Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-08 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулася до суду з позовною заявою до відповідача, Куп'янської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області, 3-я особа: Куп'янська державна нотаріальна контора про визнання заповіту недійсним, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] померла [PERSON], яка проживала в [ADDRESS]. Після смерті [PERSON] залишилася спадщина - квартира [ADDRESS], яка належала померлій на праві власності. Приблизно з 1990 року і до смерті [PERSON] - чоловіка померлої [PERSON], позивачка постійно надавала їм обом побутові послуги. Між позивачкою та подружжям [PERSON] була домовленість про те, що вони на ім'я позивачки залишать заповіт на квартиру. На початку грудня 2000 року чоловік померлої [PERSON] повідомив, що в нотаріальній конторі укладений на ім'я позивачки заповіт на квартиру. Оскільки [PERSON] потребувала особливого догляду, зважаючи на те, що страждала на психічний розлад у зв'язку з чим постійно була під наглядом лікаря - психіатра Куп'янської районної лікарні на лікувалася на стаціонарі у спеціалізованій лікарні м. Сватове Луганської області, після смерті чоловіка померлої, з 2008 року позивачка її згоди [PERSON], стала постійно проживати у вказаній квартирі. Після смерті [PERSON], позивачка звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини і при перевірці виявилося, що на ім'я позивачки відсутній заповіт і позивачка має право тільки на спадщину згідно ст..1264 ЦК України, так як проживала зі спадкодавцями однією сім'єю не менш п'яти років. Рішенням суду від 24.12.2014 року, встановлений факт сумісного проживання з січня 2008 року позивачки та [PERSON] Після подачі заяви про прийняття спадщини, з'ясувалося, що 24.11.1993 року [PERSON] залишила заповіт, посвідчений Куп'янською державною нотаріально конторою відносно свого майна на користь держави. Враховуючи те, що під час складання заповіту [PERSON] страждала на психічний розлад, втрачала пам'ять, часто блукала по вулицям безцільно, були постійні випадки не сприйняття дійсних подій, деякі події сприймалися [PERSON] неадекватно, позивачка звернулася до суду з наступним позовом. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, які просить суд задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, пояснивши, що при складанні заповіту, нотаріус засвідчує особу, яка до нього звернулася, з'ясовує питання по поводу дієздатності цієї особи. Враховуючи те, що на час складання заповіту були відсутні будь-які данні які б спростовували цивільну дієздатність [PERSON], а також враховуючи те, що позивачка не є тією особою яка має ставити питання про визнання заповіту недійсним, просить суд позов залишити без задоволення. Представник 3-ї особи, Куп'янська державна нотаріальна контора Харківської області, до судового засідання не з'явилася, надавши суду письмову заяву згідно якої просить суд розглянути справу у його відсутність, не має заперечень по суті заявлених вимог. В судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON], поянили, що в будинку [ADDRESS] проживають більше 20 років. Знають [PERSON] як жительку будинку. Підтвердили той факт, що [PERSON] страждала на психічний розлад, неодноразово проходила курс лікування у психіатричній лікарні. Зазначили, що з часом захворювання [PERSON] усугублялося, вона агресивно вела себе по відношенню до людей, залишала у квартирі відкритим газ. Жителі будинку неодноразово скаржилися до органів міліції на неадекватну поведінку [PERSON] та просили її направити на примусове лікування до психіатричної лікарні. За життя чоловік [PERSON] боявся її. Після смерті чоловіка, разом з [PERSON] проживала позивачка, яка здійснювала за нею нагляд. Заслухавши сторони, допитавши свідків, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні до них правовідносини. Приймаючи рішення по справі, що розглядається, суд виходив з вимог ст. 60 ЦПК України, яка регламентує, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, коли мають місце підстави звільнення від доказування. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. А також вимог ч.3 ст. 61 ЦПК України, згідно якої обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Крім того, дотримуючись принципу диспозитивності, передбаченого ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Суд, заслухавши думку сторін, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного. Так [INFO] померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Відповідно до довідки з відділу Державної реєстрації актів цивільного стану по місту Куп'янську реєстраційної служби Куп'янського міськрайонного управління юстиції, чоловік [PERSON], [PERSON] помер [INFO]. Заявою, зареєстрованою Державним нотаріусом у книзі обліку спадкових справ від 25.11.2014 року за № 1358, підтверджено про прийняття позивачкою спадщини згідно ст..1264 ЦК України, після померлої [PERSON]. Заповітом, посвідченим державним нотаріусом Куп'янської державної нотаріальної контори Харківської області 24.11.1993 року за р.№1-472, відповідно до якого [PERSON] зробила розпорядження щодо передачі після її смерті на користь Держави, належну їй квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS], посвідчений державним нотаріусом Куп'янської державної нотаріальної контори Харківської області 24.11.1993 року за р.№1-4729. Рішенням Куп'янського міськрайонного суду від 24.12.2014 року встановлений факт фактичного проживання [PERSON] з адресою: [ADDRESS], однією сім'єю з січня 2008 року по день смерті з [PERSON], яка померла [INFO]. Відповідно до довідки за № 374 від 12.12.2014р., [PERSON] з10.10.1991р. по 12.11.1991р. та з 14.06.1995 року по 19.07.1995 рік перебувала на лікуванні в Сватівській психіатричній лікарні . Актом від 10.12.2014 року, який складено комісійно, та довідкою від 10.12.2014 року підтверджено, що позивачка з 2008 року по день смерті [PERSON] проживала разом з нею і за власні кошти поховала [PERSON] (а.с.6-9,44,56,10,11 ). З медичної картки амбулаторного хворого на ім'я [PERSON] [INFO] вбачається, що [PERSON] з квітня 1991 року знаходиться на обліку у лікаря-психіатра, визнана безстроково інвалідом 2 групи. Медичними картками стаціонарного хворого за №№ 1283, 1377, 2005 підтверджений факт знаходження [PERSON] на лікуванні в Сватівській психіатричній лікарні у жовтні 1991р., у червні 1993 та 1995 роках. Згідно висновку судово - психіатричної експертизи за № 883 від 26.03.2015р. Харківської обласної клінічної психіатричної лікарні № 3,, далі мовою оригіналу «[PERSON]. по представленням данням с 1991 года страдала стойким хроническим психическим расстройством в виде шизофрении, параноидная форма, непрерывный тип течения (в т.ч. ответ на вопрос № 2 Определения). По своему психическому состоянию [PERSON]. во время удостоверрения завещания 24.11.1993 года была не способна осозновать значение своїх действий и руководить ими». (а.с.71-75). Відповідно до ч.1 ст.225 ЦК України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені. Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення. Враховуючи те, що спірний заповіт порушує інтереси позивачки, оцінивши достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що позов позивачки є обґрунтований та таким, що підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні знайшло підтвердження того, що в момент засвідчення на користь Держави заповіту, який був посвідчений Куп'янською державною нотаріальною конторою Харківської області 24 листопада 1993 року за реєстраційним № 4-729, [PERSON] за своїм психічним станом не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними, у зв'язку з чим зазначений правочин підлягає визнанню недійсним.

Outcome: approved