Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно. Свою заяву обґрунтовує тим, що 26.03.2015 року помер [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді 1/2 частини квартири за адресою: вул. Софіївська 34 ( колишня назва Пархоменко 34 ), б. 22 кв. 60 с. Баришівка, Київської області. Ніякого заповідального розпорядження за життя спадкодавець не залишив. Спадкоємців після смерті [PERSON] немає. Позивач в установлений законом термін звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини відповідно до ст.1264 як особа яка проживала з спадкодавцем однією сімєю не менше 5 років до часу відкриття спадщини. Згодом, при оформленні права власності на дане майно зясувалося, що право власності на спадкову квартиру не зареєстровано належним чином. Позивач просить винести рішення, яким визнати за нею право власності на 1/2 частину спадкової квартири. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не зявились, представник надав суду заяву про підтримання позовних вимог та проведення розгляду справи в його відсутність. Від представника відповідача [PERSON] селищної ради Київської області надійшла заява, в якій він позовні вимоги визнав в повному обсязі та просить проводити розгляд даної справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що заявлений позов є обґрунтованим та підлягає в повному обсязі до задоволення виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 26.03.2015 року помер [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді 1/2 частини квартири за адресою: вул. Софіївська 34 ( колишня назва Пархоменко 34 ), б. 22 кв. 60 с. Баришівка, Київської області. Ніякого заповідального розпорядження за життя спадкодавець не залишив. Спадкоємців після смерті [PERSON] немає. Позивач [PERSON] проживала з померлим однією сімєю на протязі тривалого часу, та вселилась у згадану квартиру за адресою : вул. Пархоменко 34, буд .22, кв. 60 на підставі Ордеру від 24.07.1984 року , виданого Виконавчим комітетом [PERSON] районної Ради народних депутатів. 04.04.1996 року було затверджено органом приватизації радгоспу «Баришівський» Розпорядження № 156 , на підставі якого було видано Свідоцтво про право власності на житло №1614 від 24.04.1996 року яке рішенням Баришівського районного суду Київської області від 17.11.2015 року було визнано дійсним. Позивач та спадкодавець були співвласниками квартири в рівних долях. Позивач в установлений законом термін звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини відповідно до ст.1264 як особа яка проживала з спадкодавцем однією сімєю не менше 5 років до часу відкриття спадщини. Згодом, при оформленні права власності на дане майно зясувалося, що право власності на спадкову квартиру не зареєстровано належним чином. Відповідно до п. 4.12 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595 зазначено, що свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. Згідно п. 4.18 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Згідно до ч.2 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Ст. 1217 ЦК України встановлює, що спадкування здійснюється за заповітом або законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також: у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Окрім того, встановлене судом підтверджуються письмовими матеріалами справи: -копією свідоцтва про смерть [PERSON] серії 1-ОК №331380; -копією ідентифікаційного номера та копією паспорту [PERSON] серії СМ №486366; -копією спадкової справи №157/2015 -копією свідоцтва про право власності на житло №1614 від 24.04.1996 року; -копією технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] ( колишня назва Пархоменко 34 ) в с. Баришівка Київської області від 21.07.2015 року; - копією постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії №278/02-31 від 09.03.2016 року; -іншими матеріалами справи. Таким чином, враховуючи вищевикладене, а саме те, що [PERSON] який помер 26.03.2015 року, на підставі свідоцтва про право власності на житло належала 1/2 частина квартири [ADDRESS] ( колишня назва Пархоменко 34 ) в с. Баришівка Київської області, що інших спадкоємців після смерті [PERSON] немає, позивач [PERSON] проживала з померлим [PERSON] однією сімєю з 1996 року, суд вважає за необхідне визнати за позивачем право власності на 1/2 частину спадкової квартири [ADDRESS] ( колишня назва Пархоменко 34 ) в с. Баришівка Київської області.

Outcome: approved