Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що вона 24.02.2000 року уклала шлюб з відповідачем, який був зареєстрований Юрковецькою сільською радою Заставнівського району Чернівецької області. Від шлюбу дітей вони не мають. Позивач посилається на те, що спільне життя з відповідачем не склалось, з 2016 року між ними постійно виникали сварки через те, що вони мають різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Відсутність взаєморозуміння та спільної думки щодо вирішення побутових питань призвело до припинення між ними будь-яких відносин. Як наслідок цього з липня 2016 року вони не ведуть спільного господарства. З цих підстав вважає, що їх шлюб розпався, носить формальний характер та просила його розірвати. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявився, направив суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлявся належним чином судовою повісткою, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про розгляд справи у його відсутності від нього також не надходило, а тому справу, зі згоди позивача представника позивача [PERSON] розглянуто в порядку заочного розгляду на підставі наявних у ній доказів, що відповідає положенням ст.ст. 224, 225 ЦПК України. Відповідно ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється у відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 24.02.2000 року між позивачем [PERSON] (прізвище якої на той час було Гринько) М.Ю. та відповідачем [PERSON] Юрковецькою сільською радою Заставнівського району Чернівецької області за актовим записом №02 зареєстровано шлюб. Вказане стверджується свідоцтвом про одруження серії І-МИ №039972 від 24.02.2000 року (а.с. 4). Від шлюбу дітей вони не мають. Причиною розпаду сімї є те, що спільне життя з відповідачем не склалось, з 2016 року між ними постійно виникали сварки через те, що вони мають різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Відсутність взаєморозуміння та спільної думки щодо вирішення побутових питань призвело до припинення між ними будь-яких відносин. Як наслідок цього з липня 2016 року вони не ведуть спільного господарства. Враховуючи відсутність у позивача бажання зберегти сімю, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, збереження сімї суперечить інтересам позивача, а тому шлюб слід розірвати. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На виконання вимог ст. 113 СК України та зважаючи на вибір позивача, прізвище останньої слід змінити із «Сосінська» на «Гринько». На підставі викладеного та

Outcome: approved