часу здійснювалось на підставі договірних зобов`язань (договорів оренди, зберігання, безоплатного користування, оперативного управління тощо), оскільки право власності у володільця за давністю виникає поза волею і незалежно від волі колишнього власника. Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. На підтвердження користування зазначеною квартирою та утриманням її, позивачем надано відомості нарахування та оплат за надані послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення за адресою: [ADDRESS] . Суд вважає, що зазначені ознаки набувальної давності в даному випадку наявні, оскільки судом встановлено, що позивач [PERSON] з 1992 року по теперішній час, тобто понад 27 років відкрито, безперервно та добросовісно володіє квартирою [ADDRESS] . З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку про законність вимог позивача, які підлягають задоволенню.

Outcome: approved