Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою про надання дозволу на перетинання державного кордону при виїзді дитини за межі України та оформлення документів для виїзду дитини за кордон без згоди батька. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що з 07.11.2008 року по 05.09.2016 року вона перебувала у шлюбі з відповідачем. Від цього шлюбу мають спільну дитину - [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з позивачем, перебуває на її утриманні і вихованні. Відповідач з донькою не спілкується, ніякої участі у вихованні і утриманні не приймає. В теперішній час у позивача є необхідність хоча б інколи залишати територію України, адже у неї з'явилася можливість поїхати на відпочинок разом з донькою за кордон. Однак, відповідач безпідставно відмовляється надати нотаріальну згоду на тимчасовий виїзд їх спільної дитини за межі України. При цьому, жодних вагомих аргументів, які б пояснювали його відмову, не надає, його місцезнаходження позивачу невідомо. Вважає, що така позиція відповідача шкодить інтересам їх спільної дитини, отже змушена була звернутися із цим позовом до суду. Позивач в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, справу розглянути без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений своєчасно, у встановлений законодавством спосіб. З огляду на викладене, суд приходить до висновкупро розгляд справи на підставі наявних у справі доказів відповідно ст. 280 ЦПК України. Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, з копії свідоцтва про народження, виданого повторно серії [NUMBER] від 10.06.2014 року вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] року, батьками записані: [PERSON] та [PERSON]. Як вбачається з копії рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 05.09.2016 року шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було розірвано. Згідно ст. 313 Цивільного кодексу України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Відповідно до ч. 1 ст.1 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну», громадянин України має право виїхати з України, крім випадків, передбачених цим Законом, та в'їхати в Україну. На підставі ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну» за відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року №3857-ХІІ, постановою КМУ від 27 січня 1995 року №57 «Про затвердження Прав перетинання державного кордону громадянами України», Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (зі змінами). У відповідності до положень ч.2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду. Згідно до п.18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення затверджених постановою КМУ № 231 від 31 березня 1995 року, з наступними змінами і доповненнями, за відсутністю згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього за кордон може бути дозволений за рішенням суду. Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою КМУ від 27.01.1995 року № 57 із змінами і доповненнями передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Згідно з пунктами 5.1.1, 5.1.2 «Тимчасового порядку контролю за переміщенням осіб, транспортних засобів та вантажів (товарів) через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської областей» в'їзд на тимчасово неконтрольовану територію дітей, які не досягли 16-річного віку, здійснюється з дотриманням вимог, передбачених для таких осіб Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57. Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (зі змінами) визначено зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно Правил. Оформлення паспорта здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. Оскільки батько життям дитини не цікавиться, не приймає участі в її вихованні, дитина перебуває на утримання матері, суд приходить до висновку про повне задоволення позовних вимог, а саме суд вважає можливим надати дозвіл на вивезення неповнолітньої дитини за кордон та на тимчасово непідконтрольну Україні (окуповану) територію Донецької, Луганської області, Автономної Республіки Крим, а також на оформлення всіх проїзних документів для виїзду за кордон без згоди та супроводу батька малолітньої дитини, що буде цілком відповідати інтересам дитини з урахуванням балансу між правами батьків дитини.

Outcome: approved