Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить: зобов`язати відповідача усунути перешкоди у її з дідом спілкуванні з малолітнім внуком [PERSON] та визначити способи участі у вихованні та спілкуванні з дитиною: - щосуботи з 10 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв. без присутності матері; - кожного місяця кожні перші вихідні, після досягнення дитиною трирічного віку, забирати внука [PERSON] до міста Житомира з 9 год. 00 хв. суботи до 20 год. 00 хв. неділі наступного дня; - необмежене спілкування з [PERSON] особисто, засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між бабусею, дідусем та внуком; - у разі, якщо святкові дні припадають на день побачення з внуком або цей день передує дню побаченню, або є наступним після нього, то такі дні внук проводить з бабусею та дідусем; - на святкові дні такі як: Новий рік, Різдво, день народження сина, внука за дозволом матері дитини забирати внука до міста Житомира до 20 год. 00 хв. наступного дня; - забирати внука на дні народження [PERSON] , дідуся [PERSON] та сина, а саме 01 травня, 12 січня та 09 серпня щороку, та без участі матері та інших осіб до 22 год 00 хв. наступного дня. Позовні вимоги мотивовані тим, що 03.10.2015 між сином позивача [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб, під час якого у них народився син [PERSON] , [INFO] . Рішенням Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 15.11.2018 року шлюб між ними було розірвано та визначено місце проживання сина з матір`ю [PERSON] . Після розірвання шлюбу відповідач перешкоджає [PERSON] та [PERSON] спілкуватися з внуком [PERSON] , на телефонні дзвінки не відповідає та категорично заперечує у можливості спілкування позивача та діда з внуком. Позивач неодноразово зверталася до правоохоронних органів з приводу перешкод у спілкуванні з внуком та до служби у справах дітей для визначення днів і годин зустрічей з ним, проте остання рекомендувала звернутися до суду для вирішення спору. Ухвалою судді Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 16.09.2020 року за вказаним позовом відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. 08.10.2020 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно з яким [PERSON] просить відмовити у задоволенні позову, оскільки між сторонами відсутні спірні правовідносини, на даний час немає перешкод у спілкуванні малолітнього [PERSON] з бабою [PERSON] , позивач не виявляє жодного бажання чи активних дій щоб бачитись з внуком. Крім того, позов містить вимоги щодо усунення перешкод у спілкуванні діда з внуком, тоді як [PERSON] не є позивачем у даній справі, а тому такі позовні вимоги є безпідставними. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги з підстав, наведених у позові, просили задовольнити позов у повному обсязі. Пояснили, що позивач [PERSON] працювала вихователем, має великий педагогічний досвід, допомагала [PERSON] у пологовому будинку при народженні внука, однак після розлучення відповідачки з її сином, відносини погіршилися, почалися конфлікти, [PERSON] не пускала позивача на територію домоволодіння, де проживає внук, ображала нецензурно, через що протягом 3-х років [PERSON] не бачила дитину, домовитись не вдається. На даний час спілкувалась з внуком лише в дні побачень її сина [PERSON] з малолітнім [PERSON] , хоче частіше бачитись з ним, зокрема в м. Житомирі, де створено належні умови для проживання і перебування дитини, має можливість перевозити дитину до м.Житомира, в сім`ї в користуванні є автомобіль з дитячим автокріслом. Позивач знає про стан здоров`я свого внука, про особливості його дієти та фізичного розвитку. При зустрічах внук [PERSON] із задоволенням проводить час з бабусею та дідусем, стресових ситуацій між ними не виникає, жодного негативного впливу не чиниться. Відповідач та представник відповідача заперечили проти задоволення позову з підстав, наведених у відзиві на позов. В судовому засіданні відповідач пояснила, що вона не чинить позивачу жодних перешкод у спілкуванні з дитиною, до постановлення апеляційним судом рішення про усунення перешкод у спілкуванні батька з сином [PERSON] сама не приїжджала до внука, після останніх зустрічей з сім`єю колишнього чоловіка у малолітнього [PERSON] був стрес. Зазначила, що [PERSON] має захворювання, при якому йому слід уникати стресів, психологічних подразників, протипоказані поїздки. Також повідомила, що позивач та її чоловік агресивні люди, раніше перешкоджали їй у спілкуванні зі своєю дитиною, не повідомили про те, що дитину возили на МРТ під загальним наркозом, не повернули дитячі речі. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні підтримав позов, просив його задовольнити. Пояснив, що відповідач та її матір перешкоджають спілкуватися йому, позивачу та їх сину з дитиною [PERSON] , намагалися домовитись про зустрічі з внуком, неодноразово зверталися до служби у справах дітей та правоохоронних органів для врегулювання спору, однак конфлікт не було вирішено та їм рекомендовано звернутися до суду. Також зазначив, що відповідач старанно виконує свої обов`язки, хлопчик привітний, вихований. Представник органу опіки та піклування Хорошівської селищної ради в судовому засіданні зазначив, що баба з дідом має право спілкуватися з внуком та брати участь у його вихованні. Підтримує задоволення позовних вимог в частині визначення порядку участі у вихованні внука, який передбачений у висновку виконавчого комітету Хорошівської селищної ради. Відповідно до\~статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями\~12,\~13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених\~ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі\~статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, вислухавши учасників справи, оцінивши всі необхідні, зібрані по справі докази для ухвалення обґрунтованого рішення, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з таких підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно з матеріалами справи, [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, під час якого у них народився син [PERSON] , [INFO] . Рішенням Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 15.11.2018 року шлюб між ними було розірвано та визначено місце проживання внука з матір`ю [PERSON] . На даний час малолітній [PERSON] проживає разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] . Позивач проживає в [ADDRESS] . Зазначені обставини також підтверджуються поясненнями сторін, наданими в судовому засіданні. Відповідно до довідки, виданої Хорошівським ВП Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області, 20.03.2019 року до чергової частини Хорошівського відділення поліції з письмовими заявами зверталися [PERSON] та [PERSON] , оскільки [PERSON] не дозволяла зустрічатися та спілкуватися з малолітнім [PERSON] . За змістом довідки, [PERSON] категорично відмовилась надавати пояснення та вказала, що питання про зустріч та приймання участі у вихованні дитини буде вирішено лише після рішення суду (а.сп.10). Згідно відповіді ГУНП в Житомирській області від 13.05.2019 №1576/215/01 на звернення [PERSON] щодо заборони побачень з внуком, було проведено профілактичну та роз`яснювальну бесіду з [PERSON] про недопустимість вчинення перешкод у вихованні та спілкуванні батька з сином, проте остання категорично відмовилась надавати пояснення (а.сп.11). Листом №45 від 05.08.2019 року Служба у справах дітей Хорошівської селищної ради на звернення [PERSON] щодо перешкод у спілкуванні з малолітнім внуком повідомила, що [PERSON] рекомендовано сприяти зустрічам родичів із хлопчиком. Зі слів [PERSON] , перешкод у спілкуванні батька з дитиною немає, за місцем проживання вона характеризується позитивно, дозволяє зустрічатися та спілкуватися із [PERSON] у її присутності. Також Службою у справах дітей роз`яснено заявнику про право звернення до суду з метою усунення перешкод у спілкуванні з внуком (а.сп.58). Згідно з консультаційним висновком спеціаліста комунальної установи «Центральна дитяча міська лікарня» Житомирської міської ради від 12.10.2020 року [PERSON] має емоційно-вольові порушення та йому рекомендовано продовжити психологічну корекцію, уникати стресів, психологічних подразників (а.сп.89). Відповідно до довідки №149 від 23.10.2020, виданої Хорошівським центром медико-санітарної допомоги Хорошівської селищної ради, дитина [PERSON] спостерігається у лікаря невропатолога з діагнозом: мінімальна мозкова дисфункція, емоційно-вольові порушення. Рекомендовано: уникати стресів, психоемоційних подразників (а.сп.88). Згідно з консультаційним висновком спеціаліста комунальної установи «Центральна дитяча міська лікарня» Житомирської міської ради від 03.03.2021 року лікарем-неврологом рекомендовано [PERSON] , [INFO] , уникати психологічних стресів. За змістом довідки №21 від 02.03.2021, виданої КНП «Хорошівський центр медико-санітарної допомоги Хорошівської селищної ради», [PERSON] встановлено діагноз: мінімальна мозкова дисфункція, емоційно вольові порушення, часто хворіючий простудними захворюваннями, у зв`язку з чим йому рекомендовано уникати контакту з вірусними хворобами, переохолодження, людних місць, подорожей, поїздок, уникати стресів, психоемоційних подразників. Висновок практичного психолога Хорошівського центру розвитку дитини «Веселка» відділу освіти Хорошівської селищної ради від 26 лютого 2021 року №2 містить інформацію про те, що у дитини [PERSON] виявлені певні ознаки нервового розладу, які ще не свідчать про наявність захворювання. Пізнавальні процеси дитини знаходяться у межах вікової норми. Досить високий рівень розвитку логічного мислення. Потребують покращення показники уваги (особливо такі її складові як концентрація та здатність до переключення). Ці незначні порушення процесів уваги можуть бути пов`язані з виявленими ознаками нервового розладу і можуть зникнути, як тільки нормалізується загальний рівень тривожності дитини. Допитана в\~судовому засіданні\~свідок [PERSON] ,\~мати відповідача, показала, що за останній час ніяких перешкод не чиниться позивачу у спілкуванні з внуком, між сторонами немає неприязних відносин. Пояснила, що малолітній [PERSON] має вроджене захворювання, діагноз - мінімальна мозкова дисфункція, емоційно вольові порушення, дитина спостерігається у психолога, невролога та інших лікарів, потребує лікування та спокою, необхідно більше рухатись, збільшити фізичні навантаження, багато часу витрачено на реабілітацію після того, як [PERSON] повернуто з сімї позивача до матері. [PERSON] погано переносить переїзди, його починає нудити, необхідно давати ліки. Свідок [PERSON] повідомила, що [PERSON] та [PERSON] не займалися [PERSON] , поки мати силою не забрала дитину, 2 роки не цікавились внуком, не приїжджали до нього. Повідомила, що дитина закачується, рве в транспорті, часто хворіє. Водночас, на запитання представника позивача, уточнила, що за останній рік особисто не бачила і не чула, що [PERSON] нудило в транспорті. Коли [PERSON] гуляв в парку разом з дідом та бабою (позивачем) то не помічала з їхнього боку негативного впливу на дитину, вони раділи. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що [PERSON] з порядної сім`ї, характеризується виключно позитивно, вона відповідальна, гарно піклується про сина, забезпечений всім необхідним, дитина весь час зайнята: грається, навчається, ходить в дитячий садочок. Відповідач категорично проти давати дитину [PERSON] та [PERSON] , дитя «рвуть на шматки». Знає, що влітку дитина була у невролога. Водночас, повідомила, що особисто не бачила реакції дитини на переїзди транспортом, безпосередньо не спостерігала спілкування між позивачем та відповідачем, при розмовах між ними не була присутня. Постановою Житомирського апеляційного суду від 27.05.2021 року скасовано рішення Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 05.02.2021 року у справі №276/642/19 за позовом [PERSON] до [PERSON] , треті особи: орган опіки та піклування Житомирської міської ради, орган опіки та піклування Хорошівської селищної ради, про визначення способу участі батька у спілкуванні з дитиною та участі в її вихованні, про визначення способу участі батька у вихованні дитини, та прийнято нове рішення. Зобов`язано [PERSON] усунути перешкоди у спілкуванні [PERSON] з малолітнім сином [PERSON] , та визначено наступні способи його участі у вихованні та спілкуванні з дитиною: - кожної 2 та 4 неділі місяця з 10 год. до 18 год, без присутності матері, в межах населеного пункту, у якому проживає [PERSON] , з урахуванням режиму дня малолітнього сина сторін; -у разі, якщо святкові дні припадають на день побачення [PERSON] з сином або цей день передує дню побачення, або є наступним після нього, то такі дні син проводить з батьком, з дозволу матері; -необмежене спілкування із сином [PERSON] особисто засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв`язку, що не передбачає безпосереднього фізичного спілкування між батьком та сином; -на святкові дні, такі як: Новий рік, Різдво, День народження сина, з дозволу матері, забирати сина [PERSON] до м. Житомира, до 20 год. наступного дня; -забирати сина [PERSON] на день народження [PERSON] , а саме 9 серпня щороку, без участі матері, до 20 год. наступного дня, починаючи з досягнення дитиною шестирічного віку; -забирати сина на 2 тижні літом та на 2 тижні взимку, починаючи з досягнення дитиною шести років. При вирішенні вказаного спору апеляційним судом було встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] , колишнім подружжям, існують неприязні стосунки, які негативно впливають на психоемоційний стан малолітньої дитини, а тому, з метою уникнення негативних наслідків конфліктних відносин вважав доцільним встановити побачення батька з сином без присутності матері, однак у межах населеного пункту, у якому проживає [PERSON] разом із малолітнім сином. Такий висновок обґрунтований тим, що у зв`язку із встановленим хлопчику діагнозом лікарі рекомендували уникати подорожей, поїздок. Крім цього, на переконання колегії суддів, поїздки дитини до м. Житомира можуть бути періодичними та мають відбуватися за згодою матері. В подальшому, з досягненням дитиною шестирічного віку, збільшення часу її спілкування з батьком позитивно впливатиме на розвиток дитини та її психоемоційний стан, а тому суд вважав за необхідне дозволити забирати дитину на день народження батька, щороку, без участі матері. Рішенням виконавчого комітету Хорошівської селищної ради від 11.08.2021 року №195 затверджено висновок органу опіки та піклування Хорошівської селищної ради про усунення перешкод у здійсненні бабою [PERSON] та дідом [PERSON] своїх прав щодо спілкування і виховання внука [PERSON] . Згідно вказаного висновку органом опіки та піклування рекомендовано наступний порядок спілкування та участі у вихованні баби та діда з малолітнім внуком, а саме: - необмежене спілкування з [PERSON] особисто засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв`язку; -кожної 2 та 4 суботи місяця з 10 год. до 18 год, за попередньою домовленістю з матір`ю, в межах смт Хорошів, в якому проживає мати з сином; -на святкові дні такі як: Новий рік, Різдво, день народження внука, з дозволу матері забирати [PERSON] до м.Житомира до 20 год. наступного дня, починаючи з досягнення дитиною шестирічного віку, враховуючи бажання дитини; -забирати внука [PERSON] на день народження бабусі та дідуся в м.Житомир, без участі матері, до 20 год 00 хв. наступного дня, починаючи з досягнення дитиною шестирічного віку, враховуючи бажання дитини. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно із частиною восьмою\~статті 7 СК України\~регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. У частині першій\~статті 257 СК України\~встановлено, що баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Законодавцем визначено механізм здійснення права баби та діда, прабаби, прадіда на виховання внуків і правнуків, який проявляється в: (а) покладенні обов`язку на батьків чи інших осіб, з якими проживає дитина не перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків; (б) закріпленні права баби діда, прабаби, прадіда у разі наявності перешкод у вихованні та спілкуванні із внуками, правнуками на звернення до суду з позовом про їх усунення (частини друга, третя\~статті 257 СК України). Відповідно до\~статті 263 СК України\~спори щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до\~статті 159 цього Кодексу. Виходячи з положень\~статті 159 СК України\~усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та у її вихованні - є позовом про заборону поведінки особи, яка чинить перешкоди іншій особі у здійсненні нею свого права. Відповідно до частини другої\~статті 159 СК України\~суд визначає способи участі особи у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Одним із найважливіших прав дитини є право на сімейне виховання. Право дитини на сімейне виховання включає також право на спілкування з іншими членами сім`ї: дідом, бабою, братами, сестрами, іншими родичами. Право на повагу до сімейного життя, гарантоване\~статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, охоплює щонайменше зв`язки між близькими родичами, наприклад, між дідом, бабою та внуками, оскільки такі родичі можуть відігравати у сімейному житті важливу роль. Положення\~статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено право на повагу до сімейного життя, поширюються, зокрема, і на відносини між бабою, дідом та внуками, якщо між ними існують достатньо тісні зв`язки (рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ у справі «Крускіч проти Хорватії» від 25\~\~листопада 2014 року). ЄСПЛ зазначає, що держава повинна за загальним правилом забезпечити збереження сімейного зв`язку там, де він існує. Відносини між бабою, дідом і внуками за своїм характером відрізняються від відносин між батьками і дітьми і, зокрема, вимагають меншого ступеня захисту. Право на повагу до сімейного життя баби, діда у відносинах з їхніми внуками передбачає, у першу чергу, право підтримувати звичайні стосунки з внуками, навіть якщо такий контакт зазвичай відбувається за згодою особи, яка має батьківську відповідальність» (рішення ЄСПЛ «Богоносови проти Росії» від\~\~05\~\~березня 2019 року). В ході судового розгляду справи встановлено, що між сторонами тривалий час існують неприязні відносини. Такі стосунки, зокрема, мають наслідком перешкоджання з боку відповідача у спілкуванні [PERSON] та [PERSON] з їхнім внуком малолітнім [PERSON] . Вказане підтверджується як поясненнями позивача [PERSON] та третьої особи [PERSON] , так і письмовими доказами, долученими до матеріалів справи. Про наявність перешкод у спілкуванні баби та діда з внуком свідчать їх неодноразові звернення з метою врегулювання даного спору до правоохоронних органів та служби у справах дітей, які рекомендували звернутися до суду, а також тривалий розгляд справи судом, де сторони не можуть вирішити спір мирним шляхом. Доводи відповідача та свідків [PERSON] , [PERSON] про те, що позивачу останнім часом не чиняться перешкоди у спілкуванні з внуком, суд не бере до уваги, оскільки така поведінка відповідача пов`язується з розглядом справи судом, а також можливістю бачитись [PERSON] з малолітнім [PERSON] під час днів побачень батька з сином, встановлених постановою апеляційного суду. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про наявність спірних правовідносин між сторонами, які полягають у перешкоджанні відповідача спілкуватись та бачитись [PERSON] з її внуком, а також достатність підстав для усунення вказаних перешкод. Водночас суд вважає обґрунтованими доводи відповідача про безпідставність позовних вимог щодо усунення перешкод у спілкуванні діда [PERSON] з внуком [PERSON] , оскільки [PERSON] з жодними позовними вимогами не звертався, відповідно до положень ч.1 ст. 13 ЦПК України, не є позивачем у даній справі. Відтак, в частині позовних вимог [PERSON] про усунення перешкод у спілкуванні діда з внуком необхідно відмовити у задоволенні. Що стосується порядку участі у вихованні та спілкуванні [PERSON] з її внуком, то суд приходить до наступних висновків. Відповідно до частини четвертої\~статті 263 ЦПК України\~при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 грудня 2020 року у справі № 308/9575/18 (провадження № 61-5102св20)\~вказано, що: «системний аналіз норм\~Сімейного Кодексу України\~дає підстави вважати, що баба має право на особисте спілкування з дитиною, а той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати їй спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Отже, при розгляді позовних вимог про визначення порядку спілкування баби з внуком обов`язковими є наявність письмового висновку органів опіки та піклування та його участь у судовому засіданні». У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 квітня 2020 року у справі № 635/2771/17 (провадження № 61-40050св18) вказано, що: «на рівні внутрішнього законодавства України принцип урахування найкращих інтересів дитини викладно у частині восьмій\~статті 7 СК України\~та у\~статті 11 Закону України «Про охорону дитинства», згідно з положеннями яких регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини; предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів дитини. Відповідно до\~статті 257 СК України\~баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Системний аналіз наведених норм матеріального права дає підстави вважати, що дід має право на особисте спілкування з дитиною, а той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати йому спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Отже, при розгляді позовних вимог про визначення порядку спілкування діда з внуком обов`язковими є наявність письмового висновку органів опіки та піклування та їхня участь у судовому засіданні.\~ Враховуючи норми сімейного законодавства України та указані висновки Верховного Суду, при розгляді позовних вимог про визначення порядку спілкування баби з внуком обов`язковими є наявність письмового висновку органів опіки та піклування та їхня участь у судовому засіданні. Представник органу опіки та піклування Хорошівської селищної ради в судовому засіданні зазначив, що баба з дідом мають право спілкуватися з внуком та брати участь у його вихованні. Підтримує задоволення позовних вимог в частині визначення порядку участі у вихованні внука, який передбачений у висновку виконавчого комітету Хорошівської селищної ради. Із листа №45 від 05.08.2019 Служба у справах дітей Хорошівської селищної ради на звернення [PERSON] щодо перешкод у спілкуванні з малолітнім внуком вбачається, що [PERSON] рекомендовано сприяти зустрічам родичів із хлопчиком. Щодо стану здоров`я малолітнього [PERSON] , суд в ході розгляду справи з`ясував, що дитина дійсно має певні проблеми зі здоров`ям та потребує особливого підходу до лікування та виховання, має уникати стресів та емоційних подразників. Разом з цим, відповідачем не доведено належними і допустимими доказами факт того, що позивач може негативно впливати на свого внука, на його емоційний стан, на безпечне та спокійне середовище дитини. Жодних обставин або належних чи допустимих доказів, які б унеможливлювали право баби [PERSON] на спілкування із малолітнім внуком, чи обставин, які б свідчили що їх спілкування перешкоджало б нормальному розвитку дитини, або обумовлювало її побачення з дитиною у присутності інших осіб, судом не встановлено, відповідачем не доведено, а матеріали справи таких доказів не містять. В матеріалах справи відсутні докази того, що стрес та перезбудження малолітнього [PERSON] викликано саме спілкуванням з позивачем. Більш того, як слідує з пояснень позивача, третьої особи та підтвердила свідок [PERSON] , зустрічі баби з внуком викликають у них позитивні емоції - вони радіють. Суд також враховує, що від народження [PERSON] та протягом тривалого час (близько 1.5 роки) дитина з батьками проживали разом з бабою і дідом в м. Житомирі. Позивач допомагала батькам у догляді за дитиною, постійно спілкувалась з внуком, знає про особливості його здоров`я та розвитку, існував достатньо тісний зв`язок між ними. Будь-яких переконливих доказів на підтвердження того, що систематичні побачення внука з бабою зашкодять здоров`ю дитини або її інтересам відповідач суду не надала. Враховуючи зазначене, суд вважає за можливе визначити дні побачення дитини з бабою [PERSON] . Водночас, вимога позивача про встановлення побачень з внуком щосуботи з 10:00 год. до 19:00 год. позбавить можливості матері проводити час та брати участь у вихованні малолітнього сина у вихідний день кожного місяця, що, враховуючи робочий час відповідачки, свідчить про недотримання прав матері. При цьому, рекомендований органом опіки та піклування графік зустрічей баби з внуком а саме кожної 2 та 4 суботи місяця, враховуючи той факт, що постановою Житомирського апеляційного суду встановлено графік зустрічей для батька кожної 2 та 4 неділі місяця, порушить право матері на спілкування, виховання сина та проведення часу з ним двічі на місяць протягом всіх вихідних: суботи та неділі. На переконання суду, необхідним і достатнім буде забезпечення права баби на побачення з внуком один раз на тиждень, кожну третю суботу місяця. При цьому судом враховано, що позивач має можливість бачитись з внуком у визначені дні зустрічей батька з сином, оскільки приїзджала в смт Хорошів до внука разом з [PERSON] та остання проживає у м. Житомирі, де і батько дитини. Відносини між позивачем та відповідачем на даний час емоційно напружені, можуть негативно впливати на дитину, присутність обох сторін під час зустрічей позивача з дитиною в подальшому не сприятиме перебуванню дитини у цей час у спокійному та стійкому середовищі, з огляду на неприязні стосунки сторін у справі. Тому, ухвалюючи рішення, суд\~виходить з того, що особисті конфлікти між сторонами не повинні порушувати інтереси дитини. Відповідно до рекомендацій практичного психолога Хорошівського центру розвитку дитини « Веселка», необхідно бути уважним до стану нервової системи дитини, уникати ситуацій нервового перезбудження. Таким чином, з метою уникнення негативних наслідків конфліктних відносин між сторонами, доцільно встановити побачення [PERSON] із внуком без присутності матері [PERSON] . Враховуючи вік [PERSON] , [INFO] , якому майже 5 років, й необхідність дотримання режиму дня, суд вважає за необхідне\~\~встановити тривалість таких побачень - з 10 години до 18 години. У разі, якщо святкові дні припадають на день побачення позивача з внуком або цей день передує дню побачення, або є наступним після нього, то такі дні [PERSON] проводить з бабою лише з дозволу матері. За змістом довідки №21 від 02.03.2021, виданої КНП «Хорошівський центр медико-санітарної допомоги Хорошівської селищної ради», [PERSON] встановлено діагноз: мінімальна мозкова дисфункція, емоційно вольові порушення, часто хворіючий простудними захворюваннями, у зв`язку з чим йому рекомендовано уникати контакту з вірусними хворобами, переохолодження, людних місць, подорожей, поїздок, уникати стресів, психоемоційних подразників. Беручи до уваги вищевкану довідку, такі побачення мають відбуватися у межах населеного пункту, у якому проживає [PERSON] разом із малолітнім сином. Такий висновок обґрунтований тим, що у зв`язку із встановленим хлопчику діагнозом лікарі рекомендували уникати подорожей, поїздок, вірусних інфекцій та стресів. Тому, враховуючи стан здоров`я дитини, на даний час доцільно максимально обмежити необхідність здійснення нею подорожей та поїздок. Однак, таке обмеження не є абсолютним та не може бути перешкодою для надання бабі можливості спілкуватися із внуком за місцем свого проживання один раз на рік в день народження позивача, після досягнення дитиною шестирічного віку. Враховуючи, що судом апеляційної інстанції було встановлено спосіб участі батька у вихованні та спілкуванні із сином: на святкові дні, такі як: Новий рік, Різдво, День народження сина, з дозволу матері, забирати сина до м. Житомира, до 20 год. 00 хв. наступного дня, а тому суд вважає за доцільне також встановити такий спосіб участі позивача - баби у вихованні та спілкуванні із внуком: на святкові дні, такі як: Новий рік, Різдво, День народження внука, з дозволу матері у м. Житомирі до 20 год. 00 хв. наступного дня. Встановлення такого способу участі баби у вихованні та спілкуванні з внуком сприятиме зміцненню зв`язків з родиною [PERSON] . Водночас, таке спілкування буде можливе лише за згодою матері [PERSON] , яка з урахуванням інтересів дитини, її стану здоров`я, та самого бажання сина [PERSON] , зможе надавати дозвіл на побачення на свята, або ж навпаки відмовити у цьому. На переконання суду, встановлений у цій частині графік побачень сина з батьком та баби з внуком хоч і співпадає, однак не є взаємовиключним, оскільки [PERSON] зможе спільно з позивачем або з батьком дитини визначати спосіб проведення святкових днів, враховуючи найкращі інтереси дитини. Крім того, суд вважає за можливе дозволити позивачу необмежене спілкування з [PERSON] особисто засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між бабусею та внуком. Таке спілкування негативно не вплине на здоров`я дитини, якому рекомендовано уникати подорожей, поїздок, людних місць, та сприятиме зміцненню зв`язків між бабою та внуком. Суд також зазначає, що налагодження спілкування внука з бабою певною мірою залежить та має забезпечуватись відповідачем, яка є найбільш близькою людиною у житті дитини та має для сина значний авторитет. Тривалість часу, проведеного дитиною з бабою чи дідом може бути важливим фактором у забезпеченні найкращих інтересів дитини (справа «Гокканнен проти Фінляндії», ЄСПЛ від 23 вересня 1994 року, справа «Мамчур проти України» ЄСПЛ від 16 липня 2015 року, справа «Крапівін проти Росії», ЄСПЛ від 12 липня 2016 року). У пункті 100 рішення Європейського суду з прав людини від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України» (заява № 2091/13) та у пункті 76 рішення Європейського суду з прав людини від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України» (заява № 10383) зазначено, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним. Врахувавши усталену практику ЄСПЛ, враховуючи вимоги Конвенції про права дитини, положення статей\~159,\~257 СК України\~суд дійшов висновку, що інтересам дитини буде відповідати спілкування зі своєю бабусею у порядку, визначеному вище. За таких обставин, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. На підставі\~ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати у розмірі 768 гривень 40 копійок.

Outcome: partial