Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-18 00:00:00

Позивач [PERSON], звернулася до суду з зазначеним позовом, в якому вказала, що вона є співвласницею квартири №30, розташованої за адресою: м. Пологи, вул. Державна (Пролетарська) [ADDRESS], яка в грудні 2002 року була приватизована позивачем та членами її сімї: донькою [PERSON], донькою [PERSON] та колишнім чоловіком позивача [PERSON]. У 2002 році відповідачем та [PERSON] було укладено договір про надання житлово комунальних послуг від імені усіх повнолітніх мешканців квартири. Даний договір не розірвано, він діє до цього часу і в договорі передбачається оплата житлово комунальних послуг за квартиру вцілому. Ще в 2007 році позивачем була здійснена спроба розєднати рахунок для оплати послуг, але КУП «Житло Сервіс» відмовив в цьому позивачу, посилаючись на необхідність подання заяв усіма повнолітніми співвласниками квартири. Подати заяву в КУП «Житло Сервіс» про розєднання рахунку для сплати послуг [PERSON] відмовився. [PERSON] був прописаний за вище вказаною адресою до листопада 2011 року. У 2005 році після розірвання шлюбу між позивачем та [PERSON], останній ніколи не сплачував витрати на утримання квартири та будинку, у якому знаходиться їхня спільна приватна власність. На кінець 2011 року по квартирі утворилася заборгованість по квартирній платі в загальній сумі 1854,52 грн., яка була предявлена до позивача та повністю сплачена за судовим рішенням [PERSON], [PERSON], та [PERSON]. До [PERSON], як співвласника кваритири та особи з якою було укладено договір, позов не предявлявся і участі в погашенні заборгованості за винесеним судовим рішенням він не приймав. Позивачем [PERSON] наприкінці жовтня 2012 року з відповідачем КУП «Житло Сервіс» було укладено самостійний договір на надання житлово комунальних послуг в якому передбачається сплата за надання житлово комунальних послуг по квартирі №30. При цьому договір між відповідачем та [PERSON] до цього часу не розірваний, особовий рахунок на квартиру обліковується за ним і не переоформлений на позивача, а оплата послуг, яка сплачується позивачем зараховується на його обліковий рахунок. До укладання договору з позивачем, за договором, укладеним між КУП «Житло Сервіс» та [PERSON] залишилася нарахована сума боргу, яка становить 549,70 грн.. КУП Житло Сервіс» систематично надсилає притензії [PERSON] на адресу: м. Пологи, вул Державна (Пролетарська), 164, кв. 30, хоча останній прописаний з 2011 року за іншою адресою, з вимогою сплати боргу, який утворився за договором, що підписаний ним. Позивач неодноразово говорила [PERSON] про сплату боргу 549,70 грн. за квартиру, але він відмовляється його сплачувати, хоча залишається співвласником квартири. З моменту укладання договору з [PERSON], вона разом з іншими співвласниками квартири [PERSON] та [PERSON] систематично сплачуємо житлово комунальні послуги у встановлених розмірах, в тому числі і за належну [PERSON] 1/4 частку квартири. 18.02.2016 року позивачем була отримана від відповідача претензія на суму 549,70 грн., про сплату боргу за квартиру, який обліковується за позивачем станом на 01.02.2016 року. Позивач вважає, що у КУП «Житло Сервіс» з укладанням з нею договору на надання житлово комунальних послуг по квартирі № 30 виник обов`язок роз`єднати особистий рахунок по квартирі. Прохає суд зобовёязати КУП «Житло Сервіс» визнати нараховану заборгованість по квартирі №30 у будинку №164 за співвласником 1/4 частини квартири - [PERSON]. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги прохає задовольнити. Представник відповідача Комунального унітарного підприємства «Житло-Сервіс» [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяву в якій проти задоволення вказаних вимог не заперечує та прохає справу розглянути без його участі. Третя особа [PERSON], проти заявлених вимог заперечує, мотиви їх пред`явлення оспорює. Суд, перевіривши матеріали справи, та дослідивши докази, дійшов до наступного. Встановлено що, позивач - [PERSON] є співвласницею квартири №30, розташованої за адресою: м. Пологи, вул. Державна (Пролетарська) [ADDRESS], яка в грудні 2002 року була приватизована позивачем та членами її сімї: донькою [PERSON], донькою [PERSON] та колишнім чоловіком позивача [PERSON]. У 2002 році відповідачем та [PERSON] було укладено договір про надання житлово комунальних послуг від імені усіх повнолітніх мешканців квартири. Ще в 2007 році позивачем була здійснена спроба розєднати рахунок для оплати послуг, але Куп «Житло Сервіс» відмовив в цьому позивачу. [PERSON] був прописаний за вище вказаною адресою до листопада 2011 року. У 2005 році після розірвання шлюбу між позивачем та [PERSON], останній ніколи не сплачував витрати на утримання квартири та будинку, у якому знаходиться їхня спільна приватна власність. На кінець 2011 року по квартирі утворилася заборгованість по квартирній платі в загальній сумі 1854,52 грн., яка була предявлена до позивача та повністю сплачена. Позивачем [PERSON] наприкінці жовтня 2012 року з відповідачем КУП «Житло Сервіс» було укладено самостійний договір на надання житлово комунальних послуг в якому передбачається сплата за надання житлово комунальних послуг по квартирі №30. При цьому договір між відповідачем та [PERSON] до цього часу не розірваний, особовий рахунок на квартиру обліковується за ним і не переоформлений на позивача, а оплата послуг, яка сплачується позивачем зараховується на його обліковий рахунок. Позивач неодноразово говорила [PERSON] про сплату боргу 549,70 грн. за квартиру, але він відмовляється його сплачувати, хоча залишається співвласником квартири. Відповідно до ст. 22 ч.3 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору у позовах споживачів до надавача послуг. Відповідно до ст. 543 ч.2 ЦК України, кредитор, який одержав виконання обов'язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Згідно ст. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. З урахуванням наведеного, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного, ст.ст. 526, 629 ЦК України,

Outcome: approved