Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] , зареєстрований 02 серпня 2006 року Сербівською сільською радою Кодимського району Одеської області, актовий запис № 05, а також після розірвання шлюбу просить відновити її дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 02 серпня 2006 року вона уклала шлюб з [PERSON] . Від цього шлюбу вони мають двоє синів: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя сторін не склалося через виникнення постійних конфліктів між ними. Шлюбні відносини вони припинили з 1 серпня 2021 року.Спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі та суперечить інтересам позивача та інтересам дитей. Майнові претензії у сторін відсутні. В судове засідання позивач не з`явилася, надавши до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання також не з`явився, до суду від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі.Позовні вимоги визнає в повному обсязі. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. З оригіналу свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 02 серпня 2006 року, виданого Сербівською сільською радою Кодимського району Одеської області, вбачається, що 02.08.2006 року було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що складено відповідний актовий запис за № 05. Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу - [PERSON] (а.с.5). Під час перебування у шлюбі у сторін народилися двоє синів: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] . Ця обставина підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 08 жовтня 2008 року (а.с.6) та серії [NUMBER] від 23 квітня 2014 року (а.с.7). Як роз`яснив Верховний Суд України, згідно зі ст.24 цього Кодексу шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої 10 грудня 1948 року Генеральною Асамблеєю ООН. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи обґрунтування позову, на який відповідач не подав заперечення, а також те, що подружжя проживають окремо один від одного, суд дійшов до висновку, що фактичні подружні стосунки сторони припинили та не бажають їх відновлювати. Ретельний аналіз цих обставин свідчить про те, що позивач не бажає жити однією сім`єю з відповідачем. Збереження шлюбу буде суперечити їх спільним інтересам та інтересам дітей. Примушування позивача до шлюбу з [PERSON] не допускається. За таких обставин, суд дійшов до висновку, що строк на примирення надавати недоцільно, і шлюб між сторонами належить розірвати. Згідно положень ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В силу ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved