Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини. Свій позов мотивувала тим, що 07 червня 2003 року позивач зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] у Міському відділі реєстрації актів громадянського стану управління юстиції Вінницької області. [INFO] у сторін народилася донька [PERSON] , а [INFO] - народився син [PERSON] . Діти проживають разом із позивачем. З 01 липня 2020 року по 03 листопада 2020 року позивач знаходилася у відпустці по вагітності та пологах. З 15 березня 2020 року відповідач з сім`єю не проживає, матеріальну допомогу на утримання дружини не надає. Відповідач працює, має стабільні доходи, фізично здоровий зобов`язаний та може надавати позивачу допомогу на її утримання. За таких обставин просила суд стягнути з відповідача аліменти на її користь та на її утримання в розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення сином [PERSON] трьох років. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 02 серпня 2021 року було відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб. 16 вересня 2021 року, в межах строку встановленого судом, представником відповідача [PERSON] адвокатом Дроненком Ю.В., який діє на підставі ордера на надання правничої (правової) допомоги серії АВ №1018574 від 03 вересня 2021 року, подано відзив на позовну заяву (вх. №65066) згідно якого відповідач просив у задоволенні позову відмовити, зважаючи на відсутність у нього можливості надавати матеріальну допомогу на утримання дружини. Вказав, що окрім даного позову позивачем подано до нього позов про стягнення аліментів на утримання дітей, за яким відкрито провадження у іншій справі. Зазначив, що сумарно, за двома позовами, позивач просить стягнути з нього аліменти у розмірі, що сумарно становить 58,3 % від усіх його доходів, тобто більше 50 %. Зауважив, що позивач [PERSON] працює у Вінницькому національному медичному університеті на посаді доцента кафедри філософії та суспільних наук, тобто має постійне місце роботи та постійний заробіток від трудової діяльності. Звернув увагу, що необхідною умовою утримання дружини, з якою проживають діти, є можливість чоловіка - батька дітей надавати матеріальну допомогу, при цьому вказав, що на даний час є непрацевлаштованим, має нерегулярний, мінливий та невизначений дохід. Крім того, зазначив, що позивачем не надано доказів того, що він, відповідач, спроможний сплачувати аліменти на утримання дружини, тому, на думку відповідача, даний позов не підлягає задоволенню. 20.09.2021 року [PERSON] подала до суду відповідь на відзив (вх. №65844) у якій просила позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Зазначила, що не заперечує відносно того, що вона працює. Водночас, посилаючись на частину 4 статті 84 СК України, вказала, що має право на отримання аліментів на своє утримання незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища. Зауважила, що додані відповідачем до відзиву на позов відомості про доходи містять інформацію лише до лютого 2020 року, до часу спільного проживання сторін, а з березня 2020 року інформація про доходи відсутня. Водночас, позивач вказала, що відповідач працює водієм за кордоном та має достатні заробітки. А також зазначила, що відповідач спроможний сплачувати аліменти на її утримання, оскільки працює, має стабільні доходи та має нерухомість (частину квартири). Відповідач своїм правом на подання заперечень не скористався. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Судом установлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] виданого 07 червня 2003 року Міським відділом реєстрації актів громадянського стану управління юстиції Вінницької області (а.с. 8). У даному шлюбі народилося двоє дітей: дочка - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 17 травня 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління міністерства юстиції Вінницької області (а.с. 9); син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] повторно виданого 30 квітня 2021 року Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) (а.с. 10). Сторони проживають окремо. Як слідує із довідки виданої ОСББ «А. Кримського, 48» позивач [PERSON] разом із дітьми [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с. 11). В той час, як відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи №52298 від 28.07.2021 року, виданою Департаментом адміністративних послуг Вінницької міської ради (а.с. 16). Як вбачається із довідки №176 від 20.07.2021 р., виданої Вінницьким національним медичним університетом ім. М.І. Пирогова, в період з 01.07.2020 р. по 03.11.2020 р. [PERSON] знаходилася у відпустці по вагітності та пологах (литок непрацездатності АДФ 510298) (а.с. 12). Відповідно до довідки №267 від 10.09.2021 р., виданої Вінницьким національним медичним університетом ім. М.І. Пирогова, [PERSON] працює у Вінницькому національному медичному університеті ім. М.І. Пирогова на посаді доцента кафедри філософії та суспільних наук з 01.09.2019 р. (наказ №420-к від 27.09.2019 р.). В університеті працює з 15.09.2009 р. (наказ №269 від 01.09.2009 р.) по теперішній час (а.с. 30). Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків №2841/02-32-08-01/13/м від 28.08.2021 за період з першого кварталу 2016 року по другий квартал 2020 року включно [PERSON] отримано дохід (заробітну плату) у загальному розмірі 189573,38 грн. Крім того, у вказаних відомостях міститься інформація про звільнення [PERSON] з роботи з 30.04.2020 року. За період з третього кварталу 2020 року по перший квартал 2021 року інформація про доходи відсутня (а.с. 33-34). Між сторонами склалися правовідносини, що регулюються нормами Сімейного кодексу України, зокрема, в частині виконання обов`язку по утриманню одного з них у разі проживання з нею (ним) дитини. Відповідно до ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Положеннями ст. 84 СК України встановлено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на таке утримання є незалежним від того, чи працює дружина, незалежним від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Право на аліменти у дружини - матері може виникнути лише у разі достатнього матеріального забезпечення чоловіка, наявності у чоловіка достатніх коштів для надання дружині - матері спільної дитини матеріальної допомоги та стягуються за умови, що чоловік, до якого пред`явлено вимоги про надання утримання, спроможний надавати матеріальну допомогу (постанова Верховного Суду від 27 травня 2020 року у справі № 712/4702/19). У відповідності до статті 80 СК України у разі визначення розміру аліментів одному із з подружжя за рішенням суду, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Сторонами не заперечується, що діти, у тому числі [PERSON] , [INFO] , проживає з матір`ю, а також визнається, що у провадженні Вінницького міського суду Вінницької області знаходиться цивільна справа 127/19068/21 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей. Судом не встановлено виконання відповідачем своїх обов`язків по утриманню дружини, а тому право позивача є порушене, яке підлягає захисту. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підтвердження свого скрутного становища відповідачем [PERSON] надано суду відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків. Як слідує із вказаних відомостей за період з третього кварталу 2020 року по перший квартал 2021 року інформація про отриманні відповідачем [PERSON] доходи відсутня, водночас будь-яких доказів щодо розміру свого доходу з березня 2021 року по момент звернення позивачем до суду з даним позовом, тобто до 20 липня 2021 року, відповідачем суду не надано. Разом з тим, суд звертає увагу, що у відзиві на позов відповідачем вказується про отримання ним доходу. З огляду на викладене, суд критично ставиться до твердження відповідача щодо відсутності у нього можливості сплачувати аліменти на дружину. Враховуючи наведене, суд констатує, що відповідач не довів суду свою неспроможність надавати матеріальну допомогу дружині, з якою проживає дитина. Крім того, твердження відповідача про те, що позивач має постійне місце роботи та заробіток, суд до уваги не приймає, оскільки даний факт не має вирішального значення, оскільки у відповідності до ст. 84 СК України право на утримання має дружина, з якою проживає дитина, незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища. Разом з тим, суд звертає увагу, що відповідно до положень частини 3 статті 70 Закону України «Про виконавче провадження» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. Визначаючись щодо розміру аліментів, суд враховує обов`язок чоловіка утримувати дружину до досягнення дитиною трьох років, потребу дружини в наданні матеріальної допомоги, а також те, що відповідач здорова, працездатна особа, у зв`язку з чим має можливість надавати матеріальну допомогу, виходячи із загальних положень обов`язку подружжя по взаємоутриманню. При визначенні розміру аліментів, суд також враховує, що сторони мають спільних дітей та у відповідача наявний обов`язок щодо їх утримання. До того ж суд зважає на відсутність у відповідача інших утриманців. Відтак суд вважає справедливим встановити аліменти на утримання дружини в розмірі 1/8 частки від заробітку (доходу) відповідача щомісячно до досягнення сином [PERSON] трьох років, що забезпечуватиме потреби позивачки в утриманні. Аліменти підлягають стягненню в контексті ст. 79 СК України з дня пред`явлення позову, тобто у даній справі з 20 липня 2021 року. На підставі ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів підлягає обов`язковому негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави 454,00 грн судового збору (пропорційно розміру задоволених вимог). На підставі викладеного,

Outcome: partial