Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON], в якій просить розірвати укладений 21.06.2013 між ними шлюб. Після розірвання шлюбу, просить залишити її дошлюбне прізвище «[PERSON]». В обгрунтування поданого позову покликається на те, що 21 червня 2013 року між ними було укладено шлюб, який був зареєстрований у Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис за №1080. У шлюбі в них наробився син [PERSON], [INFO]. Як стверджує позивачка, сімейні відносини між ними не склалися, оскільки у неї із відповідачем різні погляди на життя, зокрема на сім'ю. Більше року проживають окремо, спільного господарства не ведуть, вважає, що збереження сім'ї є не можливим, тому просить позов задоволити. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, надала пояснення аналогічні до позову. Просила суд позовні вимоги задоволити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав, проти їх задоволення не заперечив. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, суд доходить висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. У відповідності до положень ч.2 ст.104, ч.3 ст.105, ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Суд встановив, що 21 червня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який був зареєстрований Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис за №1080, що стверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER]. /а.с.4/. Як вбачається із копії свідоцтва про народження серія [NUMBER], у [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON], [INFO] /а.с.5/. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як роз'яснено у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя №11 від 21.12.2007 р., проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Як з'ясовано у судовому засіданні сторони більше року проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини фактично припинилися. Почуття поваги та любові між ними втрачені, примирення неможливе, оскільки подальше перебування у шлюбі суперечить їхнім інтересам. Згідно ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Крім цього, відповідно до ст.113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відтак, суд вважає за необхідне відновити дошлюбне прізвище [PERSON] - «[PERSON]». Враховуючи вищевказане та те, що сторони подружніх відносин не підтримують, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, суперечить інтересам сторін, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити. Крім того, у відповідності до ст.88 ЦПК України, у зв'язку із задоволенням позовних вимог, на відповідача слід покласти документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved