Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вона 12.09.2013 року уклала шлюб з відповідачем, який був зареєстрований виконавчим комітетом Кадубовецької сільської ради Заставнівського району Чернівецької області, за актовим записом №21. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивач посилається на те, що їх сімя розпалася. Причиною розпаду сімї є несумісність характерів, різниця у поглядах на життя, втрата любові один до одного та часті сварки між ними. Відповідач порушував подружню вірність. Пішов проживати до іншої жінки, внаслідок чого з серпня місяця 2017 року вони не підтримують фактичних шлюбних відносин, спільного господарства не ведуть. З цих підстав вважає, що їх шлюб розпався, носить формальний характер та просила його розірвати. Після розірвання шлюбу бажає змінити прізвище з «Сопівник» на дошлюбне прізвище «Спісак». Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, подала суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутності, вказала,що позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав. Відповідно ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється у відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 12.09.2013 року, що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-МИ №092198 від 12.09.2013 року. Від спільного проживання у сторін народився син [PERSON], [INFO]. Неповнолітня дитина проживає з позивачкою. Причиною розпаду сімї є несумісність характерів, різниця у поглядах на життя, втрата любові один до одного та часті сварки між сторонами. Подружня зрада відповідача,створення ним іншої сімї. З серпня 2017 року вони не підтримують фактичних шлюбних відносин, спільного господарства не ведуть. Враховуючи відсутність у сторін бажання зберегти сімю, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, збереження сімї суперечить їх інтересам, шлюб розпався, носить формальний характер, а тому його слід розірвати. Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного, ст.ст. 110, 112, Сімейного кодексу України,

Outcome: approved