Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позову зазначила, що вона є власником вказаної квартири, в якій зареєстрований відповідач, який там не проживає. У зв`язку з реєстрацією відповідача у вказаній квартирі позивач позбавлена можливості оформити субсидію, виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, чим порушується її права. За таких обставин, просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням за вказаною адресою. Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 24.07.2020 року відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін. 25.09.2020 року позивач подала у судове засідання заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, виходячи з підстав, викладених у позовній заяві, просить позов задовольнити та розглядати справу без її участі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином відповідно до вимог ст.ст. 128-131 ЦПК України. Поштова кореспонденція, направлена судом на адресу відповідача повернута з відміткою «за закінченням встановленого терміну зберігання», тому він вважається повідомленим відповідно до норм п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України. Причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи не надав, відзиву на позовну заяву від відповідача до суду не надходило. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. За таких обставин, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі матеріалів справи та наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником 3/10 частин домоволодіння з відповідною частиною господарсько-побутових будівель за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією витягу з Державного реєстру правочинів № 11814172 від 10.09.2012 року та копією витягу про державну реєстрацію речових прав № 35606106 від 24.09.2012 року (а.с. 9, 10). Згідно відповідей Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Кіровоградській області від 30.07.2020 року та довідки № 011677/1 відділу реєстрації місця проживання особи Управління у сфері державної реєстрації Департаменту надання адміністративних послуг Міської ради міста Кропивницького від 30.01.2020 року [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 21,22). Відповідно до вимог ст. ст. 319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до довідки Квартального комітету № 15 Подільської районної у місті Кропивницькому раді № 164 від 19.07.2020 року [PERSON] , 1987 р.н. зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , але з 01.03.2019 року не проживає за зареєстрованою адресою (а.с. 5). Як вбачається з акту від 19.07.2020 року, складеного сусідами [PERSON] , [PERSON] , підписи яких засвідчені головою квартального комітету № 15 [PERSON] , відповідач [PERSON] за адресою реєстрації фактично не проживає понад один рік (а.с. 6). Згідно ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно ч. 3 ст. 12, ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підставі викладеного, та приймаючи до уваги, що відповідач не проживає більше року у квартирі, яка належить позивачу, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] , підлягають задоволенню.

Outcome: approved