Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], Солоницівської селищної ради Дергачівського району Харківської області про встановлення факту родинних відносин, про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями, в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позову позивач [PERSON] посилається на те, що згідно довідки від 26.03.1949 року № 32 радгосп 14 років Жовтня Гаврилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області [PERSON] виділив присадибну ділянку з фонду радгоспної землі розміром 0,15 га під забудову в 1948 році по [ADDRESS], про що занесено дані в поземельну книгу. [PERSON] перебував в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 05. 08.1935 року (свідоцтво про одруження серія [NUMBER],видане Гаврилівською селищною радою Дергачівського району Харківської області за актовим записом № 20). Після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище « [PERSON]». Від спільного шлюбу в них народився [PERSON],[INFO] (свідоцтво про народження серія [NUMBER], видане 20.09.1950 року видане Гаврилівською селищною радою Дергачівського району Харківської області за актовим записом № 49 [PERSON] помер [INFO], свідоцтво про смерть серія [NUMBER], видане 27/06/1975 року Солоницівською селищною радою Дергачівського району Харківської області за актовим записом № 51). Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді спадкової маси,яка складається з житлового будинку та надвірних будівель, розташованих за адресою: [ADDRESS]. Спадщину після його смерті фактично прийняла його дружина [PERSON] (її свекруха), як дружина спадкодавця та [PERSON] (її батько) та син спадкодавця, шляхом проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та здійснивши його поховання. З заявою про прийняття спадщини до нотаріуса вони не звертались та спадкове майно на своє ім'я після смерті [PERSON] не оформляли. Відповідно до п.113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 07.07.1994 року, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину ( тим, які постійно проживали разом зі спадкодавцем, чи подавали заяву нотаріусу про прийняття спадщини). [PERSON] померла [INFO] ( свідоцтво про смерть серія [NUMBER], видане Солоницівською селищною радою Дергачівського району Харківської області за актовим записом № 148) [PERSON] помер [INFO] (свідоцтво про смерть серія [NUMBER], видане Солоницівською селищною радою Дергачівського району Харківської області за актовим записом № 161). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді спадкової маси, яка складається з житлового будинку та надвірних будівель, розташованих за адресою: [ADDRESS]. Спадщину після смерті [PERSON] фактично прийняла позивач у справі, як донька спадкодавця, шляхом проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та здійснивши його поховання. Відповідно до п.113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 07.07.1994 року, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину ( тим, які постійно проживали разом зі спадкодавцем, чи подавали заяву нотаріусу про прийняття спадщини). Спадкове майно після смерті [PERSON] складається з житлового будинку літ. «А-1» з тамбуром літ. «а» загальною площею 80,1 кв.м., житловою площею 48,5 кв.м., надвірні будівлі: погріб літ. «Б», літня кухня літ. «В», сарай літ. «Г», вбиральня літ. «Д», зливна яма літ. «Е», колонка літ. К, огорожа N1-2, що розташоване по [ADDRESS]. 24.07.2014 року КП «Бюро технічної інвентаризації Дергачівської районної ради» провело інвентаризацію житлового будинку з надвірними будівлями, що розташовані по [ADDRESS]. За вищевказаною адресою розташований житловий будинок літ. «А-1» з тамбуром літ. «а» загальною площею 80,1 кв.м., житловою площею 48,5 кв.м., надвірні будівлі: погріб літ. «Б», літня кухня літ. «В», сарай літ. «Г», вбиральня літ. «Д», зливна яма літ. «Е», колонка літ. К, огорожа N1-2, (інвентаризаційна справа 1479). Згідно відповіді Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації Дергачівської районної ради» № 292 від 08.08.2014 року житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований по [ADDRESS] в бюро не зареєстрований та право власності на нього не оформлене. Крім того, в свідоцтві про смерть її діда, бабусі та її батька маються розбіжності, пов'язані з перекладом : прізвища не переводяться з однієї мови на іншу, в її випадку прізвище «[PERSON]» на російській мові переведено на « [PERSON]», що також стало перешкодою в оформленні свідоцтва про право на спадщину. Їй необхідно встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт родинних відносин між [PERSON], [PERSON] та [PERSON], а саме, що останній був їхнім сином, у зв'язку з тим, що в свідоцтві про народження її батька вказано « [PERSON]» [INFO], батьки: батько «[PERSON]», мати « [PERSON]»ґ. хоча батькам після одруження присвоєно прізвище « [PERSON]». Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, в поданій до суду заяві позов підтримав повністю, просив позов задовольнити, розгляд справи проводити без фіксації технічними засобами, що суд вважає за можливе. Відповідачі по справі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, в поданих до суду заявах позов визнали повністю, просили справу розглядати в їхню відсутність, без фіксації технічними засобами, що суд вважає за можливе. Представник Солоницівської селищної ради Дергачівського району Харківської області- відповідача у справі, в судове засідання не з'явився, в поданій до суду заяві позовні вимоги визнав частково, покладався на розсуд суду при винесенні рішення, просив справу по суті проводити в його відсутність, що суд вважає за можливе. Суд, вивчивши надані суду докази, приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи, згідно копії довідки від 26.03.1949 року № 32 [PERSON] радгосп 14 років Жовтня Гаврилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області виділив присадибну ділянку з фонду радгоспної землі розміром 0,15 га під забудову в 1948 році по [ADDRESS], про що занесено дані в поземельну книгу. [PERSON] перебував в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 05. 08.1935 року (свідоцтво про одруження серія [NUMBER],видане Гаврилівською селищною радою Дергачівського району Харківської області за актовим записом № 20). Після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище « [PERSON]». Від спільного шлюбу в них народився [PERSON],[INFO] (свідоцтво про народження серія [NUMBER], видане 20.09.1950 року видане Гаврилівською селищною радою Дергачівського району Харківської області за актовим записом № 49 [PERSON] помер [INFO], свідоцтво про смерть серія [NUMBER], видане 27/06/1975 року Солоницівською селищною радою Дергачівського району Харківської області за актовим записом № 51). Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді спадкової маси, яка складається з житлового будинку та надвірних будівель, розташованих за адресою: [ADDRESS]. Спадщину після його смерті фактично прийняла його дружина [PERSON] (свекруха позивача), як дружина спадкодавця та [PERSON] (батько позивача) та син спадкодавця, шляхом проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та здійснивши його поховання. З заявою про прийняття спадщини до нотаріуса вони не звертались та спадкове майно на своє ім'я після смерті [PERSON] не оформляли. Відповідно до п.113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 07.07.1994 року, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину ( тим, які постійно проживали разом зі спадкодавцем, чи подавали заяву нотаріусу про прийняття спадщини). [PERSON] померла [INFO] ( свідоцтво про смерть серія [NUMBER], видане Солоницівською селищною радою Дергачівського району Харківської області за актовим записом № 148) [PERSON] помер [INFO] (свідоцтво про смерть серія [NUMBER], видане Солоницівською селищною радою Дергачівського району Харківської області за актовим записом № 161). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді спадкової маси, яка складається з житлового будинку та надвірних будівель, розташованих за адресою: [ADDRESS]. Спадщину після смерті [PERSON] фактично прийняла позивач у справі, як донька спадкодавця, шляхом проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та здійснивши його поховання. Відповідно до п.113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 07.07.1994 року, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину ( тим, які постійно проживали разом зі спадкодавцем, чи подавали заяву нотаріусу про прийняття спадщини). Спадкове майно після смерті [PERSON] складається з житлового будинку літ. «А-1» з тамбуром літ. «а» загальною площею 80,1 кв.м., житловою площею 48,5 кв.м., надвірні будівлі: погріб літ. «Б», літня кухня літ. «В», сарай літ. «Г», вбиральня літ. «Д», зливна яма літ. «Е», колонка літ. К, огорожа N1-2, що розташоване по [ADDRESS]. 24.07.2014 року КП «Бюро технічної інвентаризації Дергачівської районної ради» провело інвентаризацію житлового будинку з надвірними будівлями, що розташовані по [ADDRESS]. За вищевказаною адресою розташований житловий будинок літ. «А-1» з тамбуром літ. «а» загальною площею 80,1 кв.м., житловою площею 48,5 кв.м., надвірні будівлі: погріб літ. «Б», літня кухня літ. «В», сарай літ. «Г», вбиральня літ. «Д», зливна яма літ. «Е», колонка літ. К, огорожа N1-2, (інвентаризаційна справа 1479). Згідно відповіді Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації Дергачівської районної ради» № 292 від 08.08.2014 року житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований по [ADDRESS] в бюро не зареєстрований та право власності на нього не оформлене. Крім того, в свідоцтві про смерть діда, бабусі та батька позивача маються розбіжності, пов'язані з перекладом : прізвища не переводяться з однієї мови на іншу, в даному випадку прізвище «[PERSON]» на російській мові переведено на « [PERSON]», що також стало перешкодою в оформленні свідоцтва про право на спадщину. Позивачу необхідно встановити, що факт, що має юридичне значення, а саме факт родинних відносин між [PERSON], [PERSON] та [PERSON], а саме, що останній був їхнім сином, у зв'язку з тим, що в свідоцтві про народження її батька вказано « [PERSON]» [INFO], батьки: батько «[PERSON]», мати « [PERSON]». Хоча батькам після одруження присвоєно прізвище « [PERSON]». Факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Встановлення факту не має бути пов'язано з наступним вирішенням спору про право, підвідомчого суду. Якщо при розгляді справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право, підвідомчий суду, або суд сам дійде висновку, що у даній справі встановлення факту пов'язано з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз'яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах (ч. З ст. 255 ЦПК України). Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження Тому було позовну заяву про встановлення факту та визнання права власності, так як встановлення вищевказаного факту пов'язане зі спором про право. Факт родинних відносин між фізичними особами (п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК) встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника: право на спадщину. Згідно до ч.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом,звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з ст.4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 N 7 « Про судову практику у справах про спадкування» Справи про спадкування за законом мають вирішуватись на основі правил глави 86 ЦК (435-15).Спадкування за законом здійснюється почергово.Право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги. Зокрема, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Однією з таких законних підстав набуття права власності - є спадкування. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 548 ЦК України 1963 року, спадщина, яка була прийнята, визнається належною спадкоємцю з часу відкриття спадщини. Згідно з вимогами ст. 549 ЦК України 1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до п.113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 07.07.1994 року, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину ( тим, які постійно проживали разом зі спадкодавцем, чи подавали заяву нотаріусу про прийняття спадщини). Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 N 7 « Про судову практику у справах про спадкування»: «Відносини спадкування регулюються правилами ЦК ( 435-15 ), якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР ( 1540-06 ) (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК ( 435-15 ) і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом». Спадщина відкрилась до набрання чинності ЦК України 2004 року, тому застосовуються законодавство, чинне на час відкриття спадщини. За таких обставин, з урахуванням доказів, наданих по справі, а також спірних правовідносин між сторонами, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі ст. ст. 548,549 ЦК України (в редакції 1963 року), ст.60 СК України, ст.ст.1216-1218, 1220-1223, 1261 1262,1268-1270 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» , ППВСУ від N 5 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»,

Outcome: approved