Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Сороки Валерія Миколайовича Комунальне підприємство «Реєстраційне бюро» про визнання протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень про державну реєстрацію права власності на квартиру. Позивач мотивує свої вимоги тим, що вона є власником квартири [ADDRESS] . 6 березня 2019 року Державним реєстратором прав на нерухоме майно Комунальне підприємство «Реєстраційне бюро» Сорокою В. М. було здійснено реєстрацію права власності на спірну квартиру за АТ «Укрсоцбанк», індексний номер 45843569. Підставою для здіснення оспорюваної реєстраційної дії став договір іпотеки укладений між позивачем [PERSON] та АТ «Укрсоцбанк» 22.06.2006 року, що був укладений для забезпечення виконання зобов`язань по кредитному договору №028/25-205, укладеного між [PERSON] та АТ «Укрсоцбанк» також 22.06.2006 року. Вказане рішення стосується реєстрації відповідачем права власності за АТ «Урсоцбанк» на квартиру, яка є об`єктом права власності позивача, а також реєстрації обтяжень майна позивача. Відповідачем було порушено норими Закону Украни «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», так державний реєстратор повинен був встановити відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства. Також було порушено вимоги ст. 37 Закону України «Про Іпотеку», оскільки позивачу не було надіслано вимогу про усунення порушень, що унеможливило встановлення нотаріусом завершення 30-денного строку, сплив якого повязується з проведенням ним подальштх дій зі звернення стягнення на предмет іпотеки в тому числі й шляхом набуття права власності . Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). В ході судового розгляду третю особу АТ «Укрсоцбанк» було замінено правонступиком АТ «Альфа - Банк» В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги просив задовольнити в повному в повному обсязі з обставин викладених в позовній заяві. Відповідач Державний реєстратор прав на нерухоме майно Комунального підприємства «Реєстраційне бюро» Сорока В. М. в судове засідання не з`явився про день, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином. Представник третьої особи в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечив, пояснивши, що позивач не вірно обрав спосіб захисту своїх прав та інтересів, обгрунтувавши свої посиланням на судову практику. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що в якості забезпечення зобов`язань за кредитним договором № 028/25-205 від 26.05.200 року укладено між АТ «Укрсоцбанк» , правонаступником якого є АТ «Альфа Юанк» та [PERSON] , 16 жовтня 2007 року було укладено договір Іпотеки № 67167. Згідно умов якого іпотекодавець [PERSON] передала в іпотеку іпотекодержателю АТ «Укрсоцбанк» нерухоме майно, а саме квартиру [ADDRESS] , що належить іпотекодавцю на підставі Договору купівлі-продажу квартири , посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Онищенко О.С., 22.05.2006 року за реєстровим № 2957. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 30 вересня 2019 року вбачається, що державним реєстратором КП «Реєстраційне бюро» Сорокою В.М. внесено запис до Державного реєстру речових прав № 30589323 про право власності на квартиру загальною площею 42.9 кв. метри., житловою площею 25.2 кв. метри, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] за АТ «Укрсоцбанк». Підставою виникнення права власності був іпотечний договір серія та номер 2959, виданий 22.05.2006 р. посвідчений приватним нотаріусом КМНО Онищенко В.С.; повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки, серія та номер :178, виданий 12.12.2018 р., видавник АТ «Укрсоцбанк». Правовідносини, пов`язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень врегульовані Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року №1952-IV (надалі - Закон №1952-IV). Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Державній реєстрації, відповідно до ч. 4 ст.15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам. Частина 1 ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлює, що державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: 1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; 2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; 4) внесення записів до Державного реєстру прав: 5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього закону; 6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження. Згідно із ч. 3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Державний реєстратор: встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації; перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення. Відповідно до ч. 5 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація прав власності, реєстрація яких проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об`єктом незавершеного будівництва проводиться нотаріусом, яким вчиняється така дія. Державна реєстрація прав у результаті вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об`єктом незавершеного будівництва проводиться нотаріусом, яким вчинено таку дію. Відповідно до п. 2 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 року № 868 (чинного на момент вчинення оскаржуваних нотаріальних дій), нотаріус проводить державну реєстрацію права власності на нерухоме майно або на об`єкт незавершеного будівництва виключно у випадку вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном. Таким чином, законодавством не передбачено можливості проведення державної реєстрації речових прав на об`єкт нерухомого майна без вчинення нотаріальної дії, пов`язаної із переходом таких прав на об`єкт нерухомості. Повноваження нотаріусів/державних реєстраторів на виконання реєстраційних дій у Державному реєстрі прав пов`язуються законодавцем із вчиненням нотаріальної дії з нерухомим майном Згідно ст. 33 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Водночас звертаючись з позовними вимогами до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Комунального підприємства «Реєстраційне бюро» Сороки В.М. позивачем не вірно було обрано спосіб захисту своїх прав, оскільки спір виник з приводу порушення права власності позивача на квартиру внаслідок дій АТ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Альфа Банк» щодо реєстрації такого права за ним. Так, згідно ст. 48 ЦПК України позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава. Відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у п.36 постанови від 04.09.2018 року у справі № 823/2042/16, спір про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації речового права на нерухоме майно має розглядатися як спір, що пов`язаний із порушенням цивільних прав позивача на нерухоме майно іншою особою, за якою зареєстроване речове право на це майно. Зміст і характер відносин між учасниками справи та встановлені судом обставини справи засвідчують, що спір виник саме між позивачем та АТ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Альфа Банк» з приводу порушення прав позивача на квартиру внаслідок дій щодо реєстрації за АТ «Укрсоцбанк» такого права. Аналогічна правова позиція міститься у Постанові Верховного Суду від 17.04.2019 року по справі №758/3396/17 (провадження №61-22107св18). Таким чином, проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази,

Outcome: dismissed