Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, в якому зазначила, що в листопаді 2010 року померла її мати [PERSON] та після її смерті відкрилась спадщина. Як спадкоємець за заповітом позивач частково оформила спадщину, проте коли позивач звернулася до нотаріуса Сумської районної державної нотаріальної контори щодо видачі свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки, їй було відмовлено у зв`язку з тим, що в Державному акті на право приватної власності на землю є виправлення. А тому позивач просить суд ухвалити рішення, яким визнати за нею право власності в порядку спадкування після померлої [PERSON] на земельні ділянки: площею 0,0400 га кадастровий номер 5924781100:06:001:0060, площею 0,3772 га кадастровий номер 5924781100:06:001:0061 та площею 0,2953 га кадастровий номер 5924781100:06:001:0162, які розташовані в с. Водолаги, Сумського району Сумської області. У судове засідання позивач не з`явилася, направивши заяву, в якій вона позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити та провести розгляд справи без її участі. Представник відповідача по справі - Біловодської сільської ради Сумського району у судове засідання не з`явився, направивши заяву про розгляд справи без участі представника сільської ради, проти позову не заперечують. Завідувач Сумської районної державної нотаріальної контори Блошенко В.І. направила заяву про розгляд справи без участі представника нотаріальної контори. У відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньо досліджених наявні у справі докази вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] , про що виконкомом Біловодської сільської ради Сумського району Сумської області внесено актовий запис № 20 від 23 листопада 2010 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 10). Як вбачається з копії спадкової справи, 27.08.2009 року [PERSON] склала заповіт, який був посвідчений секретарем Біловодської сільської ради Сумського району Сумської області, відповідно до якого все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось, вона заповідала доньці [PERSON] , позивачці по справі (а.с. 40). Остання частково прийняла спадщину та отримала свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки та будинок (а.с. 47,57). Проте позивачці [PERSON] було відмовлено в оформленні спадкових прав на земельні ділянки, надані для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель та ведення особистого селянського господарства, розташовані в с. Водолаги, під [ADDRESS] , оскільки в Державному акті на право приватної власності на землю серії ІV-СМ № 036501 закреслено та дописано номер земельної ділянки (а.с. 25). Відповідно до пункту 3.1. Листа Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (згідно із статтею 392 Цивільного кодексу України). Відповідно до ч.ч.1,5 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.ч.1,3 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до положень ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 1 ст. 126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Згідно зі ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Судом встановлено, що на підставі рішення Х сесії 22 скликання Біловодської сільської Ради народних депутатів від 23 січня 1998 року [PERSON] було надано в приватну власність земельну ділянку площею 0,72 га у межах згідно з планом на території Біловодської сільської ради, с. Водолаги, 25(57), для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого підсобного господарства (Державний акт серії ІV-СМ № 036501) (а.с. 14). Відповідно до рішення виконкому Біловодської сільської ради Сумського району Сумської області № 49 від 28.07.2017 року про розгляд заяви [PERSON] про уточнення адреси житлового будинку, уточнено адресу житлового будинку померлої [PERSON] : [ADDRESS] (а.с. 15). Згідно Витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку за №НВ-5906548932018, №НВ-5906548922018, №НВ-5906548912018 від 05.01.2018р., право власності на земельні ділянки: площею 0,2953 га кадастровий номер 5924781100:06:001:0062, площею 0,3772 га кадастровий номер 5924781100:06:001:0061, площею 0,0400 га кадастровий номер 5924781100:06:001:0060, які розташовані: [ADDRESS] , цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства та для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), належать на праві приватної власності [PERSON] Документ, що посвідчує право - Державний акт від 09.04.1998 ІV- СМ 036501 (а.с. 16-24). Отже, судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] володіла спадковим майном на законних підставах. А тому, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги позивача, так як рішення суду в такому разі буде підставою для належного оформлення за нею права на дані земельні ділянки.

Outcome: approved