Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-21 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідачав Мшанецької сільської ради Зборівського району з вимогами скасувати рішення Мшанецької сільської ради № 220 від 29.09.2017 року в частині відмови в затвердженні технічної документації із землеустрою земельних ділянок за кадастровими номерами 6122687700:02:001:0491, 6122687700:02:001:0492 та зобовязати Мшанецьку сільську раду затвердити технічну документацію із землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність за адресою: вул. Центральна, 49 с. Мшанець, Зборівського району і передати землі у приватну власність [PERSON], а саме: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,25 га, кадастровий номер 6122687700:02:001:0491; для ведення особистого селянського господарства площею 0,1175 га, кадастровий номер 6122687700:02:001:0492. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, мотивуючи їх тим, що Мшанецька сільська рада відмовляється затвердити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі і такими діями порушує право позивача. Представник відповідача Мшанецької сільської ради в судове засідання не зявився, будь яких заперечень чи клопотань не надав. Представник третьої особи проти позову заперечив, пояснила, що [PERSON] є сусіднім землекористувачем з позивачем, у разі затвердження технічної документації позивача, відбудеться накладення сусідніх земельних ділянок, що порушить його право власності. Заслухавши учасників, дослідивши матеріали справи суд встановив, що рішенням Мшанецької сілької ради Зборівського району Тернопільської області №69 від 27 квітня 2016 р. позивачу надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) загальною площею 0,7321 га, в тому числі: 0,2500 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за рахунок земель житлової та громадської забудови; 0,3595 га для ведення особистого селянського господарства та 0,1226 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення (рілля) в с.Мшанець Зборівського р-ну. У 2016 році на замовлення позивача фірма «Матек» виготовила технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) гр. [PERSON] площею 0,7270 га, в тому числі для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) 0,2500 га та площею 0,4770 га для ведення особистого селянського господарства за адресою с.Мшанець Зборівського району Тернопільської області. Рішенням Мшанецької сілької ради Зборівського району Тернопільської області № 220 від 29.09.2017 року затверджено технічну документацію із землеустрою та передано у власність позивачу земельну ділянку площею 0,3595 га для ведення особистого селянського господарства (кадастровий № 6122687700:02:001:0493). Однак позивачу не затверджено технічну документацію із землеустрою щодо земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,25 га, кадастровий номер 6122687700:02:001:0491; для ведення особистого селянського господарства площею 0,1175 га, кадастровий номер 6122687700:02:001:0492 у звязку з тим, що із суміжним землекористувачем не погоджені межі земельної ділянки і крім цього у Зборівському районному суді ведеться судова справа №599/1321/17 за позовом [PERSON] Суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, виходячи з наступного: відповідно до ст.14 Конституції України земля є основним національним багатством, і перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. У відповідності до ч.1 ст.81 ЗК України громадяни набувають право власності на ділянки на підставі приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування. Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності. Статтею 116 ЗК України визначено підстави набуття права на землю, а саме те, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. \~\~\~\~ Набуття права власності громадянами та юридичними особами на земельні ділянки, які підлягають приватизації, відбувається в порядку, визначеному ст.118 цього Кодексу. Зокрема, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності подають заяву до відповідної районної або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням Відповідна місцева державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада розглядає заяву і в разі згоди на передачу земельної ділянки у власність надає дозвіл на розробку проекту її відведення. Проект відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян організаціями, які мають відповідні дозволи (ліцензії) на виконання цих видів робіт, у строки, що обумовлюються угодою сторін. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб'єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін та подається на розгляд відповідних місцевої державної адміністрації або органу місцевого самоврядування. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність. Як вбачається з оскаржуваного рішення підставою для відмови було те, що із суміжним землекористувачем не погоджені межі земельної ділянки і крім цього у Зборівському районному суді ведеться судова справа №599/1321/17 за позовом [PERSON] Однак, в силу ст.55 Закону України «Про землеустрій» встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) проводиться відповідно до топографо-геодезичних та картографічних матеріалів. Межі земельної ділянки в натурі закріплюються межовими знаками встановленого зразка, крім того межові знаки здаються за актом під нагляд на збереження власникам землі та землекористувачам. Згідно 198 ЗК України кадастрові зйомки - це комплекс робіт, виконуваних для визначення та відновлення меж земельних ділянок. \~ Погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами є лише складовою кадастрової зйомки. Непогодження меж земельної ділянки із суміжними власниками та землекористувачами не може слугувати підставою для відмови відповідної місцевої ради в затвердженні технічної документації. Чинне законодавство України не передбачає обов'язку землекористувача надавати згоду на погодження меж суміжних земельних ділянок. Тобто відмова відповідача в затвердженні документації з підстав непогодження меж з сусідніми землекористувачами не передбачена законом. Крім цього, земельна ділянка площею 0,25 га виділена позивачу для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, а не для ведення особистого селянського господарства як це зазначено у оскаржуваному рішенні. Так само, розгляд іншої справи в суді не передбачено законом як підстава для відмови у затвердженні технічної документації. Будь яких доказів в обґрунтування прийнятого рішення відповідач не надав. Однак попередньо відповідач прийняв рішення від 27 квітня 2016 р. про надання позивачу дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою, вказавши конкретні розміри земельних ділянок. Отже, оскаржуване рішення є немотивованим і не обґрунтованим, не ґрунтується на законних підставах, містить фактичні помилки щодо цільового призначення земельної ділянки і підлягає частковому скасуванню. Надання земельної ділянки або відмова у її наданні здійснюється виключно органами, визначеними у статті 118 ЗК. В силу п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної міської ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин. Тому, відповідача слід зобовязати повторно розглянути на пленарному засіданні сільської ради заяву позивача в частині затвердження технічної документації із землеустрою земельних ділянок, щодо яких було прийнято рішення про відмову в затвердженні такої документації. Враховуючи вказане вище позов слід задовольнити частково.

Outcome: partial