Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача [PERSON] , на її користь аліменти на утримання повнолітньої дитини: сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј від усіх видів його доходу щомісячно, до досягнення сином 23-х років. Позовні вимоги в поданому позові обґрунтовує тим, що її звернення зумовлено тим, що її син [PERSON] з 01.09.2018 року по 30.06.2022 року є студентом денної форми навчання Таврійського державного агротехнічного університету, тому йому необхідно матеріальна підтримка. Раніше, на підставі рішення Генічеського районного суду, з відповідача стягувалися аліменти на утримання сина у розмірі ј частки від усіх видів його доходів, але, з досягненням сином повноліття, виплата аліментів була зупинена, а у добровільному порядку відповідач надавати матеріальну допомогу сину відмовляється. Тому просить стягнути аліменти з [PERSON] у примусовому порядку. В судовому засіданні позивач заявлені вимоги змінила та просить суд стягнути з відповідача [PERSON] , на її користь аліменти на утримання повнолітньої дитини: сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі 1500 грн. В судовому засіданні відповідач проти задоволення позову не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що згідно довідки №170 від 21.02.2019 року, виданої Таврійським державним агротехнічним університетом, [PERSON] є студентом 1 курсу Таврійського державного агротехнічного університету. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 16.04.2001 року, відповідач [PERSON] записаний батьком дитини, а отже на нього покладено обов`язок, щодо утримання дитини. Судом встановлено, що відповідач матеріальної допомоги на утримання свого сина не надає. Відомостей, щодо наявності в нього інших стягнень по виконавчим листам суду не надано. Згідно з ч.1 ст. 199 СК України - якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно з ст. 200 СК України Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно з нормами ч.ч.8, 9 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. В загальній декларації прав людини проголошено, що діти мають право на особливе піклування і допомогу. В Декларації прав людини проголошено, дитині законом та іншими заходами повинен бути забезпечений спеціальний захист та надані можливості та умови, які б дозволяли їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та в соціальному відношенні здоровим та нормальним шляхом, що дитина повинна рости під піклуванням та відповідальністю своїх батьків та у будь-якому разі в атмосфері матеріальної забезпеченості, що суспільство та органи публічної влади повинні здійснювати особливе піклування про дитину, яка не має достатніх коштів для існування, що дитина за будь-яких обставин повинна бути серед тих, хто першим отримує захист та допомогу. В конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. З`ясовуючи обставини, які повинні бути враховані судом при визначенні розміру аліментів, суд враховує, що позивач працездатний, офіційно не працевлаштований, хронічних захворювань не має, на утриманні нікого не має. Таким чином, дослідивши докази у їх сукупності, заслухавши пояснення позивача та відповідача, беручи до уваги, що відповідач офіційно не працює, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково та з відповідача [PERSON] має бути стягнуто аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 гривень. Згідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі встановленому Законом. Згідно ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень, зокрема у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved