Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що з відповідачем зареєстрували шлюб 06 жовтня 2006 року у міському відділі реєстрації актів цивільного стану № 1 Харківського обласного управління юстиції за актовим записом № 2312. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які на теперішній час мешкають разом з нею та знаходяться на її утриманні. Відповідач майже звільнив себе від обов'язку піклуватись про дітей, матеріальну допомогу на їх утримання надає недостатньо та нерегулярно, тоді як діти потребують відповідного харчування, одягу, іграшок для розвитку, сплати за відвідування дитячих закладів: школа, дитячий садок, студія хорового мистецтва, яку відвідує донька [PERSON]. Крім того, іноді вони хворіють їм потрібні ліки. [PERSON] не виконує належним чином своїх батьківських обов'язків. Їй на даний час невідомо місце роботи відповідача, але від його рідних відомо, що його дохід становить біля 4000-5000 грн. в місяць і тому просить стягнути з відповідача на утримання двох дітей суму 2000 грн. щомісячно. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги і дала пояснення про обставини викладені вище, а також вказала, що останній раз аліменти відповідач сплатив в розмірі 3000 руб., що складає десь біля 1000 грн., а витрачає щомісяця біля 3000 грн. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково та пояснив, що він є батьком [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], яким він надає матеріальну допомогу, перераховує гроші, раніше по 2000 грн., останній раз в межах 3000 руб. На тепер він мешкає і працює в Росії. Крім того, він купує дітям речі, подарунки, спілкується з дітьми, бере їх до себе. На йому думку, позивач витрачає гроші не по призначенню, купує дешеві речі, не заперечує проти сплати аліментів в розмірі 1500 грн. Суд, заслухавши сторони та дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 06 жовтня 2006 року у міському відділі реєстрації актів цивільного стану № 1 Харківського обласного управління юстиції за актовим записом № 2312. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які мешкають разом з позивачем. Відповідач з сім'єю не проживає, матеріальну допомогу на утримання дітей надає, але в розмірі, якій недостатній на утримання двох дітей, у зв'язку з чим, позивач звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів. Відповідно до ст. 18 Конвенції «Про права дитини», батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 141 Сімейного Кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст. 150 СК України, визначені обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобов'язані піклуватися за виховання дитини, про її здоров'я, фізичний, духовний розвиток, готувати до самостійного життя. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно зі ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий доход, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 180 СК України та роз'яснень, які містяться у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з п.1 ст.3 Конвенції «Про права дитини», схваленої резолюцією 44-ї сесії Генеральної Асамблеї ООН 44/25 від 20.11.1989 р., ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 р. № 789 - ХІІ, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Стаття 27 Конвенції «Про права дитини», дає кожній дитині право на рівень життя, необхідній для її фізичного, розумового, духовного, морального та соціально розвитку. Батьки або інші особи які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Судом встановлено, що [PERSON] інших дітей немає, працездатний, на його утриманні ніхто не перебуває і тому може надавати відповідну матеріальну допомогу на утримання неповнолітніх дітей. Сторони в судовому засіданні домовилися про розмір аліментів, який буде складати щомісячно по 1500 грн. З урахуванням викладеного, суд вважає необхідним стягнути аліменти на утримання неповнолітніх дітей, в визначеними сторонами розмірі. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Позивач не заперечує проти того, щоб аліменти стягувалися з моменту винесення рішення, так як відповідач до цього часу, добровільно сплачував матеріальну допомогу. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судові витрати за судовий збір 551,20 грн. Рішення суду у відповідності до положень ст.367 ЦПК України підлягає негайному виконанню в частині стягнення аліментів за один місяць.

Outcome: partial