Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що з 23.01.2010 р. до 16.05.2013 р. перебувала з відповідачем [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею та перебуває на її утриманні. Також мотивує позов тим, що відповідно до рішення Глухівського міськрайонного суду від 23.07.2012 р. з відповідача [PERSON] стягнуто на її користь аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. на утримання сина [PERSON] до його повноліття. Оскільки на даний час відповідач офіційно працює, є військовослужбовцем за контрактом, має високу заробітну плату, сума стягуваних аліментів є недостатньою для матеріального утримання сина, а відповідач не приймає участь в будь-якій допомозі, що стосується дитини, то позивачка просить суд змінити розмір аліментів та щомісячно стягувати їх з [PERSON] на її користь на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини, починаючи стягнення з дня подання позову, а також допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. В судовому засіданні позивач [PERSON] повністю підтримала позовні вимоги, пославшись на обставини, викладені у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в суді позов визнав частково та пояснив, що дійсно на даний час проходить військову службу за контрактом в прикордонних військах. [PERSON] суду пояснив, що має ще одну дитину доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з матірю [PERSON], перебуває на її утриманні, й на даний час в суді розглядається справа про стягнення з нього аліментів і на утримання доньки, але йому невідомо про ухвалене рішення в тій справі. Крім того, відповідач в суді заявив, що на його думку на обох дітей мають сплачуватися однакові аліменти, а саме, в розмірі 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Так, судом встановлено, що рішенням Глухівського міськрайонного суду від 23 липня 2012 року з [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON]. у розмірі 500 грн. щомісячно на утримання їх неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], до досягнення ним повноліття, починаючи стягнення з 09.07.2012 р. В суді також установлено, що рішенням Глухівського міськрайонного суду від 16 травня 2013 року шлюб між сторонами розірвано. За змістом ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, серед іншого може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану. А в суді встановлено, що на час присудження аліментів відповідач не працював, а на даний час він проходить військову службу за контрактом у ВПС «Шалигине» Сумського прикордонного загону, тобто, має постійний дохід. Крім того, з свідоцтва про народження серія I-БП №184708, виданого 18 липня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Глухову реєстраційної служби Глухівського міськрайонного управління юстиції у Сумській області, вбачається, що [PERSON] народилася 07 липня 2015 року і її батьками є [PERSON] та [PERSON], про що 18.07.2015 р. складено відповідний актовий запис №176. Відповідно до частин 1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України та набула чинності для України 27.09.1991 р., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч.3 ст. 181 СК України), а відповідно до ст. 182 цього Кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15 травня 2006 року розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у звязку з покращенням матеріального становища платника аліментів чи інших обставин мати дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів, а значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно ж до ст.ст. 183, 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не повязує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Зокрема, ч.1 ст. 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, так як можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених у ст.ст. 182 - 184 СК України, не може обмежуватися його разовим здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Тому, на думку суду, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не лише ст. 192 СК України, а й низка інших норм щодо обовязку батьків утримувати своїх дітей, зокрема, ст.ст. 182 - 184 цього Кодексу (обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів; визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини; визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі). В суді ж установлено, що на час розгляду даної справи відповідач має постійний заробіток і на його утриманні перебуває ще одна дитина донька [PERSON], [INFO] За таких обставин, виходячи з принципу розумності та справедливості й інтересів дитини, а також зважаючи на наявність на утриманні у відповідача ще однієї малолітньої дитини, суд вважає необхідним змінити розмір стягуваних з [PERSON] аліментів за рішенням Глухівського міськрайонного суду від 23.07.2012 р. та стягувати їх на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/5 частини з усіх видів заробітку відповідача (доходу), але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В той же час, стягнення аліментів у такому розмірі має починатися не з дня подачі позову, як просить позивачка, а з дня набрання чинності цим судовим рішенням, з огляду на таке. Так, ч.1 ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. А в суді встановлено, що аліменти на утримання малолітнього [PERSON] були присуджені за рішенням суду від 23.07.2012 р., відповідно до якого їх стягнення починається з 09.07.2012 р., тобто, з дня предявлення позову. Враховуючи викладене, а також виходячи зі змісту п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006 р., у новому розмірі аліменти повинні сплачуватися з моменту набрання законної сили рішенням суду про зміну їх розміру. Також зважаючи на те, що відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України серед іншого суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць, суд не вбачає підстав для негайного виконанню рішення в частині стягнення аліментів у новому розмірі в межах місячного платежу. На підставі ст.ст. 7, 181 - 183, 191 - 192 СК України та

Outcome: partial