Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання рішення загальних установчих зборів співвласників багатоквартирного будинку недійсним, скасування запису про державну реєстрацію ОСББ «Ворошилівка -1», визнання незаконним укладання договору. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що була співвласницею 1/3 частки у праві спільної часткової власності квартири [ADDRESS]. В жовтні 2017 року дізналась про створення ОСББ, як співвласник участі в зборах не брала. З рішенням установчих зборів не згода, оскільки 6 грудня 2015 року в дворі будинку [ADDRESS] була проведена зустріч жителів , а не установчі збори співвласників, в подальшому був проведений поквартирирний обхід з метою збору підписів мешканців. Копія нотаріально затвердженоо Статуту ОСББ «Ворошилівка 1» для ознайомлення співвласникам не надавалась. В списку зазначені не всі власники квартир. В протоколі зазначена не вірна площа будинків, не включено площу підвалів та горищ, які є нежитловими приміщеннями, що істотно впливає на результати голосування при прийнятті рішень на загальних зборах співвласників. На зборах необґрунтовано затверджено вартість послуг, які надає управляюча компанія. Голова ОСББ [PERSON] самовільно уклала договір № 1 від 1 лютого 2016 року з «Управляючою компанією [PERSON]», який не відповідає вимогам законодавства, тому підлягає визнанню незаконним. Ухвалою Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 20.03.2018 року позовна заява [PERSON] залишена без руху, надано строк для усунення недоліків. Ухвалою Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 4 квітня 2018 року відкрито провадження, розгляд справи здійснюється за правилами загального позовного провадження. 18 травня 2018 року закінчено підготовче судове засідання, залучено третіх осіб, задоволено клопотання про виклик свідків, призначено розгляд справи. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали, просили задовольнити в повному обсязі, суду пояснили, що про дату зборів не були повідомлені власники, учасники зборів не були ознайомлені з Статутом ОСББ, форма протоколу не відповідає затвердженій формі наказу Міністерством регіональної політики, за результатами проведення зборів було складено два протоколи, на момент проведення зборів не була зареєстрована управляюча компанія. Третя особа на стороні позивача [PERSON] позов підтримав, суду пояснив, що є власником 1/3 частки квартири, їм не було надано ніякої звітності про результати діяльності ОСББ, не надано інформації скільки коштів отримано від власників та скільки витрачено. Представник відповідача [PERSON] позов не визнала в повному обсязі, просила відмовити в його задоволенні, суду пояснила, що при створенні ОСББ проводилось письмове опитування, проти створення ОСББ було не багато власників. Позивач є боржником за всіма комунальними послугами, в зв'язку з чим ухилялась від участі у всіх зборах. Форма протоколу нічим не затверджена, рішення приймається на установчих зборах. Протокол про відмову не складався, оскільки є додаток до протоколу , в якому зазначено хто із власників не погоджується. Зазначення в повідомленні на 5 березня 2017 року, що збори є установчими - технічна помилка. В деяких зборах [PERSON] приймала участь. Причиною звернення до суду стало стягнення з неї витрат на утримання квартири. З січня 2018 року [PERSON] не є власником частки квартири. Представник третьої особи на стороні відповідача [PERSON] позов не підтримав, повідомив, що на момент створення ОСББ всі необхідні зразки документів - статуту, протоколу зборів, надавав державний реєстратор. У випадку незаконності дій відповідача, державний реєстратор не провів реєстрацію ОСББ. Управляюча компанія надавала послуги з утримання будинку, що підтверджується актом виконаних робіт. Більшість власників квартир, які входять до ОСББ, об'єднались за власним бажанням, вони отримують субсидії та пільги, вимоги безпідставні. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] була власником 1/3 частки квартири [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про власність на житло від 28 січня 1994 року, та 19 січня 2018 року подарувала свою частку квартири [PERSON].(т.1 ар.с.57-58) Згідно до ст..322 ЦК України тягар утримання майна покладається на власника. Відповідно до ст..383 ЦК України власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об'єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків). Таке об'єднання є юридичною особою, що створюється та діє відповідно до закону та статуту. Як зазначено в преамбулі Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» (надалі по тексту - Закон «Про ОСББ»), він визначає правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об'єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов'язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку. Створення об'єднання співвласників багатоквартирного будинку (надалі по тексту - об'єднання або ОСББ), скликання і проведення установчих зборів об'єднання врегульовано статтею 6 цього спеціального Закону «Про ОСББ». У відповідності до частин 1-4 цієї статті, об'єднання може бути створено лише власниками квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку. Для створення об'єднання скликаються установчі збори. Скликання установчих зборів здійснюється ініціативною групою, яка складається не менш як з трьох власників квартир або нежитлових приміщень. Повідомлення про проведення установчих зборів направляється ініціативною групою не менше ніж за 14 днів до дати проведення установчих зборів. Як встановлено в судовому засіданні та підтверджено показами як свідків відповідача так і позивача, [PERSON] умисно не отримувала повідомлення про установчі збори, а всі співвласники квартир повідомлялись про дату та час установчих зборів. Так, свідок позивача [PERSON] показав, що є власником квартири в будинку [ADDRESS] про утворення ОСББ почав говорити один з перших, пропонував утворити для утримання будинку. Приходили з опитувальними листами, надавали аркуш з розрахунком тарифу. На установчих зборах було близько 70-80 співвлісників, з квартири було і по два співласника. Був присутнім на установчих зборах, всі проголосували за створення. Збори тривали близько 3 годин. Протокол підписував після його складення, приходила [PERSON] та підписували. Свідоцтво про право власності надав до зборів. Статут який затвердили - типовий. У [PERSON] постійні борги, співмешканці обурюються цим, тому вона уникає спілкування з усима. На збори викликали особисто, додатково були повідомлення на дверях підїзду. Як вбачається з матеріалів справи, 06.12.2015 року на подвірї будинку [ADDRESS] у м. Марганець відбулися установчі збори власників квартир та нежитлових приміщень цих будинків. Згідно Протоколу № 1 Установчих зборів Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Перспективна 5. Паркова 24» від 06.12.2015 року, за результатами Установчих зборів, зокрема, були прийняті рішення, оформлені Протоколом Установчих зборів від 06.12.2015 року, про створення Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Ворошилівка -1», про затвердження Статуту цього Обєднання, затвердження тарифу, обрано правління ОСББ, ревізійну комісію. У вказаному протоколі зазначені: загальна кількість співвласників будинку , загальна площа будинку, кількість присутніх на зборах власників та площа їх квартир. Ініціативною групою по створенню ОСББ було проведено письмове опитування власників квартир та нежитлових приміщень. Свідок [PERSON] суду повідомила, що є власником квартири в будинку [ADDRESS] вона входила до складу ініціативної групи при створенні ОСББ, ходили по квартирах та брали докумети, які підтверджують право власності, встановлювали думку власників. Про установчі загальні збори було повідомлення, ніхто не змушував до створення ОСББ, багато квартир в будинку нежилих, на момент опитування реєстрація власників була в журналах, хто не погоджувався, то графа напроти нього була не заповнена. Установчі збори проводились на вулиці біля будинку, жителі були присутні та голосували. Свідок [PERSON] суду показала, що ходила з двома жителями будинку по квартирам з опросними листами, [PERSON] ніколи не відкриває нікому двері та завжди відмовлялась від ОСББ. По квартирах ходили не одноразово. На перших зборах було складно додаток до протоколу в якому зазначено відомості, хто не відчинив чи відмовився від створення. На зборах було близько 60 власників. На установчих зборах вона була секретарем. Перший протокол було складено та зазначено тільки по одному власнику з квартири, наданий державному реєстратору, яка повідомила, що його необхідно переробити та зазначити всіх власників. Свідок [PERSON] суду показала, що проживає в будинку, при створенні ОСББ до неї приходили [PERSON], [PERSON], [PERSON], встановлювали думку, повідомляли про дату проведення зборів. Документи, підтверджуючи право власності, надавали при опитуванні. На установчих зборах була вибрана в члени ревізійної комісії. Свідок [PERSON] суду показала, що проживає в будинку, при створенні ОСББ надавала документ про право власності на зборах. На установчих зборах було близько половични проживаючих, заперечуючи проти створення було не багато. Голосування було письмове, в протоколі, декілька осіб ходили з поросними листами. Свідок [PERSON] суду показала, що є власником ? частки квартири [ADDRESS]. Про всі збори власників заздалегідь повідомляють, намагається бути присутньою на них. Чи була присутньою на установчих зборах не памятає, вважає, що підпис в протоколі не її. Доказів на спростування зазначених обставин позивачем не надано. В судовому засіданні встановлено, що за результатами проведених 6 грудня 2015 року установчих зборів було складено два протоколи. Один зразу, а другий - після того, як державний реєстратор відмовив у прийнятті протоколу та надав зразок протоколу зборів. Відомості до протоколу внесенні первинні, на підтвердження результатів голосування кожен співвласник ставив свій підпис. До пояснень свідка [PERSON] в частині того, що вона вража, що в протоколі не її підпис, суд відноситься критично, оскільки даний факт не встановлений компетентним органом та нічим не підтверджений. Суд вважає безпідставним твердження [PERSON], в частині того, що законом визначена форма протоколу установчих зборів власників багатоквартирного будинку. З системного аналізу норм Закону України від 29.11.2001 року № 2866-ІІІ (зі змінами та доповненнями) «Про обєднання співвласників багатоквартирного будинку» (далі Закон «Про ОСББ») з урахуванням положень Закону України від 14.05.2015 року № 417-VIII «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» можна дійти висновку, що порядок створення об'єднання, порядок скликання і проведення установчих зборів об'єднання врегульовано спеціальною нормою (стаття 6) спеціального Закону (Закону «Про ОСББ»), яка не містить окремих вимог щодо форми протоколу установчих зборів. З наведеного вбачається, що за формою, затвердженою Мінрегіоном необхідно оформлювали рішення співвласників багатоквартирного будинку в якому ще не створене та не створюється ОСББ, а не протоколи установчих зборів щодо створення об'єднання, тому, оформлення рішення установчих зборів про створення об'єднання співвласників багатоквартирного будинку протоколом за формою, затвердженою наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 25.08.2015 № 203, не є обов'язковим, оскільки такі вимоги не ставляться спеціальною нормою права, якою регулюється порядок створення ОСББ - статтею 6 Закону «Про ОСББ». Суд вважає необгрунтованими доводи позивача в частині того, що при визначенні загальної площі будинку, необхідно було враховувати площу нежитлових приміщень - підвал та горища. Відповідно до ДБН В.2.2-15-2005 «Житлові будинки. Основні положення»: Нежитлове приміщення - приміщення в структурі житлового будинку, що не належить до житлового фонду. Воно є самостійним об'єктом цивільно-правових відносин. При цьому мається на увазі, що з урахуванням ст. 4 Житлового кодексу Української РСР від 30.06.1983 р., нежитлові приміщення в житлових будинках призначені для торговельних, побутових й інших потреб непромислового характеру. Тому підвал та горище не є нежитловим приміщенням в розумінні ст..6 Закону «Про ОСББ». Відповідно до ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження своїх позовних вимог та спростування відомостей, зазначених в протоколі, а пояснення позивача є тільки її припущеннями. Згідно положень статті 3 Цивільного кодексу України однією із загальних засад цивільного законодавства є судовий захист цивільного права та інтересу. У відповідності до ч. 1 ст. 15 цього Кодексу, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Частиною 1 статті 16 ЦК встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. В ч. 2 ст. 16 ЦК встановлені способи захисту цивільних прав та інтересів, а також зазначено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Зокрема, такий випадок встановлений у статті 110 ЦК. У відповідності до п. 2 ч. 1 цієї статті, юридична особа ліквідується за рішенням суду про ліквідацію юридичної особи через допущені при її створенні порушення, які не можна усунути, за позовом учасника юридичної особи або відповідного органу державної влади. З правового аналізу вищевказаних норм права вбачається, що розглядаючи спір, суд повинен встановити об'єктивну наявність порушення чи оспорювання цивільного права позивача та відповідність обраного ним способу захисту порушеного права способам, визначеним законодавством, а за наслідками прийняття рішення про задоволення позову повинно відбуватися реальне поновлення чи захист порушених прав позивача. Звертаючись до суду з даним позовом, позивач посилалась на те, що під час проведення установчих зборів власників житлових та нежитлових приміщень 6 грудня 2015 року, на її думку, допущено порушення, при цьому позивач не обґрунтувала в чому саме факт створення об'єднання у вказаному будинку порушує її права майнові (немайнові) або законні інтереси. Підставою для пред'явлення позову про визнання зборів недійсними є наявність не лише порушення норм закону під час їх проведення, а й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює. [PERSON] 19 січня 2018 року розпорядилась належною їй часткою майна в квартирі, та не є власником будь-якої квартири в ОСББ «Ворошилівка-1». Згідно до ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. За правилами ч.ч. 1 і 3 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Цивільний Кодекс України не містить визначення поняття «заінтересована особа», тобто залишає його оціночним. Тому слід враховувати, що заінтересованою особою є будь-яка особа, яка має конкретний майновий інтерес в оспорюваному договорі. Така особа, яка звертається до суду з позовом про визнання договору недійсним, повинна довести конкретні факти порушення її майнових прав та інтересів. У зв'язку з цим виділяють декілька критеріїв визначення заінтересованості позивача в оспорюваному договорі: 1) права і законні інтереси заінтересованої особи безпосередньо порушені договором; 2) у результаті визнання договору недійсним майнові інтереси заінтересованої особи будуть відновлені; 3) заінтересована особа отримує що-небудь в результаті проведення реституції (права, майно). Відповідно до п. 3 ст. 215 ЦК вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним може бути пред'явлена тільки особами, визначеними у ЦК й інших законодавчих актах, що встановлюють оспорюваність правочинів - а саме, одією зі сторін, або заінтересованою стороною, тобто права яких вже були порушені на момент звернення до суду. Позивачем не зазначено підставу для визнання договору недійсним та яким чинном вона є заінтересованою особою в оспорюваному правочинні. Судом не встановлено факту порушення прав чи законних інтересів позивача створенням вказаного ОСББ, затвердженням Статуту, укладенням договору між ОСББ та Управляючої компанією «Альфа», у зв'язку із чим, позовні вимоги задоволенню не підлягають та в задоволенні позовних вимог [PERSON] слід відмовити за необґрунтованістю.

Outcome: dismissed