Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що 16 серпня 1996 року було зареєстровано право власності на квартиру в [ADDRESS] за [PERSON] та [PERSON] на умовах приватної спільної власності. Відповідно до даного документу, частки не визначені. Позивачка вказує у позові, що вона народилася [INFO] , а батьками були [PERSON] та [PERSON] . Вона проживала разом зі своїм батьком у квартирі, що за адресою [ADDRESS] . 22 квітня 2002 року рішенням Великоберезнянського районного суду Закарпатської області визнано [PERSON] безвісно відсутнім з 15.03.2000 року. 27 лютого 2009 року рішенням Великоберезнянського районного суду визнано [PERSON] померлим. Дата реєстрації смерті органом РАГС 10.03.2009 року. 2019 року [PERSON] здійснила заповіт на користь відповідача у справі [PERSON] , яким все своє майно, в тому числі квартиру [ADDRESS] . [INFO] померла [PERSON] . Однак їй стало відомо , що до нотаріальної контори з заявою звернулася відповідачка [PERSON] про прийняття квартири в цілому, в тому числі і на ту частину, на яку претендує позивач, а тому позивач змушена звернутися до суду з позовом про визнання за нею частки у праві спільної сумісної власності на квартиру, що знаходиться за адресою [ADDRESS] в порядку спадкування за померлим [PERSON] . 06 березня 2020 року позивачем [PERSON] до суду подано заяву про забезпечення позову. Дана заява мотивована тим, що у зв`язку з тим,відповідачка [PERSON] звернулася до нотаріальної контори для оформлення спадкових справ на квартиру в [ADDRESS] , в цілому за собою в порядку спадкування за заповітом. Новий власник зможе продати квартиру добросовісному набувачу, що призведе до неможливості виконати рішення суду та відновлення порушеного права позивача. А тому позивач вважає, що потрібно вжити заходи до забезпечення позову а саме накласти арешт на квартиру або заборонити відповідачу [PERSON] державним реєстраторам, нотаріусам здійснювати державну реєстрацію зміни права власності на нерухоме майно. 18 травня 2020 року ухвалою Великоберезнянського районного суду Закарпатської області у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено. Позивач [PERSON] в судове засідання з`явилася, позов підтримала повністю, просила його задовольнити з підстав вказаних у ньому. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] також позов підтримав повністю та просив його задовольнити. Пояснив, що позивачка [PERSON] проживала у спірній квартирі зі своїм батьком, який в подальшому був визнаний безвісно відсутнім, а потім померлим. Оскільки позивачка постійно проживала разом зі своїм батьком на час визнання його померлим, вона вважається такою, що прийняла спадщину. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, просив у задоволенні позову відмовити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Відзив на позов не подала. У судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона була сусідкою померлої [PERSON] . Позивачку вона знає з дитинства. Остання проживала в квартирі своєї бабусі [PERSON] разом з батьками. В якийсь період часу її батько [PERSON] виїхав на заробітки і не повернувся. Однак позивачка продовжувала проживати в квартирі, а коли закінчила школу, по поступила до навчального закладу у м.Львів та на вихідних приїздила додому до бабусі. У судовому засіданні свідок [PERSON] дала аналогічні покази. Свідок [PERSON] пояснила, що вона та померла [PERSON] були подругами. І вона знає про те, що відносини між померлою та позивачкою були дуже хороші. [PERSON] любила свою онуку. Також зазначила, що [PERSON] з народження проживала у спірній квартирі разом з бабусею та батьками. Стверджувати про те, коли [PERSON] виїхав на заробітки, вона не може, однак знає, що він виїхав у Росію на заробітки та не повернувся. Через деякий час вона взнала, що [PERSON] помер. Свідок [PERSON] пояснила, що позивачка є її донькою. Остання проживала у своєї бабусі [PERSON] разом з нею та її батьком [PERSON] . У 2009 році [PERSON] було визнано померлим згідно рішення суду. Після цього вона переїхала проживати за іншою адресою. Однак донька продовжувала проживати у бабусі [PERSON] . Після закінчення школи донька навчалася у м.Львів та проживала там в гуртожитку. На вихідні приїжджала до бабусі, допомагала їй по господарству. Проте, при виготовленні паспорта , місце реєстрації доньки було зазначено за її місцем проживання. Заслухавши пояснення сторін,пояснення свідків,дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку. У судовому засіданні встановлено, що 16 серпня 1996 року Представництвом Фонду державного майна України у Великоберезнянському районі Закарпатської області було видано [PERSON] та [PERSON] свідоцтво про право власності на житло, а саме квартиру, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] . (копія свідоцтва про право власності на житло( а.с. 8). Копією свідоцтва про народження [PERSON] встановлено, що її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). Також у матеріалах справи є копії рішення Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 22 квітня 2002 року про визнання [PERSON] безвісно відсутнім з 15 березня 2000 року, та рішення Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 27 лютого 2009 року про оголошення померлим [PERSON] (а.с.9,10). З копії свідоцтва про смерть [PERSON] убачається, що останній \~ \~ \~ \~ помер [INFO] . (а.с.11). Також з копії свідоцтва про смерть [PERSON] убачається, що вона померла [INFO] (а.с.12). 27 жовтня 2018 року у зв`язку з укладенням шлюбу позивачка змінила своє прізвище [PERSON] на [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.13). Статтями\~16,\~328 ЦК України\~передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути в тому числі і визнання права; право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст.ст.\~1216-1218, ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом; до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті; спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Стаття 1220 ЦК України встановлює,що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46\~цього Кодексу). Якщо протягом однієї доби померли особи, які могли б спадкувати одна після одної, спадщина відкривається одночасно і окремо щодо кожної з них. Якщо кілька осіб, які могли б спадкувати одна після одної, померли під час спільної для них небезпеки (стихійного лиха, аварії, катастрофи тощо), припускається, що вони померли одночасно. У цьому випадку спадщина відкривається одночасно і окремо щодо кожної з цих осіб. Відповідно до ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцями за заповітом можуть бути юридичні особи та інші учасники цивільних відносин (стаття 2\~цього Кодексу). Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265\~цього Кодексу. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. В судовому засіданні встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло [PERSON] та [PERSON] належить квартира, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] . Також судом встановлено, що позивачка [PERSON] є донькою [PERSON] . Крім цього, свідоцтвом про смерть [PERSON] стверджується той факт, що він помер [INFO] , отже з цього дня відкрилася спадщина, а позивачка [PERSON] належить до першої черги спадкоємців за законом та на момент смерті проживала у вказаній вище квартирі, а тому вважається такою, що прийняла спадщину після смерті свого батька [PERSON] . Відповідно до ст. 1226 ЦК України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Передбачені\~ст.1224 ЦК України\~підстави щодо усунення позивача від права на спадкування відсутні. Зважаючи на наведені обставини, суд визнає, що за позивачем слід визнати частку у праві спільної сумісної власності на квартиру, спадкування за законом, після смерті [PERSON] .

Outcome: approved