Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, вона є власником трикімнатної квартири по пр-.т [PERSON][ADDRESS], м. Суми, яка розташована в ЖБК 70 «Культура» на підставі рішення Зарічного районного суду м. Суми від 13 жовтня 2011 року. Відповідач є її старшою дочкою, яка 07 липня 2006 року зареєструвала шлюб з гр. [PERSON] Ясміном і прийняла прізвище чоловіка [PERSON]. Після реєстрації шлюбу вона продовжувала проживати з нею у вказаній квартирі. 04 січня 2007 року у неї народився син [PERSON]. Дитина була зареєстрована за вказаною адресою за місцем проживання матері, оскільки батько дитини на реєстраційному обліку в м. Суми не перебував. В березні 2010 року її дочка [PERSON] разом з своїм чоловіком [PERSON] та дитиною Адміром забрали всі свої речі, та на вимогу зятя вони поїхали на постійне місце проживання на його батьківщину в Республіку Боснія і Герцоговина, де проживають до цього часу. На цей час в квартирі зареєстровані 4 особи: позивач, її менша донька [PERSON], та відповідач з неповнолітнім сином. З березня 2010 року по цей час відповідач з сином жодного разу не приїздила в м. Суми, в квартирі, в якій перебувають на реєстраційному обліку не проживають без поважних причин, ніякого їх майна та речей в квартирі немає. В оплаті комунальних послуг, які нараховуються в звязку з їх реєстрацією в квартирі відповідач участі не приймає. Відповідачі фактично не проживають в квартирі з 2010 року по теперішній час, але залишилися перебувати на реєстраційному обліку за вказаною вище адресою до цього часу. Точне місце проживання чи перебування відповідачів їй невідомо, але відповідач інколи дзвонить по телефону. До травня 2018 року вона, як власник житла, незважаючи на реєстрацію відповідача з дитиною, за рішенням комісії соціальної служби міської ради отримувала субсидію по оплаті комунальних послуг. В звязку з цим до цього часу не зверталася до суду з таким позовом. Але з травня 2018 року переоформити житлову субсидію для оплати комунальних послуг, правила надання якої стали більш вимогливими, стало неможливо в звязку з реєстрацією відповідача з сином, які фактично не проживають в її житлі без поважних причин. Зазначає, що реєстрація відповідача в зазначеному вище житлі порушує її право власності і ставить в скрутне матеріальне становище, оскільки вона є пенсіонером, отримує невелику за розміром пенсію і сплачувати комунальні послуги, розмір яких значно підвищився, в повному обсязі, без отримання субсидії, вона не має можливості. Посилаючись на зазначені обставини, просить визнати [PERSON], [INFO], та її сина [PERSON] Адміра, [INFO], такими, що втратили право користування житловим приміщенням квартирою за адресою: [ADDRESS]. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 23 червня 2018 року звільнено позивача від сплати судового збору, відкрите провадження у справі за вказаним позовом та вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 06 серпня 2018 року о 09 год. 00 хв. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 06 серпня 2018 року до участі у справі залучено Службу у справах дітей Сумської міської ради, у звязку з залученням до справи третьої особи розгляд підготовчого судового засідання відкладено на 25 вересня 2018 року, 11 год. 00 хв. 25 вересня 2018 року у звязку з викликом в судове засіданням свідків та наданням часу для підготовки висновку Служби у справі дітей, в судовому засіданні оголошено перерву до 09 листопада 2018 року о 13 год. 00 хв. 09 листопада 2018 року до суду надійшов висновок Служби у справах дітей Сумської міської ради щодо розвязання спору за позовом [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщення. У висновку зазначено, що зі слів [PERSON] [PERSON] з сином [PERSON] Адміром на вимогу [PERSON] виїхали до Республіки Боснія і Герцеговина. На даний час [PERSON] не має звязку з родиною [PERSON], їх фактичне місце проживання їй невідоме. [PERSON], [INFO], є громадянином України. Позивачем не надано жодних доказів того, що дитина має інше зареєстроване місце проживання, майно на праві власності. Мати дитини згоду на зняття з реєстрації за адресою: [ADDRESS] не надала. Непроживання дитини у спірній квартирі зумовлено обєктивними причинами, а саме тим, що батьки змінили місце проживання, [PERSON] через свій малолітній вік не міг самостійно вирішити, де він буде проживати, та був вимушений переїхати до іншого місця проживання разом зі своїми батьками. У разі прийняття рішення про визнання [PERSON] Адміра таким, що втратив право користування квартирою № 71 у будинку № 23 по проспекту Михайла Лушпи у місті Суми, дитина буде позбавлена гарантованого права на житло. Враховуючи зазначене, Служба у справах дітей Сумської міської ради вважає, що позов [PERSON] про визнання [PERSON] Адміра, 04.01.2007 року народженння таким, що втратив право користуванняя квартирою №71 у будинку №23 по пр.-ту [PERSON], у м. Суми не підлягає задоволенню (а.с.61). В судове засідання зявилися позивач, її представник, третя особа [PERSON] та представник третьої особи Служби у справах дітей Сумської міської ради, відповідач в судове засідання не з'явилася про місце, час розгляду справи повідомлялася судом належним чином. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтрималт в повному обсязі. Третя особа [PERSON] не заперечує проти задоволення позовних вимог. Пояснила, що з сестрою спілкується дуже рідко. Відповідач з дитиною поїхали до чоловіка, оскільки йому не було тут роботи такої, щоб він міг утримувати родину, і тому вони вирішили повернутися до нього на батьківщину, де є будинок, господарство. Відповідач поїхала добровільно. Відповідач не може самостійно знятися з реєстрації, оскільки переліт з їхньої країни коштує дуже дорого, вони не приїжджали навіть на похорони батька. Представник третьої особи Служби у справах дітей Сумської міської ради в судовому засіданні заперечувала проти визнання втративши права користування неповнолітнім Адміром, [INFO]. Зі згоди позивача, яка висловлена була під час судового засідання, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.\~ Вислухавши думку осіб, які зявилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення заявленого позову, виходячи з наступного.\~ В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується копією витягу з реєстру про державну реєстрацію прав (а.с.6). Згідно довідки ТОВ «Тех-Комсервіс» від 24 травня 2018 року, у квартирі за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с.5). Згідно пояснень позивача відповідач доводиться їй дочкою та вона разом з неповнолітнім сином не мешкає в спірному житлі близько семи років, квартиру залишили добровільно. Під час судового розгляду не було встановлено обставин того, що позивач чинить відповідачам перешкоди в користуванні зазначеним житлом. Свідок [PERSON] пояснила, що вона є сусідкою [PERSON], в будинку по пр.-ту [PERSON], 23 вона проживає з 1986 року, позивач проживає поверхом вище від неї, на 9 поверсі, а вона на 8-му. Їй відомо що як вийшла дочка позивача [PERSON] заміж, так і не стала жити в спірному житлі, дитина тоді була малою. [PERSON] проживав тут, потім він забрав відповідача з дитиною на свою батьківщину. Не живуть в квартирі уже більше 10 років. Обставин того, що відповідач приїжджала до м. Суми їй не відомо. Свідок [PERSON] суду пояснила, що родину [PERSON] знає давно, вона в добрих відносинах подруги з позивачем. Спілкується з позивачем майже щодня. Іноді вона залишається в них на ніч, гостює. Вони допомають один одному. Пояснила, що їй відомо, що [PERSON] - відповідач по справі, вийшла заміж приблизно 10 років тому, і виїхала з спірної квартири. Поїхали вони в Боснію, де у них народилася друга дитина., старшому хлопчину 12 років виповниться у січні. Коли поїхали точно не памятає. Після того, як помер чоловік позивач [PERSON] не приїздила до матері. Знає родину десь з 90-х років, близько 30 років. Пояснила, що відповідач з спірного помешкання виїжджала добровільно, спору ніякого не було. Зараз вони спілкуються по телефону. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд, вважає, що право позивача на вільне користування та розпорядження належним йому житлом порушується та підлягає захисту. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Факт не проживання відповідачів за адресою: [ADDRESS] понад один рік без поважних причин в судовому засіданні підтвердили свідки [PERSON], [PERSON] Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За чинним житловим законодавством обовязковою умовою виникнення права користування житлом членами сімї його власника є спільне проживання членів сімї з власником. Таким чином встановлено, що відповідач [PERSON] понад один рік не мешкає у спірній квартирі без поважних причин, відсутні переконливі докази, які б підтвердили поважність причин не проживання і були б підставою для продовження цього строку непроживання в спірному житлі. Доказів, які б свідчили про наявність домовленості між сторонами про тимчасове проживання відповідача за іншою адресою та збереження у цей час за нею права користування житлом, суду не надано. В той же час позовні вимоги щодо визнання неповнолітнього [PERSON] Адміром, [INFO], втратившим право користування житловим приміщенням, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. Відповідно до частини другої статті Закону\~України «Про\~охорону дитинства» діти-члени сім'ї наймача або власника житлового приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. За положеннями частини першої статті 3 Конвенції про права дитини\~\~від 20 листопада\~\~1989 року, забезпечення виконання якої є складовою обов'язків держави України як суб'єкта міжнародного права, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Жодна дитина не може бути об'єктом свавільного або незаконного втручання в здійснення її права на особисте і сімейне життя, недоторканність житла, таємницю кореспонденції або незаконного посягання на її честь і гідність. Дитина має право на захист закону від такого втручання або посягання (стаття 16 Конвенції). Непроживання дитини [PERSON] Адміра у спірній квартирі зумовлено обєктивними причинами, а саме тим, що батьки змінили місце проживання. Через свій малолітній вік він не міг самостійно вирішити, де він буде проживати, та був вимушений переїхати до іншого місця проживання разом зі своїми батьками, а тому задоволення позову в цій частині призведе до порушення гарантованого права неповно літньої особи на житло. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, та визнання [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою за адресою: [ADDRESS]. В іншій частині позовних вимог [PERSON] відмовити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України в зв'язку із задоволенням позову, та враховуючи те, що при подачі позову позивача звільнено від сплати судового збору, необхідно стягнути з відповідача [PERSON] на користь держави судові витрати у виді судового збору у розмірі 704 грн. 80 коп.

Outcome: partial