Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-09 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулася до суду з позовом до відповідача, [PERSON], про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання в твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 грн., щомісячно починаючи з дня звернення до суду з позовом і до закінчення донькою навчання. Позивач обґрунтовувала свої позовні вимоги тим, що від шлюбу з відповідачем у них є спільна дитина - [PERSON], [INFO], відповідач маючи можливість ухиляється від належного виконання обов'язку по утриманню, участі в оплаті потреб їхньої спільної повнолітньої дитини, [PERSON], яка навчається ПТУ № 16 м. Мала Виска, період навчання становить з 03 грудня 2012 року по 02 лютого 2016 року. Вона самостійно утримує дитину та витрачає на забезпечення потреб доньки 2 500 грн. щомісячно, які складаються з оплати транспортних витрат на дорогу від місця проживання до місця роботи, придбання одягу, продуктів харчування, навчальної літератури. В подальшому позивач зменшила свої позовні вимоги та просила стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання щомісячно - 500,00 грн. та просила розглядати справу у її відсуність (а.с. 19). Відповідач в судове засідання не з'явився, про день час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи у його відсутність та визнавав позовні вимоги щодо сплати аліментів в розмірі 500,00 (а.с. 21). Третя особа, [PERSON], також подала до суду заяву в якій просила розглядати справу у її відсутність та не заперечувала проти стягнення з відповідача аліментів на період її навчання в розмірі 500,00 грн. (а.с. 20). Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши подані позивачем докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно абзацу 3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» - у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальні частині рішення посилання на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Від шлюбу у позивача та відповідача народилася спільна дитина, донька, - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 5). З Довідки № 130 виданої 06 травня 2015 року Професійно-технічим училищем № 16 м. Мала Виска вбачається, що [PERSON] навчається на денній формі навчання в даному навчальному закладі, період навчання становить з 03 грудня 2012 року по 02 лютого 2016 року, за спеціальністю «кухар-кондитер» та знаходиться на неповному державному забезпеченні (а.с. 6). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 рок та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини . У відповідності до ст. 141 Сімейного кодексу України (далі за текстом - СК України) мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Таким чином, обов'язок по утриманню дитини в рівних частках покладається на її батьків. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Згідно ч. 1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Судом встановлено, що позивач звернулася до суду з даним позовом 07 травня 2015 року Таким чином, з урахуванням визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку, що позовна вимога про стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання в розмірі 500,00 грн. щомісячно починаючи з 07 травня 2015 року - підлягає задоволенню. Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми виплати за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України якщо позивач на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи зазначені вимоги Закону, а також те, що позивач звільнена від оплати судових витрат при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів, суд вважає за необхідне стягнути судові витрати з відповідача на користь держави, а саме 243 грн. 60 коп. судового збору.

Outcome: approved