Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що вона 21.11.2015 року уклала шлюб з відповідачем, який був зареєстрований виконкомом Кулівецької сільської ради Заставнівського району Чернівецької області за актовим записом №06. У вказаному шлюбі у них народилася донька [PERSON], [INFO]. Посилається на те, що одруження з відповідачем виявилося невдалим, їх сімейне життя не склалось через різні погляди на життя та частих сварок між ними. Більше року вони проживають окремо, будь-яких відносин не підтримують. В звязку із вказаним позивач вважає, що їх шлюб розпався, носить формальний характер та просила його розірвати. Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не зявилася,направила суду про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не зявився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, на розірвання шлюбу згідний. Відповідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, а також визнання відповідачем позову, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити в підготовчому судовому засіданні. Вивчивши матеріали справи, врахувавши заяви сторін, суд вважає, що позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 21.11.2015 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії І-МИ №111848 від 21.11.2015 року (а.с. 11). У вказаному шлюбі у сторін народилася донька [PERSON], 30.01.2016р.н., яка проживає з позивачем. Наведене вбачається із копії свідоцтва про народження останньої (а.с. 11). Причиною розпаду сімї стали часті сварки між сторонами, відсутність між ними будь-яких відносин та спільного проживання. Враховуючи відсутність у сторін бажання зберегти сімю, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, збереження сімї суперечить їх інтересам, шлюб розпався, носить формальний характер, а тому його слід розірвати. Згідно ст. 113 СК України, особа,\~яка змінила\~своє прізвище\~у зв'язку\~з реєстрацією\~шлюбу,\~має право\~після розірвання\~шлюбу надалі\~іменуватися цим\~прізвищем або\~відновити своє\~дошлюбне прізвище. З копії свідоцтва про шлюб серії І-МИ №111848 від 21.11.2015 року (а.с. 11) видно, що після реєстрації шлюбу позивач [PERSON] прізвище не змінювала, в звязку із чим суд питання про відновлення дошлюбного прізвища або іменування прізвищем відповідача не вирішує. На підставі викладеного, ст.ст. 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved