Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідачів [PERSON], Копичинецької міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог: Гусятинське районне бюро технічної інвентаризації, приватний нотаріус Гусятинського районного нотаріального округу [PERSON], реєстраційна служба Гусятинського районного управління юстиції про витребування з чужого незаконного володіння [PERSON] житлового будинку, що в [ADDRESS] скасування запису про державну реєстрацію права власності на вказаний житловий будинок за [PERSON] та визнання за нею права власності в порядку спадкування за заповітом на зазначене нерухоме майно після смерті [PERSON] В обґрунтування вимог вказує, що їй та її померлій бабці [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], виданого Копичинецькою державною нотаріальною конторою від 01 листопада 1993 року та зареєстрованого в реєстрі за № 548 належить по ? частини незакінченого будівництвом житлового будинку, що в [ADDRESS]. Спірний незакінчений будівництвом житловий будинок належав спадкодавцю [PERSON] на підставі свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок незакінчений будівництвом, виданого виконкомом Копичинецької міської ради народних депутатів від 09 червня 1993 року. Як далі зазначила позивачка, [INFO] померла її баба [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина, в тому числі, і на ? частини вищевказаного незакінченого будівництвом житлового будинку. Вона є спадкоємцем вищевказаного майна після смерті останньої за заповітом, посвідченим 07 квітня 2004 року Копичинецькою державною нотаріальною конторою. Із заявою про прийняття спадщини вона звернулася в установлений шестимісячний строк. Однак, під час підготовки документів для оформлення права на спадщину було виявлено, що спірний житловий будинок зареєстрований за відповідачем [PERSON] на підставі договору дарування, посвідченого 11 грудня 2007 року приватним нотаріусом Гусятинського районного нотаріального округу [PERSON]. В договорі зазначено, що спірний житловий будинок належав [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконкомом Копичинецької міської ради Гусятинського району 07 жовтня 2007 року на підставі рішення виконкому Копичинецької міської ради від 25.07.2005 року та зареєстрованого в Гусятинському РК БТІ 03 листопада 2005 року. Позивач вважає, що для посвідчення вищевказаного договору дарування нотаріусу було представлено підроблене свідоцтво про право власності на дане спірне нерухоме майно, видане виконкомом Копичинецької міської ради 07 жовтня 2005 року на підставі вищевказаного рішення виконкому Копичинецької міської ради від 25.07.2005 року, а тому вважає, що [PERSON] незаконно заволоділа спірним житловим будинком та не мала права на його відчуження. Зазначила, що незаконними діями [PERSON] порушено її право володіння, користування та розпорядження вищевказаним нерухомим майном. Вказала, що оскільки спірний житловий будинок набутий [PERSON] за договором дарування, який по своїй суті є безоплатним, у [PERSON], яка не була його законним власником та відповідно не мала права на його відчуження, у всіх випадках вона, як власник майна має право на його витребування. Крім того, вказала, що так як державна реєстрація речових прав на нерухоме майно це офіційне визнання і підтвердження фактів виникнення, переходу речових прав на нерухоме майно, що супроводжується внесенням даних до державного реєстру речових прав на нерухоме майно, тому слід також скасувати державну реєстрацію права власності на відповідача [PERSON] на вказане спірне майно. Посилаючись на наведене просить позов задовольнити. Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримали, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, просили позов задовольнити. Представник позивача [PERSON] пояснила, що спадкодавець [PERSON] не усвідомлювала в момент вчинення договору дарування значення своїх дій, оскільки їй було 80 років, чим і скористався її син [PERSON] - відповідач по справі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні 15.01.2014 року позов не визнав, та пояснив, що він у встановленому законом порядку уклав договір дарування із своєю матір'ю [PERSON] Вважає, що незаконних дій як з боку [PERSON] та і його при оформленні права власності на спірний житловий будинок не робилося. Також надав до суду письмові заперечення на позов 11.04.2014 року Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судове засідання 04.06.2014 року не з'явилася, будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце слухання справи, проте в минулих судових засіданнях до вищевказаної дати позов не визнала, та пояснила, що їм було відомо лише за документи, видані Копичинецькою міською радою в 2005 році. Про факт існування рішення виконкому Копичинецької міської ради від 08 квітня 1993 року не знає. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні 04.06.2014 року позов не визнав, підтримав заперечення на позов та пояснив, що спадкоємці померлого [PERSON], який помер [INFO] мали право успадкувати майно спадкодавця на протязі шести місяців відповідно до ст. 549 ЦК України в редакції 1964 року. Позивачка не скористалася своїм правом на успадкування спадкового майна, оскільки в передбачений законом термін не отримала свідоцтво про спадкування, а тому [PERSON] правомірно 08 квітня 1993 року отримала рішення виконкому Копичинецької міської ради про видачу її свідоцтва про право власності на незавершене будівництво спірного житлового будинку. При таких обставинах державний нотаріус Лисейко В.В. не мав правової підстави видати свідоцтво на спадкування майна за заповітом, так як спадкового майна вже не існувало. Спадкове майно згідно вказаного рішення виконкому Копичинецької міської ради належало [PERSON] Вважає, що задоволення позову про витребування майна з чужого незаконного володіння можливе лише у випадку, якщо позивач доведе, що індивідуально визначене майно належить йому, знаходиться у відповідача без достатніх правових підстав. Так як позивачка ніколи не була власником спірного житлового будинку тому не може ставити питання про його витребування. Остання мала лише намір успадкувати майно, але [PERSON] розпорядилася цим майном на власний розсуд. Позовна вимога про визнання права власності на спадкове майно є неправомірною, оскільки житловий будинок не входить в коло спадкового майна. Просив в задоволенні позовних вимог позивачці відмовити за безпідставністю. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] в судове засідання 04.06.2014 року не з'явився, будучи належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, про неможливість явки в судове засідання суду не представив. Представник відповідача Копичинецької міської ради в судовому засіданні 19.03.2014 року позовні вимоги визнала повністю та пояснила, що майно, яке [PERSON] успадкувала не було зареєстровано. Хто підготував акт вводу в експлуатацію не відомо. Правовстановлюючий документ був виготовлений на [PERSON], але як акт вводу був оформлений на [PERSON] не знає. В той час, коли [PERSON] оформляла документи на спірний житловий будинок, а саме в 2005 році вона працювала секретарем виконкому. Пам'ятає, що приходила [PERSON] і казала, що немає документів на спірний житловий будинок. Було видано рішення про виготовлення проектної документації на житловий будинок. [PERSON] було представлено акт введення в експлуатацію і на підставі цього акта видавалося рішення виконкому в 2005 році, і в подальшому на підставі вказаного рішення виконкому - свідоцтво про право власності на вказане нерухоме майно. Вона не могла допустити видання вищевказаних документів обманним шляхом. В судові засідання з 08.05.2014 року не з'явилася, проте до суду з боку Копичинецької міської ради надіслано заяву про продовження розгляду справи без участі представника. Представник третьої особи Гусятинського районного управління юстиції в судові засідання не з'являвся, надіславши письмову заяву про розгляд справи без участі їх представника. Третя особа приватний нотаріус Гусятинського районного нотаріального округу [PERSON] в судовому засіданні 15.01.2014 року пояснила, що договір дарування складено добре. На підтвердження права власності на спірне нерухоме майно було представлено [PERSON] свідоцтво про право власності від 07.10.2005 року. Представлене свідоцтво не викликало сумнівів щодо законності, оскільки були на ньому проставлені печатки. Реєстрація нерухомого майна в нотаріальних конторах ведеться з 2013 року. Оскільки [PERSON] з 1926 року договір оголошувався в нотаріальній конторі вголос. Не заперечує щодо задоволення позовних вимог. Представник третьої особи - Гусятинського РК БТІ в судовому засіданні 15.01.2014 року не заперечувала щодо задоволення позовних вимог. В наступні судові засідання представник третьої особи не з'явився, представивши письмову заяву з проханням розглядати справу без представника БТІ. Суд, заслухавши пояснення сторін, їх представників, третю особу - приватного нотаріуса [PERSON] представника третьої особи Гусятинського РК БТІ, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] Після його смерті залишилося спадкове майно - незакінчений будівництвом житловий будинок з господарськими будівлями, що в [ADDRESS] (а.с.5). Зазначене спадкове майно, процент готовності якого 92 %, належав спадкодавцю [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на жилий будинок незакінчений будівництво, виданим виконкомом Копичинецької міської ради народних депутатів 09.06.1993 року. Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Копичинецькою державною нотаріальною конторою 01.11.1993 року (а.с.5) дане спадкове майно в рівних частках успадкували [PERSON] та [PERSON] Як видно з копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] [PERSON]. після укладення шлюбу із [PERSON] присвоєно прізвище «[PERSON]». 07 квітня 2014 року [PERSON] на випадок своєї смерті зробила заповідальне розпорядження, яким заповіла все своє майно [PERSON] - позивачці по справі, що стверджується копією заповіта, посвідченням державним нотаріусом Копичинецької державної нотаріальної контори від 07 квітня 2004 року та зареєстрованим в реєстрі за № 307. На підставі рішення виконкому Копичинецької міської ради № 82 від 25.07.2005 року [PERSON] виконкомом цієї ж ради 07.10.2005 року видано свідоцтво про право власності на 1/1 домоволодіння, що у [ADDRESS] Гусятинського району серії САА № 429484. Як видно із витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 03.11.2005 року, виданого Гусятинським РК БТІ вищевказане домоволодіння було зареєстровано за [PERSON] в реєстровій книзі №5за номером запису 1199. 11 грудня 2007 року [PERSON] подарувала [PERSON] спірний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що в [ADDRESS], що стверджується договором дарування серії ВКВ № 754144, посвідченого приватним нотаріусом Гусятинського районного нотаріального округу 11 грудня 2007 року та зареєстрованого в державному реєстрі 24.12.2007 року. [INFO] [PERSON] померла, про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 24.01.2013 року відділом реєстрації актів цивільного стану Стахановського міського управління юстиції у Луганській області. Позивачка [PERSON] 15.06.2013 року у встановлений законом строк звернулася із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] На підставі її заяви було заведено спадкову справу за № 110/2013. Згідно вимог ст.ст. 524, 534, 560 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється і за законом і за заповітом. Кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Спадкоємці, закликані до спадкоємства, можуть одержати в державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини свідоцтво про право на спадщину. Тобто, згідно норм закону, який діяв на час смерті [PERSON] спадкування по заповіту не передбачено обов'язкової реєстрації. Вирішуючи спори про захист права власності на майно, суд повинен виходити з того, що правовий режим визначається з урахуванням законодавства, що було чинне на момент створення (набуття) майна. Враховуючи, що [PERSON] і [PERSON] у встановленому законом порядку прийняли спадщину, вони правомірно стали спадкоємцями спадкового майна - незакінченого будівництвом житлового будинку з господарськими будівлями, що в [ADDRESS] Гусятинського району Тернопільської області, в рівних частках, що стверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом (а.с.5). Таким чином, видавши рішення виконкому Копичинецької міської ради від 25.07.2005 року № 82 та свідоцтво про право власності серії САА № 429484 від 07.10.2005 року було порушено право власності позивача на ? частини житлового будинку, що в [ADDRESS]. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Стаття 346 ЦК України передбачає підстави припинення права власності. Право власності припиняється у разі: - відчуження власником свого майна; - відмови власника від права власності; - припинення права власності на майно, яке за законом не може належати цій особі; - та ін. Право власності може бути припинене в інших випадках, встановлених законом. Згідно з вимогами ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ч.3 ст. 388 ЦК України, якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках. Таким чином оскільки добросовісне набуття в розумінні ст. 388 ЦК України можливе лише тоді, коли майно придбано не безпосередньо у власника, а в особи, яка не мала права відчужувати це майно, наслідком угоди, укладеної з таким порушенням, є повернення майна з володіння набувача. Станом на 2007 рік власниками спірного житлового будинку були в рівних частках позивачка і [PERSON] Згідно ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Таким чином, [PERSON] вправі була розпоряджатися лише належною її часткою спірного житлового будинку, а саме ? частки вказаного житлового будинку. Враховуючи обставини справи та вищенаведені вимоги закону, слід витребувати з чужого незаконного володіння [PERSON] ? частину житлового будинку будинку, що в [ADDRESS] Гусятинського району Тернопільської області та скасувати запис про державну реєстрацію права власності на ? частину вказаного житлового будинку за законом. Стосовно вимоги про визнання права власності за заповітом після смерті [PERSON], то суд вважає, що такі вимоги до задоволення не підлягають, оскільки [PERSON] вправі була розпоряджатися своїм майном, а спадкоємець за заповітом вступив в розпорядження щодо майна, яке належало померлій на час смерті а тому на час її смерті спадщини не було. Посилання представника позивача, що [PERSON] не розуміла значення своїх дій при укладенні договору дарування є безпідставним, оскільки не є предметом позовних вимог. Посилання представників відповідача [PERSON] та Копичинецької міської ради на те, що свідоцтво про право на спадщину за заповітом (а.с.5) не було зареєстроване, суд не приймає до уваги, оскільки згідно норм ЦК УРСР, який діяв на час виникнення правовідносин, реєстрація не була обов'язковою. Крім того, відсутність державної реєстрації само по собі не може бути підставою для позбавлення права власності. На підставі викладеного, ст.ст. 182, 203, 319, 321, 328, 346, 387, 388, 391 ЦК України, норм ЦК УРСР від 1963 року,

Outcome: partial