Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача, просить ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] борг за договором позики в сумі 6 083 доларів США, що станом на дату звернення до суду еквівалентно 69 955 грн. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 10.07.2013р., відповідач позичив у неї грошові кошти в розмірі 6 083 доларів США, які зобов'язався повернути не пізніше 10.01.2014р. Кошти були передані відповідачу 10.07.2013р., в підтвердження чого останній надав позивачу власноручно написану розписку, однак станом на дату звернення до суду обов'язку щодо повернення грошових коштів не виконав. Враховуючи те, що в добровільному порядку відповідач не виконує взяті на себе зобов'язання, суму коштів в розмірі 6 083 доларів США просить стягнути з нього в примусовому порядку. В судовому засіданні позивач підтримала заявлені вимоги, дала пояснення, аналогічні вищенаведеним та просить позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні обґрунтованість позову визнав. Не заперечив факту отримання грошових коштів від позивача в сумі 6 083 доларів США. Підтвердив факт написання саме ним розписки про отримання цих коштів, а також вказав, що усвідомлює свій обов'язок повернути ці кошти, однак по причині важкого матеріального становища виконати цей обов'язок в обумовлені терміни не зміг. Заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані в ній докази та ухвалюючи рішення у відповідності до вимог ст. 215 ЦПК України, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з таких підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як вбачається з долученої до матеріалів справи належної копії розписки (а.с.3), оригінал якої оглянуто в судовому засіданні, відповідач, 10.07.2013р. позичив у позивача грошові кошти в розмірі 6 083 доларів США на термін до 10.01.2014р. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до вимог, що звичайно ставляться. Договір позики є одним з його видів. За змістом ст. 1046 ЦК України - за договором позики, одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду або такої ж якості. Договір позики вважається укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначеними родовими ознаками. На підтвердження укладення договору позики може бути представлена розписка. Обов'язок позичальника повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором регламентовано ч. 1 ст. 1049 ЦК України. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] не виконав обов'язку щодо повернення суми боргу, що підтвердив останній в судовому засіданні. Таким чином, суд приходить до висновку, що у зв'язку з невиконанням відповідачем грошових зобов'язань, заборгованість за договором позики у розмірі 6 083 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на дату розгляду справи еквівалентно 70 525,29 грн. з останнього слід стягнути в судовому порядку. У відповідності до ст.88 ЦПК України суд присуджує судові витрати з відповідача в розмірі 695,50 грн., що підтверджується відповідною квитанцією (а.с.1)

Outcome: approved