Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 10 березня 2007 року. Від спільного життя з відповідачем мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу буде проживати з нею. Одруження з відповідачем видалося невдалим. На протязі останніх років сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин наприкінці 2015 року. Причиною припинення шлюбних стосунків є та обставина, що вони мають діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім'ю. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями та з його вини в сім'ї постійно виникають сварки. Вважає, що їх сім»я розпалася остаточно, а тому просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], а також стягнути з відповідача на її користь судовий збір у розмірі 551,20грн., сплачений нею при подачі позову до суду. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася. Про день та час розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином. Суду надала письмову заяву з проханням справу розглянути у її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, клопотань не має. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище [PERSON]. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився. Про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Суду надав письмову заяву з проханням справу розглянути без його участі. Позов визнає у повному обсязі, клопотань не має. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Положеннями ст. 55 СК України передбачено, що дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Частиною 3 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно свідоцтву про шлюб серії [NUMBER] сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 10 березня 2007 року, актовий запис № 49(а.с.4). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] Частиною 3 ст. 105 СК України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно до вимог ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом достовірно встановлені фактичні взаємовідносини подружжя і причини розірвання шлюбу - це фактичне припинення шлюбних відносин сторонами. Таким чином, суд приходить до переконання, що сім'я розпалася остаточно і подальше спільне життя подружжя є неможливим, оскільки сторони протягом тривалого періоду часу шлюбних стосунків фактично не підтримують, спільне господарство не ведуть, та втратили почуття любові і поваги один до одного. Таким чином, на підставі вище викладеного, суд приходить до переконання, що зазначені обставини перешкоджають збереженню шлюбу і суперечать інтересам сторін, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже, з відповідача на користь позивача також підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 551,20грн. сплачена позивачем при подачі позовної заяви до суду.

Outcome: approved