Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Позовні вимоги мотивовані тим, що вона є власником квартири [ADDRESS]. Окрім неї з 2014 року за вказаною адресою зареєстровані її невістка [PERSON] та її донька [PERSON] До вказаної квартири відповідачі відношення не мають, фактично за вказаною адресою вони не проживали, їх особистих речей в квартирі немає, квартирою вони не цікавляться, комунальні послуги не сплачують. З 2014 року відповідачі виїхали до м. Харків, де проживають по теперішній час. На підставі вищевикладеного, позивач просить суд визнати відповідачів такими, що втратили право користування квартирою, розташованою за адресою: [ADDRESS]. Позивач [PERSON] в судовому засіданні пред'явлені вимоги підтримала в повному обсязі, надала пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві. Відповідачі, належним чином повідомлені про дату, час та місце слухання справи, у судове засідання не з'явилися, від відповідача [PERSON] до суду надійшли письмові заперечення, згідно з якими в задоволенні позову просить відмовити. В обґрунтування своїх заперечень відповідач вказує на те, що вищевказана квартира не є обособленим житлом. Крім того, відповідач вказує на те, що в серпні 2014 року вона та її донька були вимушені покинути місце проживання через активні бойові дії в м. Донецьку. В квартирі залишилися їх речі. В зв'язку з проведенням АТО позивачі позбавлені можливості мешкати в квартирі. Крім того, вони планують повернутися до після закінчення бойових дій. Просить суд розглядати справ у її відсутність. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи , про причини неявки до суду не повідомив. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, законодавство, що регулює данні правовідносини, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є власником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 19 серпня 2005 року, посвідченого нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Кисельовою О. В. Як вбачається із довідки № 578 від 22 червня 2015 року, в квартирі за адресою: [ADDRESS], окрім позивача, зареєстровані також донька [PERSON] та онука [PERSON]. Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Тобто передумовою для визнання членів сім'ї власника житлового приміщення для визнання їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням, є поважність їх відсутності в річний термін. В судовому засіданні встановлено, що відсутність відповідачів на спірній житловій площі носить тимчасовий та вимушений характер, в зв'язку із проведенням на території м. Донецька антитерористичної операції та активних бойових дії, тому суд вважає, що відповідачі не мешкають в житловому приміщенні з поважних причин, і це є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed