Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із вищевказаним позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюбу між нею та відповідачем, який було зареєстровано 11.01.2011 року Виконкомом Мирненської сільської ради Костопільського району Рівненської області, актовий запис № 1. Позивач в судове засідання не з'явилася подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, всебічно, обєктивно та неупереджено дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 11 січня 2011 року Виконкомом Мирненської сільської ради Костопільського району Рівненської області, про що складено актовий запис № 11, що стверджується наявним у матеріалах справи свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] Від подружнього життя сторони мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO] (а.с. 8-9). Стаття 24 СК України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Отже, однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу. Зокрема особа має право вільно вирішувати питання щодо укладення шлюбу та його збереження, а також розірвання шлюбу та припинення шлюбних відносин. Судом встановлено, що сторони не проживають як сім'я протягом тривалого часу, вони мають різні характери, різні погляди на життя та сімейні цінності, між ними втрачено взаєморозуміння і довір'я, спільного господарства не ведуть, шлюб має формальний характер, позивач не бажає надалі перебувати з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, а тому примирення є неможливим. Таким чином, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, являється порушенням їх права на повагу до сімейного життя, що розцінюється судом як таке, що має істотне значення, що у відповідності до положень ст. 112 СК України, є підставами до розірвання шлюбу. Підстав для надання сторонам строку на примирення суд не вбачає. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд дійшов висновку про обґрунтованість і доведеність заявленого позову. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки, позивача [PERSON] було звільнено від сплати судового збору, з відповідача підлягає стягненню в дохід держави 704 грн. 80 коп. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved