Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом , в якому просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після померлого 20 вересня 2007 року чоловіка [PERSON], на 1/2 частку квартири [ADDRESS], житловою площею 28,9 кв.м., загальною площею 49,8 кв.м., що є підставою для реєстрації за нею права власності на квартиру в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. В обґрунтування своєї заяви вказала, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 18 червня 1958 року. Від шлюбу вони мають двох доньок: [PERSON] (прізвище після реєстрації шлюбу «Волоско») [PERSON], [INFO], та [PERSON] (прізвище після реєстрації шлюбу «Піліпчук») [PERSON], [INFO], яка померла 19 січня 2015 року. Їхня сімя постійно проживала і була зареєстрована у [INFO] з 28 січня 1994 року. Після створення доньками своїх родин, вони із квартири виїхали і знялись з реєстраційного обліку в ній. 24 жовтня 2006 року, вони з чоловіком приватизували квартиру [ADDRESS]. Складається квартира із двох ізольованих кімнат, житловою площею 28,9 кв.м., загальною площею 49,8 кв.м. Але, в силу юридичної необізнаності, вони з чоловіком не знали про необхідність обовязкової реєстрації права власності на нерухоме майно в органах державної реєстрації. Вони продовжували проживати в квартирі та були в ній зареєстровані, виконували всі обовязки власників житлового приміщення щодо сплати комунальних послуг та утримання квартири в належному санітарно-технічному стані. 20 вересня 2007 року її чоловік, [PERSON], помер. Після його смерті відкрилась спадщина на належну йому на праві власності 1/2 частку квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS]. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] вона - дружина померлого, та їхні діти - [PERSON] (прізвище до реєстрації шлюбу «Бондар») [PERSON] та Піліпчук (прізвище до реєстрації шлюбу «Бондар») [PERSON]. Інших спадкоємців ані за законом, ані за заповітом немає. У встановленому законом порядку вона, [PERSON], звернулась у Третю Дніпродзержинську державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка. Доньки до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини після смерті їх батька не звертались. При її зверненні до нотаріальної контори, їй було надано перелік документів, необхідний для видачі їй свідоцтва про право на спадщину після смерті чоловіка, серед яких був зазначений Витяг з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно, при цьому розяснено, що для отримання даного документу, їй необхідно зареєструвати право власності на квартиру [ADDRESS] в органах державної реєстрації. Вона одразу звернулась до Реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області з відповідною заявою і 18 грудня 2014 року на її імя було за - реєстровано право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] у м. Дніпро\-дзержинську. Щодо реєстрації права власності на імя [PERSON], їй було роз'яснено, що за померлими право власності реєструватись не може. 20 серпня 2016 року постановою державного нотаріуса Третьої Дніпродзержинської Державної нотаріальної контори [PERSON] їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка [PERSON], у звязку з тим, що право власності на спадкове майно не зареєстровано у передбаченому законом порядку і їй рекомендовано було звернутися до суду для вирішення питання по суті. Незважаючи на те, що право власності на частку квартири [ADDRESS] не було зареєстровано за померлим чоловіком у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, вважає, що [PERSON] правомірно набув право власності на вищевказане житлове приміщення: на 1/2 частку - з моменту отримання свідоцтва про право власності на житло. З моменту набуття права власності вони з чоловіком постійно проживали в квартирі, були в ній зареєстровані, користувались житлом за призначенням, сплачували квартплату та комунальні платежі, і те, що право власності на спадкову 1/2 частку нерухомого майна його імя не було зареєстровано в ОКП «ДБТІ», вона може пояснити лише правовою необізнаністю і відсутністю інформації щодо обов'язкової реєстрації права власності в органах державної реєстрації, оскільки, вони вважали, що отримання Свідоцтва про право на спадщину є достатньою підставою набуття права власності в цілому на нерухоме майно і тільки, як вона зазначала вище, у 2014 році, їй стало відомо про необхідність реєстрації права власності на нерухоме майно. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилася. Надала суду заяви про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. (а.с.41). Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася. Надала суду заяви про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнає повністю. (а.с.42). Представник третьої особи [PERSON] в судове засідання не зявилася. Надала суду заяви про розгляд справи у її відсутності. (а.с.43). Суд, враховуючи думку сторін, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у зв'язку з наступним. Позивачка [PERSON], перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 18 червня 1958 року, який було зареєстровано у Дніпровському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №292, що підтверджується довідкою №227/03-95 від 24.10.2007 року (а.с.15). Від шлюбу ми мають двох доньок: [PERSON] (прізвище після реєстрації шлюбу «Волоско») [PERSON], [INFO], та [PERSON] (прізвище після реєстрації шлюбу «Піліпчук») [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про їх народження. (а.с.11-13). Згідно свідоцтва про смерть виданого 20 січня 2015 року Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, Пилипчук (дівоче прізвище [PERSON]) [PERSON] померла 19 січня 2015 року. (а.с.14). 24 жовтня 2006 року, [PERSON] та [PERSON] приватизували квартиру [ADDRESS], про що Фондом комунальної власності м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, згідно з розпорядженням №5/3856-р від 24 жовтня 2006 року, видано Свідоцтво про право власності на нерухоме майно на праві спільної часткової власності в рівних частках [PERSON] та [PERSON].(а.с.20). Згідно довідки ТОВ «Абонент ХХІ» від 20.08.2016 року у квартирі [ADDRESS] зареєстровані позивачка [PERSON] та її чоловік [PERSON], який знятий з реєстрації по смерті 24.02.2009 року. (а.с.22). Згідно свідоцтва про смерть виданого 24 вересня 2007 року Дніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, [PERSON] помер 20 вересня 2007 року. (а.с.16). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на 1/2 частку квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], спадкоємцем якої є його дружина [PERSON] Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 20.08.2016 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], у звязку з відсутністю документів, що посвідчують право власності, які зареєстровані згідно чинного законодавства за померлим, 20 вересня 2007 року, [PERSON]. (а.с.8). Згідно технічного паспорта складається квартира № 75 у будинку № 21 по пр .Перемоги у м.Камянське Дніпропетровської області з двох ізольованих кімнат, житловою площею 28,9 кв.м., загальною площею 49,8 кв.м. (а.с.25). Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування згідно ст. 1217 ЦК України здійснюється за заповітом або законом. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені в заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначенні у статтях 1261-1265 ЦК України. Відповідно до ст. 1234 ЦК України право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Відповідно до ч.1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може отримати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до ч.1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ч.1 ст. 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Оцінюючи викладене, враховуючи , що оформити спадкові права в установленому законом порядку неможливо, а визнання права власності на нерухоме майно не суперечить закону, не порушує законних прав чи інтересів інших осіб, суд вважає що позов підлягає задоволенню, тому що сукупність досліджених судом доказів підтверджує його законність і обґрунтованість .

Outcome: approved