Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-13 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений 20 січня 1990 року Відділом записів актів громадянського стану Мінської Ради народних комісарів м. Київ, актовий запис № 107 між [PERSON] та [PERSON] , посилаючись на те, що сімейне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними фактично припинені, тривалий час сторони проживають окремо, сімейного бюджету не ведуть. Збереження шлюбу вважає неможливим. Від шлюбу у сторін [INFO] народилася донька [PERSON] . Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 16 жовтня 2019 року відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання. 14 листопада 2019 року судом закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач у судове засідання не з`явилася, про час та місце повідомлялася належним чином, надала заяву про розгляд справи без її участі, в якій також підтримала позовні вимоги та проти заочного розгляду не заперечувала. Відповідач в судові засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки в судове засідання не повідомив. Відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що позивач проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України та відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши письмові матеріали справи, а також з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а також враховуючи інші обставини життя подружжя, суд вважає, що позовні вимоги належить задовольнити з наступних підстав. 20 січня 1990 року Відділом записів актів громадянського стану Мінської Ради народних комісарів м. Київ між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 107 (а.с.14). Від шлюбу у сторін [INFO] народилася донька [PERSON] (а.с.5). Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд встановив, що сімейне життя позивача з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними фактично припинені, вже тривалий час сімейного бюджету сторони не ведуть та проживають окремо. Збереження шлюбу є неможливим, оскільки це суперечило б інтересам позивача. Оцінивши всі зібрані по справі докази, суд вважає‚ що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, та суперечило б інтересам позивача. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved