Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 26 листопада 2009 року померла її баба [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого входить земельна ділянка площею 1, 76 га, що знаходиться на території [PERSON] сільської ради, та яка належала померлій на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 329046. Поряд з тим зазначила, що померла за життя зробила заповітне розпорядження, яким усе своє майно заповіла своїй дочці, а її матері [PERSON], яка відмовилась від прийняття спадщини, а тому на дану спадщину позивач претендує як спадкоємець за законом. З приводу оформлення спадщини, звернулася до [PERSON] державної нотаріальної контори, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, у звязку з розбіжностями у правовстановлюючих документах. Так, у державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЯА №329046, власником земельної ділянки такої зазначено [PERSON], тоді як спадкодавцем згідно свідоцтва про смерть є [PERSON]. А тому, просила суд визнати за нею як за спадкоємцем за законом після смерті [PERSON], право власності на земельну ділянку площею 1, 76 га, що знаходиться на території [PERSON] сільської ради Борщівського району, яка належала померлій на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 329046. Сторони в судове засідання не зявилися. Позивач у позовній заяві просила справу слухати у її відсутності, зазначивши що її інтереси представлятиме адвокат [PERSON] Представник позивача адвокат [PERSON] до суду подав заяву, відповідно до якої розгляд справи просив провести без його участі, позов підтримав та просив його задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання не зявився. Від сільського голови [PERSON] до суду надійшла письмова заява, згідно якої просив справу слухати у його відсутності, крім цього зазначив що позов визнає. Третя особа [PERSON] подала до суду заяву, у якій просила справу слухати у її відсутності, зазначивши, що позов визнає. Від третьої особи [PERSON], заяв чи клопотань про відкладення підготовчого засідання у справі до суду не надходили, як і пояснення щодо позову. За таких обставин, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, надані сторонами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Як встановлено судом, 26 листопада 2009 року в с.Ланівці Борщівського району Тернопільської області померла баба позивача [PERSON], що стверджено копією свідоцтва про смерть серії 1-ИД № 097050, виданого 27 листопада 2009 року [PERSON] сільською радою Борщівського району Тернопільської області. Факт їх родинних відносин підтверджується свідоцтвом про народження матері позивача серії ІІ-ИД №328552, свідоцтвом про укладення нею шлюбу серії І-ИД №262882, свідоцтвом про народження позивача серії ІІ-ИД №285554 та свідоцтвом про її одруження серії 1-ИД. Поряд з тим, встановлено, що за життя померла [PERSON] зробила заповітне розпорядження, відповідно до якого все своє майно де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що за законом матиме право, заповіла [PERSON]. Зазначене сторонами не оспорювалось, крім того, стверджено заповітом від 23 квітня 1996 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Борщівського району, зареєстрованого в реєстрі за № 13. Після смерті [PERSON], відкрилася спадщина, яку позивач прийняла, оскільки проживала разом з нею на день її смерті, а спадкоємець визначена заповітом спадщину у встановлений законом строк не прийняла, оскільки проживала окремо від спадкодавця і у встановлений законом шестимісячний строк не подала заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини, крім того подала до [PERSON] державної нотаріальної контори заяву про відмову від прийняття спадщини. Крім того заяву про відмову від прийняття спадщини подав і [PERSON]. 28 січня 2019 року [PERSON] від імені позивача звернувся до [PERSON] державної нотаріальної контори із зверненням щодо видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку після смерті [PERSON], однак у видачі свідоцтва було відмовлено у звязку з розбіжностями у правовстановлюючих документах, а саме відповідно до свідоцтва про смерть, спадкодавець [PERSON], а відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку, власник землі [PERSON]. Тому позивачу рекомендовано звернутися до суду для встановлення належності даного майна померлій та встановлення права власності за ним, як за спадкоємцем за заповітом. Наведене вбачається з довідки [PERSON] сільської ради №130 від 13.02.2019 року, листа [PERSON] державної нотаріальної контори №29/02-14 від 28.01.2019 року, та матеріалів спадкової справи №9/2019, відкритої до майна померлої [PERSON]. Судом встановлено, що померлій [PERSON] на підставі розпорядження голови [PERSON] райдержадміністрації від 20 вересня 2004 року №431, 06 травня 2005 року [PERSON] райдержадміністрацією було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯА №329046, площею 1, 76 га, яка розташована на території [PERSON] сільської ради, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що зокрема вбачається з копії вказаного державного акту. Однак у такому при написанні по батькові власника земельної ділянки допущено помилку, і замість Євстахіївна, зазначено Євстахівна, що не відповідає дійсності. Так як вбачається з довідки [PERSON] сільської ради №297 від 17.04.2019 року, [PERSON] була власником земельної ділянки площею 1, 76 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території [PERSON] сільської ради та належала їй на підставі вищевказаного державного акту. Вказана земельна ділянка була передана їй для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі розпорядження голови [PERSON] райдержадміністрації від 20 вересня 2004 року №431. Наведене підтверджується копією даного розпорядження, протоколом про розподіл земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) з земель колективної власності колишнього КСП «Дружба» с.Ланівці Борщівського району №1 від 05 квітня 2004 року. Проте, як встановлено в судовому засіданні, у вказаному протоколі було допущено помилку у написанні по батькові власника земельної ділянки, а саме під номером 553 зазначено [PERSON], замість [PERSON]. Таким чином в судовому засіданні встановлено, що відповідальними особами при складанні вищевказаного протоколу допущено помилку у написанні по батькові власника такої, що призвело і до помилкового зазначення власника земельної ділянки і у державному акті на право власності на земельну ділянку серія ЯА №329046, виданому на імя [PERSON] [PERSON] райдержадміністрацією 06 травня 2005 року. У відповідності до п.2.9 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженої наказом Державного Комітету України по земельних ресурсах № 43 від 04 травня 1999 року із змінами від 16 березня 2009 року, усі записи у Державному акті мають бути зроблені державною мовою, чітко і розбірливо, виправлення не допускаються. Згідно витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, нормативна грошова оцінка спірної земельної ділянки станом на 18.02.2019 року становить 30141, 68 грн. Відповідно до ст. ст.1216-1218 Цивільного Кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Судом встановлено, що окрім позивача, інші особи щодо своїх прав на майно померлої, не заявляли. Зазначене випливає з листа [PERSON] державної нотаріальної контори №29/02-14 від 28.01.2019 року, та матеріалів спадкової справи №9/2019, відкритої до майна померлої [PERSON]. Аналізуючи всі досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи те, що відповідачем заперечень щодо задоволення позову надано не було, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, підставними, грунтуються на вимогах закону, а тому, підлягають задоволенню в повному обємі. На підставі ст.ст. 328, 392, 1217, 1218, 1219, 1220, 1223, 1261, 1268 ЦК України та

Outcome: approved