Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача Центральноукраїнського державного педагогічного університету імені В. Винниченка про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку за період з 18.09.2020 року по 25.11.2020 року. В обґрунтування позову вказала, що з 03.06.2019 року по 18.09.2020 року вона працювала двірником у Центральноукраїнському державному педагогічному університеті імені В. Винниченка. 07.09.2020 року позивач подала до відповідача заяву про виплату матеріальної допомоги, а 18.09.2020 року її було звільнено за власним бажанням. Однак, заробітна плата їй була виплачена лише 30.09.2020 року, а матеріальна допомога - 25.11.2020 року. За таких обставин просить стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за весь час затримки повного розрахунку за період з 18.09.2020 року по 25.11.2020 року. Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 15.12.2020 року відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. 18.02.2021 року представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, в якому вказав, що позивач працювала в університеті та 17.09.2020 року подала заяву про звільнення за власним бажанням у зв`язку з хворобою, а 18.09.2020 року була звільнена. 20.11.2020 року позивач у телефонному режимі звернулася до відповідача із зверненням щодо виплати одноразової матеріальної допомоги згідно Положення університету про надання одноразової матеріальної допомоги адміністративно-допоміжному й обслуговуючому персоналу, яка виплачується за заявою працівника в межах економії фонду заробітної плати. При цьому, станом на 18.09.2020 року вимога про виплату такої допомоги від позивача не надходила. Однак, на підставі доповідної проректора університету від 24.11.2020 року позивачу 25.11.2020 року було виплачено матеріальну допомогу в розмірі 1791,12 грн. Вважає, що дана одноразова матеріальна допомога не входить до структури заробітної плати. За таких обставин просить відмовити у задоволенні позову. 26.02.2021 року позивач подала до суду відповідь на відзив на позовну заяву, в якому вказала, що 07.09.2020 року вона подавала заяву про виплату їй одноразової матеріальної допомоги. 20.11.2020 року вона телефонувала до бухгалтерії та вказала щодо необхідності повного розрахунку з нею, який відбувся лише 25.11.2020 року. За таких обставин просить задовольнити позов. Позивач 20.09.2021 року подала до суду заяву, з якої вбачається, що вона позовні вимоги підтримує в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві, просить їх задовольнити та розглядати справу без його участі. У попередніх судових засідання позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, причини неявки не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. У попередніх судових засіданнях представник відповідача позовні вимоги в частині стягнення середнього заробітку за весь час затримки повного розрахунку за період з 18.09.2020 року по 30.09.2020 року визнала. Поряд з цим, вказала, що одноразова матеріальна допомога не відноситься до заробітної плати. Також вказала, що про подання позивачем заяви про виплату такої допомоги їй невідомо. При цьому, дана допомога була виплачена на підставі доповідної записки проректора університету. Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що 03.06.2019 року [PERSON] було прийнято на посаду двірника гуртожитку № 2 Центральноукраїнського державного педагогічного університету імені В. Винниченка (а.с. 6). 16.09.2020 року [PERSON] подала відповідачу заяву, в якій просила звільнити її з посади двірника за власним бажанням у зв`язку з хворобою (а.с. 27, 28-29), а наказом ректора університету від 17.09.2020 року № 130-к вона була звільнена 18.09.2020 року з посади за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України (а.с. 30). 30.09.2020 року позивачу було виплачено заробітну плату в розмірі 1671,36 грн., що підтверджується скріншотом повідомлення про зарахування та Витягом зі Зведеної відомості співробітників по заробітній платі за вересень 2020 року (а.с. 8, 48). 24.11.2020 року проректор університету з адміністративно-господарської роботи Карабут А.А. подав ректору доповідну записку, згідно якої просив внести зміни до наказу від 17.09.2020 року № 130-к щодо виплати [PERSON] одноразової матеріальної допомоги згідно колективного договору (а.с. 31). На підставі вказаної доповідної записки 24.11.2020 року наказом ректора університету № 175-к було внесено зміни до наказу від 17.09.2020 року № 130-к, в якому вказано щодо виплати [PERSON] одноразової матеріальної допомоги згідно колективного договору (а.с. 32). 25.11.2020 року позивачу було виплачено одноразову матеріальну допомогу в розмірі 1791,12 грн., що підтверджується скріншотом повідомлення про зарахування та Витягом зі Зведеної відомості співробітників по заробітній платі за листопад 2020 року (а.с. 9, 51). Згідно ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Як вбачається з п. 1.3 Положення про надання матеріальної допомоги на оздоровлення науково-педагогічним, педагогічним працівникам, працівникам бібліотеки, надання одноразової матеріальної допомоги адміністративно-допоміжному й обслуговувальному персоналу Центральноукраїнського державного педагогічного університету імені В. Винниченка, яке є додатком до колективного договору, працівникам адміністративно-допоміжного та обслуговувального персоналу одноразова матеріальна допомога виплачується в межах фонду заробітної плати в разі, коли працівник відпрацював в університеті не менше календарного року за рахунок коштів спеціального фонду (а.с. 25). Крім того, п. 1.4 розпорядження ректора університету від 23.06.2020 року № 3 встановлено виплачувати працівникам адміністративно-допоміжного та обслуговувального персоналу одноразову матеріальну допомогу в межах економії фонду заробітної плати на підставі заяви працівника за наказом ректора до кінця фінансового року (а.с. 26). Судом встановлено, що позивачу при звільненні 18.09.2020 року не було повністю здійснено відповідні виплати, що належать працівникові. Так, відповідачем не було виплачено заробітну плату в розмірі 1671,36 грн. та одноразову матеріальну допомогу згідно колективного договору в розмірі 1791,12 грн. При цьому, розмір належних працівникові [PERSON] сум при звільненні сторонами не оспорюється. Згідно ч. 1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Середній заробіток вираховується відповідно до Порядку обчислення середнього заробітку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995 року. Згідно довідки Центральноукраїнського державного педагогічного університету імені В. Винниченка середньоденна заробітна плата позивача [PERSON] складала 219,67 грн. (а.с. 33). Позивач просить стягнути з відповідача середній заробіток за весь час затримки виплати належних їй сум при звільненні за період з 18.09.2020 року по 25.11.2020 року, що складає 219,67 грн. х 48 робочих днів = 10544,16 грн. При цьому, суд не бере до уваги доводи відповідача щодо того, що одноразова матеріальна допомога не є складовою заробітної плати, оскільки при звільненні працівника роботодавець повинен виплатити всі належні йому суми, а не лише заробітну плату. Так само, твердження відповідача про те, що позивач не подавала заяви про виплату їй одноразової матеріальної допомоги спростовується доповідною запискою проректора університету з адміністративно-господарської роботи Карабут А.А. , яка свідчить про те, що дана допомога підлягала виплаті позивачу при звільненні, а доказів протилежного відповідачем не надано. Оскільки з вини роботодавця звільненому працівникові не виплачено належні їй суми у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за період затримки виплати належних їй сум при звільненні період затримки з 18.09.2020 року по 25.11.2020 року в розмірі 10544,16 грн. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908 грн. за позовну вимогу майнового характеру.

Outcome: approved