Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача Державного підприємства «Красноармійськвугілля» (далі за текстом ДП «Красноармійськвугілля») про відшкодування моральної шкоди, в обґрунтування якого вказала, що її батько [PERSON] у період з 03.05.1976 року по 12.03.1984 року та з 03.06.1985 року по 27.01.1997 року працював на шахті «Красноармійська-Капітальна» об'єднання «Красноармійськвугілля», правонаступником якого є ДП «Красноармійськвугілля», на різних посадах з повним робочим днем під землею, а з 01.10.1991 року у якості машиніста підземних установок з повним робочим днем під землею. В результаті тривалої роботи у шкідливих підземних умовах з тяжкою фізичною працею за висновком Обласної клінічної лікарні профзахворювань від 29.09.1991 року її батьку було встановлено професійне захворювання - хронічний обструктивний бронхіт (пиловий), а 30.09.1991 року після проведення розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання комісією було складено відповідний акт за формою № 362/У-85. 18.09.1991 року ВТЕК встановила її батькові 20% втрати працездатності з рекомендаціями праці на свіжій струї та санаторно-курортне лікування. У подальшому хвороба почала прогресувати, стан здоров'я [PERSON] погіршувався, та 27.01.1997 року останнього було звільнено з роботи по інвалідності ІІ групи. З 06.10.2005 року [PERSON] було встановлено першу групу інвалідності та 90% втрати професійної працездатності безстроково з рекомендаціями постійного стороннього догляду, медикаментозного лікування, спостерігання у лікарів. [INFO] [PERSON] помер. 21.01.2008 року встановлено причинний зв'язок між смертю батька та його професійним захворюванням. В результаті смерті батька вона зазнала моральної шкоди, яка полягає в тому, що вона страждала від звістки про смерть батька та під час його поховання. Батько був близькою для неї людиною, з його смертю змінився звичайний спосіб її життя, сімейно-побутові відносини з близькими та родичами, протягом тривалого часу вона знаходилася у стані відчаю, страху перед майбутнім, вона до останнього часу вважала, що батько одужає. Вона відчуває психологічний дискомфорт, значне порушення душевної рівноваги, яке виразилося у почуттях постійного відчаю, турботливості, тривозі, роздратованості, пригноблювання та порушення сну. Вона стала замкнутою, що перешкоджає повноцінному спілкуванню з близькими та родичами, друзями та знайомими. Вона відчуває самотність у зв'язку з втратою близької для неї людини, до якої вона мала почуття любові та впевненості. Виховання онуків без дідівської опіки, продовження життя без батьківської опіки, неможливість розраховувати на допомогу батька також і у підтримці її матері - все це завдає душевні страждання, які вона оцінює у 500000 грн. Тому позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь у відшкодування моральної шкоди, заподіяної їй смертю батька, 500000 грн. Позивач [PERSON] до судового засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи сповіщена належним чином, письмово повідомила суд про розгляд справи у її відсутність, в присутності та через її представника [PERSON] Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні повністю підтримав позовні вимоги свого довірителя. Представник відповідача - ДП «Красноармійськвугілля» Бояр С.О. у судовому засіданні з позовні вимоги визнав частково, оскільки сума моральної шкоди, яку вказала позивач, є надмірною та не має свого підтвердження у вигляді відповідних доказів. З цих обставин вважає, що сума, яка підлягає стягненню, повинна корегуватися у бік зменшення, виходячи з принципів розумності та справедливості. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що позивач [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]), є донькою [PERSON], що підтверджується копіями свідоцтв про її народження, про шлюб (а.с.4, 5). У період з період з 03.05.1976 року по 12.03.1984 року та з 03.06.1985 року по 27.01.1997 року [PERSON] працював на шахті «Красноармійська-Капітальна» (на даний час ВП «Шахта «Стаханова») об'єднання «Красноармійськвугілля», правонаступником якого є ДП «Красноармійськвугілля», з 27.01.1997 року в якості машиніста підземних облаштувань третього розряду підземним, з повним робочим днем під землею, звільнившись з підприємства за ст.40 ч.2 КЗпП України, за інвалідністю ІІ групи, що підтверджується записами з його трудової книжки (а.с.8-12). За випискою із акту огляду у ВТЕК від 18.09.1991 року вперше за наслідками професійного захворювання хронічного обструктивного бронхіту [PERSON] встановлено 20% втрати професійної працездатності до 18.09.1992 року (а.с.7). Відповідно до акту розслідування професійного захворювання від 30.09.1991 року за формою № 362/У-88 [PERSON] встановлено професійне захворювання: хронічний обструктивний бронхіт, яке виникло у зв'язку з довготривалим періодом роботи під впливом виробничого фактору - пилу (а.с.13-16). З тексту акту вбачається, що причиною професійного захворювання є тривале перебування в місці, де вміст пилу в повітрі робочої зони багаторазово перевищує ПДН, робота у несприятливих мікрокліматичних умовах, недосконала технологія гірничих робіт (а.с.15). Згідно висновку міжрайонної МСЕК від 06.10.2005 року [PERSON] повторно за наслідками професійного захворювання безстроково встановлено 90% втрати професійної працездатності та перша група інвалідності, з потребою у додаткових видах допомоги, таких, як постійний сторонній догляд, медикаментозне лікування за профзахворюванням, нагляд і лікування у алерголога, пульмонолога, терапевта (а.с.17). [INFO] [PERSON] помер у віці 57 років з причини хронічного обструктивного бронхіту пилової етіології, про що свідчить свідоцтво про його смерть, довідка медичного закладу про причину смерті (а.с.6, 18). Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої їй внаслідок душевних страждань, яких вона зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Відповідно до ч.2 ст.1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім'єю. Тобто, даною нормою передбачено право дітей потерпілого на відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю потерпілого. Відповідно до ст.1 Гірничого Закону України до особливо небезпечних підземних умов відносяться саме умови в шахтах, пов'язані з дією важкопрогнозованих проявів гірничо-геологічних і газодинамічних факторів, що створюють небезпеку для життя та здоров'я їх працівників (виділення та вибухи газу та пилу, раптові викиди, гірничі удари, обвалення, самозаймання гірничих порід, затоплення гірничих виробок тощо). Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.153 КЗпП України на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. За приписами до ст.38 Гірничого Закону України до основник обов'язків гірничого підприємства відноситься відшкодування шкоди, завданої цим підприємством у тому числі фізичній особі. Згідно за довідкою обласної МСЕК від 21.01.2008 року встановлено причинний зв'язок смерті потерпілого з його професійним захворюванням, отриманим під час роботи у відповідача (а.с.18). Суд вважає, що діями відповідача позивачу спричинені моральні страждання, пов'язані із безповоротною втратою свого батька, відчуттям самотності та відчаю, які є прямим наслідком професійного захворювання, через яке наступила смерть [PERSON] Визначаючи розмір моральної шкоди, суд враховує характер, глибину зазнаваних позивачем душевних страждань з приводу втрати своєї самої рідної людини, тяжкість вимушених змін у її житті, тривалість негативних наслідків, а це втрата назавжди спілкування із батьком та можливості отримання від нього моральної підтримки, батьківської опіки. При цьому суд враховує, що позивач з правової точки зору не знаходилася на утриманні свого батька, є працездатною, має свою сім'ю. Тому суд, виходячи з засад розумності і справедливості, вважає, що на користь позивача має бути стягнуто не більше 60000 грн. у відшкодування моральної шкоди. В силу ст.88 ЦПК України судові витрати підлягають покладенню на відповідача. Враховуючи, що заявлено позов немайнового характеру з відповідача підлягає стягненню судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп. На підставі ст.ст.23 ч.2, 1168 ЦК України, Гірничого Закону України,

Outcome: partial