Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів. Вказала, що вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, з яким на даний час не проживає. В період шлюбу у них народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO], та донька [PERSON], [INFO]. Позивач зазначила, що діти проживають з нею і перебувають на її утриманні та вихованні. Відповідач відмовляється утримувати їх спільних дітей, ніякої матеріальної допомоги не надає, не приймає участі у вихованні та утриманні дітей. У звязку зі скрутним матеріальним становищем вона не має змоги забезпечити дітей. Також позивач зазначила, що їй відомо те, що відповідач офіційно ніде не працює, однак, має тимчасові заробітки та отримує неофіційно велику заробітну плату. Вважаючи права дітей порушеними, позивач просить суд стягнути із відповідача на її користь аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 гривень на кожну дитину, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, а також стягнути кошти на її утримання у твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень щомісячно, до досягнення донькою [PERSON] трьох років. Позивач [PERSON] надала суду письмову заяву вх.№1800 від 27.03.2017, в якій просила справу розглянути без її участі. Позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] надав суду письмову заяву (вх.№2372 від 13.04.2017), в якій просив розгляд справи провести без його участі. Позовні вимоги визнає частково. Згідний сплачувати аліменти на утримання дітей, однак в меншому розмірі, аніж цього бажає позивач. На утримання дружини сплачувати кошти не згідний. Просив суд врахувати те, що він не має постійного місця роботи, перебивається випадковими заробітками, має іншу сімю. Судом встановлені такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. Із копії свідоцтва про народження, серія І-АМ №223072, виданого 28.03.2012 виконавчим комітетом Слободо-Підлісівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області, встановлено, що 19.03.2012 народився [PERSON], батьками якого є [PERSON] та [PERSON]. Із копії свідоцтва про народження, серія І-АМ №325122, виданого 12.10.2015 виконавчим комітетом Писарівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області, встановлено, що 12.08.2015 народилася [PERSON], батьками якої є [PERSON] та [PERSON]. Із копії свідоцтва про шлюб, серія 1-АМ №105732, виданого виконкомом Гальжбіївської сільської ради Ямпільського району Вінницької області 17.09.2011, встановлено, що 17.09.2011 [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON], яка після реєстрації шлюбу змінила прізвище на [PERSON]. Із довідки, виданої Ямпільським відділенням Могилів-Подільської ОДПІ вих.№436/9111 від 15.03.2017 встановлено, що відомості про суми виплачених доходів [PERSON] - відсутні. Оцінюючи усі докази, що є у справі у їх сукупності, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні правовідносини, що полягають у обовязку матері, батька утримувати дітей, а також обовязку чоловіка утримувати дружину до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обовязки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідно ст.180 СК України батьки зобовязанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а оскільки дитина проживає із позивачем і перебуває на її утриманні, суд має підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини. Відповідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Оскільки суду не надано доказів про наявність у відповідача постійного заробітку, що би давало підставу визначити аліменти у частці від заробітку (доходу), суд має підстави для визначення їх у твердій грошовій сумі. Відповідно ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Оскільки донька сторін [PERSON], [INFO], не досягла трьох років, суд має підстави для стягнення утримання з [PERSON] на користь [PERSON] до досягнення дитиною трьох років. Відповідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову, а оскільки [PERSON] звернулася до суду із позовом про стягнення аліментів 10.02.2017 за вхід.№860, тому суд має підстави для стягнення аліментів на утримання дітей з 10.02.2017. Дослідивши усі докази, суд вважає частково обґрунтованими позовні вимоги, виходячи із наступного. При визначенні розміру аліментів суд виходить із того, що мінімальний розмір аліментів відповідно до ч.2 ст.182 СК України не може бути меншим за 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дітей відповідного віку. Суд враховує матеріальне становище сторін, ту обставину, що позивач самостійно утримує двох дітей. Суд враховує майнове становище відповідача, відсутність доказів про стан здоровя відповідача чи наявність інших утриманців, а тому суд вважає, що відповідач може і повинен надавати матеріальну допомогу дітям. Щомісячну суму коштів 1400 (одна тисяча чотириста) гривень на одну дитину, із якої в рівних частках (по 700 гривень) кожен із батьків зобовязаний утримувати кожну дитину щомісячно, до їх повноліття, суд вважає достатньою для належного забезпечення кожної дитини, що включає харчування, повноцінний розвиток та догляд, необхідність придбання одягу та взуття, інших необхідних товарів. Із врахуванням якнайкращих інтересів дітей, суд має підстави визначити розмір аліментів, які підлягають стягненню із відповідача, у твердій грошовій сумі у розмірі по 700 гривень на кожну дитину, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Заявлену позивачем суму коштів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років суд вважає частково обґрунтованою, виходячи із наступного. Позивач не працює і самостійно утримує малолітніх дітей, які потребують витрат на харчування, одяг, відсутні докази про наявність у позивача доходів, а тому позивач потребує коштів на своє утримання. Оцінюючи майнове становище кожної сторони, суд вважає, що відповідач може і повинен надавати утримання позивачу у сумі 300 (триста) гривень, щомісячно, до досягнення дитиною [PERSON] трьох років. З урахуванням наведеного, суд вважає позовні вимоги у цих частинах обґрунтованими і має підстави для їх задоволення. В задоволенні іншої частини позовних вимог суд має підстави відмовити як таких, що заявлені безпідставно. Суд не має підстав для присудження позивачу на її користь утримання від відповідача із дня предявлення позову, оскільки статтею 84 СК України не передбачено такого порядку стягнення утримання. А тому в цій частині позовних вимог [PERSON] суд має підстави відмовити. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач на підставі п.3 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору у справі про стягнення аліментів, а тому в порядку ст. 88 ч.3 ЦПК України має підстави стягнути із відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі ставки судового збору, встановленому п.п.1 п.1 ч.2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір», у сумі 1280 (одна тисяча двісті вісімдесят) гривень 00 копійок, тобто по 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок за кожною позовною вимогою майнового характеру. Відповідно до ст. 367 ч.1 п. 2 ЦПК України у справі суд має підставу допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, врегульовані ст.ст. 84 ч.2, 180, 181, 182, 184 Сімейного Кодексу України.

Outcome: partial