Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом [PERSON] про стягнення з нього боргу за договором позики. Обгрунтовуючи свої вимоги, позивач вказує на те, що 10 січня 2014 року [PERSON] позичив у нього в борг гроші в сумі 69000,00 грн. із строком повернення 1 лютого 2014 року. До теперешнього часу [PERSON] борг не повернув, у зв’язку з чим він вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав і сягнути з відповідача суму боргу 69000,00 грн. з урахуванням індексу інфляції 414,00 грн. і 3% річних - 345,95 грн. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні завялені вимоги не визнав у повному обсязі, не заперечував проти факту запозичення ним грошей у [PERSON] у 69000,00 грн., проте зазначив, що означені кошти він вже йому повернув, але письмові докази відсутні. Суд, вислухавши представника позивача, відповідача, перевіривши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню за наступними підставами. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором боргу одна сторона передає у власність іншій стороні гроші або інші речі, визначені родовими ознаками, а боржник зобов'язується повернути займодавцю таку ж суму коштів ( суму позики) або рівну кількість речей того ж роду і якості. Договір позики вважається укладеним з моменту передачі грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Як вбачається з представленої суду розпис [PERSON] взяв у [PERSON] в борг гроші в сумі 69000,00 грн. зї строком повернення 1 лютого 2014 року (а.с.13) Відповідач не заперечує той факт, що вказану розписку він написав власноручно. Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути займодавцю борг (гроші в такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, в такій же кількості, такого ж роду і такої ж якості, що були передані йому займодавцем) в строк і в порядку, встановленими договором. Відповідно до ст. 545 ЦК України, якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов'язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Таким чином, наявність на руках у [PERSON] оригіналу розписки про отримання [PERSON] грошових коштів у сумі 69000,00 грн. свідчать про наявність невиконаного грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Дійсно, відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, на користь позивача підлягає стягненню нараховані 3% за користування грошовими коштами у розмірі 345,95 грн. та 414,00 грн. - індекс інфляції. Відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з іншого сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved