Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову покликається на те, що рішенням Яворівського районного суду Львівської області між нею та відповідачем було розірвано шлюб. За час спільного проживання у шлюбі у них народилося двоє дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] Діти проживають з нею та перебувають на її утриманні. Коштів на утримання дітей їй не вистачає, вона не працює, зареєстрована в центрі зайнятості допомоги по безробіттю. Відповідно до рішення Яворівського районного суду Львівської області від 27.04.2012 року ухвалено стягувати з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/3 усіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З часу ухвалення рішення витрати на утримання дітей значно зросли. Окрім того, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Тому просить суд змінити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на її користь на утримання дітей та винести рішення, яким стягувати аліменти в розмірі 1/3 всіх видів заробітку відповідача щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до досягнення ними повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ухвалою від 20.05.2019 р. відкрито спрощене провадження у справі. У судовому засіданні позивач не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить позов задоволити, проти ухвалення судом заочного рішення не заперечує. Відповідач повторно не з`явився із невідомих причин, про розгляд справи був належним чином повідомлений, заяви про розгляд справи у його відсутності не надходило. Суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності на підставі наявних у ній доказів та постановити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку. Відповідно до довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 895 від 2 квітня 2019 р., виданої Івано-Франківською селищною радою Яворівського району Львівської області [PERSON] . зареєстрована разом з дітьми - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Згідно із свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 11.01.2007р. позивач та відповідач є батьками малолітнього [PERSON] . Згідно із свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 21.03.2011р. позивач та відповідач є батьками малолітньої [PERSON] . Відповідно до заочного рішення Яворівського районного суду Львівської області від 14.05.2012 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Судом встановлено, що відповідно до рішення Яворівського районного суду Львівської області від 27.04.2012 року ухвалено стягувати з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку щомісячно починаючи з 19.03.2012 року і до досягнення ними повноліття. Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч.1,2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як роз`яснив Пленум Верховного суду України в п. 17 своєї постанови № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Як і не є підставою для звернення до суду із позовом про збільшення розміру аліментів. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року № 037-VIII ч. 2 ст. 182 СК України викладено в такій редакції: «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Отже, вказаним законом збільшено мінімальний розмір аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів. Визначаючи розмір аліментів на дитину (дітей), суд не може визначити їх розмір на одну дитину менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (до внесення змін у статтю 182 СК України, яким визначався розмір - 30 %). Таким чином, зміна закону, яким встановлюється мінімальний розмір аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів на одну дитину, не є підставою для зміни розміру аліментів відповідно до статті 192 СК України. Суд не визначає мінімальний розмір аліментів на одну дитину, оскільки такий встановлюється законом, а не судовим рішенням. При присудженні аліментів, суд враховує, що їх розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж визначений законом, зокрема, частиною другою статті 182 СК України. Частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку. Разом з тим, збільшення мінімального розміру аліментів не є підставою для ухвалення нового рішення про збільшення розміру аліментів, як і не може бути підставою для відмови в перерахунку розміру аліментів. Такий висновок зробив ВС в постанові №459/2181/17З від 12 вересня 2018 року. Питання визначення мінімального розміру аліментів, що мають стягуватись з боржника, віднесені до повноважень державного виконавця, у провадженні якого перебуває виконавче провадження з виконання виконавчого листа про стягнення аліментів. Тому, враховуючи, що позивач не просить змінити розмір аліментів, які присуджені в розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, а лише просить змінити мінімальний розмір аліментів з 30% прожиткового мінімуму до 50 % прожиткового мінімуму, а зміна мінімального розміру аліментів є підставою для визначення розміру аліментів з врахуванням такого збільшення державним виконавцем при виконанні рішення і не потребує звернення з позовом про збільшення розміру аліментів, тому суд вважає що в задоволенні позову слід відмовити. На підставі викладеного, ст. ст.182, 192 СК України,

Outcome: dismissed