Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Станично-Луганської селищної ради Станично-Луганського району Луганської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування уточнених позовних вимог посилалась на те, що [INFO] в с. Олександрівка Довжанського району Луганської області померла її тітка - [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді недотриманої пенсії. Позивач зазначає, що вона є спадкоємцем за заповітом, який було складено [PERSON] , згідно з яким [PERSON] є спадкоємцем всього майна [PERSON] , яке буде їй належати на час смерті. Проте у встановлений законом шестимісячний строк позивач [PERSON] спадщину не прийняла оскільки спадкодавець [PERSON] померла на тимчасово непідконтрольній уряду України території Луганської області, у зв`язку із чим позивач витратила певний час на юридичне оформлення факту смерті шляхом звернення із заявою до Лисичанського міського суду. Рішення Лисичанського міського суду по справі №415/717/19 від 30.01.2019, яким було встановлено факт смерті [PERSON] , позивачем було отримано після спливу шестимісячного строку, встановленого ЦПК України для подання заяви про прийняття спадщини. Після того, як позивач [PERSON] звернулася до Станично-Луганської державної нотаріальної контори, однак отримала письмові роз`яснення з рекомендацією звернутися до суду з позовом про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. У зв`язку із наведеним, позивач [PERSON] просила суд визначити їй додатковий строк для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті батька. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, просила суд розглянути справу без її участі. Представник відповідача Станично-Луганської селищної ради Станично-Луганського району Луганської області у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є такими, що відповідають вимогам чинного законодавства і підлягають задоволенню з наступних підстав. З свідоцтва про смерть від 14.03.2019 року серії [NUMBER] , слідує, що [PERSON] померла [INFO] в с. Олександрівка Довжанського району Луганської області. Зі змісту заповіту серії [NUMBER] , складеного 15.10.2008 року в м. Довжанськ Луганської області, зареєстрованого в реєстрі за № 1673, посвідченого державним нотаріусом 3-ї Свердловської державної нотаріальної контори Літвіновою О.В., встановлено, що [PERSON] заповідала все майно, яке буде належати їй на час смерті, [PERSON] . Частиною 3 статті 1268 ЦПК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строків, передбачених ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. З копії домової книги вбачається, що спадкодавець [PERSON] зареєстрована в домоволодінні за адресою: [ADDRESS] , спадкоємець [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS] . З копії роз`яснення від 09.04.2019 № 357/02-17, винесеного державним нотаріусом Станично-Луганської держаної нотаріальної контори Кондратьєвим В.М., встановлено, що [PERSON] нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину у зв`язку із тим, що ні факту подання заяви про прийняття спадщини у визначений законом строк, на факту реєстрації за однією адресою з померлою немає, тому вона є такою, що не прийняла спадщину, та рекомендовано звернутися до суду з заявою про надання додаткового строку для прийняття спадщини згідно ст. 1272 ЦК України. З повідомлення від 18.07.2019 №769/01-09 державного нотаріуса Станично-Луганської державної нотаріальної контори Кондратьєва В.М. вбачається, що в спадковому реєстрі записи щодо заведення спадкової справи після смерті [PERSON] , померлої [INFO] - відсутні. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Статтею 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно змісту ст. 1272 ЦК України позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: 1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори; 2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви. Згідно роз`яснень, викладених у п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» вбачається, що «суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права». Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «Ілхан проти Туреччини» від 27 червня 2000 року вбачається, що при вирішенні питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Таким чином, оскільки факти, які викладені в позовній заяві знайшли своє підтвердження, суд приходить до висновку про те, що причини пропуску позивачем строку прийняття спадщини слід визнати поважними, оскільки останній звернувся до державного нотаріуса Станично-Луганської державної нотаріальної контори Луганської області з заявою про прийняття спадщини, але у зазначений законом строк шість місяців, згідно ст.1270 ЦК України, не подав заяву до органів нотаріату, а також за відсутності спору про спадщину, суд вважає позов обґрунтованим і таким що підлягає задоволенню.

Outcome: approved