Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-11 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання будинковолодіння спільною сумісною власністю подружжя та право власності на його частину та виділ її в натурі та визнання права користування 1/2 частиною земельної ділянки. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилається на те, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем по справі [PERSON] з 07.10.1995 року по 31.08.2010 року, коли, згідно рішення Городищенського районного суду, його було розірвано. Від даного шлюбу вони мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає біля неї та перебуває на її утриманні. За час спільного проживання, ними було нажито рухоме та нерухоме майно. Зокрема, 21.12.2001 року, згідно договору купівлі-продажу житлового будинку, ними був придбаний жилий будинок [ADDRESS]. Хоча дане будинковолодіння було зареєстроване на ім'я відповідача, вважає, що воно є їхньою спільною сумісною власністю і вона, має право на частину спільного майна подружжя. Враховуючи викладене, просила: визнати житловий будинок з надвірними спорудами, розташований по [ADDRESS], спільною сумісною власністю подружжя - її та [PERSON]; поділити спільне сумісне майно подружжя, а саме: житловий будинок садибного типу, розташований по [ADDRESS], виділивши їй частину будинку з боку наявного входу: кімнати № 6 (кухня), № 7, №8, 1/2 частину кімнати № 2 (коридор) по її довжині та частину кімнати № 1-1 (веранда), довжиною 1,8 м; літню кухню (Г) з прибудовами (г та г1); визнати за нею право користування 1/2 частиною присадибної земельної ділянки, що числиться за вказаним будинковолодіння, необхідною для обслуговування будинку та надвірних споруд, з боку виділеної їй частини будинку та 1/2 частиною саду та огороду зі сторони будинковолодіння [ADDRESS]; огорожу, криницю та замощення залишити в їхньому спільному користуванні; стягнути з [PERSON] на її користь понесені судові витрати. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала та просила розділити будинковолодіння, згідно варіанту № 2а висновку експертів за результатами проведення додаткової комісійної судової будівельно-технічної експертизи від 21.01.2014 року № 490/13-23, 2488/13-23, 2489/13-23 (додаток № 8 до висновку, на плані штрихована область зеленого кольору), визнати за нею право користування 1/2 частиною земельної ділянки, що рахується за спірним будинковолодінням згідно вказаного висновку експертів (додаток № 9 до висновку, на плані штрихована область зеленого кольору). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений завчасно та належним чином, про що свідчить розписка, яка знаходиться у матеріалах справи. Відповідач, поштою надіслав заяву, в якій просив перенести судове засідання, призначене на 12.05.2014 року, посилаючись на те, що буде перебувати за межами України та додав проїзний квиток на поїзд на 21.04.2014 року. При цьому, відповідач в заяві не зазначив ані строк, ані ціль поїздки, не надав жодного документу про важливість поїздки, як то: трудовий контракт, телеграма про тяжку хворобу чи смерть родичів, направлення в лікувальний заклад, тощо. На минулому судовому засіданні 18.04.2014 року, за клопотанням сторін, тобто і [PERSON], також, сторонам був наданий термін для підготування мирової угоди, проте, згідно пояснень позивача, відповідач на зустріч з нею не з'явився, пославшись на те, що буде за межами України два тижні, однак після зазначеного терміну, на зв'язок не вийшов. Беручи до уваги те, що судове засідання відбулося 18.04.2014 року о 10 год. 00 хв., [PERSON], згідно доданого проїзного документу, виїхав у м. Москва 21.04.2014 року, а придбав квиток, згідно даних цього квитка, 18.04.2014 року о 07 год. 54 хв., суд вважає, що є очевидним, що [PERSON] знав про заплановану поїздку, проте навмисно не повідомив про це суд. Враховуючи вище зазначене, суд вважає, що відповідач [PERSON] не з'явився в судове засідання без поважних причин. Окрім цього, при вирішенні даного спору, суд бере до уваги те, що справа розглядається тривалий час, у справі неодноразово оголошувались перерви за заявами відповідача про перенесення слухання справи та перерви через його неявку у судові засідання без поважних причин, за що він був притягнутий до адміністративної відповідальності за неповагу до суду за ст. 185-3 КУпАП. Відповідач, окрім вище зазначеного, всіляко затягував розгляд справи, зокрема: не виконував вказівки суду про виготовлення нового технічного паспорта та процесуальні рішення про оплату призначених судом будівельно-технічних експертиз; подавав заяви про зупинення провадження в справі в зв'язку з неодноразовим поданням його близькими родичами тотожних позовів з різних підстав, де предметом спору було спірне будинковолодіння, основна частина яких не вирішувалась по суті та була повернута позивачам за їх заявами, що підтверджується наявними у справі копіями судових рішень, а одне рішення ухвалене не на їх користь. Все наведене свідчить про небажання відповідача вирішити спір по суті, а лише затягнути процес, що, на думку суду, є зловживанням відповідачем своїми процесуальними правами. У судових засіданнях, які проходили з участю відповідача [PERSON], останній категорично заперечував проти задоволення позову, проте чіткої позиції не мав, а кожного разу наводив різні підстави, з яких, на його думку, суд мав би відмовити в позові. Так, в одних судових засіданнях він пояснював, що спірне будинковолодіння є його дарунком, в інших - спадщиною його родичів або знаходиться у спільній сумісній власності його, його батька та позивача. Представники позивача та відповідача в судове засідання не з'явилися по невідомій суду причині, хоча про день, час та місце слухання справи були повідомлені завчасно та належним чином, про що свідчать відповідні розписки, які знаходяться у матеріалах справи. Відповідно до ч. 2 ст. 169 ЦПК України, неявка представника в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки не є перешкодою для розгляду справи. З огляду на вище викладене, зі згоди позивача,

Outcome: approved