Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів у її користь на утримання дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку і доходу, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення від дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що з 05.09.2008 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, в якому в них народилася дочка [PERSON], [INFO]. 20.10.2017 року згідно рішення Монастириського районного суду Тернопільської області шлюб розірвано. Оскільки відповідач [PERSON] є працездатною та здоровою людиною, що дає йому можливість працювати та утримувати дитину, неофіційно працює поза межами України, за ним зареєстровано транспортний засіб ВАЗ 2107 2005 року випуску, дата реєстрації 18.03.2008 року, обєм двигуна 1451, позивач просить стягувати з відповідача у її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку і доходу, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення від дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, звернувшись в суд із заявою про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала у повному обсязі, просить позов задовольнити Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, хоча про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини своєї відсутності не повідомив, відзиву на позов не подав, що згідно ч.1 ст.280 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі доказів, наявних у справі та ухвалення заочного рішення, оскільки щодо заочного розгляду справи не заперечила позивач. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до переконання, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Згідно заочного рішення Монастириського районного суду Тернопільської області від 20.10.2017 року вирішено розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 05.09.2008 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Монастириського районного управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис №40. Рішення набрало законної сили та є чинним. За час перебування у шлюбі в сторін народилася дочка [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії І-ИД №239228, видане 30.08.2016 року Монастириським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис №9). У ст.141\~Сімейного кодексу України (далі СК України) визначено, що мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п'ятою статті 157 цього Кодексу. У силу ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як убачається зі змісту довідки №152, виданої 05.02.2018 року Гончарівською сільською радою Монастириського району Тернопільської області, [PERSON], [INFO], проживає з позивачем [PERSON] Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У силу ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Законом України «Про державний бюджет України на 2018 рік»\~передбачено, що прожитковий мінімум для дітей віком від дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. Згідно даних витягу з Єдиного державного реєстру МВС України, наданого за зверненням адвоката [PERSON], за [PERSON] зареєстровано транспортний засіб ВАЗ 2107 2005 року випуску, дата реєстрації 18.03.2008, обєм двигуна 1451. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради Української РСР від 27 лютого 1991 року №789-XII, частин 7, 8 ст.7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.\~ Судом встановлено, що способу виконання обовязку утримувати дитину позивач та відповідач не визначили, батько в добровільному порядку коштів на утримання дитини не надає, хоча за своїм станом здоровя та матеріальним становищем, може виконувати свої обовязки по утриманню дитини, а тому суд приходить до переконання, що позовна вимога про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини підлягає задоволенню. У силу ч.1, 2 ст.163 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Статтею 183 СК України встановлено визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом, що передбачено частиною першою вказаної статті. Аналізуючи вище перелічені норми законодавства, суд приходить до переконання, що вимога [PERSON] з приводу стягнення аліментів з заробітку і доходу відповідача задоволенню не підлягає. Оцінюючи перевірені в судовому засіданні докази, виходячи із позовних вимог позивача [PERSON], рівності обовязку батьків щодо утримання дитини, враховуючи стан здоровя та матеріальне становища відповідача та дитини, встановлений законом мінімальний розмір аліментів на дитину, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково, стягувати з відповідача аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення від дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. У задоволенні решти позовних вимог відмовити. У силу ст.141 ЦПК України слід стягнути із відповідача в користь держави 704,80 грн. судового збору. \~\~ \~ \~

Outcome: partial