Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дочкою повноліття, посилаючись на те, що з відповідачем вона перебувала у шлюбі з 30 липня 2005 року. З квітня 2019 року сторони подружні стосунки припинили. З моменту фактичного припинення проживання однієї сім`єю відповідач не своєчасно та не в повному обсязі надає матеріальну допомогу на утримання їх спільної дочки для нормальної життєдіяльності дитини, тому вона вимушена звернутися до суду. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, пояснивши, що проживає з батьками пенсійного віку, потребує матеріальної підтримки від батька дитини, оскільки дочка хворіє на цукровий діабет та потребує лікування. Відповідач має матеріальну змогу для надання такої допомоги отримуючи заробітну плату. Відповідач в судовому засіданні заявлені вимоги визнав частково, не заперечував стягнення з нього аліментів в розмірі 1/4 з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, пояснивши, що проживає з матір`ю пенсіонеркою, інших доходів крім заробітної плати не має. Добровільно надає допомогу своїй дитині. Позивач отримує соціальну допомогу на дитину. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе частково задовольнити позовні вимоги, виходячи з наступного. Відповідно до свідоцтва про народження дитини [PERSON] , [INFO] , її батьком є [PERSON] (а.с. 5). Згідно довідки Ніжинської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області № 03-29/1492 від 14.11.2019 року вбачається, що неповнолітня [PERSON] , 2010 року народження, проживає разом із позивачем (а.с.6). Згідно ч.2 ст.27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1997 року, батько (батьки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 180\~Сімейного кодексу\~України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом зазначених норм, будь-які витрати на утримання дітей мають визначатись за домовленістю між батьками або за рішенням суду. На даний час ніякої домовленості щодо виконання обов`язку утримувати дитину між сторонами не має, договір про сплату аліментів на дитину, в якому було б визначено розмір і строки виплати аліментів, між позивачем і відповідачем не укладався. Відповідно до ч. 3 ст.181\~Сімейного кодексу\~України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. На підставі ч.1 ст.182\~Сімейного кодексу\~України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч.2 ст.182\~Сімейного кодексу\~України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст.183\~Сімейного кодексу\~України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Отже, при визначенні частки доходу відповідача, яка підлягає стягненню, суд, враховуючи, що батьки несуть однакову відповідальність за виховання і розвиток дитини, виходячи з принципу розумності і справедливості, вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менш, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: partial