Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Запорізької міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом, вказавши в обґрунтування позовних вимог наступне. [PERSON] та [PERSON] є батьками позивача [PERSON] та [PERSON]. Прізвище Позивача «Алімова» змінено на «Шульга» унаслідок реєстрації шлюбу з [PERSON]. 12 травня 2005 року помер [PERSON], брат Позивача. На підставі свідоцтва про право власності на житло № 585 від 24 грудня 1997 року, батькам позивача: [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності в рівних долях належить квартира № 36, що знаходиться за адресою: вул. Південноукраїнська будинок № 3 у м. Запоріжжі. 14 листопада 2015 року померла [PERSON] та 15 травня 2016 року помер [PERSON]. [PERSON] спадщину після смерті дружини [PERSON], оскільки проживав з нею спільно на час смерті, прийняв, однак не оформив спадкові права на 1/2 частину квартири № 36, що знаходиться за адресою: вул. Південноукраїнська будинок № 3 у м. Запоріжжі, тобто не зареєстрував право власності на квартиру у реєстраційному органі. Інші спадкоємці: [PERSON], [PERSON], діти Брата Позивача, [PERSON] спадщину не прийняли, про що наявні заяви у спадковій справі. Після смерті [PERSON] залишилося майно, так до складу майна входить: двокімнатна квартира № 36, що знаходиться за адресою: вул. Південноукраїнська будинок № 3 у м. Запоріжжі, загальною площею 52, 88 кв.м., житловою площею 29, 51 кв. м. Позивач є спадкоємцем першої черги спадкування за законом після смерті [PERSON]. Позивач як Спадкоємиця, звернулася із заявою до приватного нотаріуса за оформленням спадкових прав на спадок за померлим батьком, за результатами розгляду заяв та наданих документів Позивачу було відмовлено у оформленні спадщини, оскільки нотаріусу не було надано правовстановлюючого документу свідоцтва про право власності, зареєстрованого у реєстрі прав власності на нерухоме майно, що підтверджує право власності на обєкт нерухомості, у звязку з цим позивач просить суд визнати за нею право власності у порядку спадкування за законом на: квартиру № 36, що знаходиться за адресою: вул. Південноукраїнська будинок № 3 у м. Запоріжжі. Позивач та її представник у судове засідання не зявилися, надали суду заяву, у якій просять розглянути справу без їх участі, при цьому наполягали на своїх позовних вимогах. Представник відповідача в судове засідання не зявився, суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, у якій просить ухвалити рішення на розсуд суду. Треті особи [PERSON], [PERSON] та Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не з'явилися, про час та місце судового засідання повідомлялися у встановленому законом порядку, суду надали письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, у яких вказали, що не заперечують проти задоволення позову. Відповідно до ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з дослідженими матеріалами справи, приходить до наступного висновку. У відповідності зі ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданими сторонами. З матеріалів справи вбачається, що батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження від 13 березня 1961 року Серія ІІІ-УР № 137046. Прізвище Позивача «Алімова» змінено на «Шульга» внаслідок реєстрації шлюбу з [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу від 16 травня 1981 року серія І-ЖС № 467919. Згідно свідоцтва про смерть, виданого 13 травня 2005 року серія 1-ЖС № 00801, 12 травня 2005 року помер [PERSON]. Згідно свідоцтва про право власності на житло № 585 від 24 грудня 1997 року, виданого ТОВ «УКРГРАФІТ» [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності в рівних долях належить квартира № 36, що знаходиться за адресою: вул. Південноукраїнська будинок № 3 у м. Запоріжжі. Згідно свідоцтва про смерть виданого 14 листопада 2015 року, серія І-ЖС № 335292, 14 листопада 2015 року померла [PERSON]. Згідно свідоцтва про смерть виданого 16 травня 2016 року серія І-ЖС № 360041, 15 травня 2016 року помер [PERSON]. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] спадщину після смерті дружини [PERSON], оскільки проживав з нею спільно на час її смерті, прийняв, однак не оформив спадкові права на 1/2 частину квартири № 36, що знаходиться за адресою: вул. Південноукраїнська будинок № 3 у м. Запоріжжі, а саме не зареєстрував право власності на квартиру у реєстраційному органі. Згідно зі спадковою справою спадкоємці [PERSON], [PERSON] спадщину не прийняли, пропустили строки на прийняття спадщини, на спадщину не претендують, про що наявні заяви у спадковій справі. Згідно зі спадковою справою після смерті [PERSON] залишилося майно, до складу якого входить: двокімнатна квартира № 36, що знаходиться за адресою: вул. Південноукраїнська будинок № 3 у м. Запоріжжі, загальною площею 52,88 кв.м., житловою площею 29, 51 кв. м. Згідно з довідкою департаменту реєстраційних послуг від 20.03.2017 року за адресою: [ADDRESS], була зареєстрована [PERSON], [INFO] з 07 грудня 1990 року по день смерті (померла 14 листопада 2015 року). Разом з нею на момент смерті був зареєстрований [PERSON], [INFO]. У визначений законодавством шестимісячний строк, з моменту відкриття спадщини, позивач звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON]. Згідно ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Позивач звернулася до Приватного нотаріусу ЗМНО [PERSON], із заявою про видачу Свідоцтва про право на спадщину на двокімнатну квартиру № 36, що знаходиться за адресою: вул. Південноукраїнська будинок № 3 у м. Запоріжжі. 07.11.2016 року Приватним нотаріусом ЗМНО [PERSON], відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину, після померлого 15 травня 2016 року гр. [PERSON], у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на квартиру № 36, що знаходиться за адресою: вул. Південноукраїнська будинок № 3 у м. Запоріжжі. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна за заповітом або за законом відповідно дост. 1217 ЦК України. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 3 ст. 1296 ЦК України, передбачено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Пленум Верховного Суду України в пункті 23 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Враховуючи, що позивач є єдиним спадкоємцем, яка прийняла спадщину після смерті батька, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved