Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про поділ майна подружжя. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на ту обставину, що за час шлюбу із відповідачем набула із ним автомобіль «Мерседес Віто», 2005р.в., д.р.н. ВО 0788 АХ, вартістю 208 тисяч 451грн., холодильник «Самсунг» вартістю 16тис.грн. Просить провести їх реальний поділ виділивши їй холодильник «Самсунг» вартістю 16 тис, грн., а відповідачу [PERSON] автомобіль «Мерседес Віто» вартістю 208 тисяч 451 грн. Визнати право спільної часткової власності за нею на 6.65/11 частки автомобіля «Мерседес Віто», вартістю 133018грн. (60.45%); за відповідачем на - 9/32 частки холодильника «Самсунг» вартістю 4500 грн. (28.12%). Стягнути в її користь з відповідача: 133018 грн. грошової компенсації вартості частки спільнонажитого майна; та судових витрат. [PERSON] звернувся із зустрічним аналогічним позовом, зокрема про визнання цифрового фотоапарата марки FUJI FILM FinePix S200EXR, бензокоси Stihl FS 55, перфоратора Makita, болгарки Протон МШУ-180/1850, а також будівництва гаража із бляхи 40 м. кв., воріт із сайдингу, капремонту ванни, встановлення плитки, встановлення огорожі, матеріалу на гойдалку спільним сумісним майном подружжя та розподілу між сторонами в рівних частинах витрат на придбання: цифрового фотоапарату марки FUJIFILM FinePix S200EXR вартістю 5000,00 грн.; бензокоси Stihl FS 55 вартістю 4000,00 грн.; перфоратора Makita вартістю 3500,00 грн.; болгарки Протон МШУ-180/1850 за 800,00 грн., розподілу між сторонами в рівних частинах витрат на придбання та влаштування: будівництва гаража із бляхи 40 м. кв. вартістю 8000,00 грн.; воріт із сайдингу-1400,00 грн.; капітального ремонту ванни - 20000,00 грн.; плитки в кухні 20 м.кв. - 1600,00 грн._; огорожі-1600,00 грн.; матеріалів на гойдалку - 700,00 грн. та стягнення із [PERSON] вартості ? частини кредитних коштів ТОВ «Банку Михайлівський» на підставі Кредитного договору № 200313991 від 02 серпня 2015 року. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити. В задоволенні зустрічного позову [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя просять відмовити так як придбаний за час шлюбу фотоапарат є її подарунком, бензокоса подарунок батькові на ювілей, перфоратор та болгарку відповідач, придбав їх особисто для себе, використовував їх в роботі і забрав їх, а тому цих речей у неї немає, а щодо будівництва гаража із бляхи, воріт із сайдингу, капремонту ванни, встановлення плитки, встановлення огорожі та гойдалки, то власником житлового будинку де відповідач проводив будівельні роботи є третя особа [PERSON] і тому вимоги про відшкодування витрат необхідно ставити до неї. Відповідач [PERSON] та його представник зустрічний позов підтримав та зіслався на викладені в ньому обставини. Шо стосується позовних вимог [PERSON], то вважають, що вони підлягають задоволенню частково, оскільки автомобіль марки MERCEDES - BENZ, VITO 109 CDI, пасажирський - В, 2005 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] придбаний подружжям, але за значно меншою ціною ніж вказала позивачка в позові, оскільки в пасажирський тип [PERSON] переобладнав за кошти зароблені ним ще до весілля та кошти його батьків. Холодильник марки SAMSUNG придбаний подружжям в рахунок кредитних коштів ТОВ «Банку Михайлівський на підставі кредитного договору № 200313991, оформленого 02 серпня 2015 року на імя [PERSON] на суму 16893,90 грн., кошти за який відповідач погашає самостійно по сьогоднішній день. В звязку з чим просять самостійно сплачені ним кредитні кошти та залишок боргу, який він зобовязується погасити, врахувати при визначенні суми компенсації за автомобіль. Суд, заслухавши пояснення сторін спору, свідків та дослідивши докази у справі, встановив наступні обставини. Згідно актового запису № 4 від 16 червня 2011 року сторони зареєстрували шлюб у Підлипецькій сільській раці Золочівського району Львівської області, який рішенням Золочівського районного суду Львівської області від 17 вересня 2015 року розірвано. Рішення вступило в законну силу 29 вересня 2015 року. Під час шлюбу сторони придбали автомобіль «Мерседес Віто», 2005р.в., д.р.н. ВО 0788 АХ, зареєстрований 16 листопада 2011 року, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії САК207128 на імя [PERSON] та придбали в кредит холодильник «Самсунг» вартістю 16тис.грн., частина вартості якого проплатили, а на іншу частину його вартості оформили кредит. За договором споживчого кредиту №200313991 від 02.08.2015р. ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» надав кредит [PERSON] в сумі 10143,90 грн. Всього сплачено за кредитним договором за період з 02.08.2015р. по 17.09.2015р. 5500 грн., за період з 02.08.2015р. по 18.05.2016р. сума 8836 грн. Залишок заборгованості за кредитним договором - 1927,90 грн., довідка вих.07.12.16/06-вих від 07.12.2016 р. Нормами ст. 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, у спосіб, визначений ст. 16 ЦК України. Відповідно до ст.60 СК України, для виникнення права спільної власності подружжя необхідно, щоб майно було набуто під час шлюбу, а також спільно нажито подружжям. Згідно з ч. 1 ст. 61 СК України обєктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Під майном ч. 1 ст. 190 ЦК України має на увазі окрему річ, сукупність речей, а також майнові права та обовязки. Відповідно до ч. 3 ст. 61 СК України якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сімї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Частина 4 ст. 65 СК України встановлює, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сімї, створює обовязки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сімї. Отже, обєктом права спільної сумісної власності подружжя є як предмети матеріального світу, так і майнові права та обовязки. Договір, укладений одним із подружжя, створює обовязки для другого з подружжя в разі, якщо його укладено в інтересах сімї, а одержане за цим договором майно фактично використано на задоволення потреб сімї. При цьому, при поділі майна суд виходить із того, що якщо між подружжям не досягнуто згоди про спосіб поділу спільного майна, то за позовом подружжя або одного з них суд може постановити рішення: про поділ майна в натурі, якщо це можливо без шкоди для його господарського призначення; про розподіл речей між подружжям з урахуванням їх вартості та частки кожного з подружжя в спільному майні; про присудження майна в натурі одному з подружжя, з покладенням на нього обов'язку компенсувати другому з подружжя його частку грішми. Якщо річ неможливо розділити, вона присуджується одному з подружжя. Якщо виділити в натурі частину із загального майна не можна, хтось один із подружжя має право на отримання від іншого грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частини. Проте, така компенсація може бути надана лише за згодою колишньої дружини чи чоловіка. Крім того, присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. Таким чином, відповідно до частин 4, 5 ст. 71 СК присудження судом одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на неподільну\~\~річ (автомобіль) допускається за його згодою за умовою попереднього внесення другим подружжям відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Крім цього Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вказав, що до складу майна, яке підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї (ч. 4 ст. 65 Сімейного кодексу України). Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що автомобіль та холодильник сторонами набуто в шлюбі, суд вважає, що дане майне слід визнати спільною власністю подружжя та виділити [PERSON] холодильник «Самсунг» 16000 грн. Враховуючи, що автомобіль [PERSON] продано і згідно висновку про вартість ринкова вартість колісного транспортного засобу, яка розрахована порівняльним підходом для укладення цивільно-правових угод станом на 17.08.2015 року становить 136529 грн. В користь [PERSON] слід стягнути половину його вартості, яка з врахуванням коштів компенсації за холодильник та коштів, які сплачено та сплачуються [PERSON] за договором споживчого кредиту становить 57\~632,55 грн. Одночасно не підлягають задоволенню вимоги [PERSON] в частині збільшення її частки в спільному майні, оскільки нею не наведено істотних обставин викладених в частині 2 ст.70 СК України. Посилання [PERSON] що [PERSON] не сплачує аліменти спростовуються довідкою, виданою Львівською філією ТзОВ «Торговий дім «Карпатські мінеральні води» від 02 лютого 2017 року. Також не підлягають задоволенню вимоги [PERSON] викладені в зустрічному позові про визнання спільною сумісною власністю зазначеного в ньому майна. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень Суд приймає до уваги покази [PERSON], що фотоапарат є її подарунком, бензокоса подарунок батькові на ювілей, перфоратор та болгарку відповідач, придбав їх особисто для себе, використовував їх в роботі і забрав їх, а тому цих речей у неї немає, а щодо будівництва гаража із бляхи, воріт із сайдингу, капремонту ванни, встановлення плитки, встановлення огорожі та гойдалки, то власником житлового будинку де відповідач проводив будівельні роботи є третя особа [PERSON] і тому вимоги про відшкодування витрат необхідно ставити до неї. В судовому засіданні [PERSON] дані обставини не спростовано.

Outcome: dismissed