Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням - квартирою [ADDRESS], посилаючись на те, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 29 жовтня 1993 року є власником зазначеної квартири,у якій з 16 серпня 2016 року зареєстрований відповідач по справі, її онук, проте фактично більше півтора року за зазначеною адресою не проживає, участі в обслуговуванні житла не приймає, комунальних послуг не оплачує, домовленості щодо збереження за ним житлового приміщення між ними не було. Враховуючи наведене, з метою захисту прав та інтересів [PERSON] просить позов задовольнити. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, проте подала заяву, у якій просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач - [PERSON], будучи повідомленим у встановленому законом порядку про час та місце судового розгляду, повторно до суду не з'явився, не повідомивши про причину повторної неявки, заяви про розгляд справи у його відсутності не подавав. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно ч.4 ст. 169, ч.1 ст. 224 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, встановив наступні факти: Позивач [PERSON], [INFO], є власником квартири [ADDRESS] в сел.. Підволочиську на підставі договору купівлі-продажу посвідченого Підволочиською держнотконторою 08 вересня 1993 року за реєстром № 1699, що стверджується реєстраційним посвідченням, виданим Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації 29 жовтня 1993 року та договором купівлі-продажу від 08 вересня 1993 року. Згідно виписки із будинкової книги в квартирі [ADDRESS] зареєстрований [PERSON],[INFO], дата реєстрації - 09 листопада 1993 року. Факт реєстрації відповідача за вказано адресою стверджується також довідкою виконкому Підволочиської селищної ради Підволочиського району, згідно якої [PERSON], 1942 р.н., проживає в [ADDRESS], склад її сім'ї: син [PERSON], донька [PERSON], внук [PERSON] З актів обстеження матеріально-побутових умов від 12 липня 2015 року, 08 червня 2016 року та 16 серпня 2016 року вбачається, що [PERSON] в [ADDRESS] з 2015 року не проживає. З матеріалів справи судом не встановлено, що між сторонами була домовленість щодо збереження житлового приміщення за відповідачем. Відповідно до ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином судом встановлено, що відповідач [PERSON] відсутній у житловому приміщенні - квартирі [ADDRESS] понад встановлені законом строки без поважних причин, крім того між сторонами не було домовленості щодо збереження житлового приміщення за відповідачем. Аналізуючи в сукупності наведені обставини, суд приходить до переконання, що позов [PERSON] є підставним та підлягає до задоволення шляхом визнання [PERSON]таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS]. На підставі наведеного,

Outcome: approved