Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Свої позовні вимоги мотивує тим, що з відповідачем по справі зареєструвала шлюб 16.11.2012 у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м.Черкаси Черкаського міського управління юстиції (актовий запис № 1582). Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що останні два роки сімейне життя погіршувалося, що поступово призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Сторони не проживають разом, не виконують сімейні обов'язки, не ведуть спільного господарства. Дитина на даний час проживає та буде проживати разом з позивачем. Майнового спору між сторонами немає. З моменту фактичного припинення шлюбних відносин, відповідач участі у вихованні дитини не приймає. Між сторонами не досягнуто згоди про матеріальне утримання сина. Враховуючи вищевикладене, позивач просить шлюб, укладений між нею і відповідачем розірвати та стягнути на її користь з відповідача на утримання неповнолітньої дитини аліменти у розмірі ? частки з усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Сторони в судове засідання не з'явилися. До початку слухання справи подали заяви про розгляд справи без їх участі. Позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задоволити. Прізвище після розірвання шлюбу просила залишити «Терещенко». Відповідач позовні вимоги визнав повністю. Строк на примирення не просили надавати. Враховуючи, що відповідач визнав позов, суд вважає можливим ухвалити рішення у підготовчому засіданні на підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази та оцінивши їх в сукупності, судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. 16.11.2012 між сторонами укладений та зареєстрований шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-СР № 094157 Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією повторного свідоцтва про народження відповідно серії І-СР № 2333323 від 03.06.2016. На теперішній час сім'я фактично розпалася, оскільки подружнє життя між сторонами не склалося через різні погляди на життя. Шлюб між ними носить формальний характер. Розірвання шлюбу відповідатиме дійсній волі та особистим інтересам сторін. На момент розгляду справи перешкоди для розірвання шлюбу, визначені ст.110 СК України, судом не встановлені. Майнового спору з приводу розподілу спільного майна між сторонами на даний час немає. Відповідно до ст.111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Разом з тим, суд вважає недоцільним надавати сторонам строк для примирення. Статтею 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, оскільки перебування її у шлюбі з відповідачем не ґрунтується на принципі вільного волевиявлення, а за таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи клопотання позивача, суд вважає, що прізвище після розірвання шлюбу останній залишити «Терещенко». На теперішній час сторони фактично не ведуть спільного господарства. Дитина перебуває на утриманні позивача. Відповідач в добровільному порядку не надає позивачу матеріальної допомоги задля належного забезпечення потреб їх дитини. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно статті 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Законом України «Про державний бюджет на 2018 рік» встановлений прожитковий мінімум для дітей віком від 06 до 18 років з 01.01.2018 по 30.06.2018 в розмірі 1 860 грн. Отже, з урахуванням вимог ст. 182 СК України та обставин встановлених під час судового розгляду, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги та стягнути із відповідача на утримання сина [PERSON], 08.03.2013 аліменти у розмірі ? частки з усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 08.11.2017 (дата звернення із позовом до суду) і до повноліття дитини. У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення підлягає до негайного виконання в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved