Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В позові вказав, що вона є власником будинку [ADDRESS] В 2013 році позивач надавала вказаний будинок у користування своєму брату - [PERSON], який повернувся з місць позбавлення волі і не мав житла. З липня 2017 року відповідач у вказаному будинку не проживає, його речі в помешканні відсутні, фактично проживає в с.Засуллі Лубенського району. Водночас, реєстрацію у будинку позивачки [PERSON] не скасовує та відповідні прохання ігнорує, комунальні послуги не оплачує. Вказані обставини перешкоджають [PERSON] оформити субсидію. Позивачка прохає визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування будинком. При відкритті провадження судом вирішено розглядати справу в спрощеному провадженні. Відповідачу надано строк для подачі відзиву, однак останній своїм правом не скористався, відзиви до суду не надіслав. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, свої пояснення не направила. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі договору дарування від 09 березня 1999 року є власником будинку [ADDRESS] /а.с.6, 10-11/ Згідно довідки Лубенського комунального житлово-експлуатаційного управління від 16.07.2018 року та домової книги у вказаному будинку зареєстровані [PERSON] та відповідач - [PERSON]. /а.с.5, 10-11/ Водночас, згідно акту вуличного комітету [PERSON] за даною адресою не проживає з липня 2017 року. /а.с.7/ Стаття 41 Конституції України проголошує право кожного володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Стаття 47 Конституції України гарантує право кожному на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Згідно ч.4 ст.156 ЖК України до членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. Відповідно до ст.64 ЖК України до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Згідно ст.405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи викладене, оскільки відповідач без поважних причин понад рік - з липня 2017 року, не проживає в будинку, належному позивачці, не користується даним житлом, не з'являється в ньому, хоча перешкод в цьому йому ніхто не чинить, дане житло залишив добровільно, не є його співвласником, не несе жодних витрат по його утриманню, добровільно не знімається з реєстрації в ньому, суд вважає за необхідне задовольнити позов.

Outcome: approved