Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-22 00:00:00

Позивач [PERSON]/ звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що 24 липня 2003 року її баба [PERSON] отримала в Кулажинській сільській раді народних депутатів державний акт на право власності на земельну ділянку площею 3,960 га старого зразка, без кадастрового номера земельної ділянки. Зазначила, що 10 листопада 2005 року [PERSON] на випадок своєї смерті склала заповіт, яким належну їй земельну ділянку заповіла своїй дочці [PERSON]. [INFO] [PERSON] померла. Вказала, що на даний час постало питання про оформлення спадкового майна, що залишилося після смерті [PERSON], але без правовстановлюючих документів на земельну ділянку, отримати Свідоцтво про право на спадщину за заповітом без вирішення даного питання в судовому порядку вона позбавлена можливості. З метою оформлення спадщини вона звернувся до Пирятинської ДНК, але у видачі Свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено, оскільки у Державному акті відсутній кадастровий номер. Внаслідок обставин, що склалися, з метою захисту своїх прав та охоронюваних законом інтересів, позивач вимушена звернутися до суду із заявою про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом. Позивач та його представник у судове засідання не з'явився, надавши до суду письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності, у якій позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилися, надавши до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, у якій проти задоволення позовних вимог не заперечував. Дослідивши матеріали справи та перевіривши фактичні обставини справи у межах наданих письмових доказів, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 24 липня 2003 року баба позивача [PERSON] отримала в Кулажинській сільській раді народних депутатів державний акт на право власності на земельну ділянку площею 3,960 га серія IІІ-ПЛ № 0044464, старого зразка, без кадастрового номера земельної ділянки (а.с. 09-10). 10 листопада 2005 року [PERSON] на випадок своєї смерті склала заповіт, яким належну їй земельну ділянку відповідно державного акту ІІІ-ПЛ № 044464, виданого Кулажинською сільською радою 24.07.2003 року заповіла своїй внучці - [PERSON] (а.с. 08). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 26.04.2011 року (а.с. 15). Відповідно до спадкової справи № 326/2011 на майно померлої 23.04.2011 року [PERSON] спадкоємцями є: внучка спадкодавця [PERSON] згідно заповіту та дочка спадкодавця, а позивача тітка - [PERSON], спадкоємиця на обов'язкову чатку у спадщині, від прийняття якої вона відмовилася шляхом написання заяви про відмову від прийняття спадщини на користьпозивача, посвідченої секретарем Березоворудської сільської ради Пирятинського району 22.11.2012 року, зареєстрованої в реєстрі № 59 (а.с.17). При зверненні позивача до Пирятинської державної нотаріальної контори для оформлення Свідоцтва про право на спадщину, у його видачі їй було відмовлено у зв'язку з тим, що на вищезазначену спірну земельну ділянку у правовому документі відсутній кадастровим номером. Дана обставина підтверджується відповідною постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 05.04.2014 року(а.с.14). Відповідно до ч. 2 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно з вимогами ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. На підставі викладеного,

Outcome: approved