overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] з вимогами про визнання права власності на квартиру [ADDRESS]. Позивач позовні вимоги підтримала посилаючись на те, що вона придбала зазначену вище квартиру, власником якої є відповідачі. Вона сплатила відповідачам кошти за квартиру, однак не може належно оформити своє право власності на майно по вині відповідачів, які не передали всіх необхідних документів, не з'явилися для нотаріального посвідчення договору. Нотаріусом у посвідченні угоди відмовлено у зв'язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів. Відповідачі надали заяву, згідно якої просять розглянути справу без їх участі, позов визнають частково, не заперечують факту укладення угоди та отримання коштів, однак вважаютьє, що всі свої передбачені угодою зобов'язання вони виконали. Дослідивши матеріали справи встановив, що у лютому 2014 року між сторонами було досягнуто домовленості щодо продажу на квартири [ADDRESS]. Дана квартира належить відповідачам на праві спільної сумісної власності, що стверджується копією свідоцтва про право власності, витягом з реєстру про державну реєстрацію прав. Вартість квартири становить 280737 грн., що засвідчується експертним висновком від 18.02.2014 р. У відповідності до ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Згідно ч. 1 ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Водночас, в силу ст.220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Проте нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним, відповідно до ч.2 ст.215 ЦК України. За придбане майно позивач сплатив кошти, які відповідачі отримали і майно було фактично передано. Однак у посвідченні договору нотаріусом відмовлено по вині відповідачів у зв'язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів, які відповідач безпідставно відмовляється надати. Судом встановлено, що волевиявлення учасників правочину було вільним і відповідало їх внутрішній волі, правочин був спрямований на дійсне настання правових наслідків, що узгоджується з ч.3 ст. 203 ЦК України. Враховуючи, крім вказаного вище, що позивач фактично проживає у придбаній квартирі, всі свої зобов'язання за договором виконав, однак посвідчити договір нотаріально неможливо з причин незалежних від позивача, суд вважає, що договір слід вважати укладеним, а правочин дійсним, отже позов слід задовольнити та визнати за позивачем право власності на придбане майно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], яка також представляє інтереси неповнолітньої [PERSON] про припинення права спільної власності, визнання права власності. Просила суд припинити право спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на квартири [NUMBER], [NUMBER] по [ADDRESS]. Визнати за нею право власності на квартиру [NUMBER],а за відповідачами на квартиру [NUMBER] в [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що їм належить на праві спільної сумісної власності згідно розпорядження №382 від 18 березня 1998року виданого Колективним підприємством «Київтрактородеталь» квартири [NUMBER], [NUMBER] по [ADDRESS]. Рішенням місцевого суду Ленінградського району м.Києва від 13.07.2001року встановлено порядок користування жилими приміщеннями в зазначених квартирах, при цьому їй, т.б. [PERSON] виділено в користування квартиру [NUMBER], а відповідачам квартиру [NUMBER] по [ADDRESS]. При винесенні зазначеного рішення питання про визнання права власності не вирішувалося, у зв'язку з чим вона вимушена звернутися до суду з даним позовом. Відповідачі повністю визнали позовні вимоги [PERSON] Суд, прийнявши визнання відповідачами позову, також керується вимогами п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», згідно якого у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Враховуючи вищевикладене та факт визнання відповідачами позову, яке не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд приходить до висновку про обгрунтованість позовних вимог [PERSON], які підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-28 00:00:00

Позивач [PERSON], звернулася до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, що знаходиться по [ADDRESS], посилаючись на те, що після смерті [PERSON], який помер [INFO] року відкрилася спадщина на ? частину господарства по [ADDRESS], яку позивач як спадкоємець за законом своєчасно прийняла. Позивач не може оформити право власності у зв'язку з тим, що померлий під час життя не оформив правовстановлюючі документи на спадкове майно. На підставі зазначеного просить суд визнати за [PERSON], [INFO], право власності на 1/4 частину господарства по [ADDRESS], до складу якого входять: житловий будинок літ. «А», веранда літ. «а», сарай літ. «Б», літня кухня літ. «В», веранда літ. «в1», вбиральня літ. «Д», гараж літ. «З», погрібу літ. «Пг», колодязя «№3», огорожа «№ 1,2», в порядку спадкування за законом по смерті - [PERSON], який помер [INFO] року. Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити та надала пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві. Відповідачі в судовому засіданні позовні вимоги визнали, не заперечували щодо їх задоволення. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги позову підлягають до задоволення. Судом встановлено, що станом на 01.07.1990 року по 15.04.1991 року домогосподарство, що знаходиться по [ADDRESS] відносилося до категорії колгоспних дворів, в якому проживали та були його членами: [PERSON], який помер [INFO] року, [PERSON], [PERSON], [PERSON], що підтверджується довідкою сільської ради № 514 від 04.08.2014 року (а.с.18). Відповідно до ст.ст. 120, 123 ЦК УPCP, кожен з вище перелічених членів колгоспного двору має право по 1/4 частці спірного домоволодіння, яке відносилось до майна колгоспного двору та збереглося по теперішній час. Судом також встановлено, що [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с6). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на 1/4 частину домоволодіння, що знаходиться в по [ADDRESS], яку своєчасно прийняла позивач, так як вступила в управління та володіння спадковим майном та 16.01.2014 року подала до Новоселицької державної нотаріальної контори Чернівецької області заяву № 44 про прийняття спадщини (а.с.8). У зв'язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на спадщину, позивач не може оформити право власності на спадкове майно, а тому право власності в такому випадку, згідно ст. 392 ЦК України, може бути визнано в судовому порядку. На підставі наведеного суд вважає, що вимоги позову підлягають до задоволення в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідачів [PERSON],, [PERSON] про усунення перешкод в здійсненні нею права користування мотивуючи свої вимоги тим , що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом 14.09.2006 року вона є власницею 1/3 частини будинку [ADDRESS] . Іншими власника будинку є її рідні сестри [PERSON] та [PERSON], яким також належить по 1/3 частині вказаного вище будинку . Крім того у відповідності до Державного акту сторонам по справі належить по 1/3 частині земельної ділянки за адресою [ADDRESS] . Після смерті матері позивачка не може вільно користуватися належним їй на праві власності майном , а саме будинком , оскільки відповідачі чинять їй в цьому перешкоди. В судовому засіданні позивачка підтримала заявлені нею вимоги та просить суд постановити рішення ,яким зобов»язати відповідачів не чинити їй перешкоди в користуванні частиною будинку та частиною земельної ділянки за адресою : [ADDRESS] . Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнали та не заперечили проти їх задоволення . Вислухавши пояснення сторін ,дослідивши матеріали справи , суд вважає ,що позовні вимоги підлягають задоволенню , виходячи з наступного . Згідно ст. 41 Конституції кожен має право володіти , користуватися і розпоряджатися своєю власністю . У відповідності до вимог ст..319 ЦК України, власник володіє , користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд . У відповідності до свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.09.2006 року (а.с.6,7) спадкоємцем 1/3 частини майна та земельної ділянки, ,померлої [INFO] [PERSON] є її дочка [PERSON]. Іншими співвласниками 2/3 частин будинку та земельної ділянки за адресою [ADDRESS] є відповідчі по справі [PERSON] та [PERSON] ( їм належить по 1/3 кожній частин будинку та земельної ділянки ) . Згідно вимог ст.. 391 ЦК України має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном .Обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню ,згідно вимог ст.. 61 ЦПК України . В судовому засіданні відповідачі по справі вказали , що оскільки вони всі є власниками по 1/3 частині житлового будинку та земельної ділянки по [ADDRESS] ,тому вони всі можуть вільно користуватися належними їм на праві приватної власності частинами житлового будинку і земельної ділянки , в тому числі і позивачка по справі . Крім того вказали , що перешкод [PERSON] в користуванні належною їй 1/3 частиною будинку та земельної ділянки за вищевказаною адресою не чинив , тому вона може вільно користуватися вказаним майном . Відповідно до ст..1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини та основних свобод - кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном . Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах , передбачених законом або загальними принципами міжнародного права . За наведеного вище та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідачів: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про визнання їх такими, які втратили право на користування жилим приміщенням в місті Новояворівську по вулиці Січових Стрільців, 1/74, Яворівського району Львівської області покликаючись на те, що вона є співвласником квартири за названою адресою, яка належить їй на правіприватної спільної власності. В названому приватному жилому приміщенні є зареєстровані також її дочка - [PERSON], яка є співвласником спірної квартири та онуки [PERSON] та [PERSON], відповідачі по справі, які вже більше як десять років тому назад, виїхали за кордон на постійне місце проживання, забравши свої особисті. Їй самій приходиться оплачувати всі комунальні послуги та квартирну плату, в тому числі і за відповідачів, які зареєстровані у спірному житлі, але фактично тривалий час проживають за межами України. До суду позивач [PERSON] подала письмову заяву в якій підтримує свої позовні вимоги, просить позов задовольнити у повному обсязі і просить також справу слухати у її відсутності. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в судове засідання повторно не зявилися, причини неявок суду не повідомили, хоч про час та місце слухання справи повідомлялися належним чином. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. З копії паспорта громадянина України вбачається, що [PERSON] народилася 01 лютого 1950 року в селищі Лапрі Джелтулакського району Амурської області. Судом встановлено та підтверджено документально, що позивач [PERSON] є зареєстрована і проживає в [INFO]. Згідно копії свідоцтва про право власності на квартиру від 25 жовтня 1993 року, квартира, житловою площею 49,6 кв.м., яка розташована в місті Новояворівську по вулиці Січових Стрільців, 1/74, Яворівського району Львівської області, належить на праві приватної спільної сумісної власності: [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Також в судовому засіданні встановлено та підтверджено документально, що відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є зареєстрованими в [INFO]. Акти обстежень підтверджують факт непроживання відповідачів [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в місті Новояворівськ по вулиці Січових Стрільців, 1/74, Яворівського району Львівської області, починаючи з 2000 року і по даний час. Оцінюючи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що так як відповідачі [PERSON] та [PERSON] за місцем своєї реєстрації тривалий час не проживають, до спірного приватного житла позивача не мають жодного відношення, тому їх слід визнати такими, які втратили право на користування жилим приміщенням в місті Новояворівську по вулиці Січових Стрільців, 1/74, Яворівського району Львівської області та зняти їх з реєстрації з названої квартири. Відповідача [PERSON], яка тривалий час за місцем реєстрації не проживає, але є співвласником спірного житлового приміщення, слід зняти з реєстрації з квартири [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] у якому просить суд стягнути на її користь на утримання неповнолітнього [PERSON], [INFO] аліменти у розмірі 750 гривень с кожного до повноліття дитини. Позивач [PERSON] надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилися з причини перебування в місцях позбавлення волі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився надав заяву про розгляд справи за його відсутністю та визнання позову про стягнення аліментів в повному обсязі. Відповідно до ст. 197 ч.2 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що [PERSON] є опікуном малолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується копією розпорядження голови районної державної адміністрації Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області від 03.02.2014 року №51. Мати дитини - [PERSON], засуджена та відбуває покарання в місцях позбавлення волі згідно вироку Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 31.10.2012 року, справа № 1/825/14/2012 року, вирок набрав законної сили 21.01.2013 року. Батько дитини - [PERSON], засуджений та відбуває покарання в місцях позбавлення волі згідно вироку Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 05.12.2012 року, справа 815/15139/2012 року, вирок набрав законної сили 21.12.2012 року. Згідно розпорядження голови Михайлівської районної державної адміністрації Запорізької області від 18.11.2013 року № 281 малолітньому [PERSON], [INFO] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Малолітня дитина знаходяться на утриманні опікуна [PERSON], що підтверджується актом обстеження умов проживання від 09.10.2014 року. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має не регулярний, мінливий заробіток, частину його одержує в натурі, а так само при наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача аліментів може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів, суд враховує розмір встановленого законодавством прожиткового мінімуму, стан здоров'я і матеріальне становище сторін, дитини, яка знаходиться на утриманні тітки, матеріальне становище платників аліментів. З огляду на викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON] у розмірі 750 грн. щомісяця, с кожного до досягнення дитиною повноліття. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-14 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідачів [PERSON]З, [PERSON] з вимогами про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який розташований за адресою: вулиця Грушевського, будинок №5 у м Зборові Тернопільської області. Представник позивача позовні вимоги підтримує посилаючись на те, що позивач тривалий час користується зазначеним вище будинком та здійснює за ними догляд. Вона сплатила відповідачам кошти за майно, однак не може належно оформити своє право власності на майно, так як нотаріусом у посвідченні угоди відмовлено. Представник відповідачів надала заяву, згідно якої позов визнає, не заперечує факту домовленості та отримання коштів відповідачами, просить розглянути справу без її участі . Дослідивши матеріали справи встановив, що позивач проживає у житловому будинку по вулиці Грушевського, будинок 5 у м. Зборові Тернопільської області. Даний будинок належать відповідачам на праві власності. Згідно довідки виданої 09 жовтня 2017 року № 322 Зборівським районним БТІ до складу будинковолодіння належать: А житловий будинок; пд. підвал; а прибудова; а1 тамбур, Б стайня, В гараж з оглядовою ямою, Г літня кухня ,1 ворота, 2 хвіртка, 3 огорожа. Між сторонами було досягнуто домовленості щодо користування та викупу цього житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами. Позивач сплачувала кошти за будинок згідно домовленості, повністю оплатила кошти і відповідачі їх отримали. Майно позивачу було фактично передано і вона ним користується ним. У посвідченні договору нотаріусом відмовлено. Оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки у відповідності до ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Згідно ч. 1 ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Водночас, в силу ст.220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Проте нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним, відповідно до ч.2 ст.215 ЦК України.\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Судом встановлено, що волевиявлення\~\~учасників правочину було вільним і відповідало їх внутрішній волі, правочин був спрямований на дійсне настання правових наслідків, що узгоджується з ч.3 ст. 203 ЦК України. Враховуючи, крім вказаного вище, що позивач всі свої зобовязання виконала, проживає у придбаному будинку, однак нотаріусом у посвідченні угоди відмовлено і вона не може оформити право власності на майно з причин незалежних від неї, суд вважає, що договір слід вважати укладеним, а правочин дійсним, отже позов слід задовольнити та визнати за позивачем право власності на майно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідачів [PERSON], Копичинецької міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог: Гусятинське районне бюро технічної інвентаризації, приватний нотаріус Гусятинського районного нотаріального округу [PERSON], реєстраційна служба Гусятинського районного управління юстиції про витребування з чужого незаконного володіння [PERSON] житлового будинку, що в [ADDRESS] скасування запису про державну реєстрацію права власності на вказаний житловий будинок за [PERSON] та визнання за нею права власності в порядку спадкування за заповітом на зазначене нерухоме майно після смерті [PERSON] Рішенням Гусятинського районного суду від 04 червня 2014року позов [PERSON] до [PERSON], Копичинецької міської ради Гусятинського району, Тернопільської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог: Гусятинське районне бюро технічної інвентаризації, приватний нотаріус Гусятинського районного нотаріального округу [PERSON], реєстраційна служба Гусятинського районного управління юстиції про витребування з чужого незаконного володіння нерухомого майна, скасування запису про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно та визнання права власності на спадкове майно задоволено частково. А саме, витребувано з чужого незаконного володіння [PERSON] ? частини житлового будинку, що в [ADDRESS] та скасовано запис про державну реєстрацію права власності на ? частину житлового будинку, що в [ADDRESS] за [PERSON]. В решті позовних вимог відмовлено. Судом встановлено, що судом не вирішено питання про розподіл судових витрат між сторонами. Представник позивача попередньо надіслала письмову заяву про розгляд справи у його відсутності. Всі інші особи, які брали участь у справі в судове засідання не з'явилися, хоча про місце та час його були повідомлені належним чином. Попередньо не повідомили суд про причини своєї неявки. У відповідності до п.6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід роз приділити між сторонами судові витрати. Відповідно ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Враховуючи, що позовні вимоги позивача по справі у відповідності до рішення суду від 04.06.2014 року задоволено частково, при винесенні даного рішення не було вирішено питання про стягнення судових витрат, суд вважає, що з даного приводу слід ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] в 187,33 грн. судового збору на користь позивачки [PERSON] Як вбачається із квитанції № 24490.1402.1 від 31.07.2013 року позивач сплатила на рахунок держбюджету Гусятинського району судовий збір в сумі 374,66 гривень. В силу вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь [PERSON] судовий збір в розмірі 187,33 гривень. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідачів [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням. У відповідності до ч.6 ст.259 ЦПК України, суд вважає, що складання рішення суду в повному обсязі слід відкласти на строк сім днів з дня закінчення розгляду справи і повідомити сторонам, що вони зможуть ознайомитися з повним текстом рішення об 15 год 00 хв. 01 лютого 2021 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved