Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа: Служба у справах дітей та сім'ї Баришівської районної державної адміністрації Київської області про позбавлення батьківських прав. Свою заяву обґрунтовує тим, що її онук [PERSON], [INFO], має статус дитини, яка залишилася без батьківського піклування. Відомості про батька в свідоцтві про народження [PERSON] записані зі слів матері [PERSON], яка перебувала у розшуку. В результаті розшуку було встановлено, що [PERSON] проживала з своїм співмешканцем в [ADDRESS]. На даний час відповідач за вказаною адресою не проживає і її місце проживання не відоме. Однак [PERSON] є співвласницею житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], де позивач [PERSON] проживає разом зі своїм онуком [PERSON]. З травня 2012 року [PERSON] перебуває під опікою рідної бабусі [PERSON] та знаходиться на її повному утриманні. [PERSON] вже більше семи років не з'являється до сина, не допомагає матеріально, не цікавиться його життям та здоров'ям. Позивач вказує, що питання про доцільність позбавлення гр. [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON], розглядалось на засіданні Комісії з питань захисту прав дитини при Баришівській райдержадміністрації. За результатами цього питання було прийнято рішення про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно сина [PERSON]. В зв'язку із викладеними обставинами позивач [PERSON] просить позбавити батьківських прав [PERSON] відносно сина [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала повністю, пояснила суду, що відповідач [PERSON] її донька. У 2006 році позивач перший раз подала до міліції заяву про розшук своєї доньки [PERSON]. Донька залишила їй свого малолітнього сина [PERSON], якому не було трьох років від народження. У 2009 році [PERSON] з'явилась. Бувало так, що донька скаже, що їде і не приїздить, а дитина чекає і плаче. Другий раз позивач звернулася з заявою в міліцію відносно своєї зниклої доньки у 2011 році, так як її знову не було вдома. У 2015 році відповідач [PERSON] почала рідко телефонувати позивачу [PERSON], однак сином не дуже цікавилась. Позивачу [PERSON] телефонував пізно ввечері співмешканець доньки на ім'я [PERSON], якого вона ніколи не бачила і який теж не бачив її онука. В липні 2016 року онук [PERSON] їздив в Америку від держави відпочивати. Просить суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання на розгляд справи 26.05., 14.06., 05.07., 21.07.2017 року не з'явилася. Про день, час та місце розгляду справи належним чином повідомлялася у встановленому законом порядку. Причини неявки, суду не повідомила. Тому суд ухвалив заочне рішення за згодою позивача відповідно до ст.ст. 224-226 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник третьої особи - Служби у справах дітей та сім'ї Баришівської районної державної адміністрації Київської області, головний спеціаліст служби у справах дітей та сім'ї адміністрації Майорова Тетяна Іванівна в судовому засіданні позов підтримала, посилалась на те, що у діях відповідача [PERSON] вбачається ухилення від виконання своїх батьківських обов'язків, оскільки відповідач не приймає участі у вихованні та утриманні дитини. Ні разу не зверталася до служби у справах дітей та сім'ї та не цікавиться долею свого сина. Майорова Т.І. вважає, що є передбачені законом підстави для позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно сина [PERSON], [INFO]. Тому просить суд позов задовольнити. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлений позов є обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є матір'ю неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини [NUMBER] від 2003 року. Батько записаний за вказівкою матері у відповідності до вимог ч. 1 ст. 135 СК України, згідно з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 СК України за №00010377800 від 18 квітня 2012 року. У 2012 році відповідач [PERSON] була оголошена в розшук як безвісно відсутня. Відповідно до розпорядження Баришівської районної державної адміністрації Київської області від 21.05.2012 року [PERSON]призначили опікуном над малолітнім [PERSON], [INFO], дитиною позбавленою батьківського піклування (а.с. 9). З листа Баришівського ВП Переяслав-Хмельницького ВП ГУ НП в Київській області від 14.02.2017 року вбачається, що оперативно-розшукова справа категорії «Розшук» відносно гр. [PERSON] закрита, так як місце знаходження останньої встановлено. Відповідно до розпорядження Баришівської районної державної адміністрації Київської області від 13.03.2017 року малолітній [PERSON], [INFO], втратив статус дитини, позбавленої батьківського піклування, та припинено опіку у зв'язку з встановленням місця проживання матері дитини. З ксерокопії акту обстеження житлових умов [PERSON], [INFO], який проживає за адресою: [ADDRESS] від 04 квітня 2017 року складеного в комісії в складі сільського голови [PERSON], депутата [PERSON] та члена виконкому [PERSON] вбачається, що зробили обстеження умов проживання [PERSON]. [PERSON] проживає в будинку своєї бабусі [PERSON], яка веде догляд за неповнолітнім. Мати, [PERSON], зареєстрована в даному будинку, але не проживає, участі у вихованні свого сина не приймає, коштами не допомагає (зі слів [PERSON].). Відповідно до п.п. 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Судом встановлено, що мати дитини [PERSON], [PERSON] не належним чином виконує батьківські обов'язки по відношенню до свого сина, дитина проживає окремо від матері у своєї бабусі, мати не займається вихованням та утриманням свого неповнолітнього сина, не цікавиться його життям та здоров'ям, що дає суду підстави вважати, що мати ухиляється від батьківських обов'язків по вихованню дитини. Згідно висновку служби у справах дітей та сім'ї Баришівської районної державної адміністрації Київської області доцільно позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON], [INFO], з яким суд погоджується, так як він відповідає вимогам законодавства, є обґрунтованим і винесеним після належного з'ясування обставин невиконання відповідачем своїх батьківських обов'язків. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько, або один із них можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків відносно свого неповнолітнього сина [PERSON], а тому позовна вимога щодо позбавлення відповідача батьківських прав є обґрунтованою та законною, в зв'язку з чим підлягає задоволенню. Встановлені судом обставини підтверджуються: -ксерокопією паспорта [PERSON], [NUMBER] від 24 жовтня 2002 року; -ксерокопією свідоцтва про народження [PERSON], [NUMBER] від 2003 року; -ксерокопією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 СК України за №00010377800 від 18 квітня 2012 року; -ксерокопією свідоцтва про право власності на житло; -довідкою №127 від 14 квітня 2017 року, виданою виконавчим комітетом Селичівської сільської ради Баришівського району Київської області про склад сім'ї; -ксерокопією розпорядження Баришівської районної державної адміністрації Київської області №281 від 24 квітня 2012 року про надання статусу малолітньому [PERSON], [INFO]; -ксерокопією розпорядження Баришівської районної державної адміністрації Київської області №345 від 21 травня 2012 року про призначення опікуна над малолітнім [PERSON], [INFO]; -ксерокопією розпорядження Баришівської районної державної адміністрації Київської області №96 від 13 березня 2017 року про втрату статусу дитини, позбавленої батьківського піклування, та припинення опіки відносно [PERSON], [INFO]; -висновком служби у справах дітей та сім'ї Баришівської районної державної адміністрації Київської області про доцільність позбавлення гр. [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON]; -повідомленням Служби у справах дітей Баранівської районної державної адміністрації Житомирської області від 09 березня 2017 року відносно [PERSON]; -іншими матеріалами справи.

Outcome: approved