Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що шлюб з відповідачем було зареєстровано 13 листопада 1999 року, а 28 листопада 2007 року було розірвано за рішенням Вільногірського міського суду Дніпропетровської області. Під час шлюбу з відповідачем у них народились спільні діти - донька [PERSON] , 2000 р. народження, яка на цей час є повнолітньою, та син - [PERSON] , [INFO] , який на цей час є неповнолітнім та проживає разом з позивачкою та фактично перебуває на її утриманні. Раніше Вільногірським міським судом Дніпропетровської області видавався судовий наказ від 24 січня 2018 р. (справа № 174\\14\\18) про стягнення з відповідача аліментів на її користь на утримання обох дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів доходу відповідача,оскільки старша дитина досягла повноліття стягнення аліментів на неї припинилися, тому вважає аліменти на молодшу дитину збільшити , так як дитина за станом свого здоров`я перебуває на «Д» обліку у Вільногірській ЦМЛ ДОР у зв`язку із захворюванням органів слуху, що потребує систематичного лікування. Тому просить суд задовольнити позовні вимоги і змінити розмір аліментів з 1/6 частини на 1/3 частину. В судове засідання позивачка не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за своєю відсутністю, позовну заяву підтримала та просила задовільнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просить справу розглядати без його участі позовні вимоги визнає повністю. В зв`язку з цим, суд ухвалив справу розглянути без участі сторін у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України та без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню по наступним підставам. Відповідно до копії свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , року народження, серії [NUMBER] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 5). За судовим наказом Вільногірським міським судом Дніпропетровської області від 24 січня 2018 р. по справа № 174/14/18 з відповідача [PERSON] , на користь [PERSON] , стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , 2000 р. народження, та сина - [PERSON] , [INFO] , стягнуто аліменти у розмірі 1/3 частки з усіх видів його доходу (заробітку) але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на одну дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, аліменти стягувати з 04.01.2018 року. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 141 СК України, встановлює рівність прав та обов`язків батьків щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року - держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Враховуючи зміст ст.ст. 181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку зі зміненням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Згідно п. 4 ч. 1 ст. 258 ЦПК України судовий наказ є судовим рішенням. Стаття 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Зокрема, до підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі (що фактично є зміною розміру) ст. 184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів, що підлягає стягненню з платника аліментів. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Нести відповідальність по утриманню дитини повинні обидва батьки. При цьому, судом враховується той факт, що відповідач працездатний, доказів того, що він має на утриманні інших осіб, на яких сплачує аліменти суду не надані, старша дочка сторін на час звернення з позовом до суду вже досягла повноліття, відповідач позов ивзнав у повному обсязі, що не порушує права та інтереси інших осіб, а тому, відповідно до конституційного принципу верховенства права, з урахуванням потреб дитини та можливостей батька, суд вважає за необхідне змінити розмір аліментів, які він сплачує на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини. Згідно з п.23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач звільнений від сплати судового збору, тому у порядку ст. 141 ЦПК України суму судового збору необхідно стягнути із відповідача у дохід держави. На підставі викладеного і

Outcome: approved