Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому після уточнення позовних вимог, просить визнати незаконними дії начальника управління освіти Ніжинської міської ради Чернігівської області щодо зменшення розміру заробітної плати внаслідок зменшення розміру надбавки за престижність праці педагогічного працівника та скасувати накази: №240 від 22.06.2018 „Про зміни істотних умов праці-розмірів оплати праці та №191-п від 05.09.2018 «Про встановлення надбавки, визнати незаконними дії директора Ніжинської гімназії №3 Ніжинської міської ради Чернігівської області щодо зменшення їй розміру заробітної плати внаслідок зменшення розміру надбавки за престижність праці педагогічного працівника та скасувати її накази: №115 від 23.06.2018 „Про зміни істотних умов праці - розмірів оплати праці та №134 від 31.08.2018 року „Про встановлення надбавки педагогічним працівникам. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з 21 серпня 1989 року вона працює у Ніжинській гімназії №3 Ніжинської міської ради Чернігівської області на посаді вчителя російської мови та літератури, а з 23 серпня 2007 року по теперішній час обіймає посаду заступника директора з навчально-виховної роботи вищевказаної гімназії. 20 серпня 2018 року директор Ніжинської гімназії №3 [PERSON] ознайомила її із виданим нею наказом від 23.06.2018 року №115 „Про зміни істотних умов праці - розмірів оплати праці. Згідно даного наказу педагогічним працівникам, у тому числі їй, було змінено істотні умови праці розмірів надбавки з 20 відсотків від посадового окладу до 5 відсотків від посадового окладу, з 50 відсотків від посадового окладу до 25 відсотків від посадового окладу з 01.09.2018 року. Із вищевказаного наказу вбачається, що наказ прийнятий директором на підставі наказу начальника управління освіти Ніжинської міської ради „Про зміни істотних умов праці-розмірів оплати праці від 22.06.2018 року №240. Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 04 жовтня 2018 року відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами. 09 жовтня 2018 року на адресу суду від представника позивача адвоката Приходька Я.М. надійшло клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. Ухвалою від 10 жовтня 2018 року суд постановив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Під час розгляду справи 15.03.2019 року до суду надійшло клопотання начальника управління освіти про закриття провадження у справі за позовною заявою [PERSON] на підставі п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України у зв`язку з відсутністю предмету спору, оскільки попередні умови праці позивачу поновлено відповідно до наказу начальника управління освіти Ніжинської міської ради від 13 березня 2019 року №114, наказу директора Ніжинської гімназії №3 від 14 березня 2019 року №45 та наказу директора Ніжинської гімназії №3 від 14 березня 2019 року №46. З поданих наказів вбачається, що позивачу [PERSON] поновлено попередні умови оплати праці установлено надбавку у розмірі 20 відсотків від посадового окладу (ставки заробітної плати) з 1 вересня 2018 року. Під час розгляду справи суд усною ухвалою відмовив у закритті провадження у даній справі, враховуючи те, що позивач [PERSON] та її представники адвокати Царенко А.А., Приходько М.Я. наполягали на скасуванні наказів в цілому, а саме: №240 від 22.06.2018 „Про зміни істотних умов праці-розмірів оплати праці та №191-п від 05.09.2018 «Про встановлення надбавки, №115 від 23.06.2018 „Про зміни істотних умов праці - розмірів оплати праці та №134 від 31.08.2018 року „Про встановлення надбавки педагогічним працівникам, бажаючи, при цьому, захистити інтереси та порушені права інших педагогічних працівників. Позивач [PERSON] та її представники в судовому засіданні визнали факт відновлення прав позивача щодо оплати праці, але вважали це несправедливим по відношенню до інших педагогічних працівників, права яких залишилися порушеними. Представник відповідача Ніжинської гімназії №3 адвокат Аніщенко О.Г. просив відмовити у задоволенні позову, оскільки наказами управління освіти Ніжинської міської ради та Ніжинської гімназії №3 попередні умови праці позивачу поновлено. Представник відповідача управління освіти Ніжинської міської ради Чернігівської області - Бровач О.В. у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову в повному обсязі, враховуючи, що згідно наказу начальника Управління освіти Ніжинської міської ради Крапив`янського С.М. від 13 березня 2019 року №114, наказу директора Ніжинської гімназії №3 Пушкіної В.В. від 14 березня 2019 року №45 та наказу директора Ніжинської гімназії №3 Пушкіної [PERSON] від 14 березня 2019 року №46 позивачу заступнику директора з навчально-виховної роботи, вчителю зарубіжної, української літератури [PERSON] поновлено попередні умови оплати її праці та установлено надбавку у розмірі 20 відсотків від посадового окладу з 1 вересня 2018 року. Представник третьої особи Ніжинської міської ради Чернігівської області - Рашко А.М. в судовому засіданні при ухваленні судом рішення поклався на розсуд суду. Оскільки в позовній заяві [PERSON] заявлялася вимога щодо скасування оспорюваних наказів в цілому, з яких вбачається, що даними наказами зачіпаються інтереси щодо оплати праці , тому відповідно до ст.53 ЦПК України ухвалою суду вказаних осіб залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору. Вказані особи в судове засідання не з*явилися, будучи належним чином повідомлені, що не перешкоджає розгляду справи, а деякі з них висловили думку з приводу позовних вимог [PERSON] шляхом надіслання письмових заяв. Так, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] надіславши до суду письмові заяви про те, що вони не заперечують проти задоволення позову [PERSON] . Залучені ухвалою суду треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] надіслали до суду письмові заяви про те, що вони заперечують щодо задоволення позову. Треті особи без самоснійних вимог [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] надали до суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ст.ст.12, 13, 89 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно ст.26 Закону України „Про загальну середню освіту трудові відносини в системі загальної середньої освіти регулюються законодавством України про працю, Законом України „Про освіту, цим Законом та іншими нормативно - правовими актами. Статтею 57 Закону України „Про освіту передбачені гарантії держави педагогічним, науково-педагогічним і іншим категоріям установ освіти, зокрема: виплата надбавок до заробітної плати. Відповідно до\~ст.98\~КЗпП України оплата праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, здійснюється на підставі законів та інших нормативно-правових актів України, генеральної, галузевих, регіональних угод, колективних договорів, у межах бюджетних асигнувань та позабюджетних доходів. Згідно ч.4 ст.97 КЗпП України власник або уповноважений ним орган чи фізична особа не має права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами, колективними договорами. У судовому\~засіданні встановлено,\~що з\~21\~серпня 1989\~року [PERSON] \~працює вчителем\~російської мови\~та літератури\~у Ніжинській\~гімназії №3\~Ніжинської міської\~ради Чернігівської\~області.\~Наказом управління\~освіти від\~23.08.2007\~року №188\~та наказом\~директора школи\~від 23.08.2007 року №4 позивача 27 серпня 2007 року її призначено на посаду заступника директора з навчально-виховної роботи Ніжинській гімназії №3, що підтверджується копією трудової книжки (а.с.14-15). 22 червня 2018 року начальником управління освіти Ніжинської міської ради Крапив`янським С.М. видано наказ №240 „Про зміни істотних умов праці-розмірів оплати праці, яким передбачено з 01 вересня 2018 року змінити істотні умови праці розміри надбавки керівникам комунальних закладів загальної середньої освіти з 20 відсотків від посадового окладу до 5 відсотків від посадового окладу. Наказом директора Ніжинської гімназії №3 [PERSON] від 23.06.2018 року №115 „Про зміни істотних умов праці - розмірів оплати праці, виходячи з наказу від 22.06.2018 року №240 Ніжинського управління освіти Ніжинської міської ради наказано попередити педагогічних працівників про зміну істотних умов праці розмірів надбавки з 20 відсотків від посадового окладу до 5 відсотків від посадового окладу, з 50 відсотків від посадового окладу до 25 відсотків від посадового окладу з 01 вересня 2018 року (а.с.11, 43). Начальником управлінням освіти [PERSON] С [PERSON] М. видано наказ від 05.09.2018 року №191-п „Про встановлення надбавки, яким керівникам закладів освіти було наказано установити своїми наказами надбавки педагогічним працівникам у межах фонду заробітної плати з 1 вересня 2018 року (а.с.40-42). В свою чергу, директор Ніжинської гімназії №3 [PERSON] своїм наказом Про встановлення надбавки педагогічним працівникам від 31.08.2018 року №134 позивачу [PERSON] установила надбавку у розмірі 20 відсотків посадового окладу (ставки заробітної плати) з 1 вересня 2018 року по 20 жовтня 2018 року, з 21 жовтня 2018 року установила надбавку у розмірі 10 відсотків посадового окладу (а.с.46-48). Згідно наказу начальника управління освіти Ніжинської міської ради Крапив`янського С.М. від 13 березня 2019 року №114, наказу директора Ніжинської гімназії №3 Пушкіної В.В. від 14 березня 2019 року №45 та наказу директора Ніжинської гімназії №3 [PERSON] від 14 березня 2019 року №46 позивачу заступнику директора з навчально-виховної роботи, вчителю зарубіжної, української літератури [PERSON] поновлено попередні умови оплати її праці та установлено надбавку у розмірі 20 відсотків від посадового окладу з 1 вересня 2018 року. Заперечуючи проти закриття провадження у справі, позивач та її представники, визнаючи факт поновлення попередніх умов оплати праці [PERSON] , наполягали на скасуванні наказів вцілому, оскільки вважають, що оскаржувані накази стосуються не тільки порушених прав [PERSON] , а й інших осіб, що є дискримінаційним та несправедливим по відношенню до третіх осіб, права яких порушено та не відновлено. З урахуванням того, що наказом начальника управління освіти Ніжинської міської ради Крапив`янського С.М. від 05.09.2018 року №191-п «Про встановлення надбавки та наказом директора Ніжинської гімназії №3 Ніжинської міської ради Чернігівської області [PERSON] від 31.08.2018 року №134 „Про встановлення надбавки педагогічним працівникам встановлено надбавку не лише заступнику директора з навчально-виховної роботи [PERSON] , а й іншим педагогічним працівникам, ухвалою суду від 27 лютого 2019 року даних осіб було залучено до участі в справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору. Залучені ухвалою суду до участі у справі треті особи, а саме: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] надали до суду письмові заяви, у яких заперечують проти задоволення позову [PERSON] , при цьому не зверталися до суду за захистом свої прав. Докази на уповноваження та представлення [PERSON] їх інтересів відсутні. Частиною 1 ст.4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства закріплено\~статтею 15 Цивільного кодексу України. Право на захист виникає з певних підстав, якими виступають порушення цивільного права, його невизнання чи оспорювання. Зміст конституційного права особи на звернення до суду за захистом своїх прав визначений\~статтею 16 Цивільного кодексу України, відповідно до приписів якої, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, при цьому, способами захисту цивільних прав і інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обовязку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Відповідно до положень ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.82 ЦПК України. Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до правової позиції ВСУ (справа 6-78цс13) згідно ст.15 ЦК України та ст.3 ЦПК України у порядку цивільного судочинства підлягає захисту саме порушене право особи. Право на судовий захист не є абсолютним, і при зверненні до суду особа повинна пояснити, які правові наслідки безпосередньо для неї породжують оскаржувані накази. Однак, з наявних матеріалів і наданих доказів, обставин справи, викладених у позовній заяві та досліджених у судовому засіданні, позивач не надав належного та допустимого доказу порушення, невизнання або оспорювання саме її прав. Суд не може прийняти до уваги позицію позивача та її представників стосовно наполягання на своїх позовних вимогах, оскільки вони спростовуються вищенаведеним та нічим не підтверджуються. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] не ґрунтуються на вимогах закону, а тому і їх задоволенні слід відмовити в повному обсязі. Відповідно до\~статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Згідно зі\~статтею 264 ЦПК України\~під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Outcome: dismissed