Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про визнання недійсним державного акту серія КВ №008580 від 29.08.2003 року та визнання права власності на земельні ділянки. Свою заяву обґрунтовує тим, що згідно із державним актом на право власності на земельну ділянку серії КВ 008580 від 29.08.2003 року [PERSON] було передано у власність земельну ділянку №1 площею 4,8780га та земельну ділянку №2 площею 2,8144га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованих на території [PERSON] сільської ради Баришівського району Київської області. Після смерті [PERSON] спадкове майно прийняла дружина покійного, оскільки вчасно подала заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Маючи намір оформити право власності на земельні ділянки, вона звернулася до державного нотаріуса. При вивченні документів, зясувалося, що у Державному акті на право власності на земельну ділянку не вірно зазначено прізвище власника земельної ділянки як «Болєбрух», замість вірного «Болебрух». Також в управлінні Держземагенства у Баришівському районі Київської області було виявлено, що кадастрові номера ділянок не відповідають дійсності, що унеможливлює встановлення належності документа, тому позивачу було рекомендовано звернутися для вирішення даного питання до суду. Просить скасувати зазначений державний акт та визнати за нею право власності на спадкові земельні ділянки. Представник позивача [PERSON], в судове засідання не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи в його відсутності, де повністю підтримав позовні вимоги свого довірителя [PERSON], викладені в заяві до суду. Просить суд задовольнити даний позов в повному обємі. Від відповідача [PERSON] сільської ради Баришівського району Київської області до суду надійшов лист, в якому просять суд справу слухати за відсутності їхнього представника, проти позову не заперечують. Представник третьої особи - Управління Держкомагенства у Баришівському районі Київської області в судове засідання не зявився, управління надало суду лист про розгляд справи за відсутністю їхнього представника, з позовними вимогами погоджуються. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що заявлений позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення виходячи з наступних міркувань. Судом встановлено, що після смерті [PERSON], 25.03.2014 року, який є чоловіком позивача [PERSON], залишилася зокрема і земельна ділянка №1 площею 4,8780га та земельна ділянка №2 площею 2,8144га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території [PERSON] сільської ради Баришівського району Київської області, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії КВ №008580 від 29.08.2003 року, копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.9). Відповідно до ст. 1261 ЦК України при спадкуванні по закону, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, в тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. По заяві [PERSON]М у Баришівській районній державній нотаріальній конторі зареєстровано спадкову справу, з якої вбачається, що вона є єдиним спадкоємцем за законом майна померлого, оскільки ніхто, крім неї не подав заяву при прийняття спадщини після смерті [PERSON] Частину спадкового майна, належного її чоловіку, вона прийняла в нотаріальному порядку. Однак, при огляді нотаріусом правовстановлюючих документів, зясувалося, що у Державному акті на право власності на земельну ділянку серії КВ 008580 від 29.08.2003 року, не вірно зазначено прізвище власника земельної ділянки - «Болєбрух», замість вірного «Болебрух», натомість у свідоцтві про укладення шлюбу та свідоцтві про смерть прізвище спадкодавця вказано як «Болебрух». Також в управлінні Держземагенства у Баришівському районі Київської області було зясовано, що кадастрові номера спадкових ділянок не відповідають дійсності, що унеможливлює оформлення спадкового майна в нотаріальному порядку. Відповідно до ст. 1225 Цивільного кодексу України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, зі збереження її цільового призначення. У зв'язку з тим, що державний акт на право власності на земельну ділянку серії КВ 008580 від 29.08.2003 року виданий з невірним прізвищем спадкодавця, то по ньому неможливо встановити кому він належить. За цих обставин порушуються законні права та інтереси позивача, оскільки вона позбавлена можливості реалізувати своє право на користування та розпорядження земельними ділянками. Відповідно до Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі Державний акт на право власності на землю виготовляється на підставі виписки з рішення відповідної ради або державної адміністрації про передачу у власність земельної ділянки, договір відчуження земельної ділянки (договір купівлі-продажу, дарування, міни, інші цивільно-правові угоди), рішення суду. Відповідно до Інструкції, роботи зі складання державного акта на право власності на земельну ділянку складаються із підготовчих робіт; встановлення (відновлення) в натурі (на місцевості) меж земельної ділянки та меж обмежень на використання земельної ділянки; складання кадастрового плану земельної ділянки; заповнення бланка державного акта. При виготовленні кадастрового плану для видачі Державного акта на право приватної власності на землю для відповідачів на нього не були занесені межі вкраплених земельних ділянок сторонніх землевласників і землекористувачів, що потягнуло за собою виготовлення Державного акту з неправильними межами. Інструкцією не передбачено можливості внесення змін у Державний акт шляхом його виправлення, оскільки це тягне за собою переробку всієї технічної документації. Отже, виходячи із порядку видачі Державного акту та їх реєстрації, для того щоб внести зміни у Державний акт слід його визнати недійсним (анулювати), а потім виготовити новий Державний акт. Оскільки у Державному акті на право приватної власності на серії КВ 008580 від 29.08.2003 року, який зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №000143 Баришівського районного відділу земельних ресурсів Київської області, виданий з помилкою у прізвищі та невідповідністю кадастрових номерів у акті та в натурі, то це унеможливлює встановлення особи, якій належить документ, що надає право власності на спірну земельну ділянку. Необхідність визнання Державного акту недійсним в судовому порядку обумовлюється ще й тим, що Державні акти на право власності на землю підлягають обовязковій державній реєстрації. Відповідно до ст. 27 п. 2 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень державна реєстрація речових прав скасовується в разі винесення судом відповідного рішення. Цієї ж самої думки притримується і Пленум Верховного суду України в Постанові від 16 квітня 2004 року за № 7 Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ- спори пов'язані із земельними відносинами, розглядаються в позовному провадженні. Враховуючи наведене вищенаведене, необхідно визнати недійсними Державний акт серії КВ 008580 від 29.08.2003 року, який зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №000143 Баришівського районного відділу земельних ресурсів Київської області, на земельну ділянку №1 площею 4,8780га та земельну ділянку №2 площею 2,8144га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованих на території [PERSON] сільської ради Баришівського району Київської області та визнати за позивачем право власності на спадкову земельну ділянку.

Outcome: approved