Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом та просить визнати [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування житловим будинком [ADDRESS] . Судові витрати стягнути з відповідача. Посилається на те, що позивачу на праві власності належить вищевказаний будинок. Відповідач є її колишнім зятем та не проживає в будинку понад два роки без поважних причин, комунальні послуги не сплачує, особисті речі його у будинку відсутні. Перешкод в користуванні житлом відповідачу ні позивач, ні члени сім`ї не чинили. Відповідач з колишньою дружиною (донькою позивача) та дітьми не спілкується, аліментів не сплачує, з січня 2017 року до міста не приїздить, а постійно проживає в смт. Олевськ у Житомирській області, у своєї матері. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити та пояснила, що відповідач з січня 2017 року в будинку не проживає, участі в утриманні не приймає та в будинку, комунальні послуги не сплачує і по цій причині їй відмовляють в оформленні субсидій. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином: поштовою кореспонденцією та розміщенням оголошення на вебсайті Судової влади. Заяв, клопотань на адресу суду від нього не надходило, відзив на позов не подано. За таких умов, суд за згодою позивача постановив проводити заочний розгляд справи відповідно до вимог ст.ст. 280, 281 ЦПК України. Судом встановлено наступне. Позивачу [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про право власності від 18.12.1995 (реєстр № 2-2970) та копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 18.12.1995 (реєстр № 2-2968) (а.с.8,9). Згідно довідки виконавчого комітету Переяслав-Хмельницької міської ради Київської області № 2370 від 30.10.2019 [PERSON] , 1944 року народження, зареєстрована по [ADDRESS] , разом з нею зареєстровані наступні особи: дочка [PERSON] , 1982 року народження; онук [PERSON] , 2002 року народження; онука [PERSON] , 2004 року народження; онук [PERSON] , 2013 року народження; колишній зять дочки [PERSON] , 1980 року народження (а.с.12). З копії рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 21.10.2011 вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.13). Акт депутата Переяслав-Хмельницької міської ради № 958 від 04.11.2019 про встановлення кількості проживаючих та обстеження житлово-побутових умов проживання свідчить про те, що [PERSON] , [INFO] , є власником будинку [ADDRESS] та проживає разом з дочкою [PERSON] , [INFO] , онуками: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Боргів за комунальні послуги немає. У будинку також зареєстрований колишній зять [PERSON] - [PERSON] , 1980 року народження, який з родиною не проживає із січня 2017 року, сімейних стосунків з дітьми та колишньою дружиною не підтримує, матеріальної підтримки не надає (а.с.14). Факт непроживання відповідача [PERSON] в будинку по [ADDRESS] з 2017 року підтверджується також показаннями свідків: [PERSON] та [PERSON] , які показали, що вони дружать з [PERSON] та періодично ходять до неї в гості. Відповідач [PERSON] є колишнім чоловіком дочки позивача, але вже більше двох років не проживає в будинку [PERSON] . Подані позивачем письмові документи та показання свідків визнаються судом достовірними, належними та допустимими, які в своїй сукупності є достатніми для встановлення обставин, що мають значення для справи. Згідно ст. 150 ЖК УРСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований в будинку позивача [ADDRESS] , як член її сім`ї - зять. Однак, більше двох років він не проживає з колишніми членами своєї сім`ї в будинку та відсутній за місцем реєстрації без поважних причин. Доказів про тимчасову відсутність відповідача або про поважні причини його відсутності немає. Реєстрація відповідача в будинку порушує права позивача, як власника житла та створює певні обмеження для неї при утриманні майна та сплаті комунальних послуг. А тому суд дійшов висновку про необхідність захисту порушених прав позивача, як власника будинку, шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житлом. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд враховує наступне. Згідно квитанції та виписки про зарахування судового збору позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір в розмірі 768,40 грн. Як встановлено, позивач надала згоду на реєстрацію відповідача в своєму будинку, без будь-яких умов та обмежень, не уклавши з ним договору найму житла, внаслідок чого відповідач не був наділений обов`язком самостійно знятись з реєстрації, що стало причиною даного спору. За таких обставин, понесені позивачем [PERSON] судові витрати у виді судового збору суд залишає за нею на підставі ч.9 ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved