Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що 02 вересня 1996 року помер її батько [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку з господарськими спорудами № 33 по вулиці Кобзаря (Крупської) в м. Красногорівці Мар'їнського району Донецької області, загальною площею 112,9 кв.м, з якою 78,4 кв.м під житловим будинком, а 34,5 кв.м відведені під господарські будівлі та споруди. Після смерті батька, її мати не переоформила на себе спірний будинок, так як вважала, що спадщину прийняла фактично, тому що проживала разом із спадкодавцем на момент його смерті однією сімєю. 18.04.2006 року її мати - [PERSON] померла. У встановлений законом шестимісячний строк позивач не звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки вважала, що вона і так фактично спадщину прийняла, оскільки проживала в спірному будинку все своє життя, і на момент смерті і батька, і матері. В теперішній час позивач фактично вступила у володіння будинком, проживає в ньому, робить поточний ремонт, сплачує комунальні послуги, однак через пропуск строку для оформлення спадщини, вона вимушена звернутися до суду для визнання за нею права власності на спірний будинок. Просила визнати за нею право власності на спадкове майно після смерті батька. Позивач в судове засідання не зявилася, надала заяву з проханням справу розглянути в її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилася, надала заяву з проханням справу розглянути в її відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з підстав, зазначених позивачем у позовній заяві. Так, відповідно до копії свідоцтва про смерть, [PERSON] помер 2 вересня 1996 року у місті Красногорівці Марїнського району Донецької області у віці 70 років. Згідно копії свідоцтва про смерть, [PERSON] померла 18.04.2006 року у місті Красногорівці Марїнського району Донецької області у віці 76 років. Згідно копії свідоцтва про одруження, 18 травня 1959 року в Красногорівському міському ЗАГС Сталінської області, актовий запис № 62, зареєстровано шлюб [PERSON] та [PERSON]. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище «Павлієнко». Згідно копії свідоцтва про народження, 24.02.1964 року народилася [PERSON], батьками якої записані [PERSON] та [PERSON]. Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу, 06.08.1983 року в Красногорівській міськраді Донецької області, актовий запис № 99, зареєстровано шлюб [PERSON] та [PERSON]. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище «Павлій». Згідно копії свідоцтва про народження, 08.02.1960 року народилася [PERSON], батьками якої записані [PERSON] та [PERSON]. Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу, 05.11.1983 року в Красногорівській міськраді Донецької області, актовий запис № 166, зареєстровано шлюб [PERSON] та [PERSON]. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище «Радичук». Згідно довідки № 1223 від 23.03.2016 року, виданої військово-цивільною адміністрацією міста Красногорівки Марїнського району Донецької області, Павлій світлана Василівна, [INFO], яка зареєстрована у [INFO], дійсно до дня (на день) смерті своєї матері [PERSON], померлої 18.04.2006 року, проживала разом з мамою, надавала догляд за нею за станом її здоровя за адресою місто Красногорівка, вул. Кобзаря (Крупської), буд. 33 і вели сумісно (разом) домашнє господарство. Станом на 23.03.2016 року тимчасово проживає за даною адресою без реєстрації. Згідно копії свідоцтва про право особистої власності на будівництво від 10.04.1973 року, виданого виконавчим комітетом Красногорівської міської ради депутатів трудящихся Марїнського району відділом комунального господарства, [PERSON] є власником домоволодіння № 33 по вул. Крупської в м. Красногорівці. Право власності належним чином зареєстровано в БТІ. Відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1278 ЦК України частки кожного спадкодавця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Викладені обставини дають суду підстави для визнання за позивачем права власності на майно померлого. На підставі викладеного, у відповідності зі ст.ст. 3, 7, 82, 215 ЦПК України, ст.ст. 1261, 1268, 1278 ЦК України, суд

Outcome: approved