Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого вказала, що 08.07.2017 вона зареєструвала з відповідачем шлюб, в якому народилася донька [PERSON], [INFO], також вони мають сина [PERSON], [INFO]. Діти проживають разом з нею та перебувають на її утриманні. Подружні відносини в неї з відповідачем не склалися у зв'язку з тим, що вони мають різні погляди на життя, наслідками чого були постійні сварки з чоловіком, свідками яких були їх діти, що мало тяжкі наслідки для їх психіки. У зв'язку з чим вона 21.11.2018 припинила з відповідачем шлюбні стосунки та перестала вести з ним спільне господарство. Вважаючи збереження сім'ї та примирення неможливим, позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем. За ухвалою судді від 24.01.2019 у справі відкрито загальне позовне провадження. Сторони до суду не з'явилися, про час і місце розгляду справи сповіщені належним чином, письмово повідомили суд про розгляд справи у підготовчому засіданні у їх відсутність. При цьому позивач [PERSON] вказала, що вона наполягає на позові, а відповідач [PERSON] вказав про визнання ним позовних вимог у повному обсязі. З огляду на ч.3 ст.200 ЦПК України, беручи до уваги визнання позову позивачем, суд вважає за необхідне ухвалити рішення у підготовчому засіданні. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 08.07.2017 сторони зареєстрували шлюб у Мирноградському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 150. Сторони мають сина [PERSON], [INFO] народження, та доньку [PERSON], [INFO], які проживають разом з матір'ю. Шлюбно-сімейні стосунки сторони припинили з 21.11.2018. Вказані обставини встановлені на підставі заяв сторін, свідоцтв про їх шлюб, про народження дітей, довідки виконавчого комітету Мирноградської міської ради від 03.09.2018 про місце проживання позивача (а.с.9, 10, 11, 12). Згідно за ст.112 СК України суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Частиною 1 ст.51 Конституції України та ч.1 ст.24 СК України встановлена основна засада, на якій ґрунтується шлюб, а саме: вільна згода жінки та чоловіка. У шлюбі дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що передбачено ч.1 ст.55 СК України. Згідно з положеннями частин 3 і 4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, а примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Особливо це стосується закріпленого ч.4 ст.4 СК України і гарантованого ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод права на повагу до приватного та сімейного життя, що включає в себе захист права на розірвання шлюбу у спосіб та в порядку, передбачені законодавством. Зокрема, згідно з ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Отже, формуючи свою правову позицію з приводу позовних вимог, суд керується принципом добровільності шлюбу, відповідно до якого примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, та правом сторін на приватне та сімейне життя. Беручи до уваги вищенаведене та те, що шлюб сторін фактично розпався, примирення та збереження сім'ї сторони вважають неможливим, місце проживання дітей узгоджено, спір про майно відсутній, суд вважає, що подальше сумісне життя сторін і збереження сім'ї не відповідало б їх інтересам, тому їх шлюб підлягає розірванню. За приписами ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач не заявила про відновлення її дошлюбного прізвища. Понесені судові витрати позивач поклала на себе. На підставі ст.ст.110, 112, 113 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved