Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO]. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що син наразі проживає разом з нею, відповідач добровільно матеріальної допомоги на його утримання не надає. У заяві позивача, яка була зареєстрована канцелярією Козелецького районного суду Чернігівської області 19 травня 2016 року, міститься прохання про розгляд справи за її відсутності, підтримання нею заявлених позовних вимог та відсутності заперечень проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судові засідання не з'являвся, кореспонденція з поштового відділення, що обслуговує адресу місця його реєстрації, повертається неврученою. Інші дані щодо фактичного місця проживання чи перебування, а також місця роботи відповідача на день розгляду справи суду невідомі. На підставі частини п'ятої статті 74 Цивільного процесуального кодексу України [PERSON] вважається таким, що повідомлений про час та місце розгляду справи відповідно до вимог Цивільного процесуального кодексу України. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу за відсутності позивача та відповідача у заочному порядку у відповідності до статті 224 Цивільного процесуального кодексу України, про що заявив у своїй заяві від 19 травня 2016 року позивач. Відповідно до статті 197 Цивільного процесуального кодексу України з огляду на неявку в судове засідання всіх осіб фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого виконкомом Сираївської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO]; [PERSON] є його матір'ю. Згідно зі статтею 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з частиною третьою статті 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Відповідно до частини другої статті 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Це є гарантований державою мінімум для забезпечення утримання дитини. Згідно з частиною першою статті 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Визначаючи розмір аліментів, які необхідно присудити на утримання позивача, суд враховує те, що позивач здійснює догляд за дитиною, дитина перебуває на її утриманні, а матеріали справи не спростовують той факт, що відповідач є працездатною особою, суд дійшов висновку, що позовні вимоги щодо стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання [PERSON] у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення дитиною повноліття, - підлягають задоволенню. Допустити негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів на утримання [PERSON] у межах суми платежу за один місяць (згідно зі статтею 367 Цивільного процесуального кодексу України). Відповідно до статті 88 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати в розмірі 551,20 грн. належить стягнути з відповідача в дохід держави. Враховуючи викладене вище,

Outcome: approved