Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, в якому просила розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] , який зареєстрований 06.02.1918 року у Виконавчому комітеті Гніванської міської ради Тиврівського району Вінницької області, актовий запис № 7. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що перебувають у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу спільних дітей не мають. Сімейне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння між сторонами, розходженням поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки. Сторони разом не проживають та спільного господарства не ведуть. Шлюб існує формально. Просила шлюб розірвати. Ухвалою суду від 18.06.2020 року відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася. В наданій до суду позовній заяві просила розгляд справи провести за її відсутності, свої заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] який належним чином повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився та причини неявки не повідомив. Заяви про розгляд справи у його відсутність до суду не надходило. Відзиву на позовну заяву у визначені судом строки відповідач не подав. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки розгляд справи відповідно до положень цього Кодексу здійснювався судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що сторони по справі перебувають у шлюбі з 06.02.2018 року у Виконавчому комітеті Гніванської міської ради Тиврівського району Вінницької області, актовий запис № 7 (а.с.5). Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Суд приймає до уваги подані позивачем докази, на підставі яких встановлені обставини справи, та вважає їх належними, допустимими, достовірними, а їх сукупність достатньою для встановлення обставин, що мають значення для справи. У відповідності до положень ст.ст.3,24 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Ст.55 СК України врегульовано, що дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Частиною 3 ст.56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. У відповідності із ст.ст.104,105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу, відповідно до якої позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. За правилами ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, враховуючи чітку позицію позивача щодо необхідності розірвання шлюбу, відсутності будь-яких заперечень зі сторони відповідача, відсутність підстав для примирення у сторін, суд дійшов висновку про задоволення позову, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими, шлюб між ними носить формальний характер. На підставі викладеного та

Outcome: approved