Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів, просить стягувати з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі 2000 грн на кожну дитину, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. У обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що за час перебування у шлюбі з відповідачем у них народилися сини: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу діти залишилися проживати разом із нею. Відповідач є працездатною, здоровою особою, що надає йому можливість працювати та утримувати дітей, зі слів знайомих, їздить за межі України на роботу, є власником нерухомості, а саме житлового будинку, у якому проживає, тому просить стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 2000 грн на кожну дитину щомісяця до досягнення ними повноліття. Позивач [PERSON] , представник позивача [PERSON] у судове засідання не з`явились, у матеріалах справи наявне клопотання про розгляд справи у їхній відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, не повідомивши суду про причини своєї неявки, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце судового засідання, відзиву на позов не подав. Ухвалою суду від 25.02.2020 року постановлено провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлені такі обставини. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Монастириського районного суду Тернопільської області від 27.11.2012 року. Від даного шлюбу у [PERSON] та [PERSON] народилися діти: син [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] ), син [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] ). Як убачається з даних довідки №356, виданої 09.10.2019 року Велеснівською сільською радою Монастириського району Тернопільської області, неповнолітні діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , проживають разом із позивачем [PERSON] . Згідно даних інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №184139089, сформованої 09.10.2019 року, [PERSON] є власником Ѕ житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до переконання, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з таких підстав. У ст. 141 Сімейного кодексу України (далі - СК України) визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. У силу ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. У силу ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Законом України «Про Державний бюджет на 2020 рік» установлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень; Положеннями ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімуму» поняття прожиткового мінімуму визначено як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, у тому числі, дітей віком від 6 до 18 років. Таким чином, аналізуючи зазначені норми закону, суд виходить з того, що батьки дитини повинні забезпечити для дитини утримання у розмірі, не меншому прожиткового мінімуму на місяць, встановленого на відповідний період для певного віку дитини, як мінімальної гарантії загального рівня забезпеченості повноцінним харчуванням для розвитку організму дитини, збереження її здоров`я та розвитку дитини. Враховуючи, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину встановлений законом у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тому, виходячи з аналізу цієї норми Закону, слід дійти висновку, що іншу рівну частину аліментів не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму, на виконання батьківського обов`язку щодо утримання дитини повинен забезпечити той з батьків, з ким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів слід врахувати факт перебування дітей на утриманні позивача (матері); вік дітей (шкільного віку) та стан здоров`я дітей, розмір доходу та матеріальне становище відповідача (докази про його дохід суду не надано), вартість життя та необхідність здійснення витрат як для забезпечення соціально-побутових потреб розвитку, навчання, здоров`я дітей, так і необхідність здійснення витрат для забезпечення соціально-побутових потреб і самого відповідача. У відповідності до ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. У силу ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оцінюючи надані докази, виходячи із рівності обов`язку батьків щодо утримання дітей, розумності та достатності розміру стягуваних аліментів, необхідних для задоволення потреб на утримання дитини, а також з реальної можливості відповідача такий розмір аліментів сплачувати щомісячно, не порушуючи прав останнього, враховуючи встановлений законом мінімальний розмір аліментів на дитину, суд приходить висновку, що позов слід задовольнити частково, стягувати з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] ,у твердій грошовій сумі 1400 грн на кожну дитину щомісяця, починаючи стягувати з 15.10.2019 року і до досягнення дітьми повноліття. При визначенні розміру аліментів суд також ураховує відсутність підтвердження про незадовільний стан здоров`я відповідача та про наявність на його утриманні інших дітей. Доводи позивача про те, що відповідач їздить за межі України на роботу не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, а інформація з приводу перетинання останнім кордону держави не підтверджує його працевлаштування і отримання доходу. Доказів про доходи відповідача, придбання ним майна, тощо, матеріали справи не містять. Виходячи з наведеного, у задоволенні решти позовних вимог слід відмовити. У силу ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в користь держави судовий збір в розмірі 768,40 гривень.

Outcome: partial