Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем [PERSON] вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 25.06.2015 року. Шлюб реєструвався Виконавчим комітетом Раївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської областіза актовим записом №11. Від шлюбу мають неповнолітню дитину, сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя. Стало неможливо підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім`ї, піклування про побудову сімейних відносин між сторонами. Відсутня взаємна повага та підтримка, так само, як і намір зберігати сім`ю. Спільне господарство не ведуть. Позивач вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам, а тому просить шлюб з відповідачем розірвати. Спору про поділ спільного майна немає. До початку судового засідання від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] надав заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги визнає повністю. Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд встановив наступне. Факт реєстрації шлюбу між сторонами підтверджується свідоцтвом про шлюб від 25.06.2015року серії [NUMBER] , виданим Виконавчим комітетом Раївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської областіза актовим записом №11. Згідно з ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам дітей або одного з подружжя. Згідно з ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд, згідно ч.1 ст.112 Сімейного кодексу України, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а також обставини життя подружжя та наявність неповнолітніх дітей, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки вони визнані сторонами та підтверджуються встановленими в судовому засіданні обставинами. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Враховуючи вище викладене, суд вважає, що існують законні підстави для прийняття та визнання відповідачем позову та задоволення позовних вимог в повному обсязі. Оскільки відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позовні вимоги, то у відповідності до ч.1 ст.142 ЦПК України суд вважає необхідним повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову, що становить 420,40 грн., та у відповідності до ст.141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача іншу частину витрат по сплаті судового збору в розмірі 420,40 грн.

Outcome: approved