Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітньої дитини. Позивач [PERSON] як на підставу позову вказує, що з 10 серпня 1999 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON], зареєстрованим відділом реєстрації актів громадського стану Свалявського районного управління юстиції у Закарпатській області, актовий запис № 63, який було розірвано на підставі рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 23.03.2018 року. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO], яка на даний час є повнолітньою, та син [PERSON], [INFO]. Зазначає, що діти проживають разом з нею, перебувають на її повному утриманні, відповідач не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання дітей, участі у вихованні не приймає, а тому просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON],\~[INFO], в розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судовому засіданні вказала, що позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, з обставин викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON]С.в судовому засіданні вказав, що позов визнає та не заперечує щодо стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] у розмірі 1/3\~частини усіх\~видів його\~заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. \~ \~ \~ \~Згідно з ч.3 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.\~\~\~ Суд, заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, повно, всебічно оцінивши надані докази, беручи до уваги визнання відповідачем позову, доходить наступного висновку. Із свідоцтва про одруження, серії І-ФМ № 001960 від 10 серпня 1999 року, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Свалявського районного управління юстиції Закарпатської області, актовий запис № 63, вбачається, що сторони перебували у шлюбі з 10 серпня 1999 року, зареєстрованому відділом реєстрації актів громадянського стану Свалявського районного управління юстиції Закарпатської області. Відповідно до рішення Свалявського районного суду від 23 березня 2018 року, справа №306/58/18 шлюб, між [PERSON], [INFO], та [PERSON], (дошлюбне прізвище Панькович) [INFO], розірвано. Під час перебування в шлюбі, у сторін народилося двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії І-ФМ № 095140 від 23 листопада 1999 року), яка на даний час є повнолітнью, та син [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії І-ФМ № 200701 від 05 липня 2011 року). \~ \~ \~ \~Частиною другоюстатті 51 Конституції України визначено обов'язок батьків утримувати своїх дітей до їх повноліття. Статтею 180 Сімейного кодексу України\~також передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Дочка [PERSON], [INFO] на даний час є повнолітньою. В судовому засіданні встановлено, що відповідач не заперечує щодо стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і до досягнення дитиною повноліття. Пунктом 17\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~визначено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Аліменти стягуються на корись того із батьків, з ким проживає дитина. Сторонами визнається і не оспорюється та обставина, що неповнолітній син [PERSON], [INFO], проживає з позивачем [PERSON] У судовому засіданні встановлено, що будь-яких домовленостей щодо розміру аліментів, на даний час, між сторонами не досягнуто, дитина проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Крім того, відповідач не заперечує щодо стягнення з нього аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і до досягнення дитиною повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч. 3 ст. 181 СК України). Як вбачається з довідки виданнї Свалявським технічним коледжом Національного університету харчових технологій № 150 від 17 травня 2018 року, що згідно із договором оренди житлових приміщень гуртожитку Свалявського технічного колледжу НУХТ за адресою: м. Свалява, вул. Шевченка, 3, гуртожиток № 3, кімната 505, Закарпатської області, зереєстровано четверо чоловік [PERSON] -[INFO], [PERSON]-[INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON]- [INFO]. Суд, при визначені розміру та способу стягнення аліментів на дитину, враховує обставини, що передбачені ч. 1\~ст.182 СК України, а також ч. 2 ст. 182 СК УКраїни, відповідно до якої розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. \~ \~ \~ \~Аналізуючи зібрані та дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, позицію відповідача та визнання ним позову, суд доходить висновку, що розмір аліментів, який слід стягувати з відповідача та який буде достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини складає 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч.4\~ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. \~\~\~ \~ \~ \~ \~Таким чином, з'ясовані по справі обставини свідчать, що визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому, вирішуючи питання про розмір аліментів, які слід стягувати на утримання дітей, суд виходить з принципу добросовісності, справедливості та розумності, крім того, враховує обов'язок щодо участі в утриманні дітей обох батьків, матеріальне становище відповідача та, враховуючи законодавчо встановлений розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, доходить висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти у розмірі 1/3 частин всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше\~50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку до досягнення дитиною повноліття. Такий визначений розмір аліментів буде достатнім для задоволення розумних потреб дитини і буде повністю забезпечувати його нормальні матеріальні та побутові потреби. Відповідно до ч.1\~ст.191 СК України, аліменти за рішенням суду присуджуються від дня пред'явлення позову. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд враховує вимоги ч.6\~ст.141 ЦПК України, та доходить висновку що з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір пропорційно до задоволених вимог, а саме в розмірі 704, 80 грн. судового збору, враховуючи що позов задоволено повністю. Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Крім того, суд роз'яснює сторонам положення\~статті 192 СК України, яка передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Outcome: approved