Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому зазначила, що з серпня 2007 року і до січня 2019 року вона проживала разом з відповідачем, на теперішній час між ними припинені всі відносини. З відповідачем [PERSON] позивач має спільну дитину - [PERSON] , [INFO] . На даний час позивач проживає разом з сином, а відповідач окремо від них. Свої обов`язки відносно дитини позивач виконує, виховує та піклується за ним, турбується про його фізичне та моральне виховання. Відповідач не надає кошти на утримання сина, хоча як батько дитини не звільнений від обов`язку утримувати його. У зв`язку із цим, позивач [PERSON] просить стягнути з відповідача [PERSON] , [INFO] , на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу, заробітку відповідача щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання в суд цієї заяви і до повноліття дитини. Позивач [PERSON] подала до суду заяву про підтримання позову та про розгляд справи без її участі. Відповідач [PERSON] подав до суду заяву, в якій зазначив, що позов, пред`явлений до нього [PERSON] про стягнення на її користь аліментів на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходу, заробітку щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання в суд цієї заяви і до повноліття дитини, визнає, проти його задоволення не заперечує, просить справу розглянути без його участі. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Таким чином, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у справі матеріалів. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи та давши оцінку доказам, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню. Встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] , виданого 14.10.2008 виконкомом К-Роздорівської сільської ради Пологівського району Запорізької області. Відповідно до ч.2 ст.51 Конституції України, ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно зі ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума, яких перевищує розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж на 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату на аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Встановлено, що малолітній [PERSON] , [INFO] , проживає разом із матір`ю позивачем [PERSON] , що підтверджується копією довідки №1211, виданої 05.03.2019 виконавчим комітетом Воскресенської сільської ради Пологівського району Запорізької області. Відповідач [PERSON] є працездатним за віком, відомостей про те, що він має незадовільний стан здоров`я чи має інших утриманців до суду надано не було, позовні вимоги позивача [PERSON] визнав в повному обсязі, тому, з огляду на викладене, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] в змозі сплачувати аліменти на утримання дитини у визначеному позивачем розмірі. Відповідач [PERSON] , будучи батьком [PERSON] , [INFO] , зобов`язаний його утримувати до повноліття, тому з нього підлягають стягненню аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. Крім того, з відповідача належить стягнути на користь держави судовий збір в сумі 768,4грн., оскільки позивача звільнено від сплати судових витрат при подачі позову до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved