Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить позбавити [PERSON] відносно сина - [PERSON], [INFO] батьківських прав. У своїй заяві позивач посилається на те, що 14.06.2008 року вона уклала шлюб з [PERSON] від якого [INFO] у них народився сиг - [PERSON]. Позивача зазначає, що відповідач самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків і більше двох років не приймає участі у вихованні свого сина, а саме: не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини; не цікавиться та не піклується про навчання дитини, його підготовку до самостійного життя; не цікавиться станом здоров'я сина; відповідач жодного разу не відвідав дошкільний навчальний заклад, який відвідує їх син. Крім того, позивач вказує, що [PERSON] не був позбавлений інформації щодо місця перебування свого сина, жодних перешкод для його спілкування з [PERSON] не створювалося, проте відповідач не виконує батьківських обов'язків відносно свого сина. Позивач у судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити та підтвердила обставини, викладені у заяві. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся. Представник третьої особи - Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити без його участі, та зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, надавши письмовий висновок. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставах наявних у справі доказів, враховуючи, що представником позивача заявлено клопотання про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, задовольняє позовні вимоги виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті чи інші обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що 14.06.2008 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб. Перебуваючи у шлюбі у позивача та відповідача [INFO] народився син - [PERSON], що підтверджується копією Свідоцтва про народження [NUMBER]. Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 04.02.2013 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано та з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 600 грн. щомісячно, починаючи з 30.10.2012 року до його повноліття. Згідно з висновком Управління служб у справах дітей департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради від 02.09.2015 року за № 471 щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO], орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина, [PERSON], [INFO]. Відповідно до листа КЗОЗ «Харківська міська дитяча поліклініка № 23» від 29.04.2015 року за № 589, [PERSON], [INFO], перебуває під наглядом їх фахівців з народження та хлопчик відвідує амбулаторні прийоми в супроводі матері. Вихованням неповнолітнього [PERSON] та забезпеченням йому належного догляду також займається мати. Згідно листа КЗ «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) № 136» Харківської міської ради від 28.04.2015 року № 56 [PERSON], [INFO] відвідує дитячий садок № 136 з 04.09.2012 року; мати - [PERSON] постійно приводить та забирає дитину з дитячого дошкільного закладу; батьківські збори відвідує мати - [PERSON]; батька - [PERSON] в дошкільному навчальному закладі № 136 ніхто не бачив, процесом дошкільного навчання свого сина не цікавиться. Відповідно до довідки ОЖК «ДОМ-СЕРВІС» № 423 від 29.05.2015 року з місця проживання позивача, [PERSON] за місцем проживання позивача та малолітнього [PERSON] зареєстрованим не значиться. Згідно ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 4 ст. 155 Сімейного кодексу України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ст. 164 СК України, батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, жорстоко з нею поводяться. Відповідно до роз'яснень, викладених в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 30.07.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. На підставі вищевикладеного, суд задовольняє вимоги позивача про позбавлення [PERSON], [INFO], батьківських прав відносно сина [PERSON], [INFO] Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 243,60 грн. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved