Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання 2/5 частин домоволодіння спільним майном подружжя та визнання права власності, вказуючи, що 25 січня 1975 року вона уклала шлюб з [PERSON], чому підтвердження копія свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], що додане до заяви. В період шлюбних відносин, а саме, 03 липня 1980 році вона та [PERSON] купили 2/5 частин домоволодіння по [ADDRESS]. Перед придбанням частин домоволодіння вони домовились, що 2/5 частин домоволодіння буде оформлено на неї та на [PERSON] в рівних частках. Нотаріус також повідомив, що придбане житло належить їм в рівних частках. 09.10.2001 року вона розірвала шлюб з відповідачем, але зразу ж після розірвання шлюбу вони примирилися та продовжували проживати як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу. В 2014 році вона з'ясувала, що 2/5 частин домоволодіння по [ADDRESS] оформлені договором купівлі-продажу тільки на відповідача [PERSON] Оскільки відносини між ними на теперішній час погіршилися, просила суд встановити факт , що має юридичне значення , а саме , що вона та відповідач [PERSON] проживали однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу з 9.10.2001 року по квітень 2014 року та перебували у зареєстрованому шлюбі з 25 січня 1975 року по 9.10.2001 року. Також, просила суд визнати 2/5 частин домоволодіння спільним майном подружжя та визнати за нею право власності на 1/5 частину домоволодіння. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримали.. При цьому , [PERSON] та її представник , зазначили, що строк позовної давності на звернення до суду позивачка пропустила, оскільки після розірвання шлюбу з відповідачем проживали як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу до 2014 року, та лише в 2014 році дізналася про те, що 2/5 частин домоволодіння оформлено договором купівлі-продажу тільки на відповідача. В послідуючому позивачка надала суду заяву про можливість розгляду справи без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав, про що подав до суду заяву. В послідуючому до суду також не з'явився , надавши письмову заяву про те, що позов визнає, справу просив розглядати у його відсутність. Треті особи - [PERSON], [PERSON] та [PERSON] також подали до суду заяви, в яких просили суд слухати справу без їхньої участі та не заперечували проти задоволення позовних вимог. Заслухавши пояснення сторін , дослідивши письмові матеріали справи , суд вважає, що позовна заява [PERSON] підлягає до задоволення. За обставинами справи, встановлено, що 25 січня 1975 року було укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] 03 липня 1980 році було укладено договір купівлі - продажу 2/5 частин домоволодіння по [ADDRESS] на ім'я [PERSON] 09.10.2001 року сторони - [PERSON] та [PERSON] розірвали шлюб. Таким чином , вбачається , що сторони в період сумісного проживання придбали 25 частин домоволодіння по [ADDRESS]. Відповідно до довідки з місця проживання та про склад сім,ї, виданої головою комітету самоорганізації населення мікрорайону «Калиновий» від 26 травня 2014 року, акту опитування сусідів від 6 травня 2014 року , зразу ж після розірвання шлюбу [PERSON] помирилася з [PERSON] та продовжували проживати, як чоловік та дружина, без реєстрації шлюбу. Ці обставини сторони також підтвердили і в судовому засіданні. Також, встановлено, що строк позовної давності на звернення до суду позивачка [PERSON] пропустила, оскільки після розірвання шлюбу з відповідачем вони проживали разом, як чоловік та дружина, без реєстрації шлюбу до 2014 року, та лише в 2014 році позивачка достовірно з'ясувала, що 25 частин домоволодіння оформлено договором купівлі-продажу тільки на відповідача [PERSON]. Оскільки сторони - позивачка та відповідач з часу розлучення у 2001 році продовжували проживати разом , то у [PERSON] не виникало сумнівів та потреби з'ясовувати за ким саме зареєстровано 2/5 частин придбаного домоволодіння по [ADDRESS]. Встановлено , що про порушене право вона дізналася лише в 2014 році. Відповідно до ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. А тому, суд вважає, що позивачці [PERSON] має бути поновлено строк позовної давності на звернення до суду . Відповідно до договору купівлі - продажу , сторони придбали 25 частин домоволодіння по [ADDRESS] - 03.07.1980 року. Згідно ст. 22 Кодексу про шлюб та сім,ю України ( 1969 року ) майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Згідно до ст. 60 СК України майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба, тощо самостійного заробітку доходу . Вважається , що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. ч.1 ст. 68 СК України . Дружина та чоловік мають право на поділ майна що належить їм на праві спільної сумісної власності , незалежно від розірвання шлюбу. ч.1 ст. 69 СК України . Відповідно до ч.1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. ст. 71 СК України . Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України, майно набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю. У відповідності до ст.70 СК України у випадку розподілу майна, що є спільною сумісною власністю подружжя частки майна чоловіка та жінки являються рівними. Згідно ст.3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд також враховує і ту обставину , що відповідачем [PERSON] позовні вимоги визнаються. Узагальнюючи вищенаведене, надані сторонами пояснення ,письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення. На підставі ст.ст.11,60, 213-215, 88 ЦПК України ,

Outcome: approved