Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання їх неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, починаючи із дня предявлення позову до суду, також просила стягнути з [PERSON] кошти в сумі 4218,00 гривень, які витраченні на придбання одягу, шкільного приладдя та курси англійської мови. Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що рішенням Миронівського районного суду Київської області від 14 вересня 2010 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, починаючи з 25 серпня 2010 року до повноліття дитини. На даний час вказаних коштів на утримання дитини не вистачає, відповідач працює ФОП «Голунов», а тому він спроможний сплачувати аліменти у більшому розмірі. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просить їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечував, оскільки крім сина [PERSON] має на утриманні ще сина [PERSON], [INFO], а також сплачує аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини заробітку, а розмір його заробітку становить 772 гривні 80 копійок, а тому просив у позові відмовити. Заслухавши сторони, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно зясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до копії свідоцтва про народження, виданого Миронівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області 08 вересня 2017 року, позивач та відповідач мають спільного сина [PERSON], [INFO] (а.с. 5). 14 вересня 2010 року Миронівським районним судом Київської області видано виконавчий лист по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину та дружину, згідно якого із [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, починаючи з 25 серпня 2010 року до повноліття дитини (а.с. 8). Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів від 15 травня 2006 року розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням суду законної сили. Суд, враховуючи збільшення витрат на утримання дитини, враховуючи вік дитини, а також збільшення мінімального розміру сплати аліментів з 30 % прожиткового мінімуму до 50 % прожиткового мінімуму вважає, що необхідно збільшити мінімальний розмір аліментів та стягнути на утримання [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі ? частки заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Що стосується вимог про стягнення коштів в сумі 4218,00 гривень, які витрачені на придбання одягу, шкільного приладдя та курси англійської мови, то вони не підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Як вбачається з роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, наданих у п. 18 Постанови від 15.05.2006 N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» до передбаченої ст. 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. При одночасному розгляді вимог про стягнення аліментів і додаткових витрат їх має бути визначено у рішенні окремо. Аліменти мають на меті забезпечити нормальні матеріальні умови життя дитини. У тих випадках, якщо в силу особливих (виключних) обставин є потреба, окрім аліментів, суд може стягнути додаткові витрати з платника аліментів. За змістом ст. 185 СК України додатковими витратами законодавець визначає витрати, які понесені у звичному житті на дитину, які викликані виключними обставинами, до них відносяться витрати пов'язані з розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом. При прийнятті рішення суд враховує мінімальний розмір прожиткового мінімуму, встановлений ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2018 рік», який на одну працездатну особу з 1 січня становить 1700 гривень. Тобто,\~ на законодавчому рівні закріплено, що 1700 гривень є тією сумою, яка дає змогу забезпечити достатній рівень життя для нормального функціонування організму, збереження здоровя, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб [PERSON] (ст. 1 ЗУ «Про прожитковий мінімум»). Враховуючи матеріальне становище відповідача, місячний дохід, якого з відрахуванням аліментів за шість місяців становить 6779 гривень 64 копійки, наявність двох інших неповнолітніх дітей. Стягнення з нього додаткових витрат, ставить під загрозу можливість забезпечення ним нормального функціонування свого організму та збереження здоровя, у випадку погіршення якого, неповнолітні діти, фактично будуть позбавлені можливості отримувати аліменти від їх батька. Окрім того, позовну вимогу позивачки про стягнення з відповідача витрат понесених нею за придбання одягу та шкільного приладдя, не можна віднести до витрат, що викликані особливими обставинами, оскільки такі витрати не є додатковими, вони відносяться до поточних витрат, участь у яких повністю покривається аліментними платежами відповідача. В позовній заяві позивач взагалі не обґрунтувала необхідності стягнення з відповідача цих витрат, а в судовому засіданні повідомила, що це її така особиста думка. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 640,00 гривень на користь позивача. На підставі викладеного, ст. ст. 141, 180, 182, 184, 192 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial