Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-08 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що спільне життя між ними не склалося на ґрунті психологічного несумісництва характерів, відсутності взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки, що призвело до\~ розладу та фактичного припинення шлюбних відносин. Позивач вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище « [PERSON] ». Відповідно до ст. 274 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. За змістом ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Від позивача, [PERSON] , 11.05.2021 надійшла заява, в якій просить розглядати справу без її участі, на позовних вимогах наполягає /а.с. 8/. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, поштове відправлення з копіями ухвали, позовної заяви та додатків до неї, отримав 22.05.2021, правом подання відзиву не скористався, інших заяв, клопотань, суду не надав /а.с. 18/. Підстав для відкладення судового розгляду відповідно до ст. 223 ЦПК України судом не встановлено. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послалася як на підставу своїх вимог, прийшов таких висновків. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 30.09.1989, про що зроблено відповідний актовий запис № 15, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серія [NUMBER] , виданим 30.09.1989 Тарасівським сіль ЗАГС Гребінківського району Полтавської області /а.с. 6/. Перешкод для пред`явлення позову про розірвання шлюбу судом не встановлено. Згідно із ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України (далі СК України) позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Ч. 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Як вбачається з матеріалів справи, спільне подружнє життя у сторін не склалося, спільне господарство не ведеться, вони припинили шлюбні стосунки і поновлювати їх не мають наміру, примирення і збереження сім`ї є неможливим та суперечить їх інтересам. За таких обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, відсутність взаєморозуміння, окреме проживання, суд приходить до висновку про наявність підстав для розірвання шлюбу, оскільки його збереження суперечило б інтересам сторін. Особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище (ст. 113 СК України). Отже,\~ наявні підстави для залишення позивачу прізвища « [PERSON] ». Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб (ч. 2 ст. 115 СК України). На підставі викладеного,

Outcome: approved