Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивує тим, що з відповідачем по справі зареєструвала шлюб 09.11.2012 у Таганському відділі РАГС Управління РАГС Москви (актовий запис № 2572). Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Згода про місце проживання та виховання дитини між сторонами досягнута. Позивач зазначає, що сімейне життя не склалося, так як мають протилежні погляди на шлюб та сім'ю. Збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, примирення між ними неможливе, а тому позивач просить шлюб, укладений між нею та відповідачем - розірвати. В підготовче судове засідання позивач не з'явилася, до початку судового засідання надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Строк на примирення просила не надавати. Прізвище після розірвання шлюбу просила залишити - [PERSON]. В підготовче судове засідання відповідач не з'явився, до початку судового засідання надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав, не заперечував проти задоволення позову. Строк на примирення просив не надавати. Враховуючи, що відповідач визнав позов, суд вважає можливим ухвалити рішення у підготовчому засіданні на підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази та оцінивши їх в сукупності, судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. 09.11.2012 між сторонами укладений та зареєстрований шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER]. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження від 23.06.2016. На теперішній час сім'я фактично розпалася, оскільки подружнє життя між сторонами не склалося через різні погляди на життя. Шлюб між ними носить формальний характер. Розірвання шлюбу відповідатиме дійсній волі та особистим інтересам позивача. На момент розгляду справи перешкоди для розірвання шлюбу, визначені ст.110 СК України, судом не встановлені. Майнового спору з приводу розподілу спільного майна між сторонами на даний час немає. Згода про місце проживання та виховання неповнолітньої дитини між ними досягнута. Відповідно до ст.111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Разом з тим, суд вважає недоцільним надавати сторонам строк для примирення, оскільки, за заявами сторін, примирення між ними неможливе. Статтею 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, оскільки перебування його у шлюбі з відповідачем не ґрунтується на принципі вільного волевиявлення, а за таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved