Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що 01.09.2012р. між нею та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Мостиського районного управління юстиції Львівської області, про що зроблено актовий запис №46. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO], та дочка [PERSON], [INFO]. Зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося через те, що такий принижує її як жінку, постійно ініціює скандали, в ході яких в присутності дітей виражається в її адресу нецензурними словами та застосовує до неї фізичне насильство. Стверджує, що така поведінка відповідача негативно впливає на стан здоровя та виховання дітей. Вживала заходів до зміни поведінки відповідача та до збереження сімї, однак такі бажаного результату не дали. Вказує, що проживають з відповідачем [PERSON] тривалий час окремо та не підтримують подружніх відносин. Вважає, що примирення між ними неможливе, а їх шлюб існує лише формально. З огляду на наведені обставини, просить суд розірвати шлюб між нею, позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, що викладені нею у позовній заяві. Крім того, ствердила, що з моменту звернення до суду з даним цивільним позовом з квітня 2018 року відповідач не вчиняв жодних дій, спрямованих на примирення та збереження сімї. Натомість, [PERSON] систематично вчиняє щодо неї, позивачки, протиправну поведінку, яка містить ознаки кримінального правопорушення, а саме вчиняє фізичне насильство, про що свідчать подані нею заяви до Мостиського ВП Яворівського ВП ГУНП у Львівській області про вчинення злочину від 09.07.2018 року та від 13.08.2018 року. На примирення не згідна, збереження сімї вважає неможливим, а тому наполягає на розірванні шлюбу з відповідачем [PERSON] Після розірвання шлюбу просить іменувати її дошлюбним прізвищем «Александрова». Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечив з тих підстав, що вживав заходів та і зараз бажає зберегти сімю, однак позивачка жодним чином не хоче знайти порозуміння. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши подані документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти позову, суд приходить до наступного висновку. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.3 ст.12 цього Кодексу, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони перебувають у шлюбі з 01 вересня 2012 року, який зареєстрований Відділом ДРАЦСу Мостиського РУЮ Львівської області, про що зроблено актовий запис за №46. Від даного шлюбу в сторін народилося двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO], та дочка [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Статтею 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. У відповідності до ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено,\~що позивачка\~[PERSON]\~категорично заперечує\~можливість спільного\~життя з\~відповідачем [PERSON],\~така надала\~суду докази\~про вчинення\~останнім неправомірної\~поведінки щодо\~неї,\~між сторонами\~склались неприязні\~відносини,\~відсутнє взаєморозуміння,\~виникають \~сварки,\~а також\~відсутні почуття\~любові та\~взаємоповаги. Окрім цього, встановлено, що сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, їх шлюб існує формально, збереження сім'ї неможливе, сімейно-шлюбні відносини між подружжям не підтримуються протягом тривалого часу. Вказані обставини\~підтверджуються:\~поясненнями сторін,\~свідоцтвом про\~шлюб серії\~І-СГ\~№190340\~від 01.09.2012\~року,\~копіями свідоцтв\~про народження\~дітей [PERSON]\~і [PERSON],\~довідкою про\~склад сімї\~позивачки [PERSON],\~актом обстеження\~матеріально-побутових\~умов проживання сімї [PERSON] та іншими матеріалами справи. Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини, примирення між сторонами неможливе, їхня сімя розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача і після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін, а також права їхніх дітей, що має істотне значення. Щодо вимоги позивачки [PERSON] про відновлення їй дошлюбного прізвища, суд вважає за необхідне зазначити наступне. З свідоцтва про шлюб серії І-СГ №190340, виданого сторонам по справі 01.09.2012р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Мостиського районного управління юстиції Львівської області, вбачається, що дружина після реєстрації шлюбу змінила дівоче прізвище «Александрова» на прізвище чоловіка «Голдак». Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Отже, враховуючи те, що позивачка [PERSON] заявила про зміну свого прізвища на дошлюбне, то після розірвання шлюбу їй слід відновити дошлюбне прізвище «Александрова». Судом встановлено, що позивачкою [PERSON] при поданні позову до суду сплачено судовий збір у сумі 704 грн. 80 коп. Оскільки позовні вимоги позивачки [PERSON] задоволено, то у відповідності до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України, як вважає суд, з відповідача [PERSON] на користь позивачки слід стягнути сплачений нею судовий збір у розмірі 704,8 грн.

Outcome: approved