overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів. Посилається на те, що вона перебувала з [PERSON] в шлюбі, який рішенням Сторожинецького районного суду від 28.11.2013 року розірвано. Від шлюбу у них народилась дочка [PERSON], [INFO], яка на даний час проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Рішенням Сторожинецького районного суду від 27.02.2014 року з відповідача на її користь було стягнуто аліменти на утримання дочки в розмірі по 400 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття. Зазначає, що в даний час її матеріальне становище змінилося, оскільки збільшились витрати на утримання дочки, яка відвідує дитячий садочок, за який вона сплачує кошти, крім того від іншого шлюбу з [PERSON], який вони зареєстрували 08.09.2015 року, у них народився син [PERSON], [INFO] Вказує, що відповідач добровільно збільшити суму сплачуваних аліментів не погоджується. Вважає, що розмір сплачуваних ним аліментів є недостатнім для утримання дочки, тому просила змінити розмір аліментів, визначений рішенням Сторожинецького районного суду від 28.11.2013 року та стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1250 грн. щомісячно, але не менше 50% встановленого мінімального прожиткового мінімуму, встановленого для дітей відповідного віку на місяць, до досягнення дитиною повноліття. Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України. У визначений в ухвалі про відкриття провадження від 02.04.2018 року строк сторонами не подано заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження чи клопотань про розгляд справив судовому засіданні з викликом сторін. 16.04.2018 року відповідач подав відзив на позов, в якому зазначив, що на даний час немає постійного місця роботи, прибутки отримує нерегулярні, вважає, що заявлений позивачем розмір стягуваних аліментів, що становить 1250 грн., не відповідає критеріям справедливості та розумності, крім того відсутні докази його спроможності сплачувати аліменти в зазначеному розмірі, тому просив призначити аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 930 грн. Суд, оцінивши докази по справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів. Посилається на те, що рішенням Сторожинецького районного суду від 06.05.2016 року з відповідача на її користь було стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі по 600 грн. щомісячно до досягнення ним повноліття. Зазначає, що визначений рішенням суду спосіб стягнення аліментів на даний час не забезпечує право дитини на достатній життєвий рівень, оскільки він є меншим ніж 50%, визначеного Законом України «Про державний бюджет України на 2018 рік», прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Користуючись своїм правом вибору способу стягнення аліментів з відповідача, просила змінити спосіб стягнення аліментів, утримуваних з [PERSON] та стягувати з нього аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України. У визначений в ухвалі про відкриття провадження від 16.03.2018 року строк сторонами не подано заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження чи клопотань про розгляд справив судовому засіданні з викликом сторін. Крім того, у визначений судом строк відповідач не подав відзиву на позов, однак надіслав до суду заяву, в якій просив призначити аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 950 грн., так як не має постійного доходу. Суд, оцінивши докази по справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-30 00:00:00

Позивач [PERSON] \~звернулася до\~суду з\~позовом до\~ [PERSON] про надання дозволу на виїзд дитини за кордон в судовому порядку. 12 жовтня 2021 року у справі відкрито спрощене позовне провадження. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Лабік Г.І. подав до суду заяву про розгляд справи в порядку загального позовного провадження, посилаючись на значення і складність справи. Крім того він звернувся до суду з клопотання про забезпечення доказів, в якому просив забезпечити докази по цивільній справі шляхом витребування інформації в Адміністрації державної прикордонної служби про перетин державного кордону [PERSON] , [INFO] в період часу з 01.01.2018 року. Згідно з ч. 4 ст. 277 ЦПК України, якщо відповідач в установлений судом строк подасть заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, суд залежно від обґрунтованості заперечень відповідача постановляє ухвалу про: 1) залишення заяви відповідача без задоволення; 2) розгляд справи за правилами загального позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням. Представник позивача заперечував щодо задоволення клопотання представника відповідача про витребування доказів, клопотання називав необгрунтованим, та вказував на те, що його опонентом не зазначено на підтвердження яких обставин він просить витребувати даний доказ. Розглянувши клопотання представника відповідача про перехід з спрощеного провадження в загальне провадження та про забезпечення доказів, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 6 ст. 277 ЦПК України,\~\~якщо суд вирішив розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, але в подальшому постановив ухвалу про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, розгляд справи починається зі стадії відкриття провадження у справі. У такому випадку повернення до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження не допускається. Враховуючи викладені в клопотання обставини суд вважає за необхідне розглянути справу за правилами загального позовного провадження та замінити засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням. Що стосується клопотаня представника відповідача про витребування доказів суд приходить до висновку про відмову в його задоволенні, з наступних причин : клопотання є юридично не грамотним, так представник відповідача ( який є адвокатом) в клопотанні згуртував три правові терміни, які за своєю суттю є зовсім різними. Лишень з прохальної частини клопотання, суд розуміє, що представник має на увазі витребування доказів. Однак стороною відповідача не надано суду підтверджень про те, що ними вживалися заходи щодо самостійного здобуття доказів, не зазначено на підтвердження яких обставин необхідні такі. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про надання дозволу на виїзд неповнолітньої [PERSON] за межі України до досягнення нею 16 років, тобто до 2023 року у супроводі матері без згоди та супроводу батька, мотивуючи вимоги тим, що на підставі рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 27.05.2009 року батьком її доньки [PERSON] визнано [PERSON]. Зазначає, що дівчинка часто хворіє на гострі респіраторні вірусні інфекції та потребує лікування, оздоровлення та профілактики. Позивач прийняла рішення про оздоровлення за власний рахунок дитини на курортах за межами України, проте батько дитини [PERSON] дозвіл про тимчасовий виїзд дитини за кордон не надає, на прохання щодо надання відповідного дозволу не реагує. Позивач вважає, що таке обмеження суперечить інтересам дитини, можливості оздоровитися, відпочити, відвідати інші країни світу, обмежує її розумовий, духовний, соціальний та моральний розвиток. У зв'язку з вищевказаним, позивачка була змушена звернутися до суду та просила надати дозвіл їй, [PERSON] на виїзд за межі України доньки, [PERSON], [INFO] до досягнення нею 16 років, тобто до 2023 року у супроводі матері без згоди та супроводу батька та надати дозвіл на оформлення та виготовлення проїзних документів для виїзду за кордон неповнолітньої [PERSON] [INFO] Представник відповідача проти позову заперечував, зазначивши, що надання батьком дозволу на виїзд неповнолітньої дитини за кордон є необхідною умовою, проте між сторонами склалися конфліктні відносини, попри неодноразові намагання батька зустрітися з донькою позивачка чинить перешкоди у таких зустрічах. Відповідач надає матеріальну допомогу дитині, піклується про неї, хвилюється про стан її здоров'я, оскільки дитина часто хворіє. Зазначає, що позивачка в період з жовтня 2009 року по грудень 2012 року вивозила [PERSON] за кордон 7 разів без згоди батька. Вказує, що позивачка жодного разу не зверталася до відповідача з проханням надати дозвіл на виїзд дитини за кордон, а відповідно до позиції [PERSON], викладеній у відповідному листі, він би проти цього не заперечував, якби йому були надані гарантії повернення дитини з-за кордону та відомості про місцезнаходження дитини за межами України. Разом з тим, відповідач, як батько дитини бажає знати куди, коли, з якою метою намагаються вивезти його дочку за кордон, а також йому не відомо чи створені дитині умови для нормального проживання за кордоном. Крім того, представник відповідача посилається на те, що позивач не надала жодного доказу та не зазначила причини подальших виїздів доньки за кордон, території країн та строків виїздів до досягнення нею повноліття, а тому зазначені дії та вимоги позивачки викликають занепокоєння відповідача, як батька щодо підстав для подальших виїздів без погодження з ним. У зв'язку з вищевикладеним, просив відмовити в задоволені позову в повному обсязі, як необґрунтованого та безпідставного. Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя про поділ майна подружжя. Посилалася на те, що 24.10.1998 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Під час проживання однією сім'єю ними було придбано за спільні кошти автомобіль марки «HYNDAI TUCSON», 2007 року випуску. Вказаний транспортний засіб було зареєстровано на відповідача. Вважає, що вказаний транспортний засіб є спільною сумісною власністю подружжя, а тому вона має право бути визнаною співвласником даного транспортного засобу. Просила визнати транспортний засіб марки «HYNDAI TUCSON», 2007 року випуску, номер кузова [NUMBER], р.н. [NUMBER] спільною сумісною власністю подружжя. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав, просив задовольнити. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про день та місце слухання справи, про причини неявки суд не повідомив. Разом з тим, суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності, оскільки у справі наявні достатні матеріали про права та взаємовідносини сторін. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов [PERSON] обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 24.10.1998 року між сторонами було зареєстровано шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.5). В даний час шлюб між сторонами не розірваний. Згідно з ч. 3 ст. 368 ЦК України та ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ набута піч час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ст.63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. (ст. 70 СК України). Як було встановлено судом, у період шлюбу 04.04.2007 року на ім'я [PERSON] в УДАІ УМВС України в Чернівецькій області було зареєстровано транспортний засіб марки «HYNDAI TUCSON», 2007 року випуску, номер кузова [NUMBER], р.н. [NUMBER] (а.с.6). На підставі наведених норм Закону, суд визнає автомобіль марки «HYNDAI TUCSON», 2007 року випуску, номер кузова [NUMBER], р.н. [NUMBER] спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON], оскільки дане майно було придбано подружжям під час шлюбу, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. Позов мотивовано тим, що за період шлюбу 16.10.09 р. сторони купили житловий будинок [ADDRESS]. Покупцем є відповідач [PERSON] Шлюб між сторонами припинено на підставі рішення суду від 15.02.11 р. Сторони мають рівні права на вказаний житловий будинок, тобто по 12 його частині. Крім того 17.01.14 р. позивач купила у відповідача його 12 частину вказаного домоволодіння за 15 тис. грн., оформивши цю угоду розпискою у присутності двох свідків. На підставі вказаного позивач вважає себе власником усього вказаного домоволодіння та просить визнати за нею право власності на це домоволодіння. У судовому засіданні 23 червня 2014 р. позивач [PERSON] підтримала доводи та обгрунтування свого позову, наполягає на його задоволенні. 25 червня 2014 р. звернулася до суду із заявою про завершення розгляду справи за її відсутність. Представник позивача [PERSON] також підтримала доводи та обгрунтування позову. 25.06.14 р. у судове засідання не з'явилася. Відповідач [PERSON] 23 червня 2014 р. у судовому засіданні позов визнав частково. 25 червня 2014 р. у судове засідання не з'явився, але звернувся до суду із заявою про визнання ним позову у повному обсязі та завершення розгляду справи за його відсутність. Позов підлягає задоволенню за наступних обставин. Оскільки відповідач позов визнав, суд за наявності до того підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки це не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб на підставі ч. 4 ст. 174 ЦПК України. У судовому засіданні на підставі матеріалів справи встановлено, що сторони уклали шлюб 17 травня 2008 року, а 16.10.09 р. купили житловий будинок [ADDRESS]. Покупцем є відповідач [PERSON] Шлюб між сторонами припинено на підставі рішення суду від 15.02.11 р. Сторони мають рівні права на вказаний житловий будинок, тобто по 12 його частині. Крім того 17.01.14 р. позивач купила у відповідача його 12 частину вказаного домоволодіння за 15 тис. грн., оформивши цю угоду розпискою у присутності двох свідків, що і є підставою для задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав відносно їх доньки [PERSON], [INFO]. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що відповідач не виконує батьківських обовязків відносно доньки. Після розірвання шлюбу між сторонами 16 серпня 2011 року відповідач ні разу з донькою не зустрічався, не цікавився нею, матеріальної допомоги не надавав, розвитком та вихованням дитини не займався. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги. Прокурор підтримав позовні вимоги. Відповідач позовні вимоги визнав. Третя особа орган опіки та піклування не заперечував проти задоволення позовних вимог. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку щодо необхідності задоволення даного позову з наступних підстав. Згідно з копією свідоцтва про народження серії 1-ЕЛ № 081728, вбачається що [PERSON] народилася 29 листопада 2009 року і її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.10). Довідкою № 1184 від 10.02.2016 року, виданою комітетом самоорганізації населення № 1 Центрального мікрорайону, надано інформацію, що [PERSON], [INFO] проживає разом з матірю [PERSON] [INFO] (а.с.11). Як вбачається з Характеристики [PERSON], виданої вихователем групи № 3 ДНЗ № 25, вихованням та навчанням [PERSON] займається мати [PERSON]. Батько дитини [PERSON] жодного разу не відвідував дитячий садок, участь у вихованні дитини не приймає (а.с.14). Як вбачається з висновку органу опіки та піклування Прилуцької міської ради № 02-16/848 від 21.04.2016 р., орган опіки та піклування вважає за можливе порушити клопотання перед міськрайонним судом м.Прилуки про позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] відносно його малолітньої доньки [PERSON], [INFO], оскільки дане рішення не суперечитиме інтересам дитини. (а.с.21). [PERSON] працює на посаді лікаря-акушера-гінеколога в Прилуцькій ЦРЛ (а.с.17). Позитивно характеризується за місцем роботи (а.с.19), за місцем проживання (а.с.20). Має належні умови для проживання та розвитку доньки (а.с.12). Відповідно до ст. 150 СК України визначено обовязки батьків щодо дитини. Вони зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ст.ст. 152,155 СК України права дитини на належне батьківське виховання забезпечуються системою державного контролю, а ухилення від виконання батьківських обовязків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. [PERSON] таких обставин, коли відповідач ухиляються від виконання батьківських обовязків є всі правові підстави для позбавлення його батьківських прав відносно його доньки [PERSON]. Тому, на підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав відносно неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . На даний час відповідач, як батько повністю усунувся від виконання своїх батьківських обов`язків по належному вихованню неповнолітнього сина, а саме: не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, не спілкується з дитиною, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу. Крім того, заборгованість по аліментах останнього станом на 01.09.2018 року становить 39223 грн. 22 коп., а тому просить позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його неповнолітнього сина. Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 22.03.2019 року відкрито загальне позовне провадження по даній справі та призначено підготовче провадження. В період підготовчого провадження заяв, клопотань чи заперечень сторонами по справі подано не було. Також відзив на позовну заяву від відповідача до суду надано не було. 17.04.2019 року ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області було закрито підготовче провадження по даній справі та призначено до судового розгляду по суті. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, згідно якої заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити повністю. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Представник третьої особи - органу опіки та піклування Ковельської районної державної адміністрації Волинської області в судове засідання не з`явився. До суду подано заяву, згідно якої щодо вирішення спору покладаються на розсуд суду. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, відповідно до положень ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 12.11.2013 року розірвано. Від шлюбу вони мають малолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] , яка мешкає разом з матір`ю. Батько дитини [PERSON] з моменту розлучення по теперішній час не бачив доньку жодного разу, ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Не піклується про її фізичний і духовний розвиток, не дбає про її нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, так як це встановлено ч.1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства». Донька не отримує від батька жодного подарунку на день народження. У зв`язку з чим, позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Позивач в судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, заявлені вимоги підтримав повністю, просив задовольнити. Відповідач в судове засідання не прибув з невідомих причин, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений шляхом надсилання судових повісток про виклик разом з копіями відповідних документів. Представник третьої особи служби у справах дітей Військово-цивільної адміністрації м. Торецьк Донецької області в судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Беручи до уваги думку позивача, який не заперечує проти заочного вирішення справи, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи відповідно до положень ст.ст. 280-283 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Оцінив усі докази, зібрані в справі у їх сукупності, виходячи з обставин, встановлених під час судового розгляду справи, враховуючи норми діючого законодавства, яким врегульовані встановлені судом правовідносини,

Outcome: approved