Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем. Після розірвання шлюбу просить неповнолітнього сина [PERSON] залишити проживати з нею та залишити їй прізвище [PERSON]. Свої вимоги мотивує тим, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб 07 вересня 2013 року у виконкомі Козятинської сільської ради Козятинського району Вінницької області, за актовим записом №74. Від спільного проживання у них народився син [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, причиною цього стало те, що у них різні погляди на сімейне життя та обов'язки, постійно виникають сварки . Подружні відносини між ними припинилися з листопада 2017 року, з того часу спільне господарство не ведеться. Збереження сім'ї та примирення між ними не можливе. Позивач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про день та час слухання справи, однак до суду подав заяву, в якій позовні вимоги підтримує, просить справу розглядати в його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про день та час слухання справи, однак до суду подав заяву, в якій позовні вимоги визнає , просить справу розглядати в його відсутності. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд вважає, що визнання позову відповідачем необхідно прийняти, оскільки це не суперечить закону і не порушує чиїх - небудь прав та інтересів. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 07 вересня 2013 року у виконкомі Козятинської сільської ради Козятинського району Вінницької області, за актовим записом №74( а.с. 3). Від спільного проживання у сторін народився син [PERSON], [INFO]( а.с.4). Спільне життя в сторін не склалося, причиною цього стало те , що у них різні погляди на сімейне життя та обов'язки, у них постійно виникали сварки . Подружні відносини між ними припинилися з листопада 2017 року, з того часу спільне господарство не ведеться. Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно зіст. 24 СК Українишлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно дост. 112 ч.2 СК Українисуд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.114 СК Україниу разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України- документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Суд приходить до висновку про необхідність розірвання шлюбу між сторонами, оскільки судом доведено, що шлюб носить формальний характер і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Після розірвання шлюбу неповнолітнього сина залишити проживати з позивачем та залишити позивачу прізвище [PERSON]. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовій збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Оскільки позивачем сплочено судовий збір лише за одну позовну вимогу , а позивач звернувся до суду з двома позовними вимогами немайнового характеру , тому з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір за іншу позовну вимогу у розмірі 704,80 коп .

Outcome: approved