Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів у її користь на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі по 750 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття, посилаючись на те, що з 13.08.2003 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, в якому в них народилися діти [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які проживають разом із нею і перебувають на її утриманні. Шлюб розірвали 06.09.2016 року, відповідач участі у вихованні дітей не приймає, матеріальної допомоги на утримання не надає. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала та просить задовольнити, посилаючись на мотиви, наведені у ньому. Суду пояснила, що з 01.08.2016 року відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей у грошовому виразі, лише інколи надає допомогу у вигляді продуктів харчування. Відповідач має нерегулярний дохід, часто їздить за межі України на сезонні роботи. Діти перебувають на її утриманні, хворіють. Також вказує на те, що у неї недостатньо коштів на утримання синів, оскільки вона не має постійного місця роботи, тоді як відповідач матеріально забезпечений - у нього є власне житло, транспортний засіб, що свідчить про його спроможність сплачувати аліменти в розмірі по 750 грн. на кожну дитину щомісяця. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав частково, погоджуючись сплачувати аліменти у розмірі по 460 грн. на кожну дитину. Суду пояснив, дійсно з 01.08.2016 року не надавав фінансової допомоги дітям, проте забезпечував продуктами харчування. На даний час не працює, доходів у нього немає, а стан здоров»я погіршився, тому просить позов задовольнити частково, стягувати аліменти у мінімальному розмірі. Представник відповідача [PERSON] адвокат [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що на даний час відповідач не має джерела доходу, не зареєстрований як приватний підприємець, у зв»язку з чим не має можливості сплачувати аліменти у розмірі по 750 грн. на дитину. Просить визначити розмір аліментів у сумі 460 грн. на кожну дитину, враховуючи те, що відповідач не відмовляється у подальшому допомагати в їх утриманні. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд\~ приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Сторони перебували у зареєстрованому відділом РАЦСу Монастириського районного управління юстиції Тернопільської області шлюбі з 13.08.2003 року, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про шлюб від 24.07.2008 року. Від шлюбу у сторін народились сини [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії І-ИД №078763 від 24.07.2008 року), [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії І-ИД №111443 від 23.03.2010 року). Рішенням Монастириського районного суду Тернопільської області від 06.09.2016 року, яке набрало законної сили, шлюб між сторонами розірвано. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №\~789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України (далі СК України) батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як убачається із довідки №3154, виданої 29.09.2016 року Монастириською міською радою Тернопільської області, син [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], проживають разом з матір»ю [PERSON] Отже, неповнолітні діти [PERSON], [PERSON] проживають разом із матір»ю та знаходяться на її утриманні, що також підтверджується актом обстеження умов проживання сім»ї [PERSON] від 28.10.2016 року, з якого вбачається, що мати дітей [PERSON] належно виконує батьківські обов»язки, але на даний час ніде не працює, з її слів, батько дітей не надає матеріальної допомоги, з дітьми спілкується. Житло, у якому проживають діти, потребує капітального ремонту. Відповідач перестав належно виконувати свій обовязок по утриманню неповнолітніх дітей та надавати їм матеріальну допомогу з 01.08.2016 року, та, як пояснив у судовому засіданні, надає допомогу у натуральній формі (продуктами харчування) і не відмовляється у подальшому допомагати позивачу утримувати дітей. Домовленості між сторонами щодо способу виконання відповідачем свого обов»язку по утриманню дітей не було. Зі змісту довідок №№7, 8, виданих 26.10.2016 року комунальною установою Монастириської міської ради «Монастириське територіальне медичне об»єднання», вбачається, що [PERSON], [INFO], хворіє на дисфункцію біліарного тракту, дефіцит маси тіла, складний міопічний астигматизм правого ока; [PERSON], [INFO], хворіє на вроджену ваду розвитку товстого кишківника (доліхоколон), супутні захворювання - обструктивний бронхіт в стадії ремісії, аденоїдні вегетації, від народження знаходяться під наглядом лікаря. [PERSON] не працевлаштована, цивільно-правововий договір №29 від 27.04.2016 року, за яким позивач виконувала роботи за дорученням державного підприємства «Монастириське», розірвано 03.10.2016 року за згодою сторін. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідач [PERSON] виконує роботи за дорученням державного підприємства «Монастириське» згідно договору №34 від 12.05.2016 року, термін дії якого до 12.11.2016 року. З 01.04.2016 року по 30.09.2016 року отримав дохід у розмірі 399,55 грн. Таким чином, відповідач не має постійного місця роботи, має нерегулярний дохід, що не заперечуються сторонами у судовому засіданні. Згідно ст.60 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суду не представлено доказів щодо незадовільного стану здоров»я і непрацездатності відповідача, наявності на його утриманні інших осіб. Також не надано доказів отримання відповідачем регулярного доходу, тому вимоги щодо визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі є підставними.\~ Визначаючи розмір аліментів, суд на підставі ст. 182 СК України враховує стан здоровя та матеріальне становище дітей, стан здоров»я та матеріальне становище відповідача, виходить з розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, рівності обовязку батьків щодо утримання дітей. Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради Української РСР від 27 лютого 1991 року №789-XII, частин 7, 8 ст.7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Законом України «Пpo Державний бюджет на 2016 рік» встановлено мінімальний прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2016 року 1455 грн., з 1 травня 2016 року 1531 грн., з 1 грудня - 1689 грн. Ухвалюючи рішення, суд приймає до уваги, що діти проживають разом із матір»ю [PERSON] і перебувають на її утриманні, за станом здоров»я від народження перебувають під наглядом лікаря, відповідач [PERSON] не має постійного стабільного заробітку, надає дітям допомогу у натуральній формі і в недостатньому розмірі, тому суд приходить до переконання, що позов слід задовольнити частково та стягнути з відповідача в користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі по 650 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з 11 жовтня 2016 року до досягнення дітьми повноліття. Стягнути із відповідача судовий збір в доход держави згідно ст. 88 ЦПК України. \~ \~ \~

Outcome: partial