Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовну заяву обґрунтовує тим, що з 15 грудня 2012 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають малолітню доньку, [PERSON], [INFO]. Це другий шлюб позивача. Від першого шлюбу у неї є малолітній син, [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося, оскільки у них різні характери, погляди на життя та на виховання дітей, в зв'язку з чим в сім'ї часто виникали неприязні стосунки. Відповідач ображає її родичів принизливими словами, які чують діти, а також декілька разів піднімав на неї руку при дітях. Все це дуже негативно впливає на психіку дітей. Син - [PERSON] став замкнений, донька - [PERSON] лякається. На даний час сторони проживають окремо. На примирення не згодна. Вважає, що сім'ю зберегти неможливо. Просить шлюб між нею та відповідачем розірвати. Призначити місце проживання спільної доньки [PERSON] разом із матір'ю [PERSON]. На зустрічі батька з донькою згодна тільки за її присутності. В судовому засіданні позивач [PERSON] уточнила свої позовні вимоги і пояснила, що примирення і відновлення сімейних стосунків неможливе. Просить суд шлюб між нею та відповідачем розірвати, а також визначити місце проживання спільної доньки з нею. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 15 грудня 2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Баришівського районного управління юстиції у Київській області (актовий запис №127). Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з матір'ю. Це другий шлюб позивача. Від першого шлюбу має малолітнього сина [PERSON]. Сімейне життя з відповідачем не склалося, оскільки у них різні погляди на життя та виховання дітей, в зв'язку з чим в сім'ї виникали сварки, свідками, яких були їхні діти, що негативно впливає на психіку дітей. Сторони шлюбні відносини не підтримують, проживають окремо на протязі двох місяців, ведуть різні бюджети, наміру зберегти сім'ю не мають, а тому їх подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них і інтересам дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим. Місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, у відповідності до ч. 1 ст. 160 СК України, визначається за згодою батьків. Позивач і відповідач дійшли згоди про те, що їх малолітня донька [PERSON] буде проживати з матір'ю, і суд не має підстав до відмови у задоволені цієї вимоги позивача. Встановлені судом обставини підтверджуються: - ксерокопією паспорта [PERSON], серії [NUMBER], виданого 14 березня 2013 року; - ксерокопією свідоцтва про народження [PERSON], серії [NUMBER], виданого 14 лютого 2003 року; - ксерокопією свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER], виданого 15 грудня 2012 року; - ксерокопією свідоцтва про народження [PERSON], серії [NUMBER], виданого 06 листопада 2013 року; - іншими матеріалами справи.

Outcome: approved