Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідачів [PERSON] ,\~ [PERSON] про визнання останніх такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою за [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~ В обґрунтування вимог позивач вказала, що вона є власником квартири за [ADDRESS] . У квартирі, крім неї, також зареєстровані її донька [PERSON] та онук [PERSON] . Відповідачі протягом останніх 5 років не проживають за вищевказаною адресою, їх речі та майно відсутні. Відповідачі не приймають будь-якої участі в утриманні майна та не сплачують комунальних послуг. Останні виїхали на постійне місце проживання у Канаду. Посилаючись на наведене та те, що відповідачі не проживають у квартирі понад рік, реєстрація відповідачів створює перешкоди у користуванні власністю, просила визнати їх такими, що втратили право користування спірною квартирою. \~ Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 серпня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку загального позовного провадження. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 жовтня 2021 року, яка занесена до протоколу судового засідання, закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник адвокат Янчишин В.Й. позов підтримали та не заперечили проти заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, не повідомивши суду про причини неявки, хоча про час та місце були повідомлені у встановленому законом порядку. Відзив на позов не подавали. На підставі вимог ст. ст. 223, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності відповідачів та проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що із свідоцтва про право на спадщину за законом від 05 квітня 2002 року, виданого державним нотаріусом Першої Тернопільської державної нотаріальної контори Кашанською М.І., зареєстрованого в реєстрі за №1078 та реєстраційного посвідчення від 09 квітня 2002 року, виданого Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації вбачається, що [PERSON] є власником квартири за [ADDRESS] . Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 21 липня 2001 року, [INFO] народився [PERSON] , батьками зазначено « [PERSON] » та « [PERSON] ». Як вбачається із свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 01 березня 2004 року, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Після розірвання шлюбу прізвище громадянки « [PERSON] ». Як слідує з довідки за №252 від 23 червня 2021 року, виданої ТОВ «Керуюча компанія «Коменерго-Тернопіль 1», у квартирі за [ADDRESS] зареєстровані: позивач [PERSON] , дочка [PERSON] та онук [PERSON] . Факт реєстрації відповідачів за вказаною адресою також підтверджується копією будинкової книги долученої до матеріалів справи. Згідно відповідей Відділу реєстрації проживання особи Управління державної реєстрації Тернопільської міської ради за №1909/28-03 та за №1907/28-03 від 02 листопада 2021 року, [PERSON] та [PERSON] зареєстровані по [ADDRESS] . Як вбачається з актів від 24 червня 2021 року та від 20 липня 2021 року, складених ТОВ «Керуюча компанія «Коменерго-Тернопіль 1», відповідачі [PERSON] та [PERSON] зареєстровані у квартирі за [ADDRESS] , однак більше 5 років не проживають у ній. Допитані у судовому засіданні 07 жовтня 2021 року свідки [PERSON] , який є сином позивача, та [PERSON] , який є чоловіком позивача, підтвердили той факт, що відповідачі з 2016 року не проживають у квартирі за [ADDRESS] , без поважних причин. Вказані обставини також підтвердила позивач [PERSON] в судовому засіданні 22 липня 2021 року, будучи допитаною як свідок. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступних підстав. В силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ч. 1 ст.\~319\~ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із вимогами ч. 1 ст.\~321\~ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. При цьому відповідно до положень ст.\~391\~ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до вимог ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. В силу вимог ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За змістом ч. 1 ст.\~16\~ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Встановлено,\~що позивач\~є одноосібним власником спірної квартири, де зареєстрованій її дочка [PERSON] та онук [PERSON] . Матеріалами справи підтверджено, що відповідачі більше року добровільно не проживають у спірній квартирі, не цікавляться нею, не приймають участі в її утриманні, не сплачують комунальних платежів та із скаргами до відповідних органів щодо усунення перешкод у користуванні житлом не зверталися. Реєстрація відповідачів у спірній квартирі створює позивачу перешкоди у вільному володінні та користуванні своєю власністю. Відповідачі у судове засідання не з`явилися та не надали суду будь-яких доказів про поважність причин відсутності у вказаному житлі та спростовування доводів позивача. Згідно з вимогами ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд вважає, що позов слід задовольнити та визнати [PERSON] ,\~ [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , такими, що втратили право користування квартирою за [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~ Крім того, на підставі вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача слід стягнути судові витрати, а саме, судовий збір в розмірі 1816 грн. по 908 грн. з кожного.

Outcome: approved