Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу між сторонами, який був зареєстрований 24.01.2014 Відділом РАГС по місту Умані реєстраційної служби Уманського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області, актовий запис за № 14 в Книзі реєстрації актів про одруження. Від спільного проживання сторони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з матір'ю [PERSON] Позивач посилається на те, що подружнє життя з відповідачем не склалося, оскільки, на її думку, в них різні погляди на життя, а також вказує на те, що відповідач [PERSON] неодноразово застосовував по відношенню до неї як психічне, так і фізичне насилля, у зв'язку з чим позивач вимушена була звернутися до правоохоронних органів з відповідною заявою, підтвердженням якої, є талон-повідомлення № 00002013 від 13.08.2014 про прийнятт відповідної заяви Уманським МВ УМВС України в Черкаській області. Всі ці обставини негативно впливають на подружні стосунки та виховання доньки, тому на примирення позивач не погоджується, наполягає на розлучені. Однією сім'єю сторони не проживають з серпня 2014 року, спільне господарство не ведеться. Сім'я існує формально, її відновлення є неможливим, а подальше збереження шлюбу суперечити інтересам позивача. 13.11.2014 відповідач [PERSON], до початку розгляду справи по суті, подав суду зустрічний позов до [PERSON] про встановлення порядку участі батька у вихованні дочки [PERSON], [INFO], і спілкування з нею, який був прийнятий до спільного розгляду з первісним позовом ухвалою суду від 17.11.2014. З урахуванням зміни позовних вимог заявою від 19.12.2014 позивач за зустрічним позовом [PERSON] просив суд: визначити такий порядок його участі у вихованні доньки [PERSON] та порядок спілкування з нею: два рази на рік проводити спільний відпочинок строком на два тижні: влітку в серпні місяці з 10 по 23 число включно та взимку під час зимових канікул дитини; проводити спільне святкування Нового року, Різдва Христового та Пасхи, відвідування донькою місця проживання батька [PERSON]: з 09 год. 00 хв. першої суботи місяця та до 19 год. першої неділі місяця, з 09 год. 00 хв. останньої суботи місяця та до 19 год. останньої неділі місяця; у разі, якщо святкові дні припадають на день побачення батька з донькою або цей день передує дню побачення, або є наступним після нього, то такі дні донька проводить з батьком; необмежене спілкування з донькою [PERSON] особисто засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв'язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та донькою; зобов'язати [PERSON] не перешкоджати батьку брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з донькою; зобов'язати [PERSON] за два дні до дня його зустрічі з донькою надавати точну інформацію щодо фактичного місця проживання, перебування та навчання дитини, а у разі настання таких змін, повідомити про це позивача особисто на наступний день з дня настання таких обставин. Позивач [PERSON] в судовому засіданні свій позов підтримала, просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем з підстав, наведених у позовній заяві; вважала, що примирення з відповідачем є неможливим. Пояснила, що вона з дочкою проживають окремо від відповідача у Бершадському районі Вінницької області, і враховуючи поведінку відповідача під час спільного проживання, може погодитися на участь батька у вихованні дочки і побачення з нею відповідно до порядку, днів, годин, які встановить суд. Проти зустрічного позову вона заперечила частково. Так, вона згодна на те, щоб батько бачився з дочкою і забирав її до себе двічі на місяць: з суботи о 09 год. до неділі до 13-14 год.; для поїздок дитини з батьком на відпочинок достатньо 7 днів, а не по два тижні, з наданням їй інформації про те, куди, з ким їде тощо; святкові дні - Новий Рік, Різдво, Пасха - щоб дочка проводила їх з кожним з батьків по черзі - один рік з матір'ю, наступний з батьком; щодо спілкування засобами зв'язку з дочкою вона не заперечує. Вимогу про інформування батька про місце фактичного перебування дочки, місце її навчання та про такі зміни визнає. Щодо перешкоджання батьку бачитися з дочкою, то вона не чинить йому перешкод у спілкуванні з дитиною відповідно до рекомендацій органу опіки і піклування. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що дійсно не може знайти порозуміння із позивачем щодо примирення та відновлення сім'ї, тому вимогу про розірвання шлюбу він визнає. Заявлені вимоги за зустрічним позов підтримав повністю та просив суд задовольнити їх. Пояснив, що без рішення суду мати дочки не надає йому можливості вільно бачитися і спілкуватися з дочкою за місцем її проживання чи навчання дочки, не кажучи про відвідування дочкою його місця проживання у вихідні дні. Орган опіки і піклування Бершадської районної державної адміністрації Вінницької області в судове засідання свого представника не направив - у листі від 02.03.2015 просив здійснювати розгляд за відсутності його представника, та надіслав свій висновок від 07.05.2015 про способи участі одного з батьків у вихованні дитини. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 24.01.2014 у Відділі РАГС по місту Умані реєстраційної служби Уманського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області, актовий запис за № 14 в Книзі реєстрації актів про одруження. У сторін до реєстрації шлюбу під час спільного проживання [INFO] народилася дочка [PERSON], яка проживає з позивачем окремо від батька, на час розгляду справи - в селі Шляхова Бершадського району Вінницької області. Дитина навчається у ДНЗ «Веселка» вказаного населеного пункту. Шлюбні відносини між сторонами припинені з серпня 2014 року, спільне господарство не ведеться, відновлення сімейні відносини, на їхню думку, є не можливим і суперечитиме їх інтересам. Сторони згодні на розірвання шлюбу між ними. Частиною 1 ст. 110 СК України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Конституцією України у ч. 1 статті 51 закріплено, що шлюб грунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. З наведеної норми вбачається, що шлюб не може ґрунтуватися та існувати на примусі однієї із сторін, за відсутності наміру і волі одного з подружжя проживати в шлюбі з другим з подружжя. Отже, суд вважає, що сім'я розпалась і зберегти її при встановлених обставинах не є можливим, відновлення спільного життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення, тому шлюб підлягає розірванню. Згідно з висновком органу опіки і піклування Бершадської районної державної адміністрації Вінницької області від 07.05.2015 про способи участі одного з батьків у вихованні дитини пропонується визначити спосіб участі батька [PERSON] у вихованні дочки [PERSON] та спілкування з нею таким чином: побачення проводити двічі на місяць з суботи 10 год. до неділі 14 год., а також - на період оздоровлення з метою укріплення та підтримання здоров'я дитини; у інші дні - за спільною згодою батьків та у зручний для дитини час. Відповідач за зустрічним позовом [PERSON] згодна на такий графіка побачень батька з дочкою: побачення із перебуванням дочки за місцем проживання батька - двічі на місяць: з суботи о 09 год. до неділі до 13-14 год.; для поїздок дитини з батьком на відпочинок один раз на рік тривалістю 7 днів, з наданням їй інформації про те, куди, з ким їде її дочка; щоб святкові дні - Новий Рік, Різдво, Пасха - дочка проводила по черзі з кожним із батьків - один рік з матір'ю, наступний - з батьком; щоб батько спілкувався за допомогою різних видів засобів зв'язку з дочкою в зручний для дочки час, вільний від навчання чи сну. Також позивач визнала вимогу про інформування батька про місце фактичного перебування дочки, місце її навчання та про такі зміни. Доказів того, що мати [PERSON] умисно, безпідставно, перешкоджання батьку бачитися з дочкою позивач за зустрічним позовом суду не надав. Відповідно до положень ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. І розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Право на безперешкодне спілкування між собою матері, батька та дитини, крім випадків, коли таке право обмежене законом, закріплене у ст. 153 СК України. Статтею 157 СК України передбачено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно; той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею; а той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Норми, аналогічні за своїм змістом до наведених положень СК України, містяться і у статтях 11, 12, 15 Закону України «Про охорону дитинства». За повідомленням ДНЗ «Веселка» від 29.04.2015 № 34 батько дитини [PERSON] з 25.01.2015 систематично відвідував дитячий садок і бачився там з дочкою [PERSON] в присутності вихователя. Під час спілкування батько доброзичливо ставився до дитини, яка до нього антипатії не проявляє. Після зустрічей з батьком дитина спокійна, врівноважена, зразу вливається в колектив однолітків. Відомості про наявність обставин, які б могли бути підставою для обмеження спілкування батька [PERSON] з дочкою в матеріалах справи відсутні. Згідно з ч. 4, 5, 6 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов'язковою є участь органу опіки та піклування, який подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. При цьому суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Враховуючи встановлені в суді обставини, позицію сторін у справі, що висновок органу опіки і піклування від 07.05.2015 про способи участі одного з батьків у вихованні дитини не містить достатнього обґрунтування щодо запропонованого варіанту участі батька у житті дитини, та наведені норми законодавства, що регулює права і обов'язки батьків щодо своїх дітей, суд вважає, що зустрічний позов [PERSON] підлягає задоволенню частково з метою забезпечення інтересів дитини на спілкування з обома батьками та прав батьків на повноцінну участь у житті дитини. Суд дійшов висновку, що батько дитини має право на побачення з дочкою і проведення спільно часу у вихідні дні - субота і неділя - двічі на місяць з урахуванням часу, необхідного для переїзду дитини від житла матері до батька; на спільний відпочинок у період літнього оздоровлення на протязі двох тижнів один раз на рік; на спільне святкування свят Нового Року, Різдва, Пасхи за місцем проживання батька по черзі з матір'ю дитини; на безперешкодне особисте спілкування з дочкою різними видами засобів зв'язку; на отримання від матері дитини інформації щодо фактичного місця проживання чи перебування та навчання дитини; у разі зміни місця проживання чи навчання дочки - на невідкладене повідомлення його про це матір'ю дитини. Тому у вказаній частині зустрічний позов підлягає задоволенню, а в частині зобов'язання [PERSON] не чинити перешкоди батьку у вихованні та спілкуванні з дочкою необхідно відмовити. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України суд з відповідачів на користь позивачів стягує понесені останніми судові витрати на сплату судового збору.

Outcome: partial