Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення в її користь аліментів на повнолітнього сина [PERSON], [INFO], який продовжує навчання, у розмірі 2500 грн щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до досягнення сином 23 річного віку або до закінчення навчання. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що з листопада 1997 року по 14 грудня 1999 року перебувала з відповідачем у шлюбі. 05 вересня 1998 року у них народився син [PERSON], який проживає разом з нею, та повністю перебуває на її утриманні. [PERSON] перебуває на диспансерному обліку в ортопеда, потребує коштів на лікування та на виготовлення ортопедичного взуття. Крім того, син є студентом третього курсу денного відділення у ДНЗ «Волочиський промислово-аграрний професійний ліцей», після закінчення якого буде продовжувати навчання. Відповідач жодної матеріальної допомоги на утримання сина, окрім аліментів згідно рішення суду від 28 жовтня 2013 року,- не надає, має непостійний, але достатній заробіток, так як здійснює дорого вартісні ремонтні роботи, аліментів нікому не сплачує, інших неповнолітніх чи повнолітніх дітей та непрацездатних батьків немає, не є інвалідом, проживає у батьківській хаті, має земельну ділянку, отримує грошову підтримку своєї матері, котра понад 20 років перебуває на роботі в Італії, а тому має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання сина. Про наявність у відповідача значних доходів свідчить також перебування в нього у користуванні транспортного засобу марки «Фіат Добло», що вимагає немалих затрат. Враховуючи вищевикладене позивач просить позов задовольнити. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог [PERSON], будучи залученим ухвалою суду до участі у справі , в судове засідання не зявився, згідно поданої заяви позовні вимоги підтримує, справу просить розглянути у його відсутності. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні подав заперечення на позов, вказавши, що вимоги позивача є незаконними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки позивач з пропозицією укласти договір про сплату аліментів до нього не зверталась, а тому виплата ним аліментів згідно рішення суду не підтверджує факту про те, що він не бажав надавати аліменти на утримання сина в добровільному порядку. Позивач не вказала, що син отримує стипендію, а припущення, що він продовжуватиме навчання у вищому навчальному закладі не підтверджене жодними належними та допустимими доказами, термін навчання сина спливає 31 травня 2017 року, а тому необхідність стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина до досягнення ним 23 років не має правових підстав. Також вважає недопустимими твердження позивача про наявність у нього достатнього доходу, посилаючись на те, що при його стані здоровя йому заборонені будь-які фізичні навантаження, та разом з тим змушений нести постійні витрати на лікування. Крім того в судовому засіданні відповідач пояснив, що на даний час не працює, проживає з іншою сімєю, дітей на утриманні немає. Транспортний засіб належить матері, яка допомагає йому матеріально. Коштів, які просить позивач, сплачувати не буде, оскільки з такою сумою категорично не згідний. Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив такі факти: Позивач [PERSON] (шлюбне прізвище [PERSON]) та відповідач [PERSON] (прізвище до зміни Ільчишин згідно свідоцтва про зміну імені І-ИД № 002508 від 14 серпня 2007 року перебували у шлюбі, який розірвано 14 грудня 1999 року, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу серії І-ИД № 022579, видане відділом РАГС Підволочиського районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис № 75. Під час перебування у шлюбі сторін народився син [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження І-ИД № 081192 від 16 листопада 1998 року, у відповідності до якого батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON]. Рішенням Підволочиського районного суду Тернопільської області № 2/604/422/13 від 28 жовтня 2013 року із [PERSON] стягнуто аліменти в користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 700 грн щомісячно, починаючи стягувати з30 серпня 2013 року до досягнення дитиною повноліття. Згідно паспорта громадянина України НЮ 341569 [PERSON] народився 05 вересня 1998 року, тобто на даний час досягнув повноліття. З довідки № 412 від 09 серпня 2016 року, виданої Підволочиським професійним ліцеєм 13 січня 2015 року, вбачається, що [PERSON] 01 вересня 2014 року вступив у ДНЗ «Волочиський промислово-аграрний професійний ліцей» і на даний час навчається на ІІІ курсі денного відділення. Термін закінчення навчання 31 травня 2017 року. [PERSON] отримує стипендію, загальна сума якої за період з 01 березня 2016 року по 31 серпня 2016 року згідно довідки про доходи № 500 від 12 вересня 2016 року становить 1866,00 грн. Згідно довідки, виданої виконкомом Підволочиської селищної ради 17 серпня 2016 року № 5723 [PERSON] проживає в сел.. Підволочиську по вул. С.Крушельницької, 46 разом із сином [PERSON] та сестрою [PERSON] Згідно ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцять трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено, що [PERSON] на час розгляду справи досяг повноліття, однак у звязку з навчанням на денному відділенні потребує матеріальної допомоги, оскільки перебуває на утриманні матері позивача [PERSON], яка не в змозі забезпечити всім необхідним для його навчання. Відповідач добровільно коштів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, - не надає, згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків за період з 01 січня 2015 по 30 червня 2016 року - доходів не отримує, зареєстрований разом із матірю [PERSON], [INFO] за адресою сел. Підволочиськ вул. Б.Хмельницького, 6. З пояснень відповідача судом не встановлено ніяких доказів про те, що він за своїм станом здоровя чи матеріальним становищем не може виконувати своїх обовязків щодо утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання і у звязку з цим потребує матеріальної допомоги. Таким чином, суд приходить до переконання, що позов [PERSON] підлягає до часткового задоволення шляхом стягнення із відповідача в її користь аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі у розмірі 700 (сімсот) гривень щомісячно, починаючи стягувати з 06 вересня 2016 року до досягнення сином 23 річного віку до припинення навчання відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України.

Outcome: partial