Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-26 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулася до суду із позовом до [PERSON] про визнання останньої такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання. В позові вказує, що вона є власником житлового будинку з господарчими побудовами по вулиці Михайлівській,5 в м. Кобеляки Полтавської області. В даному будинку зареєстрована проживаючою [PERSON], однак в даному житлі остання не проживала і не є членом її сім`ї, а тому позивач прохає суд визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позивач, [PERSON], будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилася, однак подала до суду заяву, в якій підтримала свої позовні вимоги та прохала розглянути справу у її відсутність. Відповідач, [PERSON], будучи в розумінні ст.128 ЦПК України, належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилась, про причини неявки суд не повідомила. Суд, розглянувши матеріали справи, знаходить, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, власником житлового будинку з господарчими побудовами по вулиці Фрунзе,5 в м. Кобеляки Полтавської області є [PERSON] (а.с.6). Із довідки Кобеляцької міської ради Полтавської області № 11 від 03.01.2018 року вбачається, що згідно реєстру територіальної громади за адресою м. Кобеляки вул. Михайлівська,5 Полтавської області зареєстровані: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.7). [PERSON] з 01.09.2015 року по 30.06.2019 року навчається в ПТУ-27 (ІІ рівня акредитації) м. Генічеська Херсонської області. Форма навчання: денна (а.с.11). Із акту підтвердження факту проживання за місцем реєстрації [PERSON] вбачається, що [PERSON], 1999 року зареєстрована в [INFO], однак за місцем реєстрації ніколи не проживала. З 2015 року проживає та навчається в Херсонській області (а.с.13-15). Статтею 41 Конституції України, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року, ст. ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Згідно ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про виселення та позбавлення права користування житловим приміщенням. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Оскільки відповідач, [PERSON], більше року не проживає в будинку по вулиці Михайлівській,5 в м. Кобеляки Полтавської області, який належить [PERSON], домовленості щодо її проживання сторонами не встановлено, то її слід позбавити права користування вище вказаним житловим приміщенням. Крім цього, відповідно до ч.2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються на відповідача. Враховуючи, що [PERSON] звільнена від сплати судового збору, позов задоволено повністю, то із відповідача, [PERSON] на користь держави слід стягнути судовий збір, як за вимогу немайнового характеру, в розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved