Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, укладеного з [PERSON] , мотивуючи свої вимоги тим, що 18 вересня 1993 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] . Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Зазначила, що сумісне життя в них не склалося, спільно вони з відповідачем не проживають. Шлюбні стосунки припинені, спільного господарства не ведуть, сім`я фактично розпалась та подальше сумісне життя неможливе. У зв`язку з цим просила розірвати шлюб. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, надала суду заяву, якою викладені вимоги позовної заяви підтримала в повному обсязі, просила суд позов задовольнити та розглянути справу за її відсутності. Проти винесення судом заочного рішення у справі не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується відповідними поштовими повідомленням та оголошенням на офіційній інтернет сторінці Брусилівського районного суду Житомирської області, про причини своєї неявки суду не повідомив, у зв`язку з чим зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу. Так, з матеріалів справи судом встановлено, що 18.09.1993 року сторони зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Дивинської сільської ради Брусилівського району Житомирської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 3 (а.с. 6). Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Відповідно ст. 120 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя. Так, з поданої позивачем до суду заяви встановлено, що шлюбні відносини між сторонами на теперішній час припинені, будь-яких заходів до примирення сторони не приймають. За таких обставин суд вважає, що родина сторін фактично розпалась та підстав для її збереження немає. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу протирічило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають суттєве значення. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. У зв`язку з викладеним суд вважає можливим шлюб між сторонами розірвати. Відповідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року з відповідача на користь позивача [PERSON] також суд вважає за необхідне стягнути судовий збір у розмірі 840, 80 гривень. На підставі ст. ст. 56, 105, 110 112, 120 СК України та

Outcome: approved