Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою в якій просить встановити факт перебування її на утриманні [PERSON], [INFO], та поновити їй строк на подачу заяви про прийняття спадщини після смерті останнього. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що [PERSON] був її давнішнім знайомим. [PERSON] протягом останніх років не мала роботи та засобів до існування. Фактично [PERSON] взяв її на утримання, а вона за це йому допомагала, здійснювала за ним догляд, вела домашнє господарство, готувала їжу, тощо, та з 1997 року вони проживати однією сім'єю. Фактично [PERSON] витрачав власні кошти на придбання продуктів харчування, оплату квартири, комунальних послуг, електроенергії за них обох. [INFO] року, помер [PERSON], [INFO]. Після його смерті залишилося спадкове майно: однокімнатна квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS], загальною площею 44,0 м2, яка належала йому на праві приватної власності (Свідоцтво про право власності на житло від 16.01.1994року).позивач продовжувала мешкати в квартирі, що належала [PERSON] вже після його смерті, оскільки вона є літньою людиною, що не обізнана в спадковому законодавстві, вона своєчасно не звернулась до нотаріальної контори із відповідною заявою про прийняття спадщини. Оскільки позивач не є родичем [PERSON], нотаріальна контора не прийняла в неї заяву про прийняття спадщини, роз'яснивши їй необхідність підтвердження факту перебування її на утриманні у спадкодавця та поновлення троку звернення із заявою про прийняття спадщини. В зв'язку із чим вона змушена звернутися до суду із цим позовом. Представник державної нотаріальної контори Московського району міста Харкова №11, в судове засідання не з'явився, хоча про день та час судового засідання був повідомлений належним чином. В той же час, до суду надійшла заява від державної нотаріальної контори Московського району міста Харкова №11 в якій остання просить суд слухати справу у відсутності представника останньої, рішення винести на розсуд суду. Суд, ознайомившись із заявою представника позивача, вивчивши надані докази в їх сукупності, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом достовірно встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] року, помер [PERSON], [INFO] народження, що підтверджується актовим записом про смерть № 2492 від 06 березня 2000 року, виданим відділом реєстрації актів громадського стану, копія якого є в матеріалах справи. Після його смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, що складається з однокімнатної квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], що підтверджується копією свідоцтва про власність від 16.01.1994року, виданого Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду Харківської міської ради. Згідно довідки виданої КП «Жилкомсервіс» дільниці №3 за №377 від 19.12.2014року з 23.05.1964 року по час смерті [PERSON] був зареєстрований за вказаною адресою один. Згідно інформації нотаріальної контори Московського району міста Харкова №11 від 19.12.2014 року та нотаріальної контори Московського району міста Харкова №3 від 17.12.2014 року, після смерті [PERSON], заяв про прийняття або відмови від спадщини не надходило, спадкова справа не заводилася, свідоцтво про право власності не видавалося. Згідно копії трудової книжки на ім'я [PERSON] остання з 1999 року не працює, та перебуває обліку в районному центрі зайнятості до 01.06.2000 року. Таким чином, судом достовірно встановлено, що за життя [PERSON], [PERSON] перебувала на його утриманні та, відповідно до вимог ст. 549 ЦК України /1963р/, після смерті спадкодавця фактично вступила в оперативне управління та володіння спадковим майном. Оскільки судом достовірно встановлено, що позивач з 1997р. до моменту смерті [PERSON] перебувала на його утриманні, слід вважати встановленим, що незалежно від наявності у неї заробітку чи пенсії допомога яка ним надавалася, була для неї постійним і основним засобом для існування, що відповідає роз'ясненням п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995р. № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення». Згідно ст. 531 ЦК УРСР, який діяв на час виникнення спірних правовідносин, до числа спадкоємців за законом належать непрацездатні особи, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. При наявності інших спадкоємців вони успадковують нарівні з спадкоємцями тієї черги, яка закликається до спадкоємства. Частиною першою ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлено строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно вимог ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ч.4 п.24 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропущення строку для прийняття спадщини. при цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Згідно ч.1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи чи оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця. Позивач довела суду той факт, що в неї були наявні об'єктивні, суттєві та непереборні причини пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини, в зв'язку із чим суд вважає зазначені причини пропущення строку поважними, пов'язаними з об'єктивними та істотними труднощами для спадкоємця. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позовної заяви [PERSON] про встановлення факту перебування на утриманні [PERSON], [INFO] року , що передбачено п.5 ст. 256 ЦПК України та приходить до висновку про необхідність надання [PERSON] додаткового строку на подачу заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved