Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 13 жовтня 2017 року. Сімейне життя між сторонами не склалось через різні характери та погляди на життя, відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, внаслідок чого виникають непорозуміння та сварки. На даний час проживають окремо, сімейних стосунків не підтримують, сім`я існує лише формально, подальше збереження шлюбу суперечитиме її інтересам, а тому просить шлюб розірвати. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище [PERSON] . 25.01.2021 року від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого останній позовні вимоги визнав, згідний припинити шлюбні відносини з позивачем. Однак зазначив, що оскільки позивач не вживала заходів досудового врегулювання спору, тому просить судові витрати покласти на позивача. 28.01.2021 року від позивача надійшла відповідь на відзив. Позивач [PERSON] та представник позивача Кохан-Гнатюк Н.В. в судове засідання не з`явилися, просили розгляд справи проводити у їх відсутності, позовні вимоги підтримують. Крім того, просять стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по справі в сумі 2965,80 грн., які складаються з судового збору 840,80 грн. та 2125 грн. - витрат на професійну правову допомогу. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, просив розгляд справи проводити у його відсутності. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності учасників справи не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. З матеріалів справи судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 13 жовтня 2017 року Луцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області, актовий запис №1554 (а.с.9). Після одруження позивачу присвоєно прізвище « [PERSON] ». Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст.55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч.3 та ч.4 ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Судом встановлено також, що сторони проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства, шлюб існує лише формально. За таких обставин, суд вважає, що подальше спільне життя сторін неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому шлюб підлягає розірванню. Згідно вимог ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На вимогу позивача після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Пунктом 2 ч.3 ст.115 СК України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При цьому частиною першою статті 142 ЦПК України визначено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, тому зі сплаченого позивачем судового збору у розмірі 840,80 грн. слід повернути безпосередньо позивачу з державного бюджету 420,40 грн., а ще 420,40 грн. - слід стягнути з відповідача в користь позивача. Крім того, статтею 133 ЦПК України передбачено, що витрати на професійну правничу допомогу належать до судових витрат, пов`язаних із розглядом справи. Відповідно до ч.1 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Пунктом 1 частини 2 статті 137 ЦПК України встановлено розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Частиною 4 вищевказаної статті передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути спів мірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом бо справи. За надану правничу допомогу позивач сплатила 2125,00 гривень, що підтверджується Договором про надання правової допомоги від 24.11.2020 року, Додатковим договором до Договору про надання правової допомоги адвокатом від 24.11.2020 року, актом приймання-передачі наданих послуг з професійної правової допомоги, квитанціями до прибуткового касового ордера №1 від 24.11.2020 року, №2 від 25.01.2021 року. Таким чином, розмір судових витрат, пов`язаних із оплатою позивачем професійної правової допомоги становить 2125,00 гривень, які підлягають стягненню з відповідача. На підставі ст.ст.24, 55, 56, 110, 112, 113, 115 СК України,

Outcome: approved