Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та визнання права власності на Ѕ частину квартири та визнання недійсним договору купівлі - продажу, мотивуючи позовні вимоги тим, що вона (дошлюбне прізвище - [PERSON] ) та відповідач [PERSON] з 13.09.1987 року по 23.10.1992 року перебували у зареєстрованому шлюбі, під час якого народилася донька - [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу вона з донькою залишилися проживати у будинку батьків по [ADDRESS] , а відповідач проживав окремо у [ADDRESS] . В травні 2004 року вона та відповідач [PERSON] помирилися і з того часу стали проживати однією сім`єю без реєстрації шлюбу в будинку її батьків в [ADDRESS] . В липні 2005 року вони за спільні кошти на підставі договору купівлі-продажу, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , придбали квартиру [ADDRESS] . На початку червня 2006 року після проведення ремонту вона, відповідач [PERSON] та їхня донька - [PERSON] вселилися у квартиру [ADDRESS] , в якій вони разом прожили до припинення фактичних шлюбних відносин, а саме до липня 2011 року. За час спільного проживання вона та відповідач [PERSON] спільно вели господарство, мали спільні витрати, разом відпочивали, разом були на родинних святах, виховували спільну доньку, тобто між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю. Вказані обставини підтверджується реєстрацією їхньої доньки - [PERSON] у придбаній ними квартирі [ADDRESS] , сімейними фотографіями. Зазначає, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Обов`язковою умовою для визнання осіб членами однієї сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, наявність інших обставин, які підтверджують реальність сімейних відносин. Проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема права спільної сумісної власності на майно. Якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Вважає, що квартира [ADDRESS] , придбана нею та відповідачем [PERSON] під час спільного проживання без реєстрації шлюбу, належить їм на праві спільної сумісної власності. Оскільки вказана квартира є об`єктом права спільної сумісної власності її та відповідача [PERSON] , то вона має право на Ѕ частину цієї квартири. 14.11.2018 року відповідач [PERSON] без її згоди відчужив квартиру [ADDRESS] відповідачці [PERSON] , що підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири. Дії відповідача [PERSON] по відчуженню спірної квартири свідчить про те, що він не визнає її право власності на Ѕ частину цієї квартири. Посилаючись на норми законодавства, проситьвстановити факт спільного проживання [PERSON] з [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу з травня 2004 року до липня 2011 року; визнати за [PERSON] право власності на Ѕ частину квартири [ADDRESS] ; визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , укладений 14.11.2018 року між [PERSON] та [PERSON] та посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Тумаком А.М. і зареєстрований в реєстрі за № 8487; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівців від 12.08.2019 року прийнято цивільну справу до свого провадження та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження в підготовче засідання. У відповідності до ухвали Шевченківського районного суду м. Чернівців від 12.08.2019 року заяву про забезпечення позову задоволено, яка постановою Чернівецького апеляційного суду від 30.10.2019 року скасована. Згідно ухвали суду від 27.09.2019 року, закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті. Відповідачем [PERSON] подано до суду 13.09.2019 року відзив на позовну заяву, відповідно до якого позовні вимоги не визнав та просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі (том 1 а.с.68-72). Відповідачем [PERSON] подано до суду 13.09.2019 року відзив на позовну заяву (том 1 а.с.88-92), відповідно до якого позовні вимоги не визнала та просила відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, пояснивши що відповідач [PERSON] є її дядьком, її мати [PERSON] є його рідною сестрою. [PERSON] з 1987 року по 1992 рік перебував у шлюбі з [PERSON] , під час якого у них народилась донька [PERSON] , [INFO] . Після розлучення з [PERSON] , [PERSON] приблизно у 1993 році одружився з [PERSON] , під час перебування у шлюбі у них народився син - [PERSON] . Після розлучення з [PERSON] , [PERSON] деякий час проживав у будинку її бабусі [PERSON] в селі Тарнавка, Герцаївського району Чернівецької області, а коли був добудований будинок [PERSON] , то вони всією сім`єю переїхали жити в будинок останньої в селі Молниця Герцаївського району Чернівецької області. У 2004 році [PERSON] розлучився з [PERSON] . Позивачка після розлучення з [PERSON] вдруге вийшла заміж та виїхала на заробітки в Італію, де постійно проживала там довгий час, тільки періодично відвідуючи Україну. Донька позивачки та відповідача [PERSON] . [PERSON] спочатку проживала зі своєю бабусею (матір`ю [PERSON] - [PERSON] ), а потім у сестри бабусі ( [PERSON] ) в місті Герца. У червні-липні 2005 року [PERSON] звернувся до її сім`ї з проханням позичити 70000,00 доларів США на купівлю та ремонт квартири за адресою: [ADDRESS] . Квартиру він мав намір купити для себе, так як свого власного житла не мав. На той час, відповідач [PERSON] постійно виїжджав на заробітки за межі України; у шлюбі та спільною сім`єю ні з ким не проживав. Вони із сім`єю позичили відповідачу [PERSON] кошти та у липні 2005 року [PERSON] придбав квартиру, після чого майже рік у квартирі проводив ремонтні роботи. На той час, його донька [PERSON] вже навчалась в Чернівецькому медичному університеті та проживала в помешканні двоюрідного брата її матері. [PERSON] почала просити свого батька [PERSON] дозволити проживати у придбаній ним квартирі. Так як [PERSON] не міг відмовити своїй доньці, у 2006 році [PERSON] поселилась у вказаній квартирі, де почала проживати спільно зі своїм батьком, також у 2006 році [PERSON] зареєстрував місце проживання своєї доньки [PERSON] у цій же квартирі. У 2007 році [PERSON] вийшла заміж, на весіллі також була вона з усією своєю сім`єю та своєю матір`ю [PERSON] . На цьому весіллі, були і батьки [PERSON] , позивачка та відповідач. Після одруження [PERSON] продовжувала жити в квартирі [PERSON] вже разом із чоловіком [PERSON] . Проживали вони у вказаній квартирі до 2014 року, після того [PERSON] переїхала назад у місто Герца, де і раніше проживала, та де перед цим було завершено будівельні та ремонтні роботи будинку, які саме [PERSON] і допомагав проводити заради покращення побуту сім`ї своєї доньки. Також їй відомо, що відповідач [PERSON] хворів після чого він отримав групу інвалідності, вони допомагали грошовими коштами на лікування [PERSON] . Після отримання групи інвалідності [PERSON] , повідомив її маму, що враховуючи його тяжкий стан він не має змоги більше працювати та заробляти належні суми грошових коштів, для повернення позичених у них грошей на купівлю квартири і було вирішено, що він, [PERSON] , складе заповіт на її маму та 21.02.2018 р. [PERSON] складено нотаріально посвідчений заповіт, яким заповів [PERSON] належну йому квартиру [ADDRESS] . Проте у жовтні 2018 року у її матері [PERSON] виникли проблеми зі здоров`ям, і мама спільно з [PERSON] , вирішили, що він продасть їй, [PERSON] , зазначену у заповіті квартиру, а [PERSON] у свою чергу не буде винен їм будь-які грошові кошти. Після чого, 14.11.2018 року ними було оформлено договір купівлі-продажу квартири. Починаючи з 2005 р. позивач всього декілька разів відвідувала квартиру [ADDRESS] , коли приїжджала з Італії, так як в ній проживала їхня спільна донька та ніколи не несла ніяких витрат на її утримання. Між позивачем та відповідачем [PERSON] в період часу з 2005 р. по 2011 р. були відсутні шлюбні відносини. Позивач починаючи з 2005 р. жодного разу не висувала будь яких вимог з приводу належності їй частки в спірній квартирі, а звернення з позовною заявою до суду, викликано тим, що позивачка дізналась, що власником квартири на даний час являється вона та в подальшому її донька не зможе претендувати на дану квартиру в якості спадкоємця. Також надала копію нотаріально завіреної заяви (том 1 а.с.95-96). Просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Позивач [PERSON] подала 24.09.2019 року відповідь на відзиви на позовну заяву, відповідно до якого позовну заяву підтримала, доводи відповідачів викладені у відзивах на позовну заяву просила відхилити (том 1 а.с.100-103). Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини зазначені в позовній заяві та у відповіді на відзиви на позовну заяву та пояснила, що вона з відповідачем [PERSON] були спершу в шлюбі, а в 1992-му році вони розлучилися, коли доньці було чотири роки, і вона доньку виховувала одна. Матеріальної допомоги ніякої не було від відповідача [PERSON] . В 1999 році вона поїхала в Італію, тому що не було роботи, а дочка залишилася, вона приїжджала щороку додому на 3 місяці, донька заікнчила школу, був випускний вечір. Їй донька розповіла по телефону, що тато весь час приїжджає до неї і проситься додому назад. Їй відомо, що відповідач [PERSON] був у другому шлюбі. Потім, коли приїхала, вони обговорили разом повернення відповідача назад додому, і вона погодилася, вважаючи, що у них є донька, яка хотіла мати батька. Після закінчення навчання в школі, донька поступила в медичний інститут, і вони вирішили купити квартиру, для доньки, щоб у неї був власний дім. Після пошуків квартири, вони зупинилися на купівлі квартири по [ADDRESS] . Коли вони приїхали туди, квартира була порожня: без вікон, без дверей, без електрики, ні каналізації, нічого. Купляли квартиру у [PERSON] , пішли разом з відповідачем [PERSON] до нотаріуса по [ADDRESS] , і оформили документи купівлі-продажу квартири. Після купівлі квартири, вони з відповідачем [PERSON] почали наймати робітників, домовлятися з будівельниками для проведення ремонтних робіт. Потім вони з відповідачем і донькою поїхали на море, в Затоку, по поверненню, закінчилися вікна ставитися і все, що вони замовили, і замовлення було виконано, вона поїхала назад в Італію на роботу, а відповідач [PERSON] залишився з робітниками, відповідати за ремонт. В цей час, їхня донька [PERSON] проживала у двоюрідного брата [PERSON] , на час ремонтних робіт в квартирі. Протягом цього часу вона відправляла додому гроші на проведення ремонтних робіт, каналізації електрики; гроші відправляла щомісяця з Італії її двоюрідному братові [PERSON] , щомісяця посилки і гроші. В Італії вона працювала 1999 року, а відповідач [PERSON] ніде не працював. Після чого вона приїхала влітку. Зарплата в Італії в неї була по 1000,00 євро на місяць та зарплата за суботи та неділі, що вона працювала у вихідні дні та святкові дні 50 євро було за святковий день. Собі гроші не залишала, всі гроші відправляла додому. Тому, що вона проживала у бабусі, за якою доглядала, і там їла, там спала, гроші в Італії їй не були потрібні. В контракт роботи входило: житло, їжа і все інше. Почали проживати з відповідачем [PERSON] з травня 2005 року. Квартиру [ADDRESS] вони з відповідачем [PERSON] придбали їх спільні кошти. Нею було сплачено половину коштів власних за квартиру [ADDRESS] . Де взяв кошти відповідач [PERSON] щоб оплатити половину придбаної квартири вона не знає, відповідач говорив що у нього кошти є. Вона з відповідачем [PERSON] проживали з травня 2005 року, як попросився після випусного доньки у школі так і жив. Її мама заміщувала її на роботі в Італії на протязі 3 місяців, жили за адресою: [ADDRESS] , у її батьків. А коли вона поїхала на заробітки в Італію, то відповідач [PERSON] продовжував проживати за адресою: [ADDRESS] , а донька із зятьом проживали в квартирі [ADDRESS] весь час після ремонту, а відповідач [PERSON] інколи по вечорах заходив останній рік, але постійно там не проживав, він проживав за адресою: [ADDRESS] , їжу йому готувала її мама, гладила речі відповідача. Коли вона приїздила з Італії, то вона готувала, прибирала, гладила, прала, допомагала, разом з відповідачем у дворі годували хозяйство, разом їздили за травою, косили город, разом косили, привозили траву до будинку, від кроликів чистили. Вона допомагала весь час відповідачу, була поруч весь час з ним. Потім, коли у них були вихідні дні, то або вдома шашлики жарили, або вони їздили в село до відповідача, і там з його сестрою зустрічалися, що приїзджала з Москви. Вони з відповідачем [PERSON] вели спільне господарство. Відповідач [PERSON] фізично не працював, оскільки у нього проблеми з спиною. Коли у родичів були весілля або дні народження, куди їх запрошували вони весь час були разом; на море їздили разом, з донькою; потім коли вона була в Італії, відправляла гроші відповідачу [PERSON] і він їздив в санаторій спину лікувати. Відповідач [PERSON] був прописаний в м.Герца коли вони були вперше одружені, а коли вдруге не був прописаний. Вона прописана в м.Герца, і думала, квартиру оформити на ім`я відповідача, оскільки вона довіряла йому як чоловікові, щоб він себе відчув господарем. В м.Герца, коли відповідач проживав для неї та її батьків відповідач був її чоловіком, батьком її дитини. Вони розлучилися в 2011 році, працював з її братом [PERSON] , їздив в Італію, потім брат відмовився працювати з відповідачем, так як він зловживав спиртними напоями під час поїздок. Вона пропонувала здавати квартиру і ділити гроші пополам. У 2014 році вона запропонувала відповідачу 40000,00 доларів, щоб він звільнив квартиру і записав на дочку. Відповідач відмовлявся, пояснюючи це тим, що квартиру необхідно продати, а потім поділити гроші. В 2018 році вона дізналася, що квартира переписана на відповідачку [PERSON] (племінницю). Відповідач пропонував їй домовитися з відповідачкою [PERSON] , виставити квартиру на продаж і поділити гроші, проте вона відмовилася. Після оформлення квартири на відповідачку [PERSON] та після народження онука, з 2014 року донька живе у її мами в м.Герца, тому що батько залишив заповіт на [PERSON] . Просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] і в його інтересах представник, адвокат Москалюк Н.М. в судовому засіданні позовні вимоги не визнали та заперечували проти задоволення позовних вимог, підтвердивши обставини зазначені в відзиві на позовну заяву, пояснив з 2011 по 2013 рік у нього відносини з позивачем мали тимчасовий характер, вони іноді зустрічались, позивачка проживала в Італії, спільне господарство та спільного бюджету з позивачкою у нього не було. З позивачкою вони не проживали разом. В шлюбі вони проживали чотири роки. Під час розірвання шлюбу він з позивачкою проживав весь інший час, з 1992 року по 2020 р. В спірній квартирі по [ADDRESS] знаходились меблі, телевізор, люстра, штори, але позивачка їх забрала всі свої речі. Йому донька подзвонила і сказала що позивачка забрала всі свої речі. Він доньці вислав гроші, купили нову спальню, меблі, диван. З 2005 року у нього були свої кошти а у позивачки свої кошти, в цей час вони просто зустрічались. В період часу з 2005 року по 2019 рік зустрічались 1 раз на тиждень. Весілля доньки вони оплачували з позивачем пополам. На весіллі доньки вони були не як подружжя, а як батько та мати. Коли робили доньці ремонт в будинку в м.Герца він проживав в гаражі в [ADDRESS] , гараж належить позивачці. Коли зустрічався з позивачкою, то зустрічі відбувались коли в гаражі, а коли в літній кухні. Гараж не облаштований на проживання в зимній період. В гаражі він проживав з 2008 року по 2009-2010 роки. За кордон він виїзджав періодично з 2010 по 2013 р. та на різні періоди, на пів року, на півтора року, на два чи три місяці. Комунальні платежі за користування спірним житлом-квартирою [ADDRESS] сплачував тільки він, особовий рахунок був відкритий на його ім`я. Позивачка не висилала кошти на здійснення ремонту з Італії, вона висилала кошти доньці на дрібні витрати приблизно по 200-300 євро. У позивачки не було ключів від спірної квартири, ключі були у нього, у доньки [PERSON] і у зятя, а правовстановчі документи на спірну квартиру знаходились у нього. Коли виїзджав за кордон, то документи залишав у квартирі, де знаходились документи знали донька [PERSON] і зять, позивачка не знала де знаходяться документи. З 2005 року позивачка жодного разу не ставила питання про оформлення права власності на частку в квартирі на неї. З позивачкою вони чужі люди, пов`язані спільною дитиною. Відповідачка [PERSON] є його племінницею, він тримав гроші у неї, жив у сестри. Він оформив квартиру спірну у 2018 році на племінницю - відповідачку [PERSON] , оскільки не взмозі був повернути борг, не мав можливості повернути позичені кошти у матері племінниці, тому переформив квартиру в рахунок боргу. Власником квартири [ADDRESS] не є він, власником насправді є племінник, який купив, але оформив на нього, він проживає в Росії, відкрив тут бізнес, коли був тут тимчасово п`ять років і вклав кошти в квартиру, а на нього тільки оформлена квартира. Йому невідомо чому племінник не оформив свою квартиру на свою сестру чи на маму. У його сестри є свій бізнес. У нього були доходи 800-1000 євро в місяць, проте доказів у нього не має. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату та час розгляду справи була повідомлена належним чином, про поважні причини неявки суд не повідомила. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона перебуває у шлюбі з [PERSON] з 2007 року. Вона познайомила свого чоловіка з батьками, бабусею і дідусем у 2004 році, в [ADDRESS] , коли проводив її додому. Відповідач - її батько, дарував квіти позивачці - її матері на її випускному, поводив себе так як вони чоловік та дружина. Влітку 2005 року відповідач і позивач почали проживати разом в [ADDRESS] , оскільки відповідач переїхав до позивачки. Коли вона з чоловіком приїзджала в м.Герца, її мати - позивачка господарювала: варила їсти, прибирала, а відповідач- батько доглядав за кролями, допомагав по господарству. Вважала, що у матері та батька спільний бюджет: разом купували їжу, разом допомагали їй, разом купили холодильник, люстру, меблі ( стіл, стільці). З чоловіком [PERSON] вона проживала до шлюбу з 2006 року до 2007 року. З 2006 року з нового року вона жила з чоловіком на квартирі по [ADDRESS] , жили вони там десь 3 роки. Квартиру їй купили її батьки разом для неї, щоб їй було легше добиратися на навчання. Перший рік навчання вона проживала в родичів у Чернівцях, потім вона з чоловіком переїхали на квартиру по [ADDRESS] . Відповідач проживав в м.Герца, коли мати приїжджала в Україну вона проживала також в м.Герца, вона з чоловіком на період навчання жили в [ADDRESS] , а влітку всі разом проживали в м.Герца. Комунальні платежі за квартиру здійснювала інколи вона, іноді її батько-відповідач. Ключі були від квартири по [ADDRESS] у її чоловіка, в неї, в позивача і у відповідача. Мати після сварки з відповідачем забирала меблі: стіл, стільці, шафи, комп`ютерний стіл… з квартири, її чоловік [PERSON] допомагав їй, це було десь в 2011 - 2012 році, меблі відвозили в м.Герца. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він є чоловік доньки сторін (зять). З 2007 року перебуває в шлюбі з донькою сторін [PERSON] . Познайомився з батьками дружини, її бабусею і дідусем у 2004 році, в [ADDRESS] , коли проводжав додому [PERSON] . Відповідач, дарував квіти позивачці на випускному доньки [PERSON] , інші подібні дії свідок також розцінював як залицяння до позивачки. Влітку 2005 року відповідач і позивач почали проживати разом в [ADDRESS] , оскільки відповідач переїхав до позивачки. Він бачив, як позивачка господарювала: варила їсти, прибирала, а відповідач доглядав за кролями, допомагав по господарству. Вважав, що сторони мали спільний бюджет: разом купували їжу, разом утримували доньку, разом купили холодильник, люстру, меблі ( стіл, стільці), відомо йому, так як він проживав до шлюбу з донькою сторін - [PERSON] з 2006 року до 2007 року. З 2006 року з нового року жив з дружиною на квартирі по [ADDRESS] , жили вони там десь 3 роки. Зі слів дружини [PERSON] , квартиру купили її батьки разом для неї, щоб їй було легше добиратися на навчання. Перший рік навчання дружина проживала в родичів у Чернівцях, потім вони переїхали на квартиру по [ADDRESS] . Відповідач проживав в м.Герца, позивачка, коли приїжджала в Україну проживала також в м.Герца, він з дружиною на період навчання жили в [ADDRESS] , а влітку всі разом проживали в м.Герці. Комунальні платежі за квартиру здійснювала інколи його дружина [PERSON] , іноді відповідач. Ключі були від квартири у нього, в дружини, в позивачки і у відповідача. Позивачка після сварки з відповідачем забрала меблі: стіл, стільці, шафи, комп`ютерний стіл квартири, він допомагав їй, це було десь в 2011 - 2012 році, меблі відвозили в м.Герца. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він брат позивачки. З 1987 року по 1992 рік позивачка з відповідачем проживали в законному шлюбі в [ADDRESS] . З весни 2005 року по 2011 рік чи 2014 рік жили знову разом. Коли донька закінчувала школу, на випускному позивачка і відповідач були разом, як батьки. Так як в [ADDRESS] він теж проживав, то йому відомо було, коли сторони почали проживати разом - влітку 2005 року. Відповідач допомагав по господарству, так як в них були свині, кури, кролі (100 шт.), колов дрова, а позивачка-сестра господарювала по дому. Мабуть, в них був спільний бюджет в [ADDRESS] жили 3 сім`ї: його батьки і позивачки, він з дружиною, позивачка з відповідачем, всі разом харчувалися. В позивачки і відповідача була окрема спільна кімната в будинку. Зі слів позивачки йому відомо, сестра з відповідачем купили спільну квартиру в м.Чернівці разом, пополам, але яка сума коштів не знає. Купляли квартиру для доньки, щоб не знімати квартиру на період навчання. Він був в квартирі декілька раз, коли відмічали новосілля також був. В квартирі проживали племінниця з чоловіком, іноді позивачка і відповідач. Відповідач зустрічав в квартирі, як господар. Відповідач проживаючи в м.Герца ремонтував будинок, поставив вольєри, сарай, він йому допомагав. Відповідач постійно не працював, іноді працював закордоном, сестра працювала закордоном постійно. На весіллі спільної доньки у 2007 році сторони були як подружжя. В квартирі по [ADDRESS] ремонт робили 2 хлопці з села [PERSON] , яких він бачив особисто, потім ціж хлопці робили ремонт і у нього. Також ремонт допомагав робити двоюрідний брат відповідача і сам відповідач. За ремонтні роботи платила позивачка - його сестра, вона передавала гроші через двоюрідного брата, він це знає зі слів сестри. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона - мати позивачки. Сторони жили разом в неї вдома в [ADDRESS] , як сім`я. Відповідач почав приходити, робити спроби налагодити стосунки з 2004 року, в 2005 році почали разом проживати. В її домі жили вона з чоловіком, син з невісткою і донька з відповідачем. Після ремонту в чернівецькій квартирі сторони жили в квартирі по [ADDRESS] , в якій вона бувала. На момент покупки в квартирі не було абсолютно нічого. Їй відомо, що квартиру позивачка купила з відповідачем. Коли дочка їхала в Італію, відповідач - зять лишався в м.Герца. Коли дочка приїжджала, вони разом все купували. Вона була в квартирі після ремонту на новосіллі. Там був покійний її чоловік, позивачка- її донька, відповідач - зять, мама зятя, його сестра [PERSON] , його сестра [PERSON] ( [PERSON] ). Сторони в 2011 сторони розійшлися. Після операції зимою в 2007 році вона з внучкою жили в чернівецькій квартирі, а відповідач на вихідні їх забирав в м.Герца. Відповідач зареєстрований в м.Герца не був, але постійно проживав, допомагав по господарству. Дочка з зятем їздили на море, ходили до племінника на весілля, часто бачилася зі сватами. Про покупку іншої квартири вона чула від відповідача, але подробиць не знає, позивачка там, мабуть, не була. Коли сторони жили разом, відповідач дуже рідко їздив в Італію. Вперше розірвали шлюб позивачка з відповідачем через зраду відповідача та зловживання алкоголем. Під час перебування у зареєстрованому шлюбі вона бачила, як відповідач душив позивачку за горло. З Італії позивачка -дочка передавала гроші через двоюрідного брата, особисто відповідачеві, коли він їздив в Італію та банківськими переказами. Відповідач проживав з 2011 року деякий час в квартирі по [ADDRESS] з внучкою, решту часу в будинку сестри. Коли в 2005 році відповідач переїхав в її будинок, то весілля внучки робили за гроші позивачки, у відповідача не було грошей. На весіллі донька дала зятеві 2000,00 євро, на подарунок молодятам. Відповідач брав гроші у позивачки на судовий процес по поділу майна з колишньою дружиною (другий шлюб). Відповідач просив у неї 5000,00 доларів США на кухню, і вона дала гроші йому. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є дружиною брата позивачки. Позивачка з відповідачем проживали разом, коли вона в 2005 приїхала в м.Герца знайомитися з батьками її чоловіка перед весіллям. Сторони по справі, проживали як сім`я, мали спільний побут, плани, разом вели господарство; про спільний бюджет не знає. Відповідач періодично жив в квартирі ро [ADDRESS] , але скільки часу сказати не може точно, бо на той час переїхала з чоловіком на квартиру. Відповідач допомагав косити, доглядати за кролями, городом, колов дрова, ходив за покупками. Десь в 2007 році була на новосіллі зі своїм чоловіком, сторони по справі і їхня донька, сестра відповідача [PERSON] , його покійна мама і племінниця [PERSON] з двома дітьми. Сторони разом ходили на весілля родичів, на яких вона була. Її свекруха - мати позивачки деякий час жила по [ADDRESS] , з внучкою [PERSON] , у якому році не пам`ятає, приблизно 2006- 2007 роки, вона на той час вже жила окремо, а відповідач залишався допомагати в мГерца. Ремонтні роботи по [ADDRESS] робила бригада, чи був під час ремонту відповідач не пам`ятає, оплачувала роботи позивачка, вона гроші передавала через двоюрідного брата. Відомо, що відповідач декілька разів був в Італії по роботі. Коли сторони перестали жити разом не пам`ятає, розійшлися через зловживання відповідачем алкоголем. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що позивачка одна зверталася до неї за допомогою в пошуку квартири, а коли показували квартири був чоловік і дитина. Квартира, на якій зупинилися була дуже «вбита», там треба було робити все: вікна, двері. Купили її вони приблизно десь за 65000,00 доларів США. В її обов`язки входив супровід у нотаріуса. Під час оформлення договору і розрахунку, платила позивачка. В нотаріуса була позивач і її чоловік (відповідач) і власниця квартири, це вона бачила особисто. Квартира оформлялася на чоловіка позивачки. За послуги рієлтора платила позивачка також в нотаріуса. Договір про надання рієлторських послуг укладала фірма «Власний дім» (вул.Головній, 50), до якої і звернулась позивачка. Розрахунок за рієлторські послуги здійснювався в нотаріуса, пізніше передавався фірмі, з якого їй платився відсоток за роботу. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є тіткою позивачки. З 2005 року, коли дочка сторін [PERSON] закінчила школу позивач з відповідачем помирилися і жили у її сестри в [ADDRESS] . В них були сімейні стосунки: відповідач доглядав за садом, колов дрова, дивився за кролями, косив траву, а позивачка прала, прибирала та працювала в Італії. Про проживання сторін в м.Чернівці нічого не знає, вони переважно проживали в м.Герца відомо тільки, що стороним купили квартиру в м.Чернівці, вона в квартирі була в 2006 році. На період перебування позивачки в Італії, відповідач продовжував жити у її сестри, там також жив інший син її сестри з невісткою, сестра з чоловіком і вони. Коли їхня дочка закінчила школу, вони їздили відпочивати на море. Вона часто бачилася в [ADDRESS] з позивачем і відповідачем, туди в гості приїжджали родичі відповідача. Вона часто бувала по 1-2 рази в тиждень вдома у сестри, то часто чула розмови про ремонт на гроші, які передавала позивачка через іншого її племінника, але особисто цього вона не бачила. Коли в 2006 її сестра захворіла і була проперована, вона була на квартирі по [ADDRESS] , відповідач в той час був у м.Герца. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є сусідкою позивачки та відповідача. З 2005 року сторони жили спільним життям як сім`я, вони вели спільне господарство. Позивач готувала, прибирала, прала, а відповідач колов дрова, косив. Відповідач там проживав постійно. Коли вона заходила в гості, відповідач з позивачем розмовляли, з ними проживали батьки відповідачки; в них є дочка [PERSON] . На подвір`ї сусідка постійно бачила автомобіль відповідача. Вона працює продавцем в магазині, а відповідач туди заходив і купував продукти. Про придбання квартири чула з чужих слів, але там не була. Їй відомо, що сторони в 2005 і 2006 роках відпочивали разом, бачила фотографії. Відповідача вона бачила в різні пори доби протягом тривалого часу вдома, чи працював він десь вона не знає. Їй відомо, що відповідач проживав в м.Герца до 2011 року круглорічно. Вона спілкувалася по-сусідськи зі сторонами, була на весіллі в дочки сторін, бачила, як відповідач ремонтував будинок, в якому вони проживали. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є кумою сторін; позивач і відповідач є хрещеними її сина. Позивачка її подруга дитинства. З 2005 року сторони помирились; в другому шлюбі вони не розписувались. Проживали сторони разом в м.Герца в будинку батьків позивачки, там окрім батьків і сторін ще жив брат і донька [PERSON] . Вона бувала в гостях у сторін, коли приїзджала в гості, бачила відповідача, він жив там, був як хазяїн: вів хазяйство, косив траву, займався кролями, курями, позивачка була хорошою хазяйкою. Станом на 2005 рік позивачка вже працювала в Італії. Їй відомо, що сторони придбали квартиру разом для доньки, проте вона там не була. Стосунки в сторін припинилися в 2011 році. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона продавець та колишній власник квартири по [ADDRESS] . Квартиру вона продала в липні у 2005 році сім`ї, яка складалася з чоловіка, дружини і дитини. При укладанні договору був присутній рієлтор, вона знайшла покупців для неї. Платила за квартиру жінка, 65000,00 доларів США. Вона продала 4-х кімнатну квартиру, «чешка». Нею був зроблений початковий ремонт, покупці погодилися оплатити всі подальші ремонтні роботи. Нові власники: дружина, донька і чоловік оглядали квартиру, чоловік був з вусами, дружина симпатична. Стосовно всіх питань укладення договору купівлі-продажу розмовляла з жінкою. Вона навіть повернула їй аванс, який був заплачений за ремонтні роботи. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що він є кум сторін, хрестив доньку [PERSON] . З 2005 року (літо-весна) позивач і відповідач жили разом в м.Герца, з ними жили батьки позивачки, її брат, донька [PERSON] . Позивачка йому телефонувала з проханням знайти квартиру для купівлі, яку вони з відповідачем хотіли придбати разом для доньки. Він знайшов рієлтора [PERSON] . Він знає сторін по справі з дитинства, так як його батьки і батьки позивачки давно товаришували. В 17 років він хрестив спільну доньку позивача і відповідача, відтоді вони в дружніх стосунках, ходять на свята один до одного. Він вважав їх сім`єю, відповідач господарював в м.Герца, а позивачка періодично їхала закордон, приїжджала в Україну 4-5 разів на рік. Коли позивачка була закордоном, відповідач проживав в м.Герца, він до нього приходив. Квартиру в Чернівцях вибрала позивачка, оглядали квартири вони разом. Відповідач працював водієм на швидкі допомозі, потім постійно ніде не працював. Квартиру в м.Чернівці купували за гроші позивачки, у відповідача грошей не було, про це говорив сам відповідач. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що позивача та відповідача знає, після розлучення вони зійшлися та проживали разом 2004 чи 2005 роках в будинку позивачки [ADDRESS] . З ними ще проживали його тітка [PERSON] , [PERSON] покійний, [PERSON] , брат двоюрідний, і пізніше дружина [PERSON] - [PERSON] , донька сторін - [PERSON] . Йому було відомо про купівлю квартири в м.Чернівці в 2005 році спільно позивача з відповідачем. Він займався перевозками в Італію, и позивачка передавала через нього гроші і передачі. До того як сторони зійшлися, позивачка працювала в Італії. Гроші позивачка давала йому для передачі, клала гроші в конверт і писала на ньому адресу, за гроші він не розписувався. Передаючи гроші отримувач розписувався на конверті, і пустий конверт він забирав собі. Гроші передавала позивачка на протязі 6-7 років, допоки він їздив на Італію. Мінімально позивачко передавла кошти в сумі 1000,00 євро, а було і по 3000,00 і по 5000,00 євро. Позивачка говорила, что вони меблі заказали. В гостях у позивача і відповідача він був у м. Герца декілька разів. Відносини сторін були як брат с сестрою. Они були разом постійно, ходили на хрестини, весілля до родичів, вони жили разом. Відповідач займався господарством. Коли позивачка їздила на заробітки в Італію, відповідач продовжував проживати в [ADDRESS] . Після того як сторони зійшлися, відповідач не працював, не було стабільної роботи. Сестра попросила ему знайти роботу, і він взяв його на работу з собою. Працював з відповідачем недовго, може рік, оскільки відповідач не справлялся с обов`язками, любив випити на стоянках і у него були проблемы з спиною. В спільній квартирі по [ADDRESS] він був у сторін, коли у нього народилася молодша донька, запрошував їх на хрестини, квартира вже тоді була відремонтована. В квартирі були, коли він прийшов тільки донька сторін - [PERSON] з чоловіком і відповідач, але частіше з відповідачем вони бачились в м.Герца. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що з 2000 року по 2006 рік він з відповідачем їздив в Італію 1-2 раза в тиждень. Під час поїздки відповідач говорив, що має намір позичити у сестри гроші приблизно 50-60000,00 доларів США, але свідком як відповідаповідач брав гроші він не був. Десь через рік півтора відповідач розказав йому, що позичив гроші у сестри і купив квартиру по [ADDRESS] десь осінню 2005 року. В квартирі ремонта не було, там було 2 чи 3 кімнати. Відповідач продав йому скіф за 2000,00 доларів США, так як йому були потрібні кошти на ремонт квартири. Позивача і відповідача, що проживали однією сім`єю з 2005 року по 2011 р. він разом не бачив. В квартирі по [ADDRESS] він був приблино 10 разів, в тому числі і після проведеного ремонту. Після ремонту гарно в квартирі стало, розташування кімнат в картирі добре не пам`ятає. Позивачку знає як колишню дружину відповідача, у них одна дитина - донька [PERSON] . Йому невідомо коли вони розлучилися, коли він приходив на квартиру по [ADDRESS] відповідач проживав один. де працювала на той час позивачка йому не відомо. Якого віку була донька сторін йому невідомо. Відповідач проживав в Герцаївському районі, у своєї сестри, в селі Тернавка, з 2000 року, до даного часу. Відповідач також живе і по [ADDRESS] , і в селі. Батьків позивачки знає, там був в гостях, відповідач там робив ремонт, але позивачки в той час не було, десь 5-6 років тому. В 2007 році вони розвозили гостей після весілля додому, там була і позивачка. Про те що позивачка працювала в Італії він знав, але відповідач йому про це не говорив. Про те, що була придбана ще одна квартира на ім`я відповідача він не знав, думав, що то квартира племінника [PERSON] - сина сестри відповідача. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що працюючи з відповідачем, по приїзду в Італію він йшов до своєї дружини, а відповідач залишався ночувати в бусі. Про факт проживання однією сім`єю позивача і відповідача йому не відомо. Відповідач проживав на той час по вул. Комарова в м.Чернівці, звідти його він забирав в рейс, а з м.Герца відповідача не забирав ніколи. Зі слів відповідача, знає, що відповідач позичив гроші у сестри, і на них придбав собі квартиру. В Герца у відповідача ніколи не бував у гостях, у нас з ним були тільки робочі стосунки Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що позивача та відповідача знає, але тісних дружніх стосунків з ними не має. бачив відповідача іноді на автобусі, раз в місяць проживав то в селі то в місті. він звертався до сестри відповідача. хотів позичити кошти, проте вуона відмовила, посилаючись на те, що позичила відповідачу кошти на придбання квартири. Відповідач йому про придбання квартири нічого не говорив. Чи проживали сторони однією сім`ю йому не відомо, бачив на весіллі їх разом, а в якому статусі вони були разом він не знає. Коли сторони жили разом то вони бачились часто в період з 2005 року по 2011 рік. Відповідача з іншою жінкою ніколи не бачив. Заслухавши пояснення сторін по справі, свідків, вивчивши матеріали справи, розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Положеннями ст. 4 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом, належними доказами по справі встановлено, що позивачка [PERSON] з відповідачем [PERSON] зареєстрували шлюб у міськвиконкомі м.Герца Глибоцького району Чернівецької області 13.09.1987 року, за актом записом №11 (том 1 а.с.10). У відповідності до свідоцтва про розірвання шлюбу, шлюб між [PERSON] та [PERSON] відділом реєстрації актів громадянського стану Герцаївського районного управління юстиції Чернівецької області розірвано 23.10.1992 року, актовий запис №25 (том 1 а.с.11). Згідно витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00009791622 від 01.12.2011 року, шлюб було укладено 13.09.1987 року між громадянами [PERSON] та [PERSON] , прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON] (том 1 а.с.12). Під час перебування позивачки [PERSON] з відповідачем [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, у них народилася донька- [PERSON] , [INFO] (а.с.13). Згідно заповіту від 21.02.2018 року, відповідач [PERSON] заповів [PERSON] квартиру [ADDRESS] (том 1 а.с.98) та у відповідності до витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі, було зареєстровано заповіт, заповідача [PERSON] номер у спадковому реєстрі №62042191 (том 1 а.с.99). Відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 14.11.2018 року відповідач [PERSON] продав, а відповідачка [PERSON] придбала квартиру [ADDRESS] (том 1 а.с.26,79). З паспорта громадянина Російської федерації вбачається, що відповідачка [PERSON] є громадянкою Російської федерації, зареєстрована в [ADDRESS] (том 1 а.с.46-47). У відповідності до підтвердження цивільного стану міської ради Дорохой, у реєстрах цивільного стану мерії міста Дорохой, в документі №162/23.09.1993, є дані про шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Цей шлюб був зареєстрований 23.09.1993 року в м.Дорохой. після реєстрації шлюбу подружжя взяли прізвище « [PERSON] ». Шлюб був розірваний згідно рішення №2039/19.11.2000, виданого судом м.Дорохой та після розірвання шлюбу чоловік взяв прізвище [PERSON] . а дружина [PERSON] - [PERSON] довідка видана на запит громадянки [PERSON] , для отримання громадянства Румунії (том 1 а.с.55). Відповідач [PERSON] , [INFO] є пенсіонером по інвалідності. що підтверджується пенсійним посвідченнмя № [NUMBER] виданого Пенсійним фондом України 28.08.2017 року (том 1 а.с.75). Згідно свідоцтва про укладення шлюбу, відповідач [PERSON] , [INFO] зареєстрував шлюб з громадянкою [PERSON] , [INFO] , 20.12.1992 року, в м.Герца міської ради Герцаївського району Чернівецької області, актовий запис №13 (том 1 а.с.76). Перебуваючи у зареєстрованому шлюбі, у відповідача [PERSON] , громадянки [PERSON] , народилася дитина [PERSON] , [INFO] (том 1 а.с.77). З свідоцтва про розірвання шлюбу, зареєстрованого відділом реєстрації актів цивільного стану Герцаївського районного управління юстиції Чернівецької області, актовий запис №40, 06.08.2004 року між відповідачем [PERSON] та [PERSON] шлюб було розірвано (том 1 а.с.78). У відповідності до довідки виписки з доової книги про склад сім`ї та реєстрації виданої ЖБК №30 [PERSON] в тому, що останній постійно зареєстрований в [ADDRESS] , яка займає загальну площу 98,5 кв.м., особовий рахуно відкрито на відповідача [PERSON] (том 1 а.с.80). Відповідно до акта №3 від 23.08.2019 року, позивачка [PERSON] у квартирі за адресою: [ADDRESS] ніколи не проживала, що підтвердили сусіди: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (том 1 а.с.81). Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, власником квартири [ADDRESS] , 13.11.2006 року був відповідач [PERSON] , форма власності приватна 1/1 частки; станом на 30.09.2019 року форма власності приватна, власність спільна часткова, розмір частки Ѕ є [PERSON] , Ѕ частка [PERSON] станом на 23.11.2013 року (том 1 а.с.119-120), таким чином у власності відповідача [PERSON] перебувала квартира [ADDRESS] , що складається з трьох житлових кімнат, загальною площею 68,80 кв.м. житловою площею 42,20 кв.м. Площа квартири змінилася за рахунок дозволеного перепланування згідно рішення виконавчого комітету Шевченківської районної у м.Чернівці ради №100/7 від 18.06.2008 року (том 2 а.с.150-151). У відповідності до рішення виконавчого комітета Шевченківської районної у м.Чернівці ради Чернівецької області №100/7 від 18.06.2008 року, вирішено відповідачу [PERSON] , що є власником квартири на [ADDRESS] самовільно виконав перепланування квартири, збільшивши житлову кімнату до 12,3 кв.м. за рахунок демонтованої лоджії. після перепланування житлова площа квартири складає 42,2 кв.м., загальна площа складає 68,8 кв.м., склад сім`ї одна особа; міському комунальному бюро технічної інвентаризації внести поточні зміни в інвентаризаційні справи будинків (том 2 а.с.152). Суд вважає, що доводи позивачки знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, в той час, як заперечення відповідача [PERSON] є необґрунтованими, виходячи з наступного. Згідно ст.3 ч.2 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Статтею 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Обов`язковою умовою для визнання осіб членами однієї сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, наявність інших обставин, які підтверджують реальність сімейних відносин (рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99). У відповідності до постанови Пленуму Верховного Суду України пункт 20 від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» судам роз`снено, що при застосуванні статті 74 СК України, що регулює поділ майна осіб, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, судам необхідно враховувати, що правило зазначеної норми поширюється на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі і між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю. Проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема права спільної сумісної власності на майно. Передбачено ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. Визнання майна таким, що належить на праві спільної сумісної власності жінці та чоловікові, які проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою, відбувається шляхом встановлення факту проживання однією сім`єю, ведення спільного побуту, виконання взаємних прав та обов`язків. Згідно із статті 368 ч.4 ЦК України майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. Таким чином судом встановлено, що квартира [ADDRESS] , придбана позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] під час спільного проживання без реєстрації шлюбу, належить їм на праві спільної сумісної власності. Відтак, оскільки квартира [ADDRESS] , є об`єктом права спільної сумісної власності позивачки [PERSON] та відповідача [PERSON] , то позивачкавідповідно до ст.70 СК України має право на Ѕ частину цієї квартири. Крім того, 14.11.2018 року відповідач [PERSON] без згоди позивачки відчужив квартиру [ADDRESS] відповідачці [PERSON] , що підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири (том 1 а.с.26,79). Встановлено ст. 392 ЦК України, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У п.37 постанови від 07.02.2014 року № 5 Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз`яснено, що з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється, а не в тому разі, коли цими особами не виконується відповідне рішення суду, ухвалене раніше. Статтею 369 ч.1, 2 ЦК України встановлено, що співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. Згода співвласників на вчинення правочину щодо розпорядження спільним майном, який підлягає нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, має бути висловлена письмово і нотаріально посвідчена. Розірвання шлюбу не тягне за собою зміну правового статусу майна подружжя. Таке майно залишається їх спільною сумісною власністю. Тобто лише після вирішення питання про поділ майна, яке є спільною сумісною власністю, виділення конкретних часток кожному зі співвласників, таке майно набуває статусу спільної часткової власності чи особистої приватної власності. Відчуження спільного майна відбувається за згодою співвласників, а оскільки позивач з відповідачкою були співвласниками всього майна, яке було придбане під час шлюбу, позивачка має майнові права на квартиру [ADDRESS] в цілому, правовий режим права власності - це право спільної власності, при відчуженні такого майна потрібна взаємна згода подружжя, що повністю узгоджується з правовоми висновками викладеними в Постанові Верховного Суду по справі № 430/1281/14-ц від 15.06.2020 року та в Постанові Верховного суду по справі № 645/1601/16-ц від 24.06.2020 року, проте встановлено, що згоди позивачки не було. Відповідно до ст. 65 ч. 3 СК України, для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена. Передбачено ст. 369 ч. 4 ЦК України, що правочин щодо розпорядження спільним майном, вчинений одним із співвласників, може бути визнаний судом недійсним за позовом іншого співвласника у разі відсутності у співвласника, який вчинив правочин, необхідних повноважень. Відсутність згоди одного із співвласників - колишнього подружжя - на розпорядження нерухомим майном є підставою визнання правочину, укладеного іншим співвласником щодо розпорядження спільним майном, недійсним, що узгоджується з правовим висновком викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.11.2018 року у справі № 372/504/17. Відповідно до ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. За змістом ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. За змістом положень статей 317, 319 ЦК України, власнику належить право володіти, користуватися і розпоряджатися своїм майном. Згідно ст.203 ч.1 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства. Передбачено ст. 215 ч.1 ЦК України, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до ч. ч. 1, 5 ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. Вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред`явлена будь-якою заінтересованою особою. Відтак, відсутність згоди співвласника на розпорядження майном сама по собі є підставою для визнання договору, укладеного іншим співвласником, недійсним. Укладення такого договору свідчить про порушення вимог ст.369 ч.4, 203 ЦК України і надає іншому зі співвласників (другому з подружжя) оспорювати цей договір в судовому порядку. Згідно з ст. 392 ч. 1 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно із частиною першою статті 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Таким чином, доводи позивачки знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, в той час, як заперечення відповідача [PERSON] є необґрунтованими та обставини на які посилається відповідач [PERSON] не підтверджено належними доказами, а тому слід встановити факт спільного проживання між [PERSON] та [PERSON] , однією сім`єю без реєстрації шлюбу, з травня 2004 року по липень 2011 року; визнати за [PERSON] право власності на Ѕ (одна друга) частину квартири [ADDRESS] , загальною площею 98,5 кв.м., житловою площею 69.0 кв.м.; визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , укладений 14.11.2018 року між [PERSON] та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Тумаком А.М. і зареєстрований в реєстрі за №8487. Вирішуючи позовні вимоги щодо стягнення з відповідачів на користь позивача судових витрат, суд виходить з наступного. Згідно з ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ст.137 ч. 3 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. Позивач [PERSON] уклала з адвокатським об`єднанням «Поляк і партнери» договір №148/19 про надання юридичної (правничої) допомоги від 18.07.2019 року. Згідно звіту (акта) про надані послуги від 04.09.2020 року, судові витрати, які позивач поніс у зв`язку з розглядом справи становить - 44842,30 грн. (том 3 а.с.23-25). У відповідності до квитанцій від 29.09.2019 року, 10.07.2019 року, 24.11.2019 року, 15.03.2020 року, 12.07.2020 року, 06.09.2020 року, позивачем [PERSON] сплачено адвокатському об`єднанню «Поляк і партнери» кошти за надання професійної правничої допомоги в загальному розмірі 44842,30 грн. (том 3 а.с.26-27), а тому позовні вимоги щодо стягнення з відповідачів на користь позивача судових витрат, зокрема: витрат на правову допомогу, слід задовольнити в розмірі 44842,30 грн. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином з відповідачів [PERSON] , [PERSON] на користь позивачки [PERSON] слід стягнути судовий збір в розмірі 9170,55 грн. грн., зокрема: по 4585,27 грн. з кожного. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно положень ст. 12, 13 ЦПК України, учасники справи, мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обгрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, має відповідати завданню цивільного судочинства. На основі всебічно з`ясованих обставин, на які посилається позивач, як учасник справи, як на підставу заявлених вимог підтверджених доказами, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги грунтуються на законі і підлягають до задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: approved