overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Позовні вимоги мотивовані тим, що вона є власником квартири [ADDRESS]. В даній квартирі , окрім позивача, також зареєстрований [PERSON] Відповідач в даній квартирі не проживає з 14 липня 2014 року, добровільно зніматися з реєстраційного обліку не бажає. На підставі вищевикладеного, позивач просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням , а саме квартирою № 12 в будинку № 32 по вул. Первомайській в м. Українськ Донецької області. В судове засідання позивач не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та про згоду на ухвалення судом заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки до суду не повідомив. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки до суду не повідомив. Згідно ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження у відсутність відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом.\~\~ Суд, дослідивши матеріали справи, законодавство, що регулює данні правовідносини, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Згідно з копією свідоцтва про право власності на житло № 6399, виданого 04 листопада 1994 року службою приватизації державного житлового фонду в/о « Селидіввугілля», квартира [ADDRESS], належить [PERSON]. \~ \~ \~ \~Як вбачається з довідки № 131 від 09 липня 2018 року, виданої ОСББ « Добробуд м. Українськ» , за зазначеною адресою, окрім позивача, також зареєстрований [PERSON] \~ \~ \~ \~Згідно з ч. 1 ст.\~317\~ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст.\~319\~ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до вимог ст.\~391\~ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з актом про фактичне не проживання, складеного 06 липня 2018 року, [PERSON] не проживає за адресою: [INFO], з 14 липня 2014 року. На підставі вищевикладеного, суд приходить до переконання, що відповідач не мешкає за вищезазначеною адресою з 14 липня 2014 року, і це є підставою для визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Позовні вимоги мотивовані тим, що вона є власником квартири [ADDRESS] . В зазначеній квартирі , крім позивача, також зареєстрований її син - [PERSON] . З січня 2013 року відповідач в квартирі позивача не проживає. Крім того, відповідач проживає в іншій країні. В зв`язку із реєстрацією сина в належній позивачу квартирі вона не може нею розпоряджатися. На підставі вищевикладеного, позивач просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] . В судове засідання позивач не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки до суду не повідомив. Згідно ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження у відсутність відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом. Суд, дослідивши матеріали справи, законодавство, що регулює данні правовідносини, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з копією свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 23 лютого 2018 року, виданого КП «Селидівське бюро технічної інвентаризації», квартира [ADDRESS] належить [PERSON] . Згідно з копією довідки ТВВК «Уголек» № 9 від 03 лютого 2019 року за зазначеною адресою зареєстрований син позивача [PERSON] . Відповідно до копії акту про непроживання від 05 лютого 2019 року, за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] не проживає з січня 2013 року. Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. На підставі вищевикладеного, суд приходить до переконання, що відповідач не проживає за вищезазначеною адресою з січня 2013 року, і це є підставою для визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позовні вимоги мотивовані тим, що вона є власником квартири [ADDRESS]. В даній квартирі зареєстрована [PERSON], яка не є співвласником даної квартири. Позивач сплачує комунальні послуги на дану квартиру і в даний час має намір її продати. Прохання знятися з реєстрації з даної квартири відповідач ігнорує. Відповідач з травня 2014 року в даній квартирі не проживає, будь-яких комунальних платежів не сплачує. На підставі вищевикладеного, позивач просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням , а саме квартирою [ADDRESS]. В судове засідання позивач та його представник не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали до суду заяви з проханням розглядати справу у їх відсутність, в якій зазначили, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі та про згоду на ухвалення судом заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки до суду не повідомив. Згідно ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження у відсутність відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом. Суд, дослідивши матеріали справи, законодавство, що регулює данні правовідносини, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи згідно копії договору дарування квартири від 17 квітня 2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Селидівського міського нотаріального округу [PERSON], [PERSON] прийняла в дар квартиру за адресою: [ADDRESS]. Згідно з копією картки реєстрації особи , відповідач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з довідкою ОСББ « Союз-11 м. Селидове» від 30 березня 2018 року , [PERSON] не проживає за зазначеною адресою з травня 2014 року. На підставі вищевикладеного, суд приходить до переконання, що відповідач не мешкає за вищезазначеною адресою з травня 2014 року, і це є підставою для визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позовні вимоги мотивовані тим, що вона є власником квартири [ADDRESS]. З відповідачем вона перебувала у шлюбі, під час якого зареєструвала його у своїй квартирі. Більше ніж 3 роки відповідач у її квартирі не мешкає, комунальні рахунки не сплачує. Позивач не може розпоряджатися своїм майном, що обмежує її права як власника. На підставі вищевикладеного, позивач просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 53 в буд. 45 по вул.. Первомайській в м. Українськ Донецької області. Позивач [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] визнав повністю та підтвердив, що не проживає за вказаною адресою більше 3 років. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи , встановив наступне. Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності; право приватної власності є непорушним. Частиною 1 ст. 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Як вбачається з копії свідоцтва про право власності на житло № 13126 від 13 грудня 1996 року, квартира , розташована за адресою: [ADDRESS], належить [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, [PERSON] є власником 2/3 частин квартири за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з вимогами ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову На підставі вищевикладеного, суд приходить до переконання, що відповідач не мешкає в житловому приміщенні більше трьох років, і це є підставою для визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням. В судове засідання не надано доказів, які б свідчили про те, що причини відсутності відповідача у спірному приміщенні є поважними. Суд вважає, що вимоги позивача про визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, обґрунтовані та підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. В судовому засіданні документально підтверджені витрати позивача на сплату судового збору у розмірі 551 грн. 20 коп., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про визначення їй додаткового строку в два місяці для подачі заяви про прийняття спадщини, в обґрунтування позовних вимог зазначила, що 28.05.2014 року помер батько - [PERSON], після смерті якого залишилась спадщина. Вона є спадкоємцем за законом. З часу відкриття спадщини, протягом шести місяців вона не подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини, внаслідок зміни роботи, місця проживання, повязаними із проведенням антитерористичної операції в Донецькій області. Позивач та її представник належним чином повідомлені про час, місце розгляду справи, в судове засідання не зявилися, надали суду заяви про підтримку позовних вимог, та розгляд справи у їх відсутності. Представник відповідача [PERSON] міської ради в судове засідання не зявився надіслав заяву про розгляд справи у його відсутності, не заперечував проти задоволення позову, просив вирішити справу на розсуд суду та прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства. Відповідно до поданих сторонами заяв суд розглянув справу у їх відсутності. Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності з ч.2 ст.197 ЦПК України, у звязку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть в ній участь.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про визначення їй додаткового строку в два місяці для подачі заяви про прийняття спадщини, в обґрунтування позовних вимог зазначила, що [INFO] року померла мати - [PERSON], після смерті якого залишилась спадщина. Вона є спадкоємцем за законом. З часу відкриття спадщини, протягом шести місяців вона не подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини, внаслідок переживань, пов'язаних з втратою матері, хворобою та юридичної непоінформованості. Позивач та її представник належним чином повідомлені про час, місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилися, надіслали до суду заяву про підтримку позовних вимог, та розгляд справи у їх відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився надіслав заяву про визнання позову та розгляд справи у його відсутності. Відповідно до поданих сторонами заяв суд розглянув справу у їх відсутності. Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності з ч.2 ст.197 ЦПК України, у зв'язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть в ній участь.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про визначення їй додаткового строку в три місяці для подачі заяви про прийняття спадщини, в обґрунтування позовних вимог зазначила, що [INFO] помер батько - [PERSON], після смерті якого залишилась спадщина. Вана та її сестра [PERSON] є спадкоємцями за заповітом. З часу відкриття спадщини, протягом шести місяців вона не подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини, внаслідок переживань, пов'язаних з втратою батька, хворобою та юридичної непоінформованості. Позивач, належним чином повідомлена про час, місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася, надіслала до суду заяву про підтримку позовних вимог, та розгляд справи у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася надіслала заяву про визнання позову та розгляд справи у її відсутності. Відповідно до поданих сторонами заяв суд розглянув справу у їх відсутності. Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності з ч.2 ст.197 ЦПК України, у зв'язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть в ній участь.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про визначення їй додаткового строку в три місяці для подачі заяви про прийняття спадщини, в обґрунтування позовних вимог зазначила що [INFO] помер її батько - [PERSON], після смерті якого залишилась спадщина - двокімнатна квартира [ADDRESS]. Сестер та браті вона не має, а його дружина, [PERSON], мати позивача, померла [INFO]. Відповідач, [PERSON] - брат померлого спадкодавця [PERSON], із заявою про прийнятт спадщини до нотарільної контори не звертався. З часу відкриття спадщини, протягом шести місяців, вона не подала заяву про прийняття спадщини у зв'язку з хворобою, внаслідок якої знаходилась на тривалому лікуванні. Строк прийняття сплинув 17.11.2014 року. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала на адресу суду заяву про підтримку позовних вимог, та проханням розглядати справу у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав на адресу суду заяву про визнання позовних вимог в повному обсязі, та проханням розглядати справу у його відсутності. Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності з ч.2 ст.197 ЦПК України, у зв'язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть в ній участь.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про визначення їй додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини, в обґрунтування позовних вимог зазначила, що 14.05.2015 року померла її тітка [PERSON], після смерті якого залишилась спадщина. Вона є спадкоємцем за заповітом згідно заповіту серії ВАА №117787, посвідченим 30.07.2002 року нотаріусом [PERSON], зареєстрованим в реєстрі за №5-1518, за яким [PERSON] заповіла їй квартиру №7, що розташована у будинку №250 по б-ру Шевченко в м.Маріуполі. З часу відкриття спадщини, протягом шести місяців вона не подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини, внаслідок переживань, повязаних з втратою тітки, крім того внаслідок проведення антитерористичної операції разом з дітьми вимушена була покинути на тривалий час постійне місце мешкання. Позивач та її представник належним чином повідомлені про час, місце розгляду справи, в судове засідання не зявилися, надіслали до суду заяву про підтримку позовних вимог, та розгляд справи у їх відсутності. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявилися надіслали заяви про визнання позову та розгляд справи у їх відсутності. Відповідно до поданих сторонами заяв суд розглянув справу у їх відсутності. Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності з ч.2 ст.197 ЦПК України, у звязку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть в ній участь.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про зняття арешту і заборону відчуження рухомого майна, В обґрунтування своїх вимог вказала, що на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 21.02.2013 р., ВП №34336425 Веселинівського РУЮ накладено арешт на все рухоме майно на користь Вознесенської об»єднаної ДПІ головного управління Міндоходів у Миколаївській області. Заборона відчуження з усього рухомого майна 02.04.2013 р. зареєстрована в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна за №13608995 реєстратором Миколаївської філії державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України. 29.04.2013 р. виконавче провадження на підставі заяви стягувача державним виконавцем було завершено, а виконавчий документ було повернуто стягувачу без виконання. При цьому питання про зняття арешту не вирішувалось, оскільки стягувачем у заяві не порушувалось дане питання. Виконавчий лист було повернуто через те, що вона добровільно погасила всю заборгованість перед ПФУ. Просить позов задовольнити та зняти арешт і заборону відчуження з усього рухомого майна . В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала повністю в тому ж обсязі і з тих же підстав, просила позовні вимоги задовольнити повністю. В судове засідання представник відповідача, відділу державної виконавчої служби Веселинівського управління юстиції Миколаївської області в судове засідання не з»явилася , до суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги визнає у повному обсязі. В судове засідання третя особа, представник Вознесенської об»єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Миколаївській області не з'явився. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи та інтереси інших осіб(не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Суд, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі приходить до переконання, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, є безумовним, тому позов підлягає до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про надання дозволу на тимчасовий виїзд неповнолітньої дитини за кордон без згоди та супроводу батька [PERSON] , в обґрунтування якої зазначила, що 28 січня 2006 року уклала шлюб з [PERSON] . Від цього шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Шлюб між сторонами офіційно розірвано 24 грудня 2013 року. При розірванні шлюбу питання щодо місця проживання дитини не вирішувалося. Фактично шлюбні стосунки припинені з жовтня 2006 року. Син залишився проживати разом з нею. На цей час,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про позбавлення [PERSON] батьківських прав у відношенні його сина [PERSON] , [INFO] . Зважаючи на необхідність значного часу для обґрунтування висновків суду та викладення повного рішення суду, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резулятивну частини. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-13 00:00:00

Позивач [PERSON], звернулася до суду з позовною заявою про про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини посилаючись на те, що з 17.04.2010 року перебуває у шлюбі з відповідачем, від якого народився син [PERSON], [INFO]. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала заяву про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідача у судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку подав заяву про слухання справи у його відсутність. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Перевіривши та оцінивши зібрані докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 17.04.2010 року було укладено шлюб між [PERSON] про що у книзі реєстрації шлюбів Пересічанської селищної ради Дергачівського району Харківської області зроблено запис № 14 серії [NUMBER]. У даному шлюбі народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження виданого Вільшанською селищною радою Дергачівського району Харківської області від 17.09.2010 року серії [NUMBER]. З квітня 2015 року сторони припинили шлюбні відносини і наданий час проживають окремо. Відповідач у справі матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття, передбачений ст.180 СК України. При винесенні рішення суд враховує обставини вказані в ст. 182 СК України і визначає їх розмір відповідно до вимог ст.183 СК України. За рішенням суду кошти на утримання дітей присуджуються у частці від доходу її матері, батька, згідно вимог ч.3 ст.181 СК України. Зважаючи на викладене, стан здоров'я відповідача, суд вважає можливим визначити розмір аліментів, що підлягають до стягнення з відповідача у твердій грошовій сумі у розмірі 1 000 (одна тисяча) грн. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Згідно ст.88 ЦПК України із [PERSON] слід стягнути 487 грн. 20 коп. судового збору в дохід держави.

Outcome: approved