Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про те, що 04 жовтня 2016 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. У цьому шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] . За час спільного подружнього проживання позивач та відповідач придбали житловий будинок, зробили ремонт придбаного будинку, вели спільне господарство. Однак, подружнє життя не склалося. Через постійні сварки, які неодноразово супроводжувалися фізичним насиллям відповідача над позивачем та призводили до тривожних розладів у малолітнього сина, спільне життя стало неможливим. Відтак, з січня 2018 року, позивач та відповідач не проживають разом, не виконують сімейні обов`язки, спільних інтересів не мають. Позивач намагалася налаштувати стосунки, говорити про їх сімейні проблеми, звертала увагу відповідача на те, що фізичне насильство у сім`ї є неприпустимим, а також на те, що нездатність будувати здорові стосунки може призвести до розлучення, але відповідач повністю ігнорував та ніяк не реагував на її зауваження. У стосунках позивача та відповідача нічого не змінювалося. Позивач вважає, що розлучення це єдиний вихід у цій ситуації, що в свою чергу, дасть їй можливість побудувати нове щасливе життя, зберегти фізичне та психічне здоров`я її, та їх сина, а також сформувати у сина нормальне бачення сімейних цінностей. Примирення та збереження шлюбу між ними неможливе. Малолітня дитина проживає разом з нею і після розлучення також залишиться проживати з нею. Добровільної згоди щодо стягнення аліментів на дитину між ними не досягнуто. Син проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач, згідно вимог чинного законодавства, також має брати участь в утриманні сина. Просить суд розірвати шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований Уманським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального Управління юстиції у Черкаській області, про що складено відповідний актовий запис за № 467, свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] та серії [NUMBER] від 04.10.2016 року. Стягнути із [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі, що становить 4000,00 гривень, щомісячно, з моменту звернення до суду з цим позовом і до досягнення повноліття [PERSON] , [INFO] . Індексувати щорічно аліменти, визначені в твердій грошовій сумі, відповідно до закону. В подальшому змінила свої позовні вимоги в частині розміру аліментів, які просить суд стягнути з відповідача, а саме просить стягнути замість 4000 гривень - 2000 гривень щомісячно. В іншій частині позовні вимоги підтримала. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, на адресу суду подала письмову заяву, у якій просить суд справу слухати у її відсутність, позовні вимоги, з урахуванням заявлених змін, підтримує та просить суд позов задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, на адресу суду подав письмову заяву, у якій просить суд справу слухати у його відсутність, змінені позовні вимоги визнає та не заперечує проти задоволення позову, в разі, якщо розмір стягуваних аліментів буде становити 2000 гривень. Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом достовірно встановлено про те, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Уманським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 04 жовтня 2016 року, актовий запис № 467. Прізвища після реєстрації шлюбу: чоловіка - Животівський, дружини - [PERSON]. У вказаному шлюбі у позивача та відповідача народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Городецької сільської ради Уманського району Черкаської області (а.с. 11). Син проживає разом з матір`ю - позивачем по справі [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується актами обстеження домоволодіння, складеними 29.01.2019 року та 07.08.2019 року представниками Маньківської сільської ради (а.с. 12, 13). На цей час сторони у справі не проживають однією сім`єю та не ведуть спільного господарства. Статтею 56 Сімейного кодексу України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Суд виходить з того, що вжиття заходів щодо збереження сім`ї у цьому випадку не може дати позитивного результату, оскільки подальше спільне життя подружжя неможливе та є таким, що суперечило б інтересам сторін у справі та їх сину, враховуючи обставини, що склалися у вказаному випадку, у зв`язку із чим позовні вимоги в частині розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач, у своїй заяві просить суд залишити їй шлюбне прізвище [PERSON] . Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Статтею 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч.2 статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Судом встановлено, що сторони проживають окремо, їх спільна дитина проживає з позивачем, яка, фактично, несе витрати на утримання сина. Враховуючи те, що позивач несе витрати як на своє утримання, так і на утримання дитини, суд вважає, що відповідач також повинен нести періодичні витрати на утримання сина, для забезпечення належного розвитку та умов його проживання, у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині також підлягають задоволенню. Враховуючи те, що позивач була звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду з позовною заявою в цій частині, судовий збір в сумі 768 гривень 80 копійок, у відповідності до вимог статті 141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь держави. Позивач також, при зверненні до суду сплатила судовий збір в частині позовної вимоги щодо розірвання шлюбу, але подала до суду заяву, у якій не наполягала на стягненні вказаних коштів з відповідача.

Outcome: approved