Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Старосинявської селищної ради про визнання недійсним Державного акту на право приватної власності на землю та визнання права на земельну частку (пай). В обґрунтування вимог вказує, що після смерті свого батька - [PERSON], який помер [INFO] в с.Щербані Старосинявського району за її заявою державним нотаріусом Старосинявської нотаріальної контори була заведена спадкова справа №52-98, однак свідоцтво про право власності за законом не видавалося. До спадкового майна [PERSON] належить житловий будинок з надвірними будівлями в с.Щербані Старосинявського району, про який вона зазначила при зверненні до нотаріуса в заяві від 24.06.1998 року та земельна частку (пай), що знаходиться в землях колективного сільськогосподарського підприємства селянської спілки ім.Матросова с.Заставці Старосинявського району в розмірі 3,08 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), право на яку спадкодавця посвідчувалося сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого Старосинявською районною державною адміністрацією 15.08.1996 р. та зареєстровано в Книзі реєстрації сертифікатів 17.08.1996 р. за №181. Однак, [PERSON], який помер [INFO], був включений до списку осіб, яким згідно розпорядження Старосинявської районної державної адміністрації №99/2003 від 19 травня 2003 року видавалися державні акти на право на земельну ділянку площею 4,5 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Заставецької сільської ради Старосинявського району. На підставі вказаного розпорядження йому видано 26 травня 2003 року Державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], площею 4,5 га., що розташована на території Заставецької сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. В зв'язку з тим, що спадкодавець [PERSON], не набув права власності на земельну ділянку, а Державний акт виготовлений після його смерті, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на це майно. В зв'язку з цим позивач просить визнати недійсним Державний акт на право приватної власності на землю та визнати за нею право на земельну частку (пай). В підготовчому судовому засіданні позивач подала клопотання про уточнення позовних вимог, а саме зазначила, щодо залучення в якості відповідача Старосинявську районну державну адміністрацію та крім визнання недійсним Державного акту на право приватної власності на землю та визнання права на земельну частку (пай), просить визнання недійсним розпорядження Старосинявської райдержадміністрації №99/2003 р. від 19 травня 2003 року в частині видачі державного акта про право на земельну ділянку площею 4,5 га. [PERSON] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Ухвалою Старосинявського районного суду від 31 серпня 2018 року було залучено в якості співвідповідача Старосинявську районну державну адміністрацію. В подальшому позивач направила до суду заяву, якою підтримала позовні вимоги за обставин та доказів та їх обґрунтування, просила задовольнити позов, розглянувши справу без її участі. Аналогічного змісту заяви направили до суду представники відповідачів Старосинявської селищної ради та Старосинявської районної державної адміністрації. Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. [INFO] помер [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим повторно 23 лютого 2017 року Старосинявським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області. Після смерті [PERSON] відповідно до ст. 1220 ЦК України відкрилася спадщина. Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно рішення Старосинявського районного суду Хмельницької облсті від 19 липня 1997 року встановлено факт батьківства, а саме, що [PERSON], 1933 р.н., є батьком [PERSON], [INFO] За заявою позивача було відкрито спадкову справу №52-98 від 24 червня 1998 року після смерті [PERSON], який помер [INFO], до спадково майна якого входить житловий будинок з надвірними будівлями в с.Щербані Старосинявського району, про який вона зазначила при зверненні до нотаріуса в заяві від 24.06.1998 року та право на земельну частку (пай) в землях колективного сільськогосподарського підприємства селянської спілки ім. Матросова с. Заставці Старосинявського району, в розмірі 3.08 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що посвідчувалося сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданим Старосинявською районною державною адміністрацією 15.08.1996 р. та зареєстрованим в Книзі реєстрації сертифікатів 17.08.1996 р. за №181. Згідно списку громадян - членів КСП, доданого до Державного акту на право колективної власності на землю виданим с/с ім.Матросова с.Заставці Старосинявського району серії [NUMBER] від 01.11.1995 під № 583 значиться [PERSON], житель с.Щербані. Відповідно до витягу із книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) [PERSON] отримав сертифікат серії [NUMBER] на право земельну частку (пай) селянської спілки ім.Матросова, зареєстрований в даній книзі за № 181 від 09.08.1996 року, про що свідчить його підпис. Як слідує з довідки Старосинявської селищної ради №936 від 01 червня 2017 року, [PERSON], який помер [INFO], на день смерті проживав за адресою [ADDRESS]. Згідно погосподарських книг с.Щербані за період 1996-2000 роки [PERSON] проживав з матір'ю [PERSON], 1910 р.н. Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданий Старосинявською районною державною адміністрацією на ім'я [PERSON], який помер [INFO], на підставі розпорядження Старосинявської районної державної адміністрації №99/2003 від 19 травня 2003 року, площею 4,5 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Заставецької сільської ради Старосинявського району, який зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за №608 від 26.05.2003 року. Відповідно до п.2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» №720 від 08 серпня 1995 року у разі смерті члена колективного сільськогосподарського підприємства, що набув права на земельну частку (пай) з дня видачі КСП державного акта на право колективної власності на землю, успадкування права на земельний пай здійснюється за загальними правилами спадкування. Згідно ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.24 постанови від 16 квітня 2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). У разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР 1963 року. Відповідно до ч.2 ст.548 ЦК УРСР (в редакції від 18.07.1963 року, що діяв на час відкриття спадщини), прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст.549 ЦК УРСР від 18.07.1963 р., визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. При зверненні до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON] щодо майна, яке вона успадкувала після смерті батька у зв'язку з тим, що Державний акт про право приватної власності на землю виданий після смерті спадкодавця [PERSON], що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Старосинявської державної нотаріальної контори Гоменюк О.О. №510-02-31/2017 від 07.06.2017 року. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. В частині позовних вимог про визнання недійсним розпорядження Старосинявської райдержадміністрації №99/2003 р. від 19 травня 2003 року в частині видачі державного акта про право на земельну ділянку площею 4,5 га. [PERSON] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, суд рахує, що вказана вимога підлягає задоволенню з вищевказаних підстав. Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а ч. 1 ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Ч. 5 ст. 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. За таких обставин, аналізуючи зібрані у судовому засіданні докази у їх сукупності, суд приходить до переконання про задоволення позовних вимог.

Outcome: approved