Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про зміну розміру аліментів. В обґрунтування позовних вимог вказувала, що з відповідачем перебувала у шлюбі, від якого мають сина [PERSON] ,\~ [INFO] . 22.05.2009 року шлюб було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] . Рішенням Овруцького районного суду Житомирської області від 13.02.2007 по справі 2-368/07 з відповідача на її користь, на утримання сина стягувались аліменти в розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу) щомісячно. Рішенням Овруцького районного суду Житомирської області по справі №286/221/15-ц від 02.03.2015 частково задоволено позов відповідача про зменшення розміру аліментів, що стягуються на утримання сина [PERSON] , розмір з 1/6 частини змінено на 1/7 частину його заробітку (доходу). Крім цього до 25.11.2016\~ з відповідача стягувались аліменти на утримання старшого сина [PERSON] . Старший син позивача досягнув повноліття 25.11.2016. Ухвалою суду від 16 серпня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України, розгляд справи проводиться у порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] \~ є батьками\~ [PERSON] , [INFO] (а.с.4). 22.05.2009\~ шлюб було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] (а.с.5) та з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на\~ утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу) відповідача, але не менше визначеного законодавством мінімуму на дитину, починаючи з 24.01.2007 року і до досягнення [PERSON] повноліття, що підтверджується дублікатом виконавчого листа (а.с.3). Рішенням Овруцького районного суду Житомирської області по справі №286/221/15-ц від 02.03.2015 частково задоволено позов відповідача та зменшено розмір аліментів, утримуваних з [PERSON] на користь [PERSON] на сина - [PERSON] , [INFO] , з 1/4 частини його заробітку (доходу) до 1/5 частини його заробітку (доходу) та на користь [PERSON] на сина - [PERSON] , [INFO] , з 1/6 частини його заробітку (доходу) до 1/7 частини його заробітку (доходу) (а.с.6). Згідно з ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Ст. 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч. 2 ст. 6 Конвенції про права дитини). Частиною 1 та 2 ст. 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.1,2 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку. Відповідно до положень ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. В силу дії ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачується щомісячно. Відповідно до ст. 184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. За приписами ч. 2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно із ч.1 ст. 192 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» від 23.11.2018 року установлений прожитковий мінімум на місяць дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. Судом\~ встановлено, що на\~ даний\~ час\~ син\~ [PERSON] ,\~ [INFO] , досягнув\~ повноліття\~ [INFO] . Відомості про наявність інших дітей на утриманні відповідача, непрацездатних батьків чи дружини у суду відсутні. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не надав. Сума аліментів які відповідач\~ сплачує на утримання дитини не відповідає рівню життя, витрати на утримання дитини істотно збільшилися, зменшилась купівельна спроможність присудженої частки, яка позбавляє можливості позивача забезпечити належне утримання дитини. Враховуючи вищенаведене, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи,\~ суд вважає, що позов слід задовольнити. Визначаючи вказаний вище розмір аліментів суд виходить з обов`язку обох батьків в рівних частках нести витрати по утриманню дитини. Відтак збільшений гарантований розмір аліментів зможе забезпечити виховання та утримання дитини на належному мінімальному рівні. Водночас відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Положеннями п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. У відповідності до положень ч. 6 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача у дохід держави судовий збір у розмірі 768,40 грн. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, ст.ст.180,181,182,184,192 Сімейного кодексу України, ст.1,2 Закону України «Про охорону дитинства»,

Outcome: approved