Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на ? частину житлового будинку та ? частини земельної ділянки. Свої вимоги мотивує тим що, з 1992 року перебуває у шлюбі з [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії ?-ФМ №257338 від 26.03.1992 року. За період шлюбу подружжя побудувало будинок № 3А в с. Пацканьово, Ужгородського району. Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії САЕ №527570, виданого Виконавчим комітетом Пацканівської сільської ради Ужгородського району 19.11.2012 року, власником спірного нерухомого майна значиться [PERSON], що включає в себе житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами загальною площею 159,6 кв.м., житловою площею 70,5 кв.м., в тому числі підвал площею 45,1 кв.м.; пять кімнат. На підставі рішення 15 сесії Пацканівської сільської ради від 09.10.2008 року відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку Серії НЗ №263582 від 27.04.2009 року, [PERSON] також є власником земельної ділянки площею 0,25 га з цільовим призначенням «для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд», кадастровий номер 2124885101:03:002:0003. Земельна ділянка знаходиться за адресою Закарпатська область, Ужгородський район, с. Пацканьово, урочище «Шалашище». Позивач зазначає, що звязку з погіршенням шлюбних відносин, які фактично припинені, [PERSON] не проживає разом з відповідачем тривалий період, що позбавляє можливості користуватися спільним сумісним майном подружжя. У звязку з чим виникла необхідність розділити спільне майно та визнати за позивачем право власності на ? частину житлового будинку №3А, що в с. Пацканьово, Ужгородського району Закарпатської області, та ? частину земельної ділянки за кадастровим номером 2124885101:03:002:0003 як на частку у праві спільної сумісної власності подружжя. Відповідач заявив зустрічний позов в якому зазначив, що 16.02.1996 року [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу квартири за адресою м. Ужгород, вул. Лавріщева (нині [PERSON]) [ADDRESS]. Оскільки вищевказана квартира придбана [PERSON] під час перебування у шлюбі зі мною, та така квартира є обєктом спільної сумісної власності подружжя. У спірній квартирі проживає [PERSON], а відповідач за первісним позовом фактично позбавлений права користування цим житлом. Просить визнати за [PERSON] право власності на ? частки квартири за адресою Закарпатська область, м. Ужгород. вул. Лавріщева (нині [PERSON]) [ADDRESS], як на частку у праві спільної сумісної власності. В судовому засіданні позивач та його представник свій позов підтримали, пославшись на викладені в позовній заяві обставини. Зустрічний позов також визнали. В судовому засіданні представник відповідача позов визнав, підтримав зустрічний позов, пославшись на викладені в зустрічній позовній заяві обставини. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до Свідоцтва про укладення шлюбу [PERSON] ?-ФМ №257338 з 26.03.1992 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серії САЕ № 527570, виданого Виконавчим комітетом Пацканіської сільської ради Ужгородського району 19.11.2012 року, зазначається, що власником житлового будинку, з належними до нього господарськими будівлями та спорудами загальною площею 159,6 кв.м., житловою площею 70,5 кв.м., в тому числі підвал площею 45,1 кв.м.; пять кімнат, що знаходиться за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район, село Пацканьово, вулиця без назви, буд. 3А, являється [PERSON]. Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку Серії НЗ №263582 від 27.04.2009 року, [PERSON] також є власником земельної ділянки площею 0,25 га з цільовим призначенням «для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд», кадастровий номер 2124885101:03:002:0003,що знаходиться за адресою Закарпатська область, Ужгородський район, с. Пацканьово, урочище «Шалашище». 16.02.1996 року [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу квартири за адресою м. Ужгород, вул. Лавріщева (нині [PERSON]) [ADDRESS], відповідно до якого нею було куплено зазначену квартиру, яка складається з одної кімнати, житловою площею 18,7 кв.м., загальною площею 34,9 кв.м. Як вбачається з положень ч.1\~ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до положень ч.1\~ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно положеннями\~ст.60\~Сімейного кодексу\~України,\~майно,\~набуте подружжям\~за час\~шлюбу,\~належить дружині\~та чоловікові\~на праві\~спільної сумісної\~власності незалежно\~від того,\~що один\~з них\~не мав\~з поважної\~причини (навчання,\~ведення домашнього\~господарства,\~догляд за\~дітьми,\~хвороба тощо)\~самостійного заробітку\~(доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ч. 3 ст. 368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до\~положення ч.\~1\~ст.\~70\~Сімейного кодексу\~України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. При цьому, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. Суб'єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням. Відповідно до положень п.п.22 і 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21 грудня 2007 року, поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими ст.ст.69-72 СК\~та\~ст.372 ЦК. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Поділу підлягає усе майно, що є у спільній сумісній власності. З огляду на зазначене, а також враховуючи що сторонами фактично визнані позовні вимоги, те що майна яке є предметом розгляду набуто ними під час шлюбу, суд приходить до висновку, що спірний житловий будинок №3А в с. Пацканьово, Ужгородського району, Закарпатської області, земельна ділянка за кадастровим номером 214885101:03:002:0003, та квартира за адресою [ADDRESS] є спільною сумісністю власністю подружжя - сторін у справі. Отже можливо здійснити поділ спільної сумісної власності між сторонами у рівних частках шляхом визнання права власності за кожним із них на 1/2 частки.

Outcome: approved