Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів, які стягуються згідно рішення Ізяславського районного суду Хмельницької області від 28 травня 2013 року з відповідача на її користь на утримання сина [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування вимог вказує, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , від даного шлюбу в них народилося двоє дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO]. 28 травня 2013 року Ізяславським районним судом шлюб між ними було розірвано та рішенням даного суду від 28 травня 2013 року стягнуто з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей, сина [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі по 50 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з 27.03.2013 року до повноліття дітей. Однак, діти потребують значно більшого догляду та матеріальних витрат, а кошти, які присуджені рішенням суду, в порівнянні з витратами, які вона несе на утримання дітей, значно перевищують розмір сплачуваних відповідачем аліментів, вона не працює, в отриманні соціальної допомоги їй відмовлено, тому погіршилось її матеріальне становище, а згідно ст.182 СК України розмір аліментів не може бути меншим 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Тому позивач вважає за доцільне змінити розмір стягуваних на її користь з відповідача [PERSON] аліментів на утримання неповнолітніх дітей сина [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] до 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку до досягнення ними повноліття. Ухвалою Старосинявського районного суду Хмельницької області від 04 лютого 2020 року відкрито провадження у справі, а згідно ухвали від 05 травня 2020 року призначено розгляд справи по суті. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, однак попередньо подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги не визнає та просить відмовити у їх задоволенні у зв`язку із його скрутним матеріальним станом, доказів якого суду не надав. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи позивача, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серія [NUMBER] , видане Заставецькою сільською радою Старосинявського району Хмельницька область від 14 квітня 2009 року), та [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серія [NUMBER] , видане Виконавчим комітетом Заставецької сільської ради Старосинявського району Хмельницької області від 16 березня 2011 року). Згідно рішення Ізяславського районного суду Хмельницької область від 28 травня 2013 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання дітей, сина [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі по 50 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з 27 березня 2013 року до повноліття дітей. Діти перебувають на утриманні матері [PERSON] , що підтверджується довідкою Топорівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області №01-20/27 від 21 січня 2020 року. Згідно з ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею ст.51 Конституції України гарантовано, а ст.180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.182 ч.1 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. За рішенням суду кошти на утримання дитини(аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ст.181 СК України). Розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом(ст.192 СК). Згідно роз`яснень, які містяться в п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до ст. 192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України (із змінами, внесеними згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 року №2037-VІІІ) розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Так, звертаючись до суду із вимогами про зміну розміру аліментів, позивач [PERSON] фактично просить суд змінити розмір аліментів, які стягуються на її корить з відповідача на утримання дітей, сина [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , до мінімального розміру аліментів, встановленого ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України, та визначити у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04.03.2020 року у справі № 682/3112/18 прийшла до висновку, що аналіз змісту статті 192 СК України свідчить, що зміна законодавцем мінімального розміру аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів на одну дитину, не є підставою для зміни розміру аліментів відповідно до статті 192 СК України. Проте зміна законодавцем мінімального розміру аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів на одну дитину, не є підставою для зміни розміру аліментів відповідно до статті 192 СК України, але є підставою для зміни мінімального розміру аліментів, зазначених у виконавчому листі у процедурі виконання та стягнення аліментів, та враховується під час визначення суми аліментів або заборгованості. Законом України від 03 липня 2018 року № 2475-VIII частину першу статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» доповнено абзацом другим, яким передбачено, що виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. Тобто законодавством передбачений механізм, який надає можливість забезпечити виплату аліментів у розмірі не нижче мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України навіть при наявності постановлених раніше судових рішень про стягнення аліментів у розмірі, нижчому ніж мінімальний гарантований розмір аліментів, встановлений законом на час стягнення. В ході розгляду даної справи за клопотанням відповідача витребувано інформацію із Старосинявського РВ ДВС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький), в провадженні якого перебуває виконавче провадження по виконанню рішення Ізяславського районного суду від 28.05.2013 року ВП №39390437, та державним виконавцем надано суду розрахунок заборгованості зі сплати аліментів [PERSON] , з якого вбачається, що з вересня 2018 року з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] підлягають до стягнення аліменти в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на двох дітей, що з вересня 2018 року становить 1944 грн. щомісячно, з листопада 2018 року - 2027 грн. щомісячно, з липня 2019 року - 2118 грн. щомісячно, з грудня 2019 року по лютий 2020 року - 2218 грн. щомісячно, що відповідає встановленому законом на одну дитину 50 % прожиткового мінімуму для дитини від 6-ти до 18-ти років та вимогам ч.2 ст.182 СК України. В силу вимог ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд приходить до висновку про відсутність підстав для зміни розміру аліментів, які стягуються з відповідача та корить позивача [PERSON] на утримання дітей, сина [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , до мінімального розміру аліментів, встановленого ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України, та визначення в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки судом встановлено, що з вересня 2018 року з [PERSON] на користь [PERSON] підлягають до стягнення аліменти у зазначеному розмірі, відтак права позивача не порушені, тому у задоволенні позову слід відмовити. На підставі ст.ст.2, 12, 13, 76, 81, 141, 142, 197, 200, 258, 259, 263-265, 353 ЦПК України, ст.ст.82, 180-182,192 Сімейного кодексу України, суд -

Outcome: dismissed