overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою про визнання права власності на житловий будинок за набувальною давністю. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що в 1980 році вона за 1000 рублів придбала житловий будинок з господарського-побутовими будівлями і спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS]. З 1980 року по теперішній час вона користується будинком та присадибною ділянкою. В 1988 році вона за власні кошти збудувала погріб Е-1 та вбиральню Т-1. В червня 2016 року позивачу стало відомо, що відомості про реєстрацію права власності на її будинок відсутні через те, що в прибутковому ордері замість житлового будинку зазначено матеріали з демонтажу дитячого садочку. Вважає, що зазначене нерухоме майно перебуває у її володінні вже 36 років, тому просить суд визнати за неї право власності на житловий будинок за набувальною давністю. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала заяву з проханням справу розглянути в її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву з проханням справу розглянути в його відсутність та постановити рішення на розсуд суду, відповідно до вимог чинного законодавства України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з підстав, зазначених позивачем у позовній заяві. Так, відповідно до довідки РКП «Мар'їнське БТІ» № 06-676 від 30.06.2016 року, згідно даних інвентаризаційно-реєстраційної справи станом на 31.12.2012 року відомостей про реєстрацію права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS], не мається. На земельній ділянці за вищевказаною адресою розташовані: житловий будинок А1 (1936 р.п.) з прибудовою а1 (1950 р.п.) загальною площею будинку - 72,6 кв.м., житловою - 36,3 кв.м., господарські будівлі: сарай Д1 (1960 р.п.), сарай В1 (1960 р.п.), погріб Е1 (1988 р.п.), вбиральня Т1 (1988 р.п.), колодязь к, фундамент ф, огорожа, ворота. Згідно з ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Відповідно до ч. 4 ст. 344 ЦК України, право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засобі, цінні папери набувається за рішення суду. Викладені обставини дають суду підстави вважати, що позивач понад 36 років добросовісно володіє житловим будинком, тому за нею можливо визнати право власності на цей будинок. На підставі викладеного, у відповідності зі ст.ст.3, 7, 82, 215 ЦПК України, ч.ч.1,4 ст. 344 ЦК України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що 15 червня 2007 року помер її батько - [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 3.230 гектарів, розташовану на території Катеринівської сільської ради, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала спадкодавцю на підставі державного акту на право приватної власності на землю ДН № 185866. Спадкоємцями першої черги після смерті спадкодавця є позивач та [PERSON] дружина померлого. [PERSON] не заперечує, щоб земельна ділянка площею була оформлена на імя позивача. У встановлений законом шестимісячний строк для оформлення спадщини до нотаріальної контори позивач не звернулася у зв'язку з тим, що була переконана, що не обмежена в часі щодо подачі відповідної заяви. З зазначених підстав просить визнати за нею право власності на спадкове майно після смерті батька. Позивач в судовому засідання позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилася, надала заяву з проханням справу розглянути в її відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з підстав, зазначених позивачем у позовній заяві. Так, відповідно до копії свідоцтва про смерть серії 1НО № 231227, [PERSON] помер 15 червня 2007 року в с. Антоніка Марїнського району Донецької області. Згідно копії свідоцтва про народження серії VІ-НО № 487524, 12 вересня 1984 року народилася [PERSON], батьками якої записані [PERSON] та [PERSON]. Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДН № 185866 [PERSON] є власником земельної ділянки площею 3.230 гектарів в межах згідно з планом. Земельна ділянка розташована на території Катеринівської сільської ради Мар'їнського району Донецької області. Землю передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Відповідно до ч. 1 ст. 1278 ЦК України частки кожного спадкодавця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Викладені обставини дають суду підстави для визнання за позивачем права власності на майно померлого. На підставі викладеного, у відповідності зі ст.ст. 3, 7, 82, 215 ЦПК України, ст.ст. 1225, 1261, 1268, 1278 ЦК України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що [INFO] помер її син [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді автомобіля марки FORD KUGA TREND 2011 року випуску, державний номерний знак [NUMBER], шасі [NUMBER], яке належало померлому на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER]. Позивач та відповідач є спадкоємцями першої черги за законом. Відповідач від прийняття спадщини відмовляється на користь позивача. При зверненні до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, позивач отримала відмову, оскільки пропустила строк прийняття спадщини. З зазначених підстав просить визнати за нею право власності на спірне майно. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з підстав, зазначених позивачем у позовній заяві. Так, відповідно до копії свідоцтва про смерть, [PERSON] помер [INFO] у місті Єнакієве Донецької області. Згідно копії довідки про народження, [INFO] народився [PERSON], матір'ю якого зазначена [PERSON], батьком [PERSON]. Згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER], [PERSON] є власником автомобіля марки FORD KUGA TREND 2011 року випуску, державний номерний знак [NUMBER], шасі [NUMBER]. Відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1278 ЦК України частки кожного спадкодавця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Викладені обставини дають суду підстави для визнання за позивачем права власності на майно померлого. На підставі викладеного, у відповідності зі ст.ст. 3, 7, 82, 215 ЦПК України, ст.ст. 1261, 1268, 1278 ЦК України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно за заповітом. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що 03 червня 2014 року померла його тітка [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді квартири [ADDRESS], загальною площею 35,2 кв.м., житловою 18,3 кв.м. Спадкоємцями цієї спадщини за заповітом тітки є він [PERSON]. Однак, після смерті тітки він до нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини не звернувся. Після смерті своєї тітки позивач залишився жити в цієї квартирі. Однак відсутність правовстановлюючих документів не дає йому можливості оформити свої спадкові права через нотаріальну контору. Просив визнати за ним право власності на квартиру його померлої тітки. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, надіслав заяву з проханням справу розглянути в його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечували. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з підстав, зазначених позивачем у позовній заяві. Так, відповідно до копії свідоцтва про смерть, [PERSON] померла 03 червня 2014 року у місті Курахове Марїнського району Донецької області. Згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого 05.01.1995 року Кураховським експериментальним заводом спеціальних будівельних конструкцій в особі керівника органу приватизації [PERSON], [PERSON] є власником квартири № 62, загальною площею 35,2 кв.м у будинку № 9 по вул. Лермонтова в м. Курахове. Право власності на зазначену квартиру належним чином зареєстровано в Селідівському БТІ. Відповідно до заповіту, посвідченого 20.03.1995 року Курахівською державною нотаріальною конторою Донецької області за р. № 436, [PERSON] на випадок своєї смерті заповідала належну їй квартиру [ADDRESS] [PERSON]. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Викладені обставини дають суду підстави для визнання за позивачем права власності на майно померлої. На підставі викладеного, у відповідності зі ст.ст.3, 7, 82, 215 ЦПК України, ст.ст. 1261, 1268, 1278 ЦК України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно за заповітом. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що 23 лютого 2008 року помер [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді квартири [ADDRESS], загальною площею 43,8 кв.м., житловою 28,2 кв.м. Спадкоємцем цієї спадщини за заповітом [PERSON] є вона [PERSON]. 28.02.2008 року вона звернулася до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини, про що свідчить відповідна заява. Просить визнати за нею право власності на квартиру померлого [PERSON] Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надіслав заяву з проханням справу розглянути в його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з підстав, зазначених позивачем у позовній заяві. Так, відповідно до копії свідоцтва про смерть, [PERSON] помер 23 лютого 2008 року у місті Курахове Марїнського району Донецької області у віці 78 років. Згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого 09.09.1997 року Органом приватизації Курахівського заводу залізобетонних конструкцій в особі керівника органа приватизації [PERSON], [PERSON] є власником ? частини квартири [ADDRESS]. Право власності на зазначену квартиру належним чином зареєстровано в БТІ. Згідно рішення Марїнського районного суду Донецької області від 08.05.2009 року встановлено факт прийняття [PERSON] спадку у вигляді частини квартири [ADDRESS]. Згідно до заповіту, посвідченого 18.10.2007 року Вугледарською державною нотаріальною конторою за р. № 2021 [PERSON] після свої смерті заповідав усе своє майно [PERSON]. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Викладені обставини дають суду підстави для визнання за позивачем права власності на квартиру його померлого [PERSON] На підставі викладеного, у відповідності зі ст.ст. 3, 7, 82, 215 ЦПК України, ст.ст. 1268 ЦК України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що [INFO] померла її мати [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді будинку, розташованого в с. Старомихайлівка Мар'їнського району Донецької області. Вона є спадкоємцем матері за заповітом, складеної останньою на користь позивача [PERSON]. Однак, через те, що вона не мала свідоцтва про смерть матері, оскільки остання померла на тимчасово окупованій території, вона своєчасно, в шестимісячний термін не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Просила визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті її матері. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з підстав, зазначених позивачем у позовній заяві. Так, відповідно до копії свідоцтва про смерть, [PERSON] померла [INFO] в смт Старомихайлівка Мар'їнського району Донецької області у віці 90 років. Згідно заповіту, посвідченого 29.06.2010 року Красногорівською державною нотаріальною конторою за р. № 1349, [PERSON], [INFO], після своєї смерті заповідала все своє майно [PERSON]. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. У відповідності з вимогами ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно до вимог ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Викладені обставини дають підстави вважати, що позивач пропустила строк, встановлений для прийняття спадщини, з поважних причин, а тому їй необхідне його подовжити. На підставі викладеного, у відповідності зі ст.ст.3, 7, 82, 215 ЦПК України, ст.ст. 1268, 1269, 1272 ЦК України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернуЛАся до суду із позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що 31 грудня 2016 року померла її мати [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина. В теперішній час вона не може отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки в нотаріальній конторі їй було в цьому відмовлено через пропуск строку, встановленого для прийняття спадщини. Вважає, що пропустила строк звернення до нотаріальної контори з поважних причин, оскільки вважала, що спадщину після смерті матері може переоформити в будь-який момент, тому просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті її матері [PERSON]. Позивач в судове засідання не зявилася, надала заяву з проханням справу розглянути в її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав заяву з проханням справу розглянути в його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з підстав, зазначених позивачем у позовній заяві. Так, відповідно до копії свідоцтва про смерть серії І-НО № 972035, [PERSON] померла 31.12.2016 року у віці 83 років в місті Курахове Марїнського району Донецької області. Згідно копії свідоцтва про народження серії ІІ-УР № 710384, 27.03.1960 року народилася [PERSON], матірю якої зазначена [PERSON]. Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу серії VІ-НО № 252071, 25.12.1990 року у Курахівському РАЦСі Марїнського району Донецької області, актовий запис № 212, зареєстровано шлюб [PERSON] та [PERSON]. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище «Шупляк». Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Згідно до вимог ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що позивач не звернулася до Курахівської державної нотаріальної контори Марїнського району із заявою про прийняття спадщини у звязку з тим, що вважала, що спадщину після смерті матері вона може переоформити в будь-який момент. Суд визнає цей факт поважною причиною пропуску шестимісячного строку, відведеного законодавством для звернення до нотаріуса з письмовою заявою про прийняття спадщини, а тому йому необхідне його подовжити. На підставі викладеного, у відповідності зі ст.ст.3, 7, 82, 215 ЦПК України, ст.ст. 1221,1227, 1268, 1270, 1272 ЦК України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою про встановлення батьківства. Посилається на те, що починаючи з січня 2010 року по листопад 2012 р. вона зустрічалася з [PERSON]. На протязі цього часу вони підтримували інтимні стосунки. Шлюб не реєстрували. [INFO] позивачка народила доньку [PERSON]. ЇЇ батьком є [PERSON] Так як [PERSON] відмовився подавати в органи РАЦС заяву про визнання себе батьком дитини, запис про народження зроблені за прізвищем позивачки, а ім'я та по батькові батька за її вказівкою. В жовтні 2014 р. [PERSON] одружився з [PERSON] [INFO] [PERSON] загинув, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER]. Прохала встановити, що [PERSON], [INFO], місце народження м. Полтава є батьком [PERSON], [INFO], місце народження м. Полтава. В судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримали та прохали його задовольнити. Відповідач [PERSON] надав заяву про розгляд справи без його участі. Відповідачі [PERSON], [PERSON] не заперечували проти задоволення позову. Представник Октябрського відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції надав заяву про розгляд справи без їх участі, при вирішення справи покладаються на розсуд суду. Суд, заслухавши пояснення сторін, свідків, думку адвоката, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що починаючи з січня 2010 року по листопад 2012 р. [PERSON] зустрічалася з [PERSON]. На протязі цього часу вони підтримували інтимні стосунки, однак шлюб не реєстрували. [INFO] позивачка народила доньку [PERSON]. ЇЇ батьком є [PERSON] Так як [PERSON] відмовився подавати в органи РАЦС заяву про визнання себе батьком дитини, запис про народження зроблені за прізвищем позивачки, а ім'я та по батькові батька за її вказівкою. В жовтні 2014 р. [PERSON] одружився з [PERSON] [INFO] [PERSON] загинув, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER]. Так як [PERSON] в свідоцтві про народження [PERSON] не вказаний батьком, це позбавляє її права на спадщину, на яку зараз мають право батько, мати та дружина померлого. В судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] пояснили, що їм було відомо про стосунки позивачки з [PERSON], те, що вона була вагітна від нього. Відповідно до висновку спеціаліста по молекулярно-генетичному аналізу визначення біологічного споріднення від 27.02.2015 р. ТОВ Фірма « Б.А.Т.» встановлено факт батьківства [PERSON] по відношенню до [PERSON], [INFO] з вірогідністю 99, 9999915 % . Відповідно до ч.1 ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved