Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою, де просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] , зареєстрований 19.10.2013 виконавчим комітетом Павлиської селищної ради Онуфріївського району Кіровоградської області за актовим записом № 12 та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище, набуте у шлюбі « [PERSON] ». На обґрунтування позову зазначила, що 19.10.2013 між нею та відповідачем [PERSON] було зареєстровано шлюб. В шлюбі мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з нею. Вказала, що з січня 2018 року стосунки між нею та відповідачем погіршилися, у зв`язку з чим вони почали проживати окремо. Спільне життя з відповідачем не склалося внаслідок несумісності характерів, відсутності взаємоповаги, взаємодовіри, що породили в сім`ї непорозуміння та конфлікти, які негативно вплинули на взаємовідносини. Вважає, що сім`я розпалась остаточно, примирення між ними неможливе. Питання щодо поділу спільного майна подружжя у них не виникає. Після розірвання шлюбу бажає залишити шлюбне прізвище « [PERSON] ». З урахуванням викладеного просила позовні вимоги задовольнити. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить розгляд справи проводити у її відсутність. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав суду заяву, згідно якої позовні вимоги визнав в повному обсязі та просив розгляд справи проводити у його відсутність. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши і оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 19.10.2013 у виконавчому комітеті Павлиської селищної ради Онуфріївського району Кіровоградської області за актовим записом № 12, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . В шлюбі подружжя має малолітню доньку, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , яка за згодою сторін проживатиме з матір`ю. В судовому засіданні встановлено, що сторони з січня 2018 року не підтримують шлюбних відносин, проживають окремо. Причиною припинення шлюбних відносин слугувало відсутність спільних інтересів, різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння. Бажання та намір відновити нормальні сімейні стосунки у сторін відсутні. Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі статтею 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Відповідно до частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із положеннями пункту 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ст.111 Сімейного кодексу України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. В ході розгляду справи сторонами клопотання про надання їм часу для примирення не заявлялися. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу позивач бажає залишити прізвище, набуте у шлюбі « [PERSON] ». За викладених обставин, беручи до уваги ту обставину, що сторони не підтримують шлюбно-сімейних стосунків, наміру поновлювати сімейні стосунки сторони не мають, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог.

Outcome: approved