Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що 03 січня 2014 року між нею та ПАТ «Банк Перший» в особі начальника відділення №41 ПАТ «Банк Перший» (ПАТ «БГ Банк» є правонаступником усіх прав і зобов'язань ПАТ «Банк Перший») був укладений договір №ДФ-057572 банківського вкладу (депозиту) з виплатою процентів в кінці строку. Термін дії договору 185 днів з 03.01.2014 року до 01.07.2014 року. Сума вкладу становила 3300 доларів США із нарахуванням 9 % річних. Позивачка звернулася з письмовою заявою до відповідача із вимогою про повернення банківського вкладу. Однак вказане звернення не було вирішено досі. Тому просила стягнути із відповідача суму банківського вкладу, нараховані відсотки та 3% річних від проспореної суми вкладу. Крім того просила стягнути 1000 грн. заподіяної моральної шкоди. У судовому засіданні позивач заявлені вимоги, підтримала в повному обсязі. Просила позов задовольнити. Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судові засідання 05.11.2014 року та 01.12.2014 року та 15.12.2014 року не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, із заявою про розгляд справи за його відсутності не звертався. Згідно зі статтею 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, або причина неявки визнана судом не поважною, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин судом проведено заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи суд прийшов до наступного. Із матеріалів справи вбачається, що між ПАТ «Банк Перший» в особі начальника відділення №41 ПАТ «Банк Перший» (ПАТ «БГ Банк» є правонаступником усіх прав і зобов'язань ПАТ «Банк Перший») та [PERSON] 03 січня 2014 року було укладено договір № ДФ-057572 строкового банківського вкладу (депозиту) вклад «Великі можливості», з виплатою процентів в кінці строку, за яким позивачем було внесено 3300 доларів США строком на 12 місяців з процентною ставкою вкладу 15,5 % річних. У відповідності до п.1.4 договору по закінченню строку вкладу банк повертає вклад вкладникові у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на рахунок [NUMBER], відкритий в банку. Позивачка зверталася із письмовими заявами від 03.09.2014 року та 05.09.2014 року до банку з вимогою про повернення банківського вкладу та нарахованих процентів. Як вбачається із відповідей від 03.10.2014 року №17/02-41/398 та №17/02-41/397 банк виконав свої зобов'язання за депозитним договором в повному обсязі, однак жодного підтвердження про переведення коштів та видачу їх позивачці відповідачем не було долучено. Згідно п.2.1 договору банк щоденно нараховує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі 9 % річних. У відповідності до ч.1 ст. 509 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. У відповідності ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. Якщо відповідно до договору банківського вкладу вклад повертається вкладникові на його вимогу до спливу строку або до настання інших обставин, визначених договором, проценти за цим вкладом виплачуються у розмірі процентів за вкладами на вимогу, якщо договором не встановлений більш високий процент. Відповідно до ст. 1061 ЦК України банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Якщо договором не встановлений розмір процентів, банк зобов'язаний виплачувати проценти у розмірі облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як вбачається із укладеного депозитного договору, строк його дії закінчився 01.07.2014 року. Кошти із даного депозитного рахунку в розмірі 3300 доларів США не були переведені на позивачу на його банківський рахунок. Крім того банком не було нараховано відсотки за банківським вкладом за 185 днів, в сумі 150 доларів США 48 центів (185 х 9% /365= 4,56%, 3300 х 4,56% =150,48 доларів США). Розрахунок 3% річних, які підлягають до виплати: 3 міс. х 3 % /12 міс. = 0,75 % х 3450, 48 дол. = 25,88 доларів США. Таким чином, суд прийшов до висновку, що загальна сума коштів за депозитним договором, яку заборгував відповідач позивачці становить 3476,36 доларів США, яка підлягає стягненню з відповідача. Відповідно до ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно із ст.23 ЦК України, моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів;у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна;у приниженні честі та гідності фізичної особи а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. У зв»язку із ухиленням банку від повернення вкладу та відсотків за договором, позивачка пережила душевні страждання. Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року №4 (зі змінами), розмір моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог, залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачу моральних та фізичних страждань, з урахування в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Згідно п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», при визначенні розміру моральної шкоди зокрема враховується: стан здоров»я потерпілого; тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках; час та зусилля необхідні для відновлення попереднього стану. Відповідно до вимог ст.1167 ЦК України, обов'язок відшкодувати завдану моральну шкоду покладається на особу (в тому числі юридичну), винну у спричиненні моральної шкоди. З урахуванням глибини моральних страждань, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди в сумі 1 000 грн. є обґрунтованими та підлягають до задоволення в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Outcome: approved