Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визначення частки у спільній сумісній власності та просила визначити розмір часток співвласників [PERSON] і [PERSON] у спільній сумісній власності на земельну ділянку площею 0,0607 га, кадастровий номер 0510100000:03:049:0059, цільове призначення для будівництва і обслуговування житого будинку, господарських будівель і споруд, розташовану в [ADDRESS], яка була зареєстрована на праві спільної сумісної власності за ними в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010600300115 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 392555, виданого на ім'я [PERSON] на підставі рішення Вінницької міської ради від 29.09.2005 року за № 1468, визначивши, що відповідачці по справі [PERSON] належить ? ідеальна частка даної земельної ділянки, і її батькові [PERSON] на день його смерті належала ? ідеальна частка даної земельної ділянки, а після його смерті ця частка увійшла до складу спадщини. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнала повністю. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.04.2012 року, посвідченого державним нотаріусом Другої вінницької державної нотаріальної контори Малая Н.С. за реєстровим № 2-750, яке зареєстроване 10.05.2012 року КП «ВМБТІ» за реєстровим № 14297 у реєстровій книзі № 128, [PERSON] належить на праві власності 13/25 часток житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS]. Дану частину садиби позивач успадкувала після смерті свого батька [PERSON], який помер [INFO] (Свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 18.07.2011 року). Власником 12/25 часток садиби [ADDRESS] є відповідач [PERSON]. Домоволодіння [ADDRESS] розташоване на земельній ділянці, загальною площею 0,0607 га, кадастровий номер 0510100000:03:049:0059, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарський будівель та споруд, яка зареєстрована на праві спільної сумісної власності за [PERSON] та [PERSON] (змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]», що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 03.10.2006 року), що вбачається з Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 392555, видвного на підставі рішення Вінницької міської ради від 29.09.2005 року № 1468 та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010600300115. Як вбачається з роз'яснення Другої вінницької державної нотаріальної контори від 16.05.2014 року № 778/02-14, на належну спадкодавцеві [PERSON] частину земельної ділянки Свідоцтво про право на спадщину не може бути видане, оскільки розмір його частки у спільній сумісній власності не визначений. Разом з тим, відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а тому суд приходить до висновку, що спірна земельна ділянка увійшла до складу спадщини [PERSON]. Відповідно до ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно); майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності; право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом; спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Згідно ч.1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ст. 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності; у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Outcome: approved