overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, укладеного з [PERSON] , мотивуючи свої вимоги тим, що 07 липня 2012 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] . Від шлюбу сторони мають дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Сумісне життя в них не склалося через часті сварки та інші негаразди, які виникали з вини відповідача. Шлюбні стосунки припинені. Подальше сумісне життя неможливе. У зв`язку з цим просила розірвати шлюб. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, надала суду заяву, якою викладені вимоги позовної заяви підтримала в повному обсязі, просила суд позов задовольнити та розглянути справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу. Так, з матеріалів справи судом встановлено, що 07 липня 2012 року сторони зареєстрували шлюб у відділ державної реєстрації актів цивільного стану Брусилівського районного управління юстиції Житомирської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 25 (а.с. 9). Відповідно ст. 120 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя. Так, з поданих сторонами до суду заяв встановлено, що шлюбні відносини між сторонами на теперішній час припинені, будь-яких заходів до примирення сторони не приймають. Ухвалою Брусилівського районного суду Житомирської області від 29 квітня 2020 року сторонам надавався строк для примирення, втім, примиритися сторонам не вдалось, про що свідчать заяви позивачки та відповідача. За таких обставин суд вважає, що родина сторін фактично розпалась та підстав для її збереження немає. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу протирічило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають суттєве значення. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. У зв`язку з викладеним суд вважає можливим шлюб між сторонами розірвати. Відповідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року з відповідача на користь позивача [PERSON] також суд вважає за необхідне стягнути судовий збір у розмірі 841,00 гривень. На підставі ст. ст. 56, 105, 110 - 112, 120 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, укладеного з [PERSON] , мотивуючи свої вимоги тим, що 08.10.2016 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначила, що сумісне життя в них з відповідачем не склалося, шлюбні стосунки між ними припинені, подальше сумісне життя неможливе. У зв`язку з цим просила суд розірвати її шлюб з [PERSON] Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала суду заяву, якою позовні вимоги підтримала, просила розглянути справу без її участі та позов задовольнити. Проти винесення судом заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується відповідними поштовими повідомленнями, про причини своєї неявки суду не повідомив, у зв`язку з чим зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу. Так, з матеріалів справи судом встановлено, що 08.10.2016 року сторони зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Романівської сільської ради Брусилівського району Житомирської області, про що в Книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний актовий запис за № 2 (а.с. 8). Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачкою (а.с. 6). Відповідно ст. 120 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя. Так, встановлено, що шлюбні відносини між сторонами на теперішній час припинені. Будь-яких заходів до примирення сторони не приймають. За таких обставин суд вважає, що родина сторін фактично розпалась та підстав для її збереження немає. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу протирічило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають суттєве значення. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. У зв`язку з викладеним суд вважає можливим шлюб між сторонами розірвати. Відповідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача суд вважає за необхідне стягнути судовий збір у розмірі 769, 00 гривень. На підставі ст. ст. 56, 105, 110 112, 120 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, укладеного з [PERSON] , мотивуючи свої вимоги тим, що 09.03.2013 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON] , [INFO] . При цьому сумісне життя в них не склалося, шлюбні стосунки припинені, подальше сумісне життя неможливе. У зв`язку з викладеним просила суд розірвати її шлюб з [PERSON] . Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, подала до суду заяву, якою позовні вимоги підтримала, просила розглянути справу без її участі та позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання також не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується відповідним поштовим повідомленням, надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, проти розірвання шлюбу з позивачкою не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу. Так, з матеріалів справи судом встановлено, що 09.03.2013 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, про що складено відповідний актовий запис за № 232 (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON] , [INFO] (а.с. 5). Відповідно ст. 120 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя. Так, встановлено, що шлюбні відносини між сторонами на теперішній час припинені. Будь-яких заходів до примирення сторони не приймають. За таких обставин суд вважає, що родина сторін фактично розпалась та підстав для її збереження немає. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу протирічило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають суттєве значення. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Ч. 3 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У зв`язку з викладеним суд вважає можливим шлюб між сторонами розірвати. Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] також суд вважає за необхідне стягнути сплачений нею судовий збір у розмірі 768.40 гривень. На підставі ст. ст. 56, 105, 110 - 112, 120 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, укладеного з [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що 09.04.2005 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] Від шлюбу мають дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Сумісне життя в них не склалося. Шлюбні стосунки припинені з червня 2013 року. Подальше сумісне життя неможливе. У зв'язку з чим просила розірвати шлюб. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, надала пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, зазначила, що шлюбні відносини між нею та відповідачем остаточно припинені з червня 2013 року, примирення між ними неможливе, з огляду на що просила суд шлюб між нею та відповідачем розірвати. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище [PERSON]. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав. Суду підтвердив, що шлюбні відносини між сторонами дійсно припинені з червня 2013 року. Не заперечував проти розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу. Так, з матеріалів справи судом встановлено, що 09.04.2005 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у м. Донецьку, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 115 (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с. 4,5). Відповідно ст. 120 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя. З матеріалів справи судом встановлено та не заперечувалося сторонами, що шлюбні відносини між ними припинені з червня 2013 року. Будь-яких заходів до примирення сторони не приймають. За таких обставин суд вважає, що родина сторін фактично розпалась та підстав для її збереження немає. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу протирічило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають суттєве значення. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. У зв'язку з викладеним суд вважає можливим шлюб між сторонами розірвати. На підставі ст. ст. 56, 105, 110 - 112, 120 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, укладеного з [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що 09 червня 2007 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] Від цього шлюбу подружжя має дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON] [INFO] Сумісне життя в них не склалося. Шлюбні стосунки припинені більше двох років. Всі питання щодо виховання дітей вирішуються позивачкою самостійно, без участі та підтримки відповідача. Подальше сумісне життя і збереження шлюбу неможливе. У звязку з чим просила розірвати шлюб, укладений нею з відповідачем. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, надала суду заяву, якою позовні вимоги підтримала, просила розглянути справу без її участі та задовольнити позовні вимоги. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву, якою позовні вимоги [PERSON] визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував, на наданні строку для примирення не наполягав. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу. Так, з матеріалів справи судом встановлено, що 09.06.2007 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Ірпінського міського управління юстиції у Київській області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 181 (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON] [INFO], які мешкають разом з позивачкою (а.с. 6-9). Відповідно ст. 120 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя. З матеріалів справи судом встановлено та не заперечувалося сторонами у поданих до суду заявах, що шлюбні відносини між ними припинені, будь-яких заходів до примирення сторони не приймають. За таких обставин суд вважає, що родина сторін фактично розпалась та підстав для її збереження немає. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу протирічило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають суттєве значення. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. У звязку з викладеним суд вважає можливим шлюб між сторонами розірвати. На підставі ст. ст. 56, 105, 110 112, 120 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, укладеного з [PERSON] , мотивуючи свої вимоги тим, що 10 вересня 2015 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] . Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON] , [INFO] . Сумісне життя в них не склалося через часті сварки та інші негаразди, які виникали з вини відповідача, який зловживає спиртними напоями та не забезпечує сім`ю матеріально. Шлюбні стосунки припинені. Подальше сумісне життя неможливе. У зв`язку з цим просила розірвати шлюб. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, надала суду заяву, якою викладені вимоги позовної заяви підтримала в повному обсязі, просила суд позов задовольнити та розглянути справу за її відсутності. Проти винесення судом заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчать поштові повідомлення, про причини своєї неявки суду не повідомив, у зв`язку з чим зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу. Так, з матеріалів справи судом встановлено, що 10 вересня 2015 року сторони зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Хомутецької сільської ради Брусилівського району Житомирської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 5 (а.с. 6). Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з матір`ю (а.с. 10). Відповідно ст. 120 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя. Так, з поданої позивачем до суду заяви встановлено, що шлюбні відносини між сторонами на теперішній час припинені, будь-яких заходів до примирення сторони не приймають. За таких обставин суд вважає, що родина сторін фактично розпалась та підстав для її збереження немає. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу протирічило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають суттєве значення. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. У зв`язку з викладеним суд вважає можливим шлюб між сторонами розірвати. Відповідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року з відповідача на користь позивача [PERSON] також суд вважає за необхідне стягнути судовий збір у розмірі 840,80 гривень. На підставі ст. ст. 56, 105, 110 - 112, 120 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, укладеного з [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що 12 липня 2003 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] у Романівській сільській раді Попільнянського району Житомирської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 5. Від цього шлюбу подружжя має дитину [PERSON], [INFO] Сумісне життя в них не склалося. Шлюбні стосунки припинені. Всі питання щодо виховання дитини вирішуються позивачкою самостійно, без участі та підтримки відповідача. Подальше сумісне життя і збереження шлюбу неможливе. У звязку з чим просила розірвати шлюб, укладений нею з відповідачем. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, надала суду заяву, якою позовні вимоги підтримала, просила розглянути справу без її участі та задовольнити позовні вимоги. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву, якою позовні вимоги визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував, на наданні строку для примирення не наполягав. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу. Так, з матеріалів справи судом встановлено, що 12.07.2003 року сторони зареєстрували шлюб у Романівській сільській раді Попільнянького району Житомирської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 5 (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають дитину, [PERSON], 27.04.2009 р.н, який мешкають разом з позивачкою (а.с. 5-6). Відповідно ст. 120 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя. З матеріалів справи судом встановлено та не заперечувалося сторонами у поданих до суду заявах, що шлюбні відносини між ними припинені, будь-яких заходів до примирення сторони не приймають. За таких обставин суд вважає, що родина сторін фактично розпалась та підстав для її збереження немає. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу протирічило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають суттєве значення. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. У звязку з викладеним суд вважає можливим шлюб між сторонами розірвати. На підставі ст. ст. 56, 105, 110 112, 120 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, укладеного з [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що 15 січня 2010 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] Від цього шлюбу подружжя має дитину - [PERSON], [INFO] Сумісне життя в них не склалося. Шлюбні стосунки припинені. Всі питання щодо виховання дитини вирішуються позивачкою самостійно, без участі та підтримки відповідача. Подальше сумісне життя і збереження шлюбу неможливе. У зв'язку з чим просила розірвати шлюб, укладений нею з відповідачем. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, надала суду заяву, якою позовні вимоги підтримала, просила розглянути справу без її участі та задовольнити позовні вимоги. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву, якою позовні вимоги [PERSON] визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував, на наданні строку для примирення не наполягав. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу. Так, з матеріалів справи судом встановлено, що 15 січня 2010 року сторони зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Соболівської сільської ради Брусилівського району Житомирської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 1 (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO], яка мешкає разом з позивачкою, відповідно до довідки виданої Брусилівською селищною радою від 26.04.2017 р. № 114 (а.с. 5, 14). Відповідно ст. 120 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя. З матеріалів справи судом встановлено та не заперечувалося сторонами у поданих до суду заявах, що шлюбні відносини між ними припинені, будь-яких заходів до примирення сторони не приймають. За таких обставин суд вважає, що родина сторін фактично розпалась та підстав для її збереження немає. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу протирічило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають суттєве значення. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. У зв'язку з викладеним суд вважає можливим шлюб між сторонами розірвати. На підставі ст. ст. 56, 105, 110 - 112, 120 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved