Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про збільшення розміру аліментів, мотивуючи позовні вимоги тим, що вона з відповідачем [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 31.05.2016 року було розірвано. Під час перебування у зареєстрованому шлюбі у них народилися діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 31.05.2016 року стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі 1200,00 грн. щомісяця, яка підлягає індексації відповідно до закону, починаючи з 05.04.2016 року і до повнолітття дітей. Неповнолітня дитина [PERSON], [INFO] проживає разом із нею та знаходиться на її утриманні та ще двоє повнолітніх дітей. Матеріальне становище погіршилося у звязку із збільшенням витрат на утримання дітей, тому коштів не вистачає. У звязку з чим просить збільшити розмір аліментів, які стягуються за рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 31.05.2016 року на мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину, що становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до повноліття сина. Відповідно до ст. 19 ч. 4 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Згідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою суду від 22.10.2018 р. відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення осіб, у якій роз'яснено відповідачу, право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Відповідачем у встановлений судом строк не подано відзив. Від представника позивача [PERSON] до суду подано заяву про зменшення позовних вимог, просив стягувати з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] аліменти у розмірі 1200,00 грн. з дня подачі заяви і до досягнення повноліття сином, просив справу розглянути у його відсутність, просив позов задовольнити. Від представника відповідача [PERSON] до суду поступила письмова заява через канцелярію суду, відповідно до якої не заперечував проти стягнення у розмірі 1200,00 грн. до досягнення повноліття сином. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. Вивчивши матеріали справи, розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Згідно ч. 1\~ст. 3 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1\~ст. 11 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Положеннями статей 15, 16 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом, належними доказами по справі встановлено факти і відповідні їм правовідносини, зокрема те, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 31.05.2016 року було розірвано (а.с.11). Під час перебування у зареєстрованому шлюбі у сторін народилися діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с.8-10). Рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 31.05.2016 року стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі 1200,00 грн. щомісяця, яка підлягає індексації відповідно до закону, починаючи з 05.04.2016 року і до повнолітття дітей (а.с.11). На даний час неповнолітня дитина [PERSON], [INFO] проживає разом із нею та знаходиться на її утриманні та ще двоє повнолітніх дітей, що підтверджується довідкою КЖРЕП-6 від 27.09.2018 року (а.с.14). У відповідності до довідки Департаменту праці та соціального захисту населення №3320 від 27.09.2018 року, позивач перебувала на обліку та отримувала субсидію з 01.08.2016 року по 30.04.2018 року. З 01.05.2018 року субсидію не призначено, так як площа будинку більше 200 кв.м. (а.с.15). Крім того, сторонами 03.03.2016 року укладено договір про поділ спільного майна подружжя, який посвідчено приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області [PERSON] Згідно довідки КЖРЕП-6 від 06.12.2018 року відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], що також підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована\~постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року\~та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до\~статті 180 СК України,\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно частини 3\~статті 181 СК України,\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 182 СК України\~передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Статею 182 ч.2 Сімейного Кодексу України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно положень\~ст. 183 Сімейного кодексу України\~розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Частина 1\~статті 192 СК України\~передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. В пункті 17\~Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, №3\~зазначено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров'я, матеріальне становище позивача і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з пунктом 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3\~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. \~\~\~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Враховуючи зміст статей\~181,\~192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. За таких обставин суд приходить до висновку, що неповнолітня дитина\~ [PERSON], [INFO] перебуває на матеріальному утриманні позивача;\~ як позивач, так і відповідач є працездатними; що відповідач є молодою, працездатною особою, може надавати матеріальну допомогу дитині [PERSON], [INFO]; відповідач визнав зменшені позовні вимоги в розмірі 1200,00 грн., тому суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно положень , у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. На основі всебічно з'ясованих обставин, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв'язок у їх сукупностіст. 12, 13 ЦПК України, учасники справи, мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обгрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, має відповідати завданню цивільного судочинства. У відповідності до абз. 4 п. 23\~Постанови № 3 Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги грунтуються на законі і підлягають до задоволення. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином з відповідача [PERSON] підлягають стягненню\~судові витрати\~по справі,\~ на користь держави в розмірі 704,80 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved