Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою про поділ спадкового майна. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що 05 березня 2000 року помер її дідусь [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 7,1 га умовних кадастрових гектарів, яка розміщена на території Дачненської сільської ради Марїнського району Донецької області. За життя померлий заповіт не склав, тому в першу чергу право на спадщину мав відповідач в справі батько позивача та син померлого [PERSON]. Однак останній на момент відкриття спадщини постійно не проживав із спадкодавцем, в нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини не подавав та не звертався до суду із заявою про встановлення додаткового строку на прийняття спадщини. Оскільки бути спадкоємцем не обовязок, а право, то спадкоємець який не зробив жодної дії, яка свідчить про прийняття спадщини, вважається, що він відмовився від прийняття спадщини. У даному випадку відповідач з березня 2000 року до наступного часу, тобто протягом 16 років, не приймав ніяких дій для прийняття спадщини, не отримував за земельну ділянку, яка знаходиться в аренді, арендну плату, тобто, з його дій вбачається, що він відмовився від спадщини. Відповідно до вимог ст. 1275 ЦК України, якщо спадкоємець за законом відмовився від спадщини, тоді спадщина переходить к іншим спадкоємцям за законом і ділиться між ними рівних долях. З зазначених підстав просить суд визнати за неї право власності на спірну земельну ділянку. Позивач в судове засідання не зявилася, надала заяву з проханням справу розглянути в її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, надав заяву з проханням справу розглянути в його відсутність та постановити рішення на розсуд суду, відповідно до вимог чинного законодавства України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з підстав, зазначених позивачем у позовній заяві. Так, згідно копії свідоцтва про смерть, [PERSON] помер 05 березня 2000 року в селищі Дальнє Марїнського району Донецької області у віці 74 років. Відповідно до копії свідоцтва про народження, 15 травня 1990 року народилася [PERSON], батьками якої записані [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до довідки № Б-86/0-104/6-16 від 05.08.2016 року, виданої Управлінням Держгеокадастру у Марїнському районі Донецької області, [PERSON], який помер 05.03.2000 року, відповідно до розпорядження голови Марїнської райдержадміністрації від 12.03.1997 року № 55-р отримав 15.05.1997 року сертифікат на право на земельну частку пай по колишньому КСП «Дружба» серії ДН № 0121075. На імя померлого 04.04.2001 року взамін втраченого на підставі розпорядження голови Марїнської райдержадміністрації від 30.03.2001 року № 96 виданий новий сертифікат на право на земельну частку пай по колишньому КСП «Дружба» серії РН № 125418. Розмір земельної ділянки на 01.01.2016 року складає 7,1 умовних кадастрових гектара. Вартість на момент смерті 61700,49 грн. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до вимог ст. 1275 ЦК України якщо спадкоємець за законом відмовився від спадщини, тоді спадщина переходить к іншим спадкоємцям за законом і ділиться між ними в рівних долях. Відповідно до ч. 1 ст. 1278 ЦК України частки кожного спадкодавця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Викладені обставини дають суду підстави для визнання за позивачем права власності на майно померлого. На підставі викладеного, у відповідності зі ст.ст. 3, 7, 82, 215 ЦПК України, ст.ст. 1268, 1275, 1278 ЦК України, суд

Outcome: approved