Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа - Фрунзенського РВ у м. Харкові ГУ ДМС України в Харківській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позову позивач зазначила, що вона є основним квартиронаймачем однієї кімнати №124 будинку №2 по вул.. Благодатній в м. Харкові. У спірній квартирі квартирі зареєстровані позивач та її син відповідач [PERSON]. З літа 2014 року відповідач не проживає в даній квартирі, оскільки виїхав до Російської Федерації. З цього часу до Харкова не приїздив, житловим приміщенням за місцем реєстрації не цікавиться, комунальні послуги не сплачує. Таким чином, позивач вважає, що відповідач втратив право користування житловим приміщенням у спірній квартирі. В судове засідання позивач, не з'явилась про час та місце слухання справи повідомлялась належним чином та надала суду письмову заяву з проханням проводити розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, в матеріалах справи міститься завірена заява зі згодою [PERSON], який фактично мешкає за адресою: Курська область Пристенський район, с. Пселець, вул.. Зарічна, б. 48, на зняття його з реєстраційного обліку за адресою: [ADDRESS], яка посвідчена 17 липня 2016 року головою адміністрації Котовської сільради Пристенського району Курсської області [PERSON]. Також, у заяві зазначалося про розгляд вказаної справи за відсутності відповідача.\~ Представник третьої особи - Управління ведення реєстру територіальної громади Департаменту реєстрації Харківської міської ради [PERSON], яка діє на підставі довіреності, до судового засідання не зявилася, про час та дату розгляду справи була повідомлена належним чином. Проте надані письмові пояснення, в яких просить розглядати справу без участі представника Департаменту реєстрації ХМР. Враховуючи, що розгляд справи відбувся у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до вимог ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Частиною 3 ст. 10 та ч. ч. 1, 4 ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, передбачено, що кожна із сторін зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до вимог ч. 1, 3 ст. 58 Цивільного процесуального кодексу України, належними є докази, що містять інформацію щодо предмета доказування. Суд дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що на підставі рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 24.07.2013р. №474 «Про визнання наймачами житлової площі мешканців будинку №2 по вул.. Благодатній» позивач [PERSON] є основним квартиронаймачем однієї кімнати №124 будинку №2 по вул.. Благодатній в м. Харкові. Рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 03.09.2014р. №537 «Про визнання громадян наймачами житлової площі» до вищезазначеного рішення виконавчого комітету №474 від 24.07.2013р. були внесені зміни , за якими позивач визнана наймачем житлової площі 3, 4 секції будинку №2 по вул.. Благодатній в м. Харкові. Як вбачається зі спеціального ордеру на житлову площу в гуртожитку, № 195 від 04.11.2010р., виданий [PERSON] на підставі протоколу спільного засідання президії комітету профспілкової організації та адміністрації Харківської філії ВАТ «Укртелеком» № П-3, який дає право на заняття житлової площі 15,7 кв.м в кімнаті №124 в гуртожитку по вул.. Благодатній, б. 2. /а.с.4/. Згідно довідки за відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України у Харківській області, відповідач [PERSON], [INFO] зареєстрований за адресою: [INFO] (гурт). /а.с. 24/. Відповідно до ст. 317 Цивільного кодексу України кожен громадянин має право вільно володіти користуватися і розпоряджатися належним йому на праві власності майном. У відповідності зі ст.71 ЖК України, при тимчасовій відсутності \~\~\~наймача чи членів його родини за ними зберігається житлове приміщення \~\~\~протягом \~\~\~6 місяців. Згідно ст.72 ЖК України, визнання \~\~\~особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності \~\~\~її понад встановлені \~\~\~строки, \~\~\~провадиться в судовому засіданні. В процесі розгляду справи встановлено, що відповідач в спірному жилому приміщенні не проживає близько двох років, квартплату за оплату за комунальні послуги не сплачує, за місцем реєстрації ні яким чином не користується своїм правом користування спірним жилим приміщенням. Факт не проживання відповідача за місцем реєстрації підтверджується актами за підписами сусідів по будинку №2 секц. 3,4 по вул.. Благодатній в м. Харкові /а.с.11,12/, а також довіреністю від відповідача на імя позивача з правом зняття його з реєстраційного обліку за адресою: м. Харків, ВУЛ. Благодатна, б. 2 (гурт), завірена нотаріусом Курського міського нотаріального округу Курської області [PERSON] /а.с. 16/. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» - зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів\~ на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Судом встановлено, що відповідач покинув спірне житло добровільно, перешкод у його проживанні за місцем реєстрації судом не встановлено. Крім того відповідач надала суду посвідчену заяву про визнання позову. Докази, що підтверджують той факт, що позивач якимось чином перешкоджала відповідачу у користуванні спірною квартирою, в матеріалах справи також відсутні. Відповідно зі ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні. Суд постановлює рішення в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Вивчивши матеріали справи, проаналізувавши діюче законодавство з питань, що регулюють предмет спору, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог позивача у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved