Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (правонаступника ПАТ ОТП Банк») за участю третьої особи [PERSON] про визнання припиненою поруки за договором поруки. В обґрунтування заявлених вимог вказує на те, що 1 серпня 2008 року між [PERSON] та ЗАТ ОТП Банк, правонаступником якого є ПАТ ОТП Банк, який відступив своє право вимоги ТОВ «ОТП Факторинг Україна», був укладений кредитний договір №CMSMEE00/061/2008 згідно якого банк надав, а відповідач [PERSON] отримав кредит в сумі 170\~000, 00 дол. США з терміном повернення 1 серпня 2018 року. В порядку забезпечення виконання [PERSON] його кредитних зобовязань 1 серпня 2008 року між ЗАТ ОТП Банк та [PERSON] (поручитель) було укладено договір поруки №SR-SMEE00/029/2008, згідно умов якого вона зобовязалася відповідати за повне та своєчасне повернення кредиту, процентів та пені за прострочення повернення кредиту в розмірі встановленому у Кредитному договорі. Однак на даний час їй стало відомо, що 30 січня 2009 року між [PERSON] та ЗАТ ОТП Банк було укладено Додатковий договір №1 до кредитного Договору №СМ-8МЕЕОО/061/2008 від «01» серпня 2008 року, яким внесено зміни та доповнення до кредитного договору та змінено графік та розмір платежів в новій редакції. Зазначеним Додатковим договором №1 від 30 січня 2009 року, який був укладений без її відома та згоди, було підвищено розмір процентної ставки за користування кредитом з 13 % до 16 % внаслідок чого збільшився обсяг її відповідальності як поручителя. Тому відповідно до ст. 559 ЦКУ просить визнати припиненою з 30.01.2009 року поруку [PERSON] за договором поруки №SR-SMEE00/029/2008 укладеного 1 серпня 2008 року між ЗАТ ОТП Банк та [PERSON] Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з викладених у позовній заяві підстав та просить позов задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача ТОВ «ОТП Факторинг Україна» в судовому засіданні позову не визнав та подав суду письмове заперечення просить відмовити в задоволенні позову оскільки рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 6 жовтня 2010 року, стягнуто солідарно з [PERSON], [PERSON] на користь ТзОВ ОТП Факторинг Україна 1481314,18 грн., що еквівалентно 187200,44 дол. США заборгованості за кредитним договором №CMSMEE00/061/2008 від 01.08.2008 року. Крім того подав заяву про застосування строку позовної давності, оскільки вважає, що позивачем пропущено строк позовної давності для звернення з позовними вимогами про визнання поруки припиненою, оскільки про зміну відсоткової ставки за кредитом позивачу стало відомо, ще у 2010 році в ході розгляду судом справи про стягнення боргу. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявився з невідомих на те суду причин, заперечень проти позову та доказів про причини відсутності суду не представив, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся судом належним чином. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: 1 серпня 2008 року між [PERSON] та ЗАТ ОТП Банк, правонаступником якого є ПАТ ОТП Банк, який відступив своє право вимоги ТОВ «ОТП Факторинг Україна», був укладений кредитний договір №CMSMEE00/061/2008 згідно якого банк надав, а відповідач [PERSON] отримав кредит в сумі 170\~000, 00 дол. США з терміном повернення 1 серпня 2018 року. Частиною 1 Кредитного договору сторонами погоджено, що для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись Плаваюча процентна ставка, яка складається з фіксованого відсотку в розмірі 6% який є незмінним на весь строк дії Кредитного договору та FIDR (процентна ставка по строкових депозитах фізичних осіб у валюті, тотожній Валюті Кредиту, що розмішені в Банку на строк в 366 днів, з виплатою процентів після закінчення строку дії депозитного договору). З метою застосування FIDR при виконанні Сторонами умов цього Договору, ставка FIDR буде визначатись самостійно Банком, інформація щодо якої розміщується в приміщенні Банку (як в Головній конторі так і в філіях/представництвах Банку) на інформативних стендах. Пунктом 1.4 Частини 2 Кредитного договору сторонами визначено плату за користування кредитом, а саме: у разі використання Плаваючої процентної ставки, проценти за користування Кредитом розраховуються з фіксованого відсотка + FIDR. За базовий FIDR Сторони приймають ставку FIDR діючу на момент укладення цього Договору ( п. 1.4.1.2). Плаваюча процентна ставка по Кредиту підлягає корегуванню протягом дії цього Договору щоразу після кожного 12 (дванадцятого) календарного місяця, починаючи з дати укладання цього Договору, якщо інше не передбачено Договором (п. 1.4.1.3). Плаваюча процентна ставка за користування Кредитом впродовж першого року дії цього Договору підлягає корегуванню після перебігу 11 (одинадцятого) календарного місяця, починаючи з дати укладання цього Договору (п. 1.4.1.3.1). Плаваюча процентна ставка фіксується відповідно до умов цього Договору в перший Банківський день з наступного за місяцем закінчення вищезазначеного 11/12 (одинадцяти/дванадцяти) місячного періоду дії і Плаваючої процентної ставки. З зазначених дат, проценти нараховуються виходячи із ставок FIDR (фактичної дії корегування) + Фіксований відсоток з розрахунку Річної бази нарахування процентів. Сторони цим висловили цілковиту згоду щодо такої зміни Плаваючої процентної ставки, стосовно всієї непогашеної суми Кредиту, без будь-яких додаткових договорів до цього Договору (п. 1.4.1.3.2). За умовами п. 1.4.1.4 проценти нараховуються у день сплати процентів, але не пізніше дати, визначеної у Графіку повернення сплати процентів (Додаток №1 до цього Договору), кожного календарного місяця на фактичну суму непогашених коштів і за фактичний час користування такими коштами, включаючи день видачі та виключаючи день повернення коштів, які сплачуються Позичальником відповідно до умов ст. 1.5. цього Договору. Згідно п. 1.4.1.7.1 у випадку порушення Позичальником своїх зобов'язань, встановлених будь-яким з п.п. 2.3.6., 2.3.7., 2. 2.3.11 цього Договору, Фіксована процентна ставка чи Фіксований відсоток (в залежності від виду процентної ставки, що застосовується за цим Договором (Плаваюча чи Фіксована процентна ставка) підвищується на 2% в порядку передбаченому цим Договором. Підвищення процентної ставки, передбачене п.п. 1.4.1.7.1. цього Договору, буде здійснено в силу настання відповідних умов цього Договору та не потребує укладання будь-якого додаткового договору до цього Договору чи Графіку Кредиту чи сплати процентів у новій редакції та Сторони згодні з таким підвищенням по відношенню до всієї суми Кредиту, при цьому, процентна ставка по Кредиту підлягає підвищенню в перший Банківський день місяця, за місяцем, в якому було здійснено порушення будь-якого з п.п. 2.3.6., 2.3.7., 2.3.8., 2.3.10., 2.3.11. цього Договору. Відповідно до п. 1.5.1 Кредитного договору, погашення відповідної Частини Кредиту здійснюється Позичальником щомісяця у розмірі та строки, згідно Графіку повернення кредиту та сплати процентів (Додаток №1 до цього Договору), шляхом внесення готівки в касу банку чи безготівковим перерахуванням на Поточний рахунок. Як вбачається з Графіку повернення кредиту та сплати процентів (Додаток №1 до Кредитного договору) сума виданого кредиту становить 170 000 доларів США, процентна ставка складає 14,5 %, щомісячний платіж 2712,52 доларів США, дата остаточного погашення 01.08.2018 року. В порядку забезпечення виконання [PERSON] його кредитних зобовязань 1 серпня 2008 року між ЗАТ ОТП Банк та [PERSON] (поручитель) було укладено договір поруки №SR-SMEE00/029/2008, згідно умов якого [PERSON] зобовязалася відповідати за повне та своєчасне повернення кредиту, процентів та пені за прострочення повернення кредиту в розмірі встановленому у Кредитному договорі. 30 січня 2009 року між [PERSON] та ЗАТ ОТП Банк було укладено Додатковий договір №1 до кредитного Договору №СМ-SМЕЕОО/061/2008 від «01» серпня 2008 року, яким внесено зміни та доповнення до кредитного договору та змінено графік та розмір платежів в новій редакції. Як вбачається з Графіку повернення кредиту та сплати процентів (Додаток №1 до Додаткового договору №1 від 30 січня 2009 року до Кредитного Договору №СМ-SМЕЕОО/061/2008 від «01» серпня 2008 року), сума виданого кредиту становить 170 000 доларів США, процентна ставка складає 16 %, щомісячний платіж 2909,41 доларів США, дата остаточного погашення 01.08.2018 року. Таким чином Додатковим договором №1 від 30 січня 2009 року Банком та позичальником [PERSON] було погоджено збільшення відсоткової ставки за кредитним договором №СМ-SМЕЕОО/061/2008 від «01» серпня 2008 з 14,5 % річних на 16 % річних. Згідно договору про відступлення права вимоги від 29 квітня 2010 року ПАТ ОТП Банк ( правонаступник ЗАТ ОТП Банк) передало ТзОВ ОТП Факторинг Україна право вимоги за кредитними договорами та договорами поруки відповідно до переліку, що міститься в додатку №1 до договору. Як вбачається із вказаного додатку №1, боржник [PERSON] та поручитель [PERSON] значиться в переліку під №71 (номер кредитного договору №CMSMEE00/061/2008 від 1 серпня 2008 року, номер договору поруки №SR-SMEE00/029/2008 від 1 серпня 2008 року). Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 6 жовтня 2010 року стягнуто солідарно з [PERSON], [PERSON] на користь ТзОВ ОТП Факторинг Україна 1481314,18 грн., що еквівалентно 187200,44 дол. США заборгованості за кредитним договором №CMSMEE00/061/2008 від 01.08.2008 року, з яких 1318416,75 грн., що еквівалентно 166679,32 дол. США сума основного боргу, 162897,42 грн., що еквівалентно 20594,12 дол. США проценти за користування кредитними коштами за період з 2.04.2009 року по 16.12.2009 року та 97189,80 грн. пені. В силу вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з вимогами ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. ст. 527, 530 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок у встановлений договором строк. В силу вимог ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами. В силу вимог ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти\~ (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Положенням ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно з вимогами ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його в строк, встановлений договором. В силу вимог ст. ст. 553, 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. У разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Відповідно до ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Відповідно до висновків Верховного Суду України, викладених у постановах, ухвалених за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 355 Цивільного процесуального кодексу України, за ІІ півріччя 2013 року, за змістом ч. 1 ст. 559 ЦК України підставою припинення поруки є такі зміни умов основного зобов'язання, здійснені без згоди поручителя, які призвели до збільшення обсягу відповідальності останнього, зокрема: підвищення розміру процентів; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення розміру) неустойки; встановлення нових умов щодо порядку зміни процентної ставки в бік збільшення тощо. У пункті 7.2 Договору поруки закріплено, що зміни та доповнення до цього Договору вважаються його невідємною частиною, якщо вони укладені у письмовій формі та підписані сторонами належним чином. Таким чином, будь-які зміни, що вносяться сторонами до кредитного договору, мають бути погоджені з поручителем. Як встановлено на підставі досліджених у справі доказів, 30 січня 2009 року відбулося підвищення банком процентної ставки за кредитним договором з 14,5 % на 16 % річних, однак, згода на збільшення процентної ставки від поручителя [PERSON] отримана не була, додаткові угоди до договору поруки між сторонами не підписувалися. Підставою для припинення поруки в порядку ч. 1 ст. 559 ЦК є сукупність двох умов внесення без згоди поручителя змін до основного зобовязання та збільшення обсягу відповідальності поручителя внаслідок таких змін (постанова Верховного Суду України від 5 лютого 2014 року у справі № 6-160цс13). Відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК підставою для припинення поруки зі зміною основного зобовязання за відсутності згоди поручителя на таку зміну є не будь-яка зміна умов основного зобовязання, а лише така, внаслідок якої обсяг відповідальності поручителя збільшується. Згідно з правовою позицією Верховного Суду України, висловленою в постанові у справі № 6-20цс11 від 21 травня 2012 року, збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобовязання виникає у разі підвищення розміру процентів; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення розміру) неустойки тощо. У постанові Верховного Суду України від 21 травня 2012 року у справі № 6-69цс11 зазначено, що збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобовязання виникає, зокрема, у разі встановлення нових умов щодо порядку зміни процентної ставки в сторону збільшення, розширення змісту основного зобовязання щодо дострокового повернення кредиту та плати за користування ним. Тобто змінами основного зобовязання, в результаті яких збільшується відповідальність поручителя, вважаються такі умови і обставини, що тягнуть або можуть потягти негативні наслідки для поручителя, поява для нього інших нових ризиків, відмінних від тих, з якими він попередньо погодився при укладенні договору поруки, погіршення його майнового становища. Іншим важливим моментом припинення поруки на підставі ч. 1 ст. 559 ЦК, що потребує зясування, є форма вираження згоди поручителя на зміну зобовязання, забезпеченого порукою. Оскільки порука є видом забезпечення виконання зобовязання, то, як зазначалося вище, істотними умовами договору поруки є обовязкове посилання на основне зобовязання, його зміст, розмір, визначення обсягу відповідальності поручителя, зміна зобовязання, забезпеченого порукою, тягне і зміни у договорі поруки та за своєю правовою природою фактично є і зміною умов договору поруки. Згідно з ч. 1 ст. 651 ЦК зміна договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. А відповідно до ст. 654 ЦК зміна договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту. Враховуючи зазначене вище, а також вимоги ст. 547 ЦК щодо вчинення правочину про забезпечення виконання зобовязання у письмовій формі, згода поручителя має надаватись в письмовій формі. Відповідно до правового висновку Верховного Суду України (постанова від 5 червня 2013 року у справі № 6-43цс13) згода поручителя на збільшення обсягу його відповідальності повинна бути очевидною й наданою у спосіб, передбачений договором поруки. Таким чином, у зобов'язаннях, в яких беруть участь поручителі, збільшення кредитної процентної ставки навіть за згодою банку та боржника, але без згоди поручителя або відповідної умови в договорі поруки, не дає підстав покладення на останнього відповідальності за невиконання або неналежне виконання позичальником своїх зобов'язань перед банком. За таких обставин, суд приходить до висновку про зміну зобов'язання без згоди поручителя [PERSON], внаслідок чого збільшився обсяг її відповідальності відповідно до договору поруки. Відтак, встановлені судом обставини є підставою для припинення поруки відповідно до положень ст. 559 ЦК України. При цьому суд вважає необґрунтованими твердження представника позивача про те, що поручитель [PERSON] ознайомлена з умовами кредитного договору, якими передбачає можливість підвищення процентної ставки. Відповідачем не подано, а судом не здобуто жодних доказів про те, що [PERSON] була ознайомлена з тим, що з 30.01.2009 року розмір процентної ставки за кредитом збільшився до 16 % річних, внаслідок чого збільшився обсяг її відповідальності як поручителя, і надала на це свою згоду. Критично суд оцінює посилання відповідачем на пропуск позивачем строку позовної давності та на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 6 жовтня 2010 року, яким стягнуто солідарно з [PERSON], [PERSON] на користь ТзОВ ОТП Факторинг Україна 1481314,18 грн., що еквівалентно 187200,44 дол. США заборгованості за кредитним договором №CMSMEE00/061/2008 від 01.08.2008 року, оскільки в даному рішенні суду відсутнє будь-яке посилання на Додатковий договір №1 до кредитного Договору №СМ-SМЕЕОО/061/2008 від «01» серпня 2008 року, який було укладено 30 січня 2009 року між [PERSON] та ЗАТ ОТП Банк, крім того порука є припиненою з моменту зміни зобовязання без згоди поручителя, що в даному випадку є 30 січня 2009 року. Право поручителя підлягає судовому захисту за позовом поручителя шляхом визнання поруки такою, що припинена, відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 16 ЦК (постанова Верховного Суду України від 21 травня 2012 року у справі № 6-69цс11). Аналізуючи в сукупності викладені обставини і визначені відповідно до них правовідносини сторін, положення закону, якими вони регулюються, дослідивши зібрані у справі докази, суд приходить до переконання, що заявлені [PERSON] позовні вимоги про припинення поруки за договором поруки №SR-SMEE00/029/2008 від 01 серпня 2008 року підтвердженні матеріалами справи, ґрунтуються на вимогах чинного законодавства та не спростовані належними та допустимими доказами відповідачем, а тому підлягають до задоволення. Крім цього, відповідно до ст. 88 ЦПК України з Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» в дохід держави слід стягнути 551,20 грн. судового збору, оскільки ухвалою суду від 14.04.2016 року [PERSON] відстрочено сплату судового збору до вирішення справи по суті. На підставі наведеного, відповідно до ст. ст. 207, 526, 527, 530, 553, 554, 559, 610 ЦК України,

Outcome: approved