Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Ларжанської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області про припинення права власності на земельну ділянку площею 0,06 га, що розташована за адресою: Одеська області Ізмаїльський район, с. Ларжанка садовий кооператив «Мелиоратор», земельна ділянка, № 109. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що на підставі рішення Ларжанської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області №133 від 26 листопада 1996 року члену садового кооперативу «Мелиоратор», батьку позивачки [PERSON], передана безоплатно в приватну власність земельна ділянка № 109, площею 0,06 га, для ведення садівництва та рекомендовано йому замовити технічну документацію для видачі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку. Зазначає, що 17 квітня 2013 року її батько - [PERSON], помер. Державний акт на право власності на земельну ділянку № 109 в садовому кооперативі «Мелиоратор» він так і не отримав. Після смерті батька [PERSON], вона 04 серпня 2013 року звернулася до садового кооперативу «Мелиоратор» із заявою про прийняття її в члени вищевказаного кооперативу та надання їй в користування земельну ділянку №109. 24 серпня 2013 року на імя [PERSON] була видана членська книжка, у звязку з чим позивачка почала здійснювати оплату членських внесків на інших витрат на утримання ділянки. Проте, на теперішній час власником земельної ділянки продовжує вважатись [PERSON], згідно рішення № 133 від 26 листопада 1996 року Ларжанської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, про що внесений запис у земельно-кадастрові документи. Позивач в судове засідання не зявилася, про дату, час та місце судового розгляду сповіщена належним чином, надала суду заяву, в якій просила розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити їх у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового розгляду сповіщений належним чином, надав суду клопотання, в якому просив розглядати справу у його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Перевіривши всі обставини на які посилаються сторони, дослідивши докази, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. [PERSON] з\~ст. 174 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Пунктом 24\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року № 2\~у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до вимог ч.1\~ст.11 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. В судовому засіданні встановлено, що рішенням № 133 Ларжанської сільської ради народних депутатів від 26листопада 1996 року було передано безоплатно в приватну власність земельну ділянку № 109, площею 0,06 га для ведення садівництва, члену садового кооперативу «Мелиоратор» [PERSON], що підтверджується архівною випискою Ізмаїльської районної державної адміністрації від 08 грудня 2009 року (а.с.12). 17 квітня 2013 року [PERSON] помер, про що 17 квітня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області видане свідоцтво про смерть серії І-ЖД №333169 (а.с.8). Рішенням зборів членів правління садового кооперативу «Мелиоратор» від 04 серпня 2013 року № 5 [PERSON] було виключено із членів Садового кооперативу «Мелиоратор» у звязку зі смертю, прийнято в члени Садового кооперативу «Мелиоратор» [PERSON] та надано їй в користування земельну ділянку № 109 із земель загального користуванняСадового кооперативу «Мелиоратор», що підтверджується витягом з протоколу № 5 від 04 серпня 2013 засідання правління Садового кооперативу «Мелиоратор» (а.с.14). Даний факт також підтверджується довідкою № 84 від 14 квітня 2017 року, виданою Головою комісії з реорганізації Садового кооперативу «Мелиоратор» [PERSON] (а.с.13), копією членської книжки № 109, виданої на імя [PERSON] 24 серпня 2013 року (а.с.32). [PERSON] з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 07 серпня 2017 року №93817635 власником садового будинку № 109, що розташований за адресою Одеська область, Ізмаїльський район, Ларжанська сільська рада, садовий кооператив «Мелиоратор» є [PERSON] (а.с.33). Відповідно до ч.1, 3 ст. 35 ЗК України громадяни України із земель державної і комунальної власності мають право набувати безоплатно у власність або на умовах оренди земельні ділянки для ведення індивідуального або колективного садівництва. Земельні ділянки, призначені для садівництва, можуть використовуватись для закладання багаторічних плодових насаджень, вирощування сільськогосподарських культур, а також для зведення необхідних будинків, господарських споруд тощо. Відповідно до вимог, передбачених ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до ч.1 ст. 131 ЗК України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Земельним кодексом України, зокрема ч.1,2 ст. 120 передбачено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Перевіривши матеріали справи суд вважає, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, та не порушує права, інтереси та свободи інших осіб, а тому даний позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved