Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу та визнання права власності. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що з січня 1985 року по 09.01.2016 року вона перебувала з [PERSON] у фактичних шлюбних відносинах та проживала з ним однією сімєю, вони були повязані спільним побутом, мали взаємні права та обовязки, піклувалися один про одного. Спільних дітей вони не мали, також [PERSON] своїх дітей не мав. З серпня 1989 року до 09.01.2016 року позивач з [PERSON] зареєстровані та фактично мешкали за адресою: Донецька область, Марїнський район, с. Дальнє, вул. Садова (Октябрьська), буд. 2. В період з січня 1985 року по серпень 1989 року вони мешкали у будинку поруч, за адресою: Донецька область, Марїнський район, с. Дальнє, вул. Садова, 3/1. За життя [PERSON], згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДН № 186083, виданого Марїнською райдержадміністрацією 16 серпня 2006 року, володів земельною ділянкою. 09 січня 2016 року [PERSON] помер, спадкоємцем після його смерті є його брат, [PERSON], який відмовився від спадщини. Інші спадкоємці відсутні. 20.10.2017 року звернувшись до нотаріуса позивач отримала відмову у прийомі заяви про прийняття спадщини за законом та заведенні спадкової справи, оскільки позивачем пропущено строк прийняття спадщини та відсутній встановлений факт родинних відносин з померлим, про що винесено постанову. Просить встановити факт того, що вона проживала з [PERSON] однією сімєю, як чоловік та жінка без шлюбу, визнати право власності на земельну ділянку, визначену державним актом на право власності на земельну ділянку серії ДН № 186083, виданого Марїнською райдержадміністрацією 16 серпня 2006 року, площею 7,5170 га, розташовану в с. Дальнє Марїнського району Донецької області, колишнє КСП Дружба, пай 12, а саме: рілля площею 7,1617 га, кадастровий номер 1423381500:08:000:0047, пасовище площею 0,3553 га., кадастровий номер 1423381500:08:000:0235, цільове призначення ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Позивач у судове засідання не зявилася, надіслала на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні. Представник відповідача направив на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги визнані, проти задоволення позовних вимог не заперечує, просить розглянути справу у відсутності свого представника. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з підстав, зазначених позивачем у позовній заяві. Так, відповідно до копії свідоцтва про смерть серії І-НО № 943183, [PERSON] помер 09 січня 2016 року , про що виконкомом Дачненської сільської ради Марїнського району Донецької області складено відповідний актовий запис № 4. Згідно довідки, виданої Дачненською сільською радою, [PERSON] на момент смерті [PERSON] проживала та була зареєстрована разом з ним у будинку 2 по вул. Садова у с. Дальнє. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу. На підставі викладеного, а також враховуючи те, що законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, суд вважає доведеним, що [PERSON] та [PERSON]проживали однією сімєю, як чоловік та жінка до дня смерті [PERSON] 09 січня 2016 року та приходить до висновку про можливість задоволення вимог позивача. Згідно копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДН № 186083 [PERSON] є власником земельної ділянки площею 7,5170 га, яка розташована в с. Дальнє, колишнє КСП Дружба, пай 12, а саме: рілля площею 7,1617 га, кадастровий номер 1423381500:08:000:0047, пасовище площею 0,3553 га., кадастровий номер 1423381500:08:000:0235, цільове призначення ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Статтею 74 СК України передбачено, якщо жінка та чоловік проживають однією сімєю, але не перебувають у шлюбі між собою, або в будь якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. Частиною другою цієї статті встановлено, що на майно, що є обєктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь - якому іншому шлюбі, поширюються положенням глави 8 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 cт. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до cт. 61 Сімейного кодексу України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об'єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Приписами ч. 1 ст. 62 СК України встановлено, якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя, воно у разі спору може бути визнане за рішення суду обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно зі ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування та розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до cт. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до cт. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до cт. 71 Сімейного кодексу України, якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Викладені обставини дають підстави вважати, що спірне майно можливо визнати обєктом права спільної сумісної власності, а тому за позивачем можливо визнати право власності земельну ділянку. Відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1278 ЦК України частки кожного спадкодавця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Викладені обставини дають суду підстави для визнання за позивачем права власності на земельну ділянку після смерті [PERSON]. На підставі викладеного, у відповідності зі ст.ст. 3, 7, 82, 215, 224, 256 ЦПК України, ст. ст. 60, 61, 62, 63, 69, 70, 71 СК України, ст.ст. 1261, 1268, 1278 ЦК України, суд

Outcome: approved