Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею в порядку поділу спільного майна подружжя право власності на наступне майно: квартиру [ADDRESS], квартиру [ADDRESS], житловий будинок літ. А-1 з надвірними будівлями: навіс - літ. «В», льох - літ. «Д», вбиральня - літ. «Г», гараж - літ. «Е», ворота - № 1, огорожа - № 4, за адресою: [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,1000 Га, кадастровий номер [NUMBER], розташований в [ADDRESS], припинивши право спільної сумісної власності позивача з відповідачем на вказане майно. Визнати за [PERSON] в порядку поділу спільного майна подружжя, право власності на наступне майно: квартиру [ADDRESS], автомобіль ТOУОTA RAV 4, 2013 року випуску, держ. номер [NUMBER], сірого кольору, грошову суму в розмірі 500000 грн., припинивши право спільної сумісної власності позивача з відповідачем на вказане майно. В обґрунтування своїх заявлених вимог позивач посилається на те, що 19.08.1994 року [PERSON] відділом реєстрації актів цивільного стану м. Харкова був зареєстрований шлюб між нею та відповідачем. Позивач зазначає, що в період шлюбу ними було придбано наступне майно: 20.02.2008 року на ім'я [PERSON] придбана 2-х кімнатна квартира [ADDRESS]; 29.10.2000 року на її ім'я придбана 3-х кімнатна квартира [ADDRESS]; 11.02.2010 року на ім'я [PERSON] придбана 3-х кімнатна квартира [ADDRESS]; 21.06.2013 року на її ім'я придбано житловий будинок [NUMBER] та земельну ділянку, площею 0,1000 Га, кадастровий номер [NUMBER], розташований в [ADDRESS]; 02.07.2013 року на ім'я [PERSON] було придбано автомобіль марки ТOУОTA RAV 4, 2013 року випуску, держ. номер [NUMBER], сірого кольору. Також позивач зазначає, що під час сумісного проживання з відповідачем ними була накопичена грошова сума в розмірі 500000 грн. Крім того, позивач посилається на те, що від шлюбу вони мають двох дітей - [PERSON], [INFO], який є студентом 3 курсу стаціонарної форми навчання Харківського національного університету ім. Каразіна та [PERSON], [INFO], який потребує лікування. Після того, як відповідач пішов з сім'ї, діти залишилися проживати з нею та перебувають на її утриманні. Також позивач зазначає, що оскільки у неї на утриманні знаходиться двоє дітей, що постійно проживають з нею, а відповідач матеріальної допомоги на їх утримання не надає, при поділі спільного майна подружжя є підстави для збільшення її долі без компенсації відповідачу. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив його задовольнити та підтвердив обставини, викладені у заяві. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував проти задоволення позовних вимог та пояснив, що дійсно, з урахуванням інтересів дітей, доцільне збільшення долі позивача в порядку поділу майна, а гроші, які знаходяться у нього, в розмірі 500000 грн., просить залишити в його розпорядженні. Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 19.08.1994 року між [PERSON] та [PERSON] [PERSON] відділенням державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції було зареєстровано шлюб, актовий запис № 1107. Перебуваючи в шлюбі у сторін народилося двоє дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою. Також, судом встановлено та не заперечувалося сторонами, що шлюбно-сімейні відносини між позивачем та відповідачем розірвано. Предметом спору є майно, яке на момент припинення спільного ведення господарства було наявне у сторін, а саме: квартира [ADDRESS], квартира [ADDRESS], житловий будинок літ. А-1 з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] та земельна ділянку площею 0,1000 Га, кадастровий номер [NUMBER], розташований в [ADDRESS], квартира [ADDRESS], автомобіль ТOУОTA RAV 4, 2013 року випуску, держ. номер [NUMBER], сірого кольору, грошова сума в розмірі 500000 грн. Відповідно до копії договору купівлі-продажу від 29.10.2000 року серія [NUMBER], посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Бєсєдою О.Д., реєстровий № 1-2187, [PERSON] купила квартиру [NUMBER], що знаходиться в [ADDRESS]. Згідно договору купівлі-продажу від 20.02.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Глуховцевою Н.В., реєстровий № 769,[PERSON] прийняв у власність квартиру [ADDRESS]. На підставі Договору купівлі-продажу від 11.02.2010 року посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Драгу Ю.В., реєстровий № 599, [PERSON] належить квартира, розташована за адресою: [ADDRESS]. Згідно копії Договору купівлі продажу від 21.06.2013 року, посвідченого ПН ХМНО Погрібною Т.П., реєстровий № 1079, Осмоловькій О.Ю. належить наступне майно: житловий будинок [NUMBER] з надвірними спорудами та земельною ділянкою [NUMBER], площею 0,1000 ГА, кадастровий номер [NUMBER], що також підтверджується копією Державного акту на право власності на земельну ділянку Серія [NUMBER]. Також, згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, автомобіль TOYOTA RAV 4, 2013 року випуску, д.н. [NUMBER], колір сірий, належить [PERSON] Крім того, сторонами не заперечувалася наявність сімейних заощаджень, розмір яких становить 500000 грн., які знаходяться на зберіганні у відповідача [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власністю є спільною сумісною власністю. Відповідно до ч. 3 ст. 368 Цивільного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 355 Цивільного кодексу України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Ст. 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Ч. 1 ст. 61 СК України встановлено, що об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Ст. 163 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Ч. 1 ст. 69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Ч.ч. 1-3 ст. 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Згідно ч. 1 ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 3 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та розподілу спірного майна між сторонами, придбаного в період шлюбу, тому воно є об'єктом спільної сумісної власності подружжя та ділиться між ними в натурі. На стягненні судових витрат позивач не наполягав.

Outcome: approved