overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою «про розірвання шлюбу» із [PERSON], в обґрунтування якої зазначила, що з травня 2015року вони за обоюдною згодою з відповідачем припинили спільне проживання, так як подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них. Від шлюбу мають дитину: [PERSON], [INFO],місцем постійного проживання якого є місце проживання матері [PERSON], спору про місце проживання дитинине має. Також не має майнового спору. Питання щодо утримання дитини вирішено між сторонами самостійно. Враховуючи що збереження сімї не є можливим, подружні стосунки припинені за обоюдною згодою, просить суд розірвати шлюб зареєстрований між нею та [PERSON], 04.06.2011 року Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №144.(а.с.5). В судове засідання сторони подали заяви про обоюдну згоду щодо розірвання шлюбу, та проведення судового розгляду на підставі наявних доказів, підтвердив факт припинення спільного проживання зтравня 2015 року, відсутність спору щодо місця мешкання дітей, та відсутності майнового спору. На підставі ч. 2 ст. 158 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі письмових заяв сторін, та наявних доказів у матеріалах справи. Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, суд приходить до наступного: Як встановлено у судовому засіданні, сторонни зареєстрували шлюб 04.06.2011 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб виданим Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №144.(а.с.5). Як встановлено, сторони припинили подружні стосунки та спільне проживання з травня 2015 року, не ведуть спільного господарства, не можуть дійти до згоди стосовно розподілу обовязків. Самі найважливіші питання не можуть вирішувати безконфліктно. Втратили один до одного почуття кохання та поваги. Майнового спору сторони не мають. Вважаючи, що позивач [PERSON]наполягає на розірванні шлюбу, що подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам, та відповідач визнав позовні вимоги у повному обсязі, про що сторони надали письмові заяви (а.с.14,16), суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, інтересам їх дітей, що має істотне значення, що є згідно до вимог ч. 2 ст. 112 СК України підставою для розірвання шлюбу. На підставі вищезазначеного, з врахуванням встановлених обставин у судовому засіданні, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою «про розірвання шлюбу» із [PERSON], в обґрунтування якої зазначила, що з травня 2015 року вони за обоюдною згодою з відповідачем припинили спільне проживання, так як подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них. Від шлюбу мають дитину: доньку [PERSON], [INFO], місцем постійного проживання якої є місце проживання матері - [PERSON], спору про місце проживання доньки не має. Також не має майнового спору. Питання щодо утримання дитини вирішено між сторонами самостійно. Враховуючи що збереження сім'ї не є можливим, подружні стосунки припинені за обоюдною згодою, просить суд розірвати шлюб зареєстрований між нею та [PERSON], 23.06.2012 року Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровської області, актовий запис №230.(а.с.5). В судове засідання сторони подали заяви про обоюдну згоду щодо розірвання шлюбу, та проведення судового розгляду на підставі наявних доказів, підтвердив факт припинення спільного проживання з травня 2015 року, відсутність спору щодо місця мешкання дитини, та відсутності майнового спору. На підставі ч. 2 ст. 158 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі письмових заяв сторін, та наявних доказів у матеріалах справи. Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, суд приходить до наступного: Як встановлено у судовому засіданні, сторони зареєстрували шлюб 23.06.2012 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб виданим Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровської області, актовий запис №230.(а.с.5). Від шлюбу мають дитину: доньку [PERSON], [INFO], місцем постійного проживання якої є місце проживання матері - [PERSON], спору про місце проживання доньки не має. Також не має майнового спору. Питання щодо утримання дитини вирішено між сторонами самостійно. Як встановлено, сторони припинили подружні стосунки та спільне проживання з травня 2015 року, не ведуть спільного господарства, не можуть дійти до згоди стосовно розподілу обов'язків. Самі найважливіші питання не можуть вирішувати безконфліктно. Втратили один до одного почуття кохання та поваги. Майнового спору сторони не мають. Вважаючи, що позивач [PERSON] наполягає на розірванні шлюбу, що подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам, та відповідач визнав позовні вимоги у повному обсязі, про що сторони надали письмові заяви (а.с.21,22), суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, інтересам їх дітей, що має істотне значення, що є згідно до вимог ч. 2 ст. 112 СК України підставою для розірвання шлюбу. На підставі вищезазначеного, з врахуванням встановлених обставин у судовому засіданні, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою «про розірвання шлюбу» із [PERSON], в обґрунтування якої зазначила, що з червня 2015 року вони за обоюдною згодою з відповідачем припинили спільне проживання, так як подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них. Від шлюбу мають дитину: доньку [PERSON], [INFO], місцем постійного проживання якої є місце проживання матері [PERSON], спору про місце проживання доньки не має. Також не має майнового спору. Питання щодо утримання дитини вирішено між сторонами самостійно. Враховуючи що збереження сімї не є можливим, подружні стосунки припинені за обоюдною згодою, просить суд розірвати шлюб зареєстрований між нею та [PERSON], 22.09.2007 року Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровської області, актовий запис №741.(а.с.7) В судове засідання сторони подали заяви про обоюдну згоду щодо розірвання шлюбу, та проведення судового розгляду на підставі наявних доказів, підтвердив факт припинення спільного проживання з червня 2015 року, відсутність спору щодо місця мешкання дитини, та відсутності майнового спору. На підставі ч. 2 ст. 158 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі письмових заяв сторін, та наявних доказів у матеріалах справи. Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, суд приходить до наступного: Як встановлено у судовому засіданні, сторони зареєстрували шлюб 22.09.2007 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб виданим Дніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №741.(а.с.7). Як встановлено, сторони припинили подружні стосунки та спільне проживання з червня 2015 року, не ведуть спільного господарства, не можуть дійти до згоди стосовно розподілу обовязків. Самі найважливіші питання не можуть вирішувати безконфліктно. Втратили один до одного почуття кохання та поваги. Майнового спору сторони не мають. Вважаючи, що позивач [PERSON] наполягає на розірванні шлюбу, що подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам, та відповідач визнав позовні вимоги у повному обсязі, про що сторони надали письмові заяви (а.с. 21,22 ), суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, інтересам їх дітей, що має істотне значення, що є згідно до вимог ч. 2 ст. 112 СК України підставою для розірвання шлюбу. На підставі вищезазначеного, з врахуванням встановлених обставин у судовому засіданні, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою «про розірвання шлюбу» із [PERSON]., в обґрунтування якої зазначила, що з червня 2015 року вони за обоюдною згодою з відповідачем припинили спільне проживання, так як подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, інтересам їх дитини, що має істотне значення. Від шлюбу мають дитину: сина [PERSON], [INFO], місцем постійного проживання якого є місце проживання матері - [PERSON], спору про місце проживання сина не має. Також не має майнового спору. Питання щодо утримання дитини вирішено між сторонами самостійно. Враховуючи що збереження сім'ї не є можливим, подружні стосунки припинені за обоюдною згодою, просить суд розірвати шлюб зареєстрований між нею та [PERSON], 21.09.2007 року Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №608. В судове засідання сторони подали заяви про обоюдну згоду щодо розірвання шлюбу, та проведення судового розгляду на підставі наявних доказів, підтвердив факт припинення спільного проживання з червня 2015 року, відсутність спору щодо місця мешкання дитини, та відсутності майнового спору. На підставі ч. 2 ст. 158 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі письмових заяв сторін, та наявних доказів у матеріалах справи. Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, суд приходить до наступного: Як встановлено у судовому засіданні, сторони зареєстрували шлюб 21.09.2007 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб виданим Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №608. (а.с.6) Сторони від шлюбу мають дитину: сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 13.10.2010 року Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №786 від 13.10.2010 року. (а.с.7) Як встановлено, сторони припинили подружні стосунки та спільне проживання з червня 2015 року, не ведуть спільного господарства, і проживають окремо. Майнового спору сторони не мають, питання щодо місця проживання дитини вирішено за обоюдною згодою та визначено місцем проживання сина [PERSON], [INFO], - місце проживання матері дитини. Вважаючи, що позивач [PERSON] наполягає на розірванні шлюбу, що подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам, та відповідач визнав позовні вимоги у повному обсязі, про що сторони надали письмові заяви (а.с. 16,19 ), суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, інтересам їх дітей, що має істотне значення, що є згідно до вимог ч. 2 ст. 112 СК України підставою для розірвання шлюбу. На підставі вищезазначеного, з врахуванням встановлених обставин у судовому засіданні, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою «про розірвання шлюбу» із [PERSON], в обґрунтування якої зазначила, що з червня 2016 року вони за обоюдною згодою з відповідачем припинили спільне проживання, так як подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них. Враховуючи що збереження сім'ї не є можливим, подружні стосунки припинені за обоюдною згодою, просить суд розірвати шлюб зареєстрований між нею та [PERSON], 19.09.1987 року Відділом ЗАГС Баглійського райісполкому м. Дніпродзержинська, актовий запис №588.(а.с.5) В судове засідання сторони подали заяви про обоюдну згоду щодо розірвання шлюбу, та проведення судового розгляду на підставі наявних доказів, підтвердив факт припинення спільного проживання з 2013 року. На підставі ч. 2 ст. 158 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі письмових заяв сторін, та наявних доказів у матеріалах справи. Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, суд приходить до наступного: Як встановлено у судовому засіданні, сторони зареєстрували шлюб 19.09.1987 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб виданим Відділом ЗАГС Баглійського райісполкому м. Дніпродзержинська, актовий запис №588.(а.с.5) Як встановлено, сторони припинили подружні стосунки та спільне проживання з червня 2016 року, не ведуть спільного господарства, не можуть дійти до згоди стосовно розподілу обов'язків. Самі найважливіші питання не можуть вирішувати безконфліктно. Втратили один до одного почуття кохання та поваги. Вважаючи, що позивач [PERSON], наполягає на розірванні шлюбу, що подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам, та відповідач визнав позовні вимоги у повному обсязі, про що сторони надали письмові заяви (а.с. 16, 18), суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, що має істотне значення, що є згідно до вимог ч. 2 ст. 112 СК України підставою для розірвання шлюбу. На підставі вищезазначеного, з врахуванням встановлених обставин у судовому засіданні, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 01 травня 1993 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований Ленінською сільською радою Чорнобаївського району Черкаської області, актовий запис №4. Від даного шлюбу вони мають повнолітню дочку. Подружнє життя не склалося. Вони не підтримують сімейних відносин по причині втрати почуттів один до одного, мають різні погляди на сімейне життя, що негативно впливає на їх інтереси як чоловіка та жінки. На даний час сімя розпалася. Спір про поділ майна відсутній. Оскільки подальше проживання разом суперечить її інтересам, а тому позивач просить суд розірвати даний шлюб. В судове засідання позивач не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи в її відсутність, просила шлюб розірвати. Відповідач до суду не зявився, подав заяву про розгляд справи в його відсутність, не заперечував проти задоволення позову. У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України в звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. 01 травня 1993 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований Ленінською сільською радою Чорнобаївського району Черкаської області, актовий запис № 4. Від даного шлюбу сторони мають повтнолітню дочку. Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлені фактичні взаємини подружжя, що сторони не підтримують сімейних відносин по причині втрати почуттів один до одного, мають різні погляди на сімейне життя, що негативно впливає на їх інтереси як чоловіка та жінки, на даний час шлюб носить формальний характер, що порушує право сторін на повагу до сімейного життя і при такій поведінці сторін, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін і ці обставини мають істотне значення в їх сімї, а тому позов підлягає до задоволення. У відповідності до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 487,20 грн. судового збору. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 03 червня 2014 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Чорнобаївського районного управління юстиції Черкаської області, актовий запис № 39. Подружнє життя не склалося. Вони не підтримують сімейних відносин по причині втрати почуттів один до одного, відповідач вчиняє сварки, ображає її, вони мають різні погляди на сімейне життя та виховання дитини, що негативно впливає на їх інтереси як чоловіка та жінки. На даний час сімя розпалася. В цьому шлюбі вони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Оскільки подальше проживання разом суперечить її інтересам, а тому позивач просить суд розірвати даний шлюб. В судове засідання позивач не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи в її відсутність, просила шлюб розірвати. Відповідач до суду не зявився, подав заяву про розгляд справи в його відсутність, не заперечував проти задоволення позову. У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України в звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. 03 червня 2014 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Чорнобаївського районного управління юстиції Черкаської області, актовий запис № 39. Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлені фактичні взаємини подружжя, що сторони не підтримують сімейних відносин по причині втрати почуттів один до одного, відповідач вчиняє сварки, ображає позивача, вони мають різні погляди на сімейне життя та виховання дитини, разом не проживають, що негативно впливає на їх інтереси як чоловіка та жінки, на даний час шлюб носить формальний характер, що порушує право сторін на повагу до сімейного життя і при такій поведінці сторін, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їхній дитині і ці обставини мають істотне значення в їх сімї, а тому позов підлягає до задоволення. У відповідності до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 243,60 грн. судового збору та 150 грн. витрат на правову допомогу. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 16 липня 1993 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований Чорнобаївським райвідділом ЗАГС Черкаської області, актовий запис № 31. Подружнє життя не склалося. Вони не підтримують сімейних відносин по причині втрати почуттів один до одного, мають різні погляди на сімейне життя, тривалий час разом не проживають, що негативно впливає на їх інтереси як чоловіка та жінки. На даний час сім'я розпалася. В цьому шлюбі вони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] та повнолітнього сина [PERSON], 1994 року народження. Оскільки подальше проживання разом суперечить її інтересам, а тому позивач просить суд розірвати даний шлюб. В судове засідання позивач не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи в її відсутність, просила шлюб розірвати. Відповідач до суду не з'явився, подав заяву про розгляд справи в його відсутність, не заперечував проти задоволення позову. У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України в зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. 16 липня 1993 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований Чорнобаївським райвідділом ЗАГС Черкаської області, актовий запис № 31. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] та повнолітнього сина [PERSON], 1994 року народження. Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлені фактичні взаємини подружжя, що сторони не підтримують сімейних відносин по причині втрати почуттів один до одного, мають різні погляди на сімейне життя, разом не проживають, що негативно впливає на їх інтереси як чоловіка та жінки, на даний час шлюб носить формальний характер, що порушує право сторін на повагу до сімейного життя і при такій поведінці сторін, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їхній дитині і ці обставини мають істотне значення в їх сім'ї, а тому позов підлягає до задоволення. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved