Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просила стягнути на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини - сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 6000 гривень, щомісячно починаючи з дня пред`явлення позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову позивач зазначила, що з 25.06.2011 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, в даний час припинили сімейні стосунки, проживають окремо один від одного, 20.09.2021 року звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. Внаслідок сумісного проживання мають спільну неповнолітню дитину - сина [PERSON] [INFO] , після припинення сімейних стосунків відповідач перестав надавати матеріальну допомогу дитині, яка проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Вказала, що відповідач працює на різних роботах без укладання трудових договорів, має мінливий але достойний дохід, частину зароблених коштів отримує в натурі. Добровільної згоди про сплату аліментів між ними не досягнуто. Ухвалою судді Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 22.09. 2021 року відкрито провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) в судове засідання сторін. Позивач в судове засідання не з`явилася, повідомлена належним чином, подала заяву, зареєстровану судом 30.09.2021 року за вх. № 8921 про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, крім того, просила долучити довідку до матеріалів справи про те, що дитина знаходиться на її утримані. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином, подав заяву зареєстровану судом 24.09.2021 року за вх. №8711 про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав частково у розмірі 1000 грн., мотивуючи тим, що є безробітним, про що 24.09.202021 року за вих. №1635 надав довідку про перебування на обліку як безробітній. У зв`язку з неявкою в судове засідання сторін по справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України. За наведених вище обставин, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних у суду матеріалів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача частково обґрунтовані, не суперечать законодавству, яке регулює сімейні правовідносини, разом з тим, є такими, що підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що сторони мають малолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого Злинською мсільською радою Маловисківського району Кіровоградської області 15 вересня 2011 року, про що складено відповідний актовий запис № 28. Батьками дитини в свідоцтві про народження зазначені: батько « [PERSON] » та мати « [PERSON] ». Факт батьківства відповідачем не заперечується. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, причому відповідно до ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. При цьому, підстави визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) або у твердій грошовій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України. Відповідно до ч. 2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід) і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. При цьому, відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет Українина 2021 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень; Окрім того, судом відзначається, що відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що малолітня дитина [PERSON] , [INFO] , зареєстрований разом з позивачем [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою, виданою Злинською сільською радою Маловисківського району Кіровоградської області 18.09.2021 року вих. №706. Поряд з цим, як на обґрунтування позовних вимог про стягнення з відповідача [PERSON] , аліментів на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 6000 грн. щомісячно, позивач [PERSON] посилається на те, що відповідач [PERSON] та його матеріальне становище дозволяє йому утримувати дитину, сплачуючи аліменти у розмір 6000 грн. Однак, судом відзначається, що позивачем на виконання вимог ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України не надано до суду належних та допустимих доказів на підтвердження вказаних вище обставин, зазначених позивачем на обґрунтування позовних вимог, та які б підтверджували витрати позивача на утримання дитини щомісячно в розмірі 6000 грн., так і дійсне матеріальне становище відповідача [PERSON] (зокрема, довідка про доходи, довідка з місця роботи, інформація з ЄДРПОУ тощо) та об`єктивну можливість останнім сплачувати аліменти у розмірі, визначеному позивачем, як і не заявлено в порядку ст. 84 ЦПК України відповідних клопотань про витребування судом зазначених доказів, при цьому, відповідно до п. 4 ч. 5 ст.12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом, та, при розгляді зазначеної категорії справ не наділений повноваженнями за власною ініціативою збирати та витребувати докази, на підтвердження або ж спростування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, або заперечень щодо позову. Крім того, відповідно до ч. 1 ст.182 СК України та Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 СК України) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України), і виплачуються щомісячно. Згідно з пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 pоку № 789-ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 pоку, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. На підставі вищевикладеного, з урахуванням положень ч. ч. 1, 3 ст.13 ЦПК України за якими учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, в свою чергу, суд розглядає цивільні справи, не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи, враховуючи, що обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття, є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, при цьому, припинення фактичних шлюбних відносин між батьками, окреме проживання від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов`язків щодо утримання дитини до досягнення нею повноліття, судом враховуються також вимоги ст.182 СК України, зокрема, що кожна дитина має право мати однакове забезпечення гармонійного розвитку, заяву відповідача та додані до неї докази щодо матеріального стану, який (відповідач) є молодою, здоровою, працездатною особою. Суд приймає до уваги, що позивачем в порядку ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України ненадано належних та допустимих доказів на обґрунтування позовних вимог в частині визначеного нею (позивачем) розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, щодо можливості останнім сплачувати аліменти у визначеному позивачем розмірі, враховує, що сторони по справі, які є батьками малолітньої дитини, та які несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей та фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитину, враховує також, що відповідач не працює, згідно довідки перебуває на обліку як безробітній в Маловисківській районній філії Кіровоградського обласного центру зайнятості з 17.09.2021 року, при цьому враховує, що утримання дитини є обов`язковим для обох батьків та те, що малолітня дитина [PERSON] , [INFO] , має право на рівень життя, достатній для його фізичного, інтелектуального, морального, духовного, культурного і соціального розвитку. На підставі чого, та з урахуванням викладеного вище, а також визначеного Законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення аліментів з відповідача на утримання малолітньої дитини - сина [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 6000 грн. на місяць, підлягають частковому задоволенню та стягненню з відповідача на корить позивача аліментів на утримання малолітньої дитини - сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 1700 грн. на місяць, з щорічним проведенням індексації відповідно до Закону, що на переконання суду, буде відповідати вимогам розумності та справедливості. При цьому, судом відзначається, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Крім того, відповідно до ст.186 СК України за заявою платника аліментів або за власною ініціативою орган опіки та піклування перевіряє цільове витрачання аліментів. У разі нецільового витрачання аліментів платник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів або про внесення частини аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. Згідно з п.1 ч. 1 ст.430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в частині суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у зв`язку з чим судовий збір в розмірі 908 грн. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави, враховуючи, що позивач відповідно до положень Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору при поданні до суду позову про стягнення аліментів. На підставі вищевикладеного, відповідно до ч. ч. 2, 4 ст. 84, ст. ст. 180, 182, 183, 191 СК України, керючись ст.ст. ст.ст. 4, 5, 7, 10, 12, 13, ст.ст. 77-80, 81, 95, 133, 141, 235, 258, 259, 263, 264, 265, 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

Outcome: partial