Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] з участю третіх осіб Тернопільської міської ради, [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно за заповітом після смерті батька [PERSON], який помер 21.05.2013 року, а саме на квартиру [ADDRESS] загальною площею 64.2 кв.м., житловою площею 37.4 кв.м. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що після смерті батька [PERSON], який помер 21.05.2013 року відкрилася спадщина на квартиру [ADDRESS] загальною площею 64.2 кв.м., житловою площею 37.4 кв.м. однак, через відсутність правовстановлюючого документа на вказану квартиру вона як спадкоємець за заповітом не може оформити спадщину у встановленому законом порядку через нотаріальну контору. Позивач та її представник позовні вимоги підтримала з мотивів викладених в позовній заяві та просять позов задовольнити. Відповідач [PERSON] позов визнала в повному обсязі, вказала, що квартира [ADDRESS] набута її покійним чоловіком [PERSON] за його особисті кошти, а тому є його особистою власністю. Відповідач подала заяву про розгляд справи у її відсутності та просила позов задовольнити. Представник третьої особи Тернопільської міської ради позову не визнав, подав заперечення на позовну заяву в обґрунтування якого зазначив, що за життя покійний [PERSON], який помер 21.05.2013 року не набув права власності на спірну квартиру, а отже дане нерухоме майно не входить до складу спадкового майна спадкодавця, а до його спадкоємців переходять лише визначенні майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Третя особа [PERSON] з приводу задоволення позову не заперечив, просив здійснювати розгляд справи у його відсутності про що подав заяву. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. 21.05.2013 року помер [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-ИД №147072 виданим у травні 2013 року Бенівською сільською радою Теребовлянського району Тернопільської області, актовий запис №3. Покійний [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, що стверджується свідоцтвом про одруження серії І-УР №350549 виданим 07.11.1959 року Бенівською сільською радою Золотниківського району Тернопільської області, актовий запис №11. Судом встановлено, що від шлюбу [PERSON] та відповідача [PERSON] народилися діти: син [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження серії І-АГ №1364452 виданим Бенівською сільською радою Теребовлянського району Тернопільської області, актовий запис №7 та дочка [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) М.І. Відповідно до довідки ЖЕК №15 ЖБК від 19.03.1991 р. №91, [PERSON], який помер 21.05.2013 р., станом на 18.03.1997 р. повністю сплачено пайовий внесок в сумі 14506 гривень за квартиру №178 загальною площею 62.9 кв.м., житловою площею 37.4 кв.м. в будинку №1 по вул.15 Квітня в м.Тернополі. Із технічного паспорта на квартиру [ADDRESS] виготовленого станом на 23.06.2015 р. вбачається, що житлова площа зазначеної квартири 37.4 кв.м., загальна площа 64.2 кв.м., квартира обладнана лоджією 1.3 кв.м. Із довідки ТОВ «Технічна інвентаризація нерухомості Тернопільської області» №44 від 23.06.2015 р. вбачається, що загальна площа квартири [ADDRESS] у зв»язку із дорахуванням площі лоджії збільшилася на 1.3 кв.м. і становить 64.2 кв.м., житлова площа квартири становить 37.4 кв.м. Відповідно до ст.60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям під час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Отже, пайовий внесок за квартиру №178 житловою площею 37.4 кв.м. в будинку №1 по вул.15 Квітня в м.Тернополі виплачений [PERSON], який помер 21.05.2013 р. під час шлюбу із відповідачем [PERSON], що свідчить про перебування зазначеної квартири, відповідно до ст.60 СК України, у спільній сумісній власності подружжя [PERSON] та належить кожному із них в рівних частках, а саме по 1/2 частині. Як наслідок, до складу спадкового майна [PERSON] входить лише належна йому 1/2 частина квартири [ADDRESS]. Відповідно до ч.2 ст.372 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Відповідно до ч.1 ст.1226 ЦК України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Відповідно до довідки ТОВ «Совр-1» №184 від 24.06.2015 р., в квартирі [ADDRESS] до дня смерті - 21.05.2013 р. [PERSON] з 06.06.1981 р. перебував на реєстраційному обліку за адресою: [ADDRESS] де разом із ним за даною адресою проживали та були зареєстровані: його дружина [PERSON], дочка [PERSON]В та її чоловік [PERSON] 14.05.2013 року [PERSON], який помер 21.05.2013 року склав заповіт, посвідчений секретарем Бенівської сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області, відповідно до якого, на випадок своєї смерті заповів своїй дочці [PERSON] належну йому на праві особистої власності квартиру [ADDRESS]. Із повідомлення Першої Тернопільської державної нотаріальної контори №3236/01-16 від 25.08.2015 р., вбачається, що після смерті [PERSON], який помер 21.05.2013 року, 19.06.2013 р. була відкрита спадкова справа на підставі заяви дочки [PERSON] про прийняття спадщини за законом та за заповітом та заяви дружини покійного [PERSON] про відмову від обов»язкової частки у спадщині та належної їй частки спадкового майна за законом. Відповідно до вимог ст.1273 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом може відмовитись від прийняття спадщини. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. ( ст.1268 ЦК України). Постановою Першої Тернопільської державної нотаріальної контори №161/02-31 від23.01.2014 р. [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру [ADDRESS] у зв»язку із відсутністю правовстановлюючого документа на вказану квартиру. До складу спадщини входять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. (ст.1218 ЦК України). Відповідно до ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, які визначені у заповіті. Згідно ст.392 ЦК України власник може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Одночасно, твердження відповідача [PERSON] про те, що квартира [ADDRESS] набута за особисті кошти померлого чоловіка [PERSON], а тому є особистою власністю останнього, суд до уваги не бере у зв»язку із відсутністю доказів, які б стверджували даний факт. Вважає вказані твердження голослівними та надані з метою уникнення від сплати податків та зборів при оформленні права власності на частку у квартирі та її подальшого відчуження в користь позивача. Тому, аналізуючи вище наведені обставини, враховуючи те, що квартира [ADDRESS] є спільною сумісною власністю покійного [PERSON] та відповідача [PERSON], оскільки набута останніми під час шлюбу, виходячи з принципу рівності часток у праві спільної сумісної власності, зважаючи на відсутність правовстановлюючого документа на зазначену квартиру, який би засвідчував право власності останніх на належні їм частки квартири, враховуючи той факт, що відповідач [PERSON], маючи право на обов»язкову частку у спадщині покійного чоловіка [PERSON] відмовилася від її прийняття у встановлений законом строк, а спадкоємець - позивач [PERSON] своєчасно прийняла спадщину за заповітом після смерті батька [PERSON], тому суд вважає, що позов слід задовольнити частково, визнавши за позивачем власності на 1/2 частину квартиру №178 житловою площею - 37.4 кв.м., загальною площею 64.2 кв.м. в будинку №1 по вул.15 Квітня в м.Тернополі, в порядку спадкування за заповітом після смерті батька [PERSON], який помер 21.05.2013 року.

Outcome: partial