Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] , у якому прохала збільшити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на підставі рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 29 листопада 2012 року на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі з 400 грн. на 2500 грн. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що під час шлюбу із [PERSON] у них народилася дитина [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом із нею та перебуває на її утриманні. Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 29 листопада 2012 року з відповідача стягнуто на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 400 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 02.10.2012 року і продовжувати до досягнення нею повноліття. На даний час розмір визначених судом аліментів є значно меншим за прожитковий мінімум для дитини відповідного віку. Аліменти, які стягуються із відповідача, в умовах збільшення рівня цін та прожиткового мінімуму на дитину, недостатньо для матеріального утримання дитини, що ставить її у скрутне матеріальне становище. На даний час дитина потребує значно більшого догляду та матеріальних коштів, у зв`язку із чим збільшується потреба у її забезпеченні. Відповідач будь-якої іншої матеріальної допомоги не надає, участі у вихованні дитини не приймає. Угода з відповідачем про сплату аліментів не укладалася, на утриманні він не має інших дітей, стягнень за виконавчими документами з нього не проводиться, він є працездатним, стан його здоров`я дозволяє працювати, а тому вважає, що відповідач може сплачувати аліменти. Ухвалою суду від 10 вересня 2020 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надіслала до суду заяву, в якій позов підтримала у повному обсязі та наполягала на його задоволенні (а.с.27). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи (а.с.14-15, 26-27), про причини неявки суд не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав. Встановлено, що сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Октябрським відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції 11 червня 2010 року, актовий запис № 590 (а.с. 7). Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 31 жовтня 2012 року шлюб між сторонами розірвано (а.с.5). Також судом встановлено, що 29 листопада 2012 року Октябрським районним судом м. Полтави ухвалено рішення, яким стягнуто з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 400 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 02 жовтня 2012 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.8). 06 вересня 2013 року позивач змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 06 вересня 2013 року, виданим Октябрським відділом ДРАЦС РС Полтавського МУЮ, а/з № 212 (а.с.6). Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці признають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здатностей та фінансових можливостей. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Частиною 3 статті 181 СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. У відповідності до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. 08 липня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» № 2037-VIII. Вказаним Законом внесено зміни до ст. 182 СК України та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, суд, відповідно до вищенаведених вимог закону, враховуючи збільшення потреб дитини, необхідних для її належного забезпечення, збільшення розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, порівняно із 2012 роком, коли стягувалися аліменти, збільшення рівня цін, стан здоров`я та матеріальне становище відповідача та дитини, те, що відповідач є особою працездатного віку, не має на утриманні інших неповнолітніх дітей, є працездатною особою, вважає за необхідне змінити розмір аліментів та стягнути з відповідача аліменти у розмірі 2500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття . Аналізуючи викладені норми права, вбачається, що кожна сторона сама обирає стратегію захисту своїх прав, а суд розглядає справи тільки в межах заявлених сторонами вимог. За таких обставин, суд вважає, що зміна розміру аліментів, визначених за рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 29 листопада 2012 року з твердої грошової суми 400 грн. на 2500 грн. щомісячно відповідає вимогам закону. З огляду на викладене, позов в цій частині підлягає задоволенню. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» при зміні розміру аліментів аліменти у новому розмірі сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Таким чином, вимога про стягнення аліментів з дня звернення до суду з позовом задоволенню не підлягає. Також не підлягає задоволенню вимога про встановлення мінімального обмеження розміру аліментів, а саме у розмірі не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки таке обмеження застосовується в разі стягнення аліментів у частці від заробітку, а не в твердій грошові сумі, що слідує із вимог ст.ч.2 ст. 182 СК України. Згідно ч. 1, п. 1 ч.2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач від сплати судового збору за подання позовної заяви до суду звільнена на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», відтак, відповідно до положень частини 6 статті 141 ЦПК України судовий збір в сумі 840 грн. 80 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: partial