Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов мотивує тим, що 24.04.2015 сторони зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 388. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Причиною припинення шлюбних відносин стало те, що при вирішенні різних сімейних питань вони з відповідачем не приходили до спільної згоди, втрачено почуття кохання і взаєморозуміння. Просить шлюб розірвати, відновити їй шлюбне прізвище - « [PERSON] » та стягнути з відповідача судові витрати по сплаті судового збору. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги про розірвання шлюбу визнає. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд дослідивши письмові докази по справі, дійшов наступного висновку. Відповідно до ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду. Оскільки, визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону і не порушує прав та інтересів будь-яких осіб, суд його приймає. Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання відповідає вимогам Сімейного кодексу України, відповідає інтересам сторін по справі та не суперечить правам та інтересам інших осіб. Згідно свідоцтва про шлюб (а.с. 3) вбачається, що [PERSON] та [PERSON] , зареєстрували шлюб 24.04.2015 у Відділі державної реєстрації актів цивільного реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 388. Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу - « [PERSON] ». Сторони проживали однією сім`єю, проте як зазначає позивач, вони як подружжя тривалий час не підтримують сімейних відносин, не ведуть спільного господарства, не мають взаємних прав та обов`язків. Позивач зазначає про відсутність намірів відновлювати шлюбні стосунки з відповідачем. Встановлені обставини свідчать про те, що між сторонами сімейні відносини відсутні. Статтею 51 Конституції України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з приписами ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення чоловіка. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. З часу припинення шлюбних відносин та часу знаходження позову в суді, примирення між сторонами не відбулось, відповідач визнав позов. Кожна з сторін не вважає можливим збереження сім`ї. При таких обставинах суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження їх сім`ї неможливе, оскільки буде суперечити інтересам кожної із сторін. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, вимоги про розірвання шлюбу обґрунтовані і підлягають задоволенню. Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved