Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа: орган опіки та піклування Синельниківської міської ради Дніпропетровської області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що позивач [PERSON] є власницею житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] Право її власності підтверджується договором про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку від 14.02.1975 року. Позивач зазначила, що відповідач по справі зареєстрована в її будинку з 22.04.2011 року, але фактично не проживала у вказаному будинку ні одного дня з моменту реєстрації і по теперішній час. Позивач неодноразово зверталася до відповідачки з проханням, щоб вона добровільно виписалась з належного їй будинку, але вона безпідставно відмовляється це зробити. Позивач вказала, що для вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про її право користування житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства. На підставі вищевикладеного позивач просить визнати [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], особами, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме: житловим будинком, розташованим за адресою: [ADDRESS] Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнала, проти їх задоволення не заперечувала. Представник третьої особи в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позовних вимог, в зв'язку з тим, що в разі задоволення позову будуть порушені права дитини [PERSON]. Свідок [PERSON] пояснила суду , що позивачка [PERSON] є її рідною бабусею. З початку 2012 року свідок постійно проживає разом з бабусею за адресою [ADDRESS]. Відповідачку вона жодного разу не бачила, якихось сторонніх речей або предметів побуту в будинку не має- всі речі належать бабусі та свідку. Протім [PERSON] пояснила, що на прохання [PERSON] вона її зареєструвала в своєму будинку, щоб відповідачка мала можливість отримувати допомогу на утримання дитини. Відповідачка жодного дня за місцем реєстрації не проживала. Свідок [PERSON] надала суду пояснення про те, що позивачка [PERSON] є її сусідкою по вулиці більш ніж двадцять років; вони часто спілкуються, відвідують одна одну. Свідок заходить в гості до позивачки іноді кожного тижня, іноді рідше, але відповідачку вона жодного разу в будинку не бачила і хто вона їй не відомо. Ніяких сторонніх речей або меблів в будинку не має- все майно належить позивачці. Дослідивши докази по справі, суд встановив наступне. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального жилого будинку від 14.02.1975 року, Виконком Синельниківської міської ради депутатів працюючих надав [PERSON] земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] для будівництва жилого будинку площею 25,00 кв.м. ( а.с. № 6-9). Згідно довідки адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України у Дніпропетровській області від 21.07.2014 року, [PERSON], [INFO] року народження, зареєстрована за адресою: [ADDRESS], з 22.04.2011 року (а.с. № 14). Згідно домової книги на будинок розташований за адресою: [ADDRESS], [PERSON] [INFO], записана як проживаюча за адресою: [ADDRESS]. (а.с. № 4-5). Факт не проживання відповідача [PERSON] у будинку за адресою: [ADDRESS], підтверджується довідкою виданою квартальним комітетом № 10 Синельниківської міської ради від 09.07.2014 року, згідно якої [PERSON] [INFO] року народження, за адресою: [ADDRESS], не проживає з 17.12.2012 року ( а.с. № 11). Відповідно до довідки виданої квартальним комітетом № 25 Синельниківської міської ради від 10.11.2014 року, [PERSON] [INFO] року народження, проживає з дочкою [PERSON] [INFO], в [ADDRESS]. А зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. Згідно ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть. Таким чином судом вбачається, те що [PERSON] не проживає без поважних причин за адресою реєстрації: Дніпропетровська область, [ADDRESS], без поважних причин що підтверджується довідкою квартального комітету № 25 від 10.11.2014 року, так як проживає разом з донькою [PERSON] за іншою адресою, а саме: [ADDRESS] Відповідно до ч.3 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. Згідно п.1 ч.2 ст.13 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» вільний вибір місця проживання обмежується щодо осіб, які не досягли 14-річного віку; Суд дійшов до висновку, що позовні вимоги щодо виписки дитини [PERSON] підлягають задоволенню, судом не вбачається порушень прав дитини, так як дитина [PERSON] проживає разом з матір'ю за іншою адресою. На підставі викладеного, ст.ст. 16, 319 ЦК України, ст.ст. 71, 72 ЖК України,

Outcome: approved