Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , на Ѕ частину домоволодіння з усіма надвірними побудовами та спорудами в цілому та на Ѕ частину земельної ділянки площею 0,0880 га, кадастровий номер 1412336300:01:006:1230, які розташовані за адресою: [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за життя її батьку [PERSON] на праві власності належало домоволодіння та земельна ділянка, розташовані за адресою: [ADDRESS] . За життя він склав заповіт, зареєстрований в реєстрі за № 10-1416, заповів своїй дружині [PERSON] все належне йому майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, а також яке буде належати йому на день його смерті, у тому числі належний жилий будинок [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] помер. 28.01.2016 р. [PERSON] було складено заповіт, відповідно до якого вона заповіла все належне їй майно своїй дочці [PERSON] . Однак на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 06.02.2018р. заповіт [PERSON] від 28 січня 2016 року, посвідчений державним нотаріусом Першої маріупольської державної нотаріальної контори Кулініч В.М., зареєстрований в реєстрі №V-29 визнаний недійсним. Позивач зазначає про те, що вона, як спадкоємець першої черги звернулася до приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Стадник О.О. з заявою про прийняття спадщини після смерті матері - [PERSON] . Однак, 22.05.2019 р. приватний нотаріус Стадник О.О. відмовила їй у вчиненні нотаріальної дії та видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів щодо нерухомого майна, що унеможливлює оформлення спадщини належним чином. Оскільки у інший спосіб позивач позбавлений права оформити свої права на спадкове майно після смерті [PERSON] , остання звернулася до суду за захистом порушеного права та його визнання в судовому порядку. 04.10.2019 р. ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання. 13.05.2020 р. ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області закрито підготовче провадження та призначено до судового розгляду по суті. В ході судового розгляду позивач та його представник підтримали позовні вимоги з підстав викладених у позові, просили його задовольнити. В подальшому надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Відповідач позовні вимоги не визнав позов, заперечував проти його задоволення. Також в подальшому надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] є донькою [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 15.05.1964 року. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 13.12.1986 року, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] уклали шлюб 13.12.1986 року, про що складений відповідний актовий запис № 4175, після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Згідно зі свідоцтвом про права особистої власності на будову № [NUMBER] від 05.12.1986 року [PERSON] належить домоволодіння, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до державного акту на право приватної власності на землю від 20.02.1995 року [PERSON] на підставі рішення виконкому Маріупольської міської Ради народних депутатів за № 31/3 від 20.01.1995 року передана у приватну власність земельна ділянка площею 0.088 га в межах згідно з планом. Згідно з витягом з земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-1402186212016 земельна ділянка розташована за адресою: [ADDRESS] , площею 0,0880 га є приватною власністю, кадастровий номер 1412336300:01:006:1230. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . За життя [PERSON] склав заповіт, зареєстрований в реєстрі за № 10/1416 від 11.11.2008 р., відповідно до якого на випадок своєї смерті зробив розпорядження та заповів своїй дружині [PERSON] , все належне йому майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, на що він за законом на день смерті матиме право, в тому числі належний йому жилий будинок [ADDRESS] . Згідно зі свідоцтвом про смерть серії № [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] у м. Маріуполі Донецької області, про що складений актовий запис № 841. Відповідно до заповіту, складеного 28.01.2016 року [PERSON] , вона заповіла [PERSON] все належне їй майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, а також яке буде належати їй на день її смерті, у тому числі належний їй жилий будинок [ADDRESS] . Згідно з рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 06.02.2018р. заповіт [PERSON] від 28 січня 2016 року, посвідчений державним нотаріусом Першої маріупольської державної нотаріальної контори Кулініч В.М., зареєстрований в реєстрі №V-29 визнаний недійсним. Постановою Апеляційного суду Донецької області від 30.05.2018 р. апеляційна скарга [PERSON] залишена без задоволення, а рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 06 лютого 2018 року залишено без змін. Відповідно до матеріалів спадкової справи № 55/2016, відкритої після смерті [PERSON] , встановлено, що 29.08.2018 р. [PERSON] звернулась с заявою до приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Стадник О.О. про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку жилого будинку та на 1/2 частку земельної ділянки, що розташовані по [ADDRESS] . Згідно з постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 22.05.2019року виданої приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Стадник О.О., спадкоємцю [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку жилого будинку та на 1/2 частку земельної ділянки, що розташовані по [ADDRESS] , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів щодо належності вищевказаного нерухомого майна спадкодавцеві, а саме померлій [PERSON] . Відповідно до інформаційної довідки зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 44418567, відсутня інформація щодо відкриття спадкової справи після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. В силу положень ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно з ч.ч. 1, 3, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно зі ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. В силу положень ст.1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Відмова у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом порушує права позивача на оформлення своїх спадкових прав і здійснення відповідної реєстрації цього права у визначений чинним законодавством спосіб. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи викладене, оцінюючи всі зібрані і досліджені судом докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість і доведеність вимог позивача, в зв`язку з чим позов [PERSON] підлягає задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений ним судовий збір в розмірі 1402,00 грн.

Outcome: approved