Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, вказуючи, що вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 12.12.2012 року. Мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає разом з ними, але фактично перебуває на її утриманні. На цей час відповідач добровільно участі в утриманні дитини не приймає і коштів в достатньому розмірі для цих цілей не надає без поважних на те причин. Вона на цей час працює контролером-касиром у ПП «Вільногірський центральний ринок», де отримує заробітну плату в середньому 4000 грн. на місяць, окрім заробітної плати, інших доходів, банківських рахунків, нерухомого майна, транспортних засобів, земельних ділянок також у власності не має. Будь-які причини, що унеможливлюють або звільняють відповідача від обов'язку щодо сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини, на цей час відсутні. Стан здоров'я відповідача дозволяє утримувати з нього аліменти. Інших виплат, про що достовірно відомо від самого відповідача, на будь-чию користь за іншими виконавчими листами на цей час відповідач не здійснює та з нього примусово зазначені виплати не стягуються. На цей час відповідач працює гірничим майстром у філії «Вільногірський ГМК» ПАТ «ОГХК», в зв'язку з чим він щомісячно отримує дохід, розмір якого є достатнім для стягнення з нього аліментів на утримання дитини, і вона вважає, що аліменти з нього на її користь на утримання дитини слід стягувати в частині від його заробітку. Позивач, а також дитина за станом свого здоров'я на «Д»- обліку в медичних закладах міста та області не перебувають. На підставі зазначеного та відповідно до вимог ст.ст.180, 182 СК України, просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини - доньки [PERSON], [INFO], до досягнення дитиною повноліття, у розмірі 1/3 частини з усіх видів доходів відповідача, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, допустити до негайного виконання рішення суду про стягнення аліментів з відповідача в розмірі платежу за один місяць та стягнути з відповідача на її користь понесені нею витрати, пов'язані з наданням професійної, правничої допомоги адвокатом у складанні позовної заяви в сумі 150 гривень. Ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 17.04.2018 року у справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін, сторонам роз'яснені їх процесуальні права та обов'язки. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін відповідно до вимог ч.5 ст. 279 ПК України сторони не заявляли. Позивачка [PERSON] згідно розписки (а.с.17) отримала ухвалу про відкриття провадження у справі 20.04.2018 року. Відповідач [PERSON] згідно розписки (а.с.18) отримав 23.04.2018 року копію позовної заяви з доданими до неї документами та копію ухвали про відкриття провадження у справі, відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не надав, тому суд, відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України, вирішує справу за наявними у ній матеріалами. Відповідно до ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Між сторонами склалися правовідносини щодо виконання обов'язку батьками дитини по її утриманню. Так, факт знаходження сторін у зареєстрованому шлюбі з 12.12.2012 р. підтверджується копією свідоцтва про шлюб, згідно з яким [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 12.12.2012 р., дружині після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище [PERSON] (а.с.3). Факт наявності у сторін малолітньої дитини підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON], згідно якого остання народилася [INFO] і її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.4). Розмір доходів позивачки підтверджується копією довідки про доходи № 04/18 від 05.04.2018 р., згідно якої позивачка [PERSON] працює на посаді контролера- касира приватного підприємства «Вільногірський центральний ринок», її заробітна плата за період з жовтня 2017 р. по березень 2018 р. становить 21447, 42 грн. (а.с.5). Згідно ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно з ст.27 Конвенції «Про права дитини», яку ратифіковано Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91 р., передбачено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Відповідно до ч.2 ст.27 Конвенції батько(ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 12.12.2012 року перебувають у шлюбі, від шлюбу мають малолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], проживають разом, позивачка стверджує, що батько дитини неналежним чином виконує свій обов'язок по утриманню дитини і будь-яких доказів на спростування вказаних тверджень відповідачем не надано, домовленостей щодо утримання дитини між подружжям не досягнуто, причини, що унеможливлюють або звільняють відповідача від обов'язку по утриманню малолітньої дитини відсутні, тому з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти у розмірі ј частини доходів відповідача, що з урахуванням матеріального становища позивачки, буде достатньо для утримання дитини, а позовні вимоги в цій частині задовольнити частково. Відповідно до ст.141 ЦПК України, враховуючи, що заявник при подачі заяви звільнена від сплати судового збору, судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 704 грн. 80 коп. слід стягнути з відповідача на користь держави. Разом з тим, відповідно до ч.ч.1,3 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи, до яких в числі інших належать і витрати на професійну правничу допомогу. З аналізу п.1 ч.2 ст.137 ЦПК України слідує, що розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Враховуючи, що позивачем при подачі позовної заяви, на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу адвоката, в порушення вимог встановлених ст.137 ЦПК України, не надано договір про надання правничої допомоги та докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт, що є обов'язковою вимогою закону, а квитанція про сплату заявницею адвокату 150,00 грн. за складання позовної заяви, без надання вищезазначених документів та доказів, не може слугувати достатньою підставою для задоволення вимог позивача у цій частині, тому у цій частині заявлених вимог слід відмовити. На підставі ст. ст. 180, 181, 182, 191 Сімейного кодексу України, ст.27 Конвенції «Про права дитини», ратифіковану Постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991 р. та

Outcome: partial