Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на добудову (балкон) до квартири № 21, яка належить їй на праві власності і розташована за адресою: Черкаська область, м.Канів вул..Г.Дніпра, 13. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 19 квітня 2013 року на підставі договору міни, який був посвідчений приватним нотаріусом [PERSON] міського нотаріального округу [PERSON] їй у власність перейшла квартира № 21, яка розташована у Черкаській області, м. Каневі по вул. Героїв Дніпра, 13, яка належала на праві власності громадянам: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та про що було внесені відомості до Державного реєстру прав на нерухоме майно. Згодом, обдумуючи питання, щодо продажу цієї квартири, позивач зіштовхнулася з такою проблемою, а саме, попередні власники квартири № 21, яка розташована у Черкаській області, м. Каневі по вул. Героїв Дніпра, 13 на підставі рішення № 208 від 15 червня 1993 року прийнятого виконавчим комітетом [PERSON] міської ради Черкаської області про надання дозволу на добудову балконів до квартир першого поверху, яким було надано дозвіл громадянці [PERSON], яка на той час проживала за вищевказаною адресою, про добудову балкону до квартири, було добудовано балкон, але не було оформлено належним чином технічну документацію на дану добудову. Таким чином, через відсутність правовстановлюючого документу на добудову (балкон) позивач не може розпорядитися своїм нерухомим майном, тому змушена звернутись до суду. Позивач [PERSON] та її представник згідно договору про надання правової допомоги [PERSON] в судове засідання не з'явилися, однак надали до суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за їх відсутності. Представник відповідача [PERSON] міської ради Черкаської області [PERSON] в судове засідання також не з'явилася, однак надала на адресу суду заяву про визнання позову та розгляд справи за її відсутності. Враховуючи те, що сторони скористались своїм правом передбаченим ч. 2ст. 158 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, з врахуванням положень ст.ст. 57-59 ЦПК України. Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних як свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. При цьому дані докази повинні бути належними та допустимими, як це передбачено ст.ст. 58-59 ЦПК України. Установлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд повинен свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.4 ст.60 ЦПК України). Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що позивачу [PERSON] 19 квітня 2013 року на підставі договору міни, який був посвідчений приватним нотаріусом [PERSON] міського нотаріального округу [PERSON] у власність перейшла квартира № 21, яка розташована у Черкаській області, м. Каневі по вул. Героїв Дніпра, 13, яка належала на праві власності громадянам: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.5-6) та про що було внесені відомості до Державного реєстру прав на нерухоме майно (а.с.7). Балкон до квартири було добудовано попередніми власниками квартири № 21, яка розташована у Черкаській області, м. Каневі по вул. Героїв Дніпра, 13 на підставі рішення № 208 від 15 червня 1993 року прийнятого виконавчим комітетом [PERSON] міської ради Черкаської області про надання дозволу на добудову балконів до квартир першого поверху, яким було надано дозвіл громадянці [PERSON], яка на той час проживала за вищевказаною адресою, про добудову балкону до квартири (а.с.10). У відповідності до ч. 1 ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатися своєю власністю. Частина 4 ст. 41 Конституції України встановлює принцип непорушності приватної власності. Статтею 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до ст. 152 Житлового кодексу України переобладнання і перепланування жилого будинку (квартири), що належить громадянинові на праві приватної власності, провадяться з дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів. Відповідно до п. 4 ст. 174 ЦПК Україниу разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно вимог ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до положень ч.1 ст.15 та ст..392 ЦК України власник майна має право предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документв, який засвідчує його право власності. Враховуючи вищенаведене, суд вважає за можливе позов задовольнити, але частково, так як балкон є приналежністю квартири і не може бути окремим обєктом права власності.

Outcome: partial