overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], який зареєстровано 25 липня 2007 року у виконавчому комітеті Мошанецької сільської ради Кельменецького району Чернівецької області, актовий запис за № 06. Позивач [PERSON] подала до суду заяву, в якій просить розглядати справу в її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач [PERSON] викликався до суду в порядку, встановленому ЦПК України. В ході судового засідання судом були досліджені такі докази: свідоцтво про шлюб між [PERSON] та [PERSON], серії 1-МИ №025650 від 25.07.2007 року, копія свідоцтва про народження [PERSON], серії 1-МИ №148611 від 16.08.2004 року, копія свідоцтва про народження [PERSON], серії І-МИ №019209 від 13.02.2006 року, копія свідоцтва про народження [PERSON], серії 1-Ми № 131352 від 08.12.2010 року, копія свідоцтва про народження [PERSON], серії 1-МИ №176935 від 12.03.2013 року, довідка № 718 від 26.09.2017 року, видана Перковецькою сільською радою Кельменецького району Чернівецької області, копія паспорта громадянки України [PERSON], серії КР 939796. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб 25.07.2007 року у Мошанецькій сільській раді Кельменецького району Чернівецької області, про що був зроблений актовий запис за № 06. Подружжя має четверо малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини сторони не підтримують. У подружжя відсутність взаєморозуміння. Позивачка категорично проти збереження шлюбу. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу порушує передбачене ст.56 Сімейного кодексу України право дружини та чоловіка на особисту свободу. Згідно ч.3, ч.4 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.1, ч.2 та ч.3 ст.55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Враховуючи наведене, зважаючи на те, що позивач категорично заперечує проти збереження шлюбу, суд вважає, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити. На підставі п. 4 ч.2 ст.18, ст.ст. 24,55, 56, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], який зареєстровано 26 січня1996 року у Топорівській сільській раді Новоселицького району Чернівецької області, про що зроблено актовий запис № 1. Представник позивача [PERSON] подав до суду заяву, в якій просить розглядати справу в його відсутності. Позов підтримує повністю. Відповідач [PERSON] викликався до суду в порядку, встановленому ЦПК України. В ході судового засідання судом були досліджені такі докази: свідоцтво про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON], серії І-МИ № 267615 від 26.01.1996 року, копія свідоцтва про народження [PERSON], серії І-МИ № 035552 від 22.11.1996 року, копія паспорта громадянки України [PERSON], серії КР 607119, копія довіреності від 29.09.2016 року. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] у Топорівській сільській раді Новоселицького району Чернівецької області 26 січня 1996 року зареєстрували шлюб, про що був зроблений актовий запис за № 1. Шлюбні відносини сторони не підтримують. У подружжя відсутність взаєморозуміння. Позивачка категорично проти збереження шлюбу. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу порушує передбачене ст.56 Сімейного кодексу України право дружини та чоловіка на особисту свободу. Згідно ч.3, ч.4 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.1, ч.2 та ч.3 ст.55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Враховуючи наведене, зважаючи на те, що позивачка категорично заперечує проти збереження шлюбу, суд вважає, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі п. 4 ч.2 ст.18, ст.ст. 24,55, 56, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], який зареєстровано 27 травня 2005 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кельменецького районного управління юстиції у Чернівецькій області, актовий запис за № 20. Позивачка [PERSON] подала до суду заяву, в якій просить розглядати справу в її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач [PERSON] викликався до суду в порядку, встановленому ЦПК України, проте в судове засідання не з'явився . В ході судового засідання судом були досліджені такі інші докази: свідоцтво про шлюб між [PERSON] та [PERSON], серії [NUMBER] від 27.05.2005 року, пропозиція від 20.01.2016 року, довідка № 136 від 1 лютого 2016 року, видана Новоселицькою сільською радою Кельменецького району Чернівецької області, копія паспорта громадянки України [PERSON], серії [NUMBER]. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб 27 травня 2005 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кельменецького районного управління юстиції Чернівецької області, про що був зроблений актовий запис за № 20. У подружжя неповнолітніх дітей немає. У подружжя відсутність взаєморозуміння. Позивач категорично проти збереження шлюбу. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу порушує передбачене ст.56 Сімейного кодексу України право дружини та чоловіка на особисту свободу. Згідно ч.3, ч.4 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.1, ч.2 та ч.3 ст.55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Враховуючи наведене, зважаючи на те, що позивач категорично заперечує проти збереження шлюбу, суд вважає, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити повністю. На підставі п. 4 ч.2 ст.18, ст.ст. 24,55, 56, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], який зареєстровано 2 липня 2012 року у Топорівській сільській раді Новоселицького району Чернівецької області, актовий запис за № 04. Позивачка [PERSON] подала до суду заяву, в якій просить розглядати справу в її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач [PERSON] викликався до суду в порядку, встановленому ЦПК України. В ході судового засідання судом були досліджені такі інші докази: свідоцтво про шлюб між [PERSON] та [PERSON], серії 1-МИ №076630 від 2 липня 2012 року, копія свідоцтва про народження [PERSON], серії І-МИ № 213129 від 12.01.2015 року, довідка № 1240 від 12.05.2016 року, видана Івановецькою сільською радою Кельменецького району Чернівецької області, копія паспорта громадянки України [PERSON], серії КТ 091276. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб 2 липня 2012 року у Топорівській сільській раді Новоселицького району Чернівецької області, про що був зроблений актовий запис за № 04. Під час шлюбу у подружжя народився син [PERSON], [INFO]. У подружжя відсутність взаєморозуміння. Позивач категорично проти збереження шлюбу. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу порушує передбачене ст.56 Сімейного кодексу України право дружини та чоловіка на особисту свободу. Згідно ч.3, ч.4 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.1, ч.2 та ч.3 ст.55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Враховуючи наведене, зважаючи на те, що позивач категорично заперечує проти збереження шлюбу, суд вважає, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити повністю. На підставі п. 4 ч.2 ст.18, ст.ст. 24,55, 56, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], який зареєстровано 6 грудня 2011 року у Зеленецькій сільській раді Кельменецького району Чернівецької області, про що зроблено актовий запис № 06 та стягнути з відповідача судові витрати. Позивачка [PERSON] подала до суду заяву, в якій просить розглядати справу в її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач [PERSON] викликався до суду в порядку, встановленому ЦПК України, проте в судове засідання не з'явився. В ході судового засідання судом були досліджені такі докази: свідоцтво про шлюб між [PERSON] та [PERSON], серії 1-МИ № 071878 від 06.12.2011 року, копія свідоцтва про народження [PERSON], серії І-Ми № 206867 від 12.08.2014 року, довідка № 71 від 03.02.2017 року, видана Зеленецькою сільською радою Кельменецького району Чернівецької області, копія паспорта громадянина України [PERSON], серії КР 870445, копія паспорта громадянки України [PERSON], серії КТ 070440. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] у Зеленецькій сільській раді Кельменецького району Чернівецької області 6 грудня 2011 року зареєстрували шлюб, про що був зроблений актовий запис за № 06. Подружжя має неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини сторони не підтримують. У подружжя відсутність взаєморозуміння. Позивачка категорично проти збереження шлюбу. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу порушує передбачене ст.56 Сімейного кодексу України право дружини та чоловіка на особисту свободу. Згідно ч.3, ч.4 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.1, ч.2 та ч.3 ст.55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Враховуючи наведене, зважаючи на те, що позивачка категорично заперечує проти збереження шлюбу, суд вважає, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі п. 4 ч.2 ст.18, ст.ст. 24,55, 56, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], який зареєстровано 7 жовтня 2016 року у Клішковецькій сільській раді Хотинського району Чернівецької області, про що зроблено актовий запис № 25 та стягнути на її користь судовий збір. Позивач [PERSON] подала до суду заяву, в якій просить розглядати справу в її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач [PERSON] викликався до суду в порядку, встановленому ЦПК України, проте в судове засідання не з'явився. В ході судового засідання судом були досліджені такі докази: свідоцтво про шлюб між [PERSON] та [PERSON], серії І-МИ №118041 від 07.10.2016 року, копія паспорта громадянки України [PERSON], № 000341509, копія витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання № 7324-302640-2017 від 24.02.2017 року, пропозиція про подачу спільної заяви про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб у Клішковецькій сільській раді Хотинського району Чернівецької області 7 жовтня 2017 року, про що був зроблений актовий запис за № 25. У подружжя неповнолітніх дітей немає. Шлюбні відносини сторони не підтримують. У подружжя відсутність взаєморозуміння. Позивачка категорично проти збереження шлюбу. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу порушує передбачене ст.56 Сімейного кодексу України право дружини та чоловіка на особисту свободу. Згідно ч.3, ч.4 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.1, ч.2 та ч.3 ст.55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Враховуючи наведене, зважаючи на те, що позивач категорично заперечує проти збереження шлюбу, суд вважає, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі п. 4 ч.2 ст.18, ст.ст. 24,55, 56, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], [INFO], який було зареєстровано 29 червня 1985 року Дніпровським відділом РАЦС м. Дніпродзержинська , актовий запис № 452. На обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що з відповідачем в зареєстрованому шлюбі перебуває з 29 червня 1985 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Тривалий час між нею та відповідачем виникали сварки та взаємонепорозуміння. Відповідач негідно поводив себе по відношенню до неї та ображав її. Вже 26 років вони не підтримують подружніх стосунків з відповідачем, спільне господарство не ведуть, але відповідач відмовлявся розірвати шлюб в органах РАЦСУ. Наміру зберігати сімю з відповідачем, яка фактично розпалася 26 років тому назад, вона не має, на примирення не згодна. Позивачка в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про поважність причини неявки суд не повідомив. Враховуючи те, що відповідач про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив, а позивач заявила клопотання про розгляд справи за її відсутності та не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі, суд, відповідно до ч.2 ст. 158, ст. 224 ЦПК України, ухвалив розглядати справу за відсутності сторін на підставі наявних у ній даних і доказів та ухвалити заочне рішення. Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що сторони з 29 червня 1985 року знаходяться в шлюбі, зареєстрованому Дніпровським відділом РАЦС м. Дніпродзержинська, актовий запис № 452, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію шлюбу /а.с.6/. Сторони спільно не проживають і позивачка наполягає на розірванні шлюбу. Згідно ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. У відповідності до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, який згідно ст. 112 ч.2 СК України ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Суд вважає, що збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, тому він підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] , зареєстрований 01 липня 2017 року Приморським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 37. Вимоги позову обґрунтовує тим, що від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. З квітня 2020 року між ними сімейно-шлюбні відносини припинені. Причиною розірвання шлюбу є непорозуміння між ними, несумісність характерів. Проживають поки разом. Відновити шлюб неможливо, так як між ними відсутня любов, повага і довіра. Шлюб у неї та відповідача другий. В судове засідання сторони не з`явилися, від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає, просить задовольнити їх в повному обсязі (а.с.14). Відповідач належно повідомлений про розгляд справи, причини неявки суду не повідомив (а.с.13). За таких обставин суд розглядає справу за правилами заочного провадження, без участі сторін і на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України без технічної фіксації процесу. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , уклали шлюб 01 липня 2017 року, який було зареєстровано Приморським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 37, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.4). Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. В судовому засіданні найшов своє підтвердження факт того, що сім`я розпалась остаточно, спільне господарство сторонами не ведеться, бажання до примирення у них відсутнє. Відновити шлюб неможливо, так як, між сторонами відсутня любов, взаємна довіра і повага. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Згідно ст. 111 СК України, суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. В даному випадку, позивач вважає неможливим, з моральної точки зору, продовжувати шлюбні відносини з відповідачем, тому суд не може зобов`язати сторони прийняти заходи до примирення. Таким чином, позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 115 СК України копію рішення для виконання необхідно направити до Приморського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). Позивач не заявляє вимог про стягнення судових витрат, тому суд це питання не вирішує.

Outcome: approved