Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] та просить стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], аліменти визначені в твердій грошовій сумі в розмірі 4000 грн. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду та до досягнення дитиною повноліття. Посилається на те, що рішенням Гусятинського районного суду Тернопільської області від 22.02.2006 року присуджено стягувати з відповідача [PERSON] в її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. З часу ухвалення рішення про стягнення аліментів розмір витрат на утримання дитини значно зросли і сума стягнених із відповідача аліментів є недостатнім для задоволення потреб дитини. Розмір присуджених аліментів на дитину, на сьогоднішній день є невиправдано низьким, оскільки вона несе значно вищі витрати на утримання сина, який є інвалідом І групи з дитинства діагноз ДЦП та потребує постійного стороннього догляду та лікування. Відповідач на даний час офіційно працює неофіційно, а тому має можливість сплачувати більшу суму аліментів на утримання сина. Окрім того із врахуванням Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання, шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 року мінімальний розмір аліментів на одну дитину, не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач та представник позивач [PERSON] [PERSON] в судове засідання не зявились. [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи її відсутності та у відсутності позивача [PERSON], позовні вимоги підтримує повністю, просить задовольнити позов, щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, за місцем реєстрації. Згідно довідки Хоростківської міської ради Гусятинського району Тернопільської області № 2048/2-14 від 11.12.2018 року [PERSON], [INFO] дійсно на даний час зареєстрований в [INFO]. Інформація про місце його перебування у виконкомі Хоростківської міської ради відсутня. Окрім того відповідач повідомлявся про час, дату та місце розгляду справи, шляхом публікацій оголошень від 30.01.2019 року, 19.02.2019 року на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, а тому зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. Відповідно до вимог\~ст. 280 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час та місце судового засідання і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, а також не подано відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, щодо ухвалення заочного рішення вважає за необхідне провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Сторони по справі є батьками: [PERSON], [INFO], що вбачається із копії свідоцтва про народження серії І-ИД № 019526 від 03.02.2006 року, виданого повторно Відділом реєстрації актів цивільного стану Гусятинського районного управління юстиції Тернопільської області (а.с.3). Рішенням Гусятинського районного суду Тернопільської області від 22.02.2006 року в цивільній справі № 2-179/2006 вирішено стягувати з [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], жителя [INFO], не працюючого, в користь [PERSON], [INFO], аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 30 (тридцяти) відсотків прожиткового мінімуму щомісячно, починаючи з 16.02.2006 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.5). Згідно довідки Хоростківської міської ради Гусятинського району Тернопільської області № 1226/2-19-8 від 19.09.2012 року [PERSON], [INFO] дійсно зареєстрована в [INFO]. ЇЇ сімя складається з: дочки [PERSON], [INFO]; сина [PERSON], [INFO] (дитина-інвалід); дочки [PERSON], [INFO] (а.с.6). Із копії посвідчення № 145395, виданого УПФУ в Тернопільскій області вбачається що [PERSON], [INFO] є дитиною з інвалідністю І групи з дитинства (а.с.7). Згідно\~ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до\~ст. 141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно ст.192 Сімейного Кодексу України розмір аліментів,\~визначений за\~рішенням суду\~або домовленістю\~між батьками,\~може бути\~згодом зменшено\~або збільшено\~за рішенням\~суду за\~позовом платника\~або одержувача\~аліментів у\~разі зміни\~матеріального або\~сімейного стану,\~погіршення або\~поліпшення здоров'я\~когось із\~них та\~в інших\~випадках,\~передбачених цим\~Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Відповідно до\~ч.\~2\~та ч.3\~ст.\~183\~Сімейного кодексу\~якщо стягуються\~аліменти на\~двох і\~більше дітей,\~суд визначає\~єдину частку\~від заробітку\~(доходу)\~матері,\~батька на\~їх утримання,\~яка буде\~стягуватися до\~досягнення найстаршою\~дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Судом встановлено, що з часу присудження аліментів з 2006 року, через значні інфляційні процеси в Україні значно підвищилася вартість життя. Окрім того,\~законом\~збільшений мінімальний розмір аліментів, якій не може становить менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У звязку з чим, визначений раніше судом розмір аліментів в розмірі 30 % прожиткового мінімуму не може забезпечити належний рівень матеріального утримання дитини, що свідчить на те, що майновий стан отримувача аліментів погіршився. З огляду на викладене, враховуючи, що розмір аліментів, який сплачує за попереднім рішенням суду [PERSON] не забезпечує дитині встановлений законом прожитковий мінімум, матеріальний стан одержувача аліментів погіршився, суд дійшов висновку, що позов про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітної дитини слід задовольнити частково. Таким чином, суд вважає, що розмір аліментів слід визначити в твердій грошовій сумі в розмірі 1700 гривень щомісячно на дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки доказів про те, що відповідач може сплачувати аліменти в розмірі 4000 грн. на дитину щомісячно не представлено, а судом не здобуто. Твердження [PERSON] в позовній заяві про те, що відповідач може їй надавати аліменти на утримання дитини в розмірі по 4000 грн. щомісячно на дитину не ґрунтуються на матеріалах справи, тому в задоволенні решти позовних вимог слід відмовити. З урахуванням фактичних обставин справи та виходячи із закріплених ч. 9\~ст. 7 СК України\~принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, розмір стягуваних аліментів підлягає збільшенню до 1700,00 гривень щомісячно на дитину, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки такій розмір з урахуванням визначеного законом прожиткового мінімуму та рівного з батьком обовязку матері утримувати дітей забезпечить належні умови для утримання та проживання дитини. На підставі наведеного,

Outcome: partial