Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення майна з-під арешту та виключення його з акту опису та повернення майна. Через несплату судового збору в повному обсязі, ухвалою від 10.04.2015р. позовна заява була залишена без руху. 12.05.2015р. [PERSON] звернулась до суду з уточненою позовною заявою до Червонозаводського ВДВС Харківського МУЮ, [PERSON], в якому просила повернути їй телевізор «Philips», модель виробу 328FL3406H/58, серійний номер FZ1A1211042752, чорного кольору без перевірки технічного стану, б/в, та системний блок AMD Fx 4130 X4 3.8/3.9 Ghz S AM3+Tray (в акті опису та арешту майна зазначено як Power SUPPCU без перевірки технічного стану). В обґрунтування позову послалась на те, що в провадженні Червонозаводського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції на виконанні знаходиться виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-1193/11, виданого 12.08.2011р. про стягнення з аліментів [PERSON] В рамках виконання зазначеного виконавчого провадження державним виконавцем описано та арештовано вищевказане майно, яке, як зазначила позивач, належить їй. В судовому засіданні позивач позов підтримала з підстав, в ньому наведених, та пояснила, що [PERSON] приходиться їй сином та вони проживають за однією адресю. Під час опису майна вона зазначала державному виконавцю про те, що є власницею телевізора та системного блоку, але державний виконавець описала речі, наклала на них арешт та віддала на зберігання [PERSON] Представник ВДВС проти позову заперечувала, посилаючись на його недоведеність. Відповідач [PERSON] проти позову заперечувала та зазначила, що спірне майно в неї не зберігається, про що надала суду акт приймання-передавання майна від 06.02.2014р. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши доводи позовної заяви та матеріали справи, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст..10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як встановлено судом і визнано сторонами, в провадженні Червонозаводського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції на виконанні знаходиться виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-1193/11, виданого 12.08.2011р. про стягнення з аліментів [PERSON] Як вбачається з акту опису та арешту майна від 30.06.2015р., державним виконавцем Червонозаводського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції при примусовому виконанні виконавчого провадження, проведено опис майна, що належить боржнику та накладено на нього арешт, в тому числі на телевізор «Philips», модель виробу 328FL3406H/58, серійний номер FZ1A1211042752, чорного кольору, б/в, та системний блок Power SUPPCU (а.с.4) Згідно ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення майна з-під арешту. Вказана норма кореспондується з положеннями ст. 392 ЦК України, відповідно до якої власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до ст..11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. З метою реалізації принципу диспозитивності судом неодноразово роз'яснювалось позивачу право уточнити чи доповнити позовні вимоги та зясовувалося, чи зрозуміле їй таке право; розяснювалося право звернення за правовою допомогою. Разом з тим, позивач таким правом не скористалася, а тому суд розглянув справу в межах заявлених позивних вимог в редакції від 12.05.2015 року. Враховуючи, що відповідачі по справі не визнавали право власності позивача на спірне майно, а питання про захист такого права судом та звільнення майна з-під арешту в уточненій позовній заяві позивачем не порушувалося, законні підстави для повернення арештованого майна в ході розгляду даної справи не встановлені. Разом з тим, [PERSON] не позбавлена права звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення майна з-під арешту, як те передбачено 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 392 ЦК України. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed