Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 5000 гривень щомісячно на двох дітей, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду до досягнення дітьми повноліття. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на те, що з відповідачем зареєструвала шлюб 14 жовтня 2009 року. На даний час сімейні відносини припинені, діти проживають з нею та перебувають на її утриманні. Відповідач матеріальної підтримки не надає, працює та отримує кошти. Позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення 3 річного віку та отримує відповідну допомогу. Домовленості щодо участі відповідача в утриманні дітей між ними не досягнуто, у зв`язку з чим змушена звернутися до суду. Ухвалою суду від 16 грудня 2020 року по даній справі відкрито спрощене провадження з повідомленням сторін. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач відзив на позов на надав, в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про день слухання справи в суді, причини його неявки суду не відомі, а тому у відповідності до\~ст.281 ЦПК України, слід ухвалити заочне рішення по справі. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи, дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення за правилами спрощеного позовного провадження, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст.\~247,179 ЦПК України, виходячи з наступного: У відповідності до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 14 жовтня 2009 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 14 жовтня 2009 року в Староміщинській сільській раді Підволочиського району Тернопільської області, актовий запис №6. Під час перебування у шлюбі в сторін народилися діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвами про народження відповідно серії [NUMBER] від 23 лютого 2018 року, серії [NUMBER] від 17 травня 2010 року. У відповідності до довідки № 12-292, виданої Підволочиською селищною радою 02 грудня 2020 року, та акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї [PERSON] зареєстрована в с. Староміщина Підволочиського району. В склад її сім`ї входять: син [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] ; батьки: [PERSON] , [PERSON] , баба [PERSON] . Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 Сімейного Кодексу України (далі СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною другою ст. 181 СК України передбачено, що за домовленістю між батьками дитини, той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений\~ рішенням суду, змінюється за позовом одержувача аліментів (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого\~та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого та рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Визначаючи розмір аліментів, суд виходить із вимог ст.ст. 181-184 СК України, згідно яких, розмір аліментів може визначатися у твердій грошовій сумі, котра не може бути меншою ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік»\~з\~01\~січня 2021 року встановлений прожитковий мінімум для дітей віком від 1 до 6 років ? 1921 грн, з 6 до 18 років - 2395 грн. Крім того, суд виходить також із захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, збереження того рівня життя, який вона б мала тоді, коли утримувалася обома батьками. Судом не\~встановлено,\~що відповідач\~за своїм\~станом здоров`я\~чи матеріальним\~становищем не\~може виконувати\~своїх обов`язків\~з утримання\~неповнолітніх дітей,\~ \~оскільки є\~працездатною особою\~і спроможний\~платити аліменти. Враховуючи, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, виходячи з принципів розумності та справедливості, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково, стягнути з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 гривень щомісячно на двох дітей, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку,починаючи з 07 грудня 2020 року до досягнення найстаршою дитиною повноліття, що відповідатиме вимогам закону, інтересам дитини і не порушуватиме права кожної із сторін. Крім того, в силу ч.1\~ст.141 ЦПК України,\~з відповідача в дохід держави слід стягнути 840,80 грн судового збору.

Outcome: partial