Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів у твердій фіксованій сумі по 1200,00 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення ними повноліття. В обґрунтування своєї заяви пояснила, що з 15 листопада 2008 року вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі від якого в них народилося двоє дітей: донька [PERSON] [INFO] та син [PERSON] [INFO], які після фактичного припинення шлюбних відносин між сторонами, мешкають з матірю та знаходяться на її утриманні. Спору щодо місця проживання дітей сторони не мають, але сторони не досягли домовленості що до утримання дітей відповідачем. З моменту фактичного припинення шлюбних відносин, сторони мешкають окремо, не ведуть сумісного господарства, не мають спільного бюджету. Стан здоровя та матеріальне становище, відсутність інших утриманців дозволяють відповідачу надавати матеріальну допомогу на утримання дітей, в звязку з чим, позивачка просить суд задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі. Позивачка в судове засідання свої позовні вимоги підтримала та просить суд задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги позивача визнав частково: не заперечував аби з нього на утримання кожної дитини щомісячно стягувались аліменти у розмірі по 1000,00 грн. до досягнення ними повноліття. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 15 листопада 2008 року перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.3), від якого в них народилося двоє малолітніх дітей: донька [PERSON] [INFO] та син [PERSON] [INFO] (а.с.4, 5), які після фактичного припинення шлюбних відносин між сторонами, мешкають з матірю та знаходяться на її утриманні (а.с.16). Спору щодо місця проживання дітей сторони не мають, але сторони не досягли домовленості щодо утримання дітей відповідачем. З моменту фактичного припинення шлюбних відносин, сторони мешкають окремо, не ведуть сумісного господарства, не мають спільного бюджету. Стан здоровя та матеріальне становище, відсутність інших утриманців дозволяють відповідачу надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. Згідно зі ст. 180, 183, 184 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, розмір аліментів на утримання дитини може бути встановлений у частці від заробітку та мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як встановлено в судовому засіданні, позивач та відповідач, знаходяться у шлюбі, але фактично вже розірвали шлюбні відносини, спільні діти проживають з позивачем та фактично перебувають на її утриманні. Згідно розяснень п. 17 Постанови ПВСУ № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, інших непрацездатних осіб, інші обставини, що мають значення для справи непрацездатних. Із врахуванням матеріального становища позивача та відповідача, інших обставин справи, що мають суттєве значення, суд вважає, що аліменти на утримання дітей слід стягувати щомісячно в твердій грошовій сумі яка дорівнює 1000,00 грн. на кожну дитину, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати: 551, 20 грн. по сплаті судового збору. Згідно зі ст. 367 ч. 1 п.1 ЦПК України зазначене рішення підлягає негайному виконанню в розмірі стягнення платежів за один місяць На підставі викладеного і

Outcome: partial