Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до від1повідача [PERSON] про визнання батьківства та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Мотивує свої вимоги тим, що з листопада 2014 року проживала однією сімєю з відповідачем, без реєстрації шлюбу, до кінця лютого 2015 року. 09 вересня 2015 року вона народила доньку [PERSON], батьком якої є відповідач. Проте у свідоцтві про народження, батька дитини було записано з її слів, так як відповідач до відділу реєстрації актів цивільного стану не зявився. Просить визнати батьківство [PERSON] щодо [PERSON] [INFO] та стягнути з відповідача аліменти на свою користь на утримання дитини у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку, до повноліття дитини. В судове засідання сторони не зявились, направили суду письмові заяви в яких просять розглянути справу без їхньої участі. Позивач зазначає, що підтримує позовні вимоги. Відповідач вказує, що визнає позов частково. Своє батьківство визнає, проте згоден сплачувати аліменти у розмірі 1/6 частини заробітку, оскільки вже сплачує аліменти за рішенням № 467/1415-ц. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, в звязку з неявкою учасників процесу в судове засідання, фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного. З копії свідоцтва про народження серія І-ФП № 232319 від 15.09.2015 року, вбачається, що 15.09.2015 року було зареєстровано народження [PERSON], 09 вересня 2015 року, за актовим записом № 311 (а.с. 6). Позивач зазначає, що запис про батька дитини вчинено на підставі ч. 1 ст. 135 СК України. Відповідно до ст. 125 Сімейного кодексу України походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини або за рішенням суду. Згідно із ст.128 Сімейного кодексу України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. З поданої до суду заяви від 14.01.2016 року, вбачається, що [PERSON] визнав своє батьківство щодо доньки [PERSON] (а.с. 13). Таким чином, походження [PERSON] від [PERSON] знайшло своє підтвердження в судовому засіданні. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до представленої виписки з домової книги від 22.12.2015 року, [PERSON] проживає [INFO] з [PERSON] (а.с. 7). Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу його матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі. Згідно зі ст. 182 ч. 2 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. З урахуванням положень п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інших обставин, що мають істотне значення. Судом встановлено, що за рішенням Арбузинського районного суду Миколаївської області від 19 січня 2015 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки Софії [INFO] в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку, починаючи з 05 січня 2015 року і до повноліття дитини (а.с. 14). Оскільки з [PERSON] вже стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку, на користь [PERSON], на утримання доньки Софії [INFO], стягненню з відповідача на користь [PERSON] підлягають аліменти на утримання доньки [PERSON] 09 вересня 205 року, у розмірі 1/6 частини заробітку. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] про встановлення батьківства та про стягнення аліментів підлягають частковому задоволенню. З урахуванням того, що батьківство [PERSON] щодо [PERSON] встановлено вказаним рішенням суду, суд приходить до висновку, що аліменти необхідно стягнути не з дня звернення позивача до суду з позовом, а з дня винесення рішення по справі про визнання батьківства, тобто з 28 січня 2016 року, і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до п.1) ч. 1 ст. 367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір.

Outcome: partial