Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилається на ті обставини, що вона та відповідач [PERSON] від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO], яка проживає біля неї та перебуває на її утриманні. Відповідач ухиляється від обов'язку утримувати свою дитину та в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на її утримання та виховання з жовтня 2013 року. Враховуючи викладене, просила стягнути на її користь з [PERSON] аліменти в розмірі 1200 гривень, щомісячно, на утримання доньки [PERSON], [INFO], починаючи з дати подання заяви та до повноліття дитини. Також просила допустити рішення до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць. В судове засідання позивач не з'явилася, проте в позовній заяві просить справу розглядати у її відсутність у зв'язку з тяжким матеріальним становищем. Відповідач позов визнав частково. Згоден сплачувати аліменти на утриманні дитини у мінімальному розмірі. Суд, вислухавши відповідача, дослідивши та оцінивши всі наявні докази в справі в їх сукупності, вважає, що позов не достатньо обґрунтований, а тому підлягає до часткового задоволення. Частина 1 ст. 122 СК України закріплює загальну презумпцію щодо визначення походження дитини від матері та батька, які перебувають у шлюбі між собою, а відповідно до положень ст. 121 СК України, права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державним органом реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому діючим законодавством. Судом установлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO], яка перебуває на утриманні позивача. Відповідач допомоги на утримання дитини не надає. Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину (дітей) до досягнення нею (ними) повноліття, і якщо способи виконання батьками свого обов'язку утримувати дитину (дітей) не визначено за домовленістю між ними, то згідно з положеннями ст. 181 СК України, суд, за зверненням одного з батьків і в послідуючому, при винесені рішення, може присудити аліменти на утримання дитини (дітей), у твердій грошові сумі. Суд, врахувавши, згідно зі ст. 182 СК України, всі обставини, що мають істотне значення при визначенні розміру аліментів, вважає, що відповідач [PERSON] повинен надавати матеріальну допомогу на утримання своєї дитини, оскільки згідно зі свідоцтвом про народження являється її батьком. Проте, за відсутності належних доказів, враховуючи доходи відповідача та розмір середньої заробітної плати по Городищенському району, яка становить 2288, 00 гривень, вимога позивача про стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1200 гривень, не відповідає принципам розумності та справедливості, а відтак суд вважає за необхідне зменшити розмір стягуваних аліментів до 600 гривень. Підлягають до задоволення вимоги позивача щодо допущення рішення до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць, що передбачено ст. 367 ЦПК України. На підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь держави судовий збір у сумі 243 гривень 60 копійок. На підставі наведеного та

Outcome: approved