Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними спорудами та будовами, що знаходиться за адресою: с. Тур'я-Бистра, вул. Духновича, №60 Перечинського району Закарпатської області в порядку спадкування за законом за спадкодавцем [PERSON], яка померла 02 березня 2015 року. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 02березня 2015 року померла її матір [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку, надвірних будівель і споруд за адресою: с. Тур'я-Бистра, вул. Духновича, №60 Перечинського району Закарпатської області. 22 липня 2015 року вона звернулася до Перечинської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки на день смерті матері проживала у вказаному будинку, але у такому зареєстрованою не була. Однак, 23 червня 2015 року державним нотаріусом було винесено постанову про відмову в оформленні спадщини за її покійною матірю у звязку з відсутню правовстановлюючого документа на вказаний будинок, тому просить позов задовольнити. У судове засідання позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] не зявилися, однак останній подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив такі задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не зявився, подав заяву про розгляд справи без його участі у звязку з перебуванням за межами України, позовні вимоги визнав та не заперечив проти їх задоволення. У судове засідання [PERSON] як представник Турє-Бистрянської сільської ради також не зявився, подав заяву, у якій просить розглянути дану справу без його участі, позовні вимоги визнав та вказав, що проти задоволення позову не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що 02 березня 2015 року померла мати позивачки [PERSON] [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФМ №182895, виданим виконкомом [PERSON] сільської ради Перечинського району Закарпатської області 01 березня 2015 року, актовий запис №08 (а. с. 8-10). З рішення Перечинського районного суду від 15 серпня 2016 року, яке набрало законної сили 30 серпня 2016 року, вбачається, що згідно погосподарської книги № 2 виконкому сільської ради за 2011-2015 роки, обєкт погосподарського обліку № 0063-1, [PERSON] була головою домогосподарства № 60 по вул. Духновича в с.Т.Бистра, що стверджується довідкою Т.-[PERSON] сільської ради Перечинського району № 480 від 24 червня 2015 року (а. с. 55-59). Крім цього встановлено, що згідно довідки виконкому Турє-Бистрянської сільської ради № 571 від 24 липня 2015 року [PERSON], [INFO], з 16 січня по 01 квітня 2015 року доглядала за [PERSON] та провела її поховання, а до того часу постійно підтримувала її фінансово (а. с. 12). Разом з цим, 22 липня 2015 року [PERSON] звернулася до Перечинської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за своєю матірю [PERSON], яка померла 02 березня 2015 року, що підтверджується копією спадкової справи № 57/2015, заведеною Перечинською державною нотаріальною конторою 22 липня 2015 року, протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України не відмовилася від неї, а тому вважається такою, що прийняла спадщину. При цьому, інші спадкоємці першої черги, які прийняли спадщину, відсутні (а. с. 38-45). Однак, як вбачається з повідомлення Перечинської державної нотаріальної контори № 83/01-16 від 23 червня 2016 року, позивачці [PERSON] було відмовлено у оформленні спадщини, оскільки відсутній документ, що посвідчує право власності на житловий будинок №60 по вул. Духновича у с. Туря-Бистра Перечинського району Закарпатської області (а. с. 26). Як розяснено в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 1297 ЦК встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Отже враховуючи те, що позивачка [PERSON] прийняла спадщину за законом за спадкодавцем [PERSON], однак у неї існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд, використовуючи винятковий спосіб їх захисту визнання права власності на спадкове майно, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного та

Outcome: approved