Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики (розпискою). Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що 30.08.2012 року [PERSON] передала відповідачу [PERSON] на умовах позики грошові кошти в сумі 380 000 доларів США, що в еквіваленті на день звернення до суду становить 3 037 340 грн., зі строком повернення до 01.04.2013 року. Однак, відповідач у вказаний строк грошові кошти не повернув, а [PERSON] передала право вимоги за договором позики на користь позивача [PERSON] У зв'язку з тим, що відповідач свої зобов'язання належним чином не виконав, просить стягнути з відповідача суму боргу згідно розписки в розмірі 3037340 грн. та 3% річних в розмірі 35199,86 грн. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі, з підстав, викладених в позовній заяві. Представники відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, просили відмовити в їх задоволенні, посилаючись на те, що необхідно встановити справжню правову природу укладеного договору. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, вважає встановленими наступні обставини та відповідні ним правовідносини. 30 серпня 2012 року між [PERSON] та відповідачем [PERSON] укладено договір позики, на підтвердження укладення якого складено розписку (а.с. 8). Зі змісту розписки убачається, що [PERSON] отримав від [PERSON] у борг грошові кошти в сумі 380 000 доларів США та зобов'язувався повернути суму позики в строк до 01.04.2013 року. 12 серпня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір про відступлення права вимоги, відповідно до умов якого [PERSON] стає кредитором за договором позики, укладеного з [PERSON] 30.08.2012 року (а.с. 12). Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною 2 ст. 1047 ЦК України передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Таким чином, наданий позивачем письмовий доказ у вигляді розписки, який свідчить про наявність між сторонами спору щодо грошових зобов'язань, в ході судового розгляду відповідачем не спростовано, доказів сплати заборгованості за цією розпискою не надано. За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність факту невиконання відповідачем [PERSON] взятих на себе зобов'язань за договором позики. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк ( ч. 1 ст. 530 ЦК України ). Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику ( грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Станом на 20 серпня 2013 року заборгованість відповідача за розпискою, яку просить стягнути позивач становить 3 037 340 грн. Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до змісту ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивачем обчислений розмір трьох відсотків річних за прострочення виконання грошового зобов'язання за період з 02.04.2012 року по 20.08.2013 року - 141 день, який становить 35 199, 86 грн. Таким чином, враховуючи, що зобов'язання з погашення суми позики [PERSON] в повному обсязі не виконані, тому позовні вимоги про стягнення з відповідача суми боргу в розмірі 3 037 340 грн. та трьох відсотків річних в розмірі 35 199,86 грн. є законними і обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПУ України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені судові витрати в розмірі 3441 грн. судового збору.

Outcome: approved