Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина\~[PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття. 02 травня 2019 року позивач [PERSON] звернулася до суду з уточненим позовом до [PERSON], в якому просила стягнути з відповідача - [PERSON] аліменти на її користь на утримання дитини [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 1\~500,00 (одна тисяча п'ятсот) грн. щомісячно, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Мотивуючи позовну заяву вказала, що вона перебувала з відповідачем [PERSON] у шлюбі, який був розірваний за рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 10 січня 2019 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею, перебуває на її утриманні. В добровільному порядку не виявилося можливим досягти домовленості з відповідачем щодо утримання дитини, що й стало підставою звернення до суду. Позивач у судове засідання не з`явилася, в заяві про уточнення позовних вимог просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання також не з`явився. Подав заяву про визнання уточнених позовних вимог, просив розглянути справу без його участі в звязку з неможливістю зявитися в судове засідання. Також відповідач зазначив, що по мірі можливості надаватиме сину матеріальну допомогу, намагатиметься створити йому належні умови для життя. Рішення суду зобовязується виконувати у повному обсязі. В подальшому запевнив, що також буде піклуватися про свою дитину, брати безпосередню участь у його житті, у додаткових витратах, надавати допомогу, окрім сплати аліментів, в тому числі й фінансового характеру. Бажає, щоб син був повноцінно розвинутий, відчував піклування та виховання обох батьків. Запевнив, що всі питання виховання дитини, розвитку його здібностей згоден вирішувати разом з позивачем, за умови відсутності перешкод з її боку. Відповідно до ч. 1\~ст.13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст.81ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частини 1, 4\~статті 206 ЦПК України\~визначають, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний за рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 10 січня 2019 року. Сторони від шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. Дитина проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач надає допомогу, однак на час звернення позивача до суду сторони не досягли домовленості щодо утримання дитини. Відповідно до\~ст.\~180\~Сімейного кодексу України\~(далі\~СК України) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, причому обов'язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними (ч.1\~ст.181 СК України). Проте положеннями ч.3\~ст.181 СК України\~встановлено, що у разі наявності спору між батьками за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частина 3\~ст. 181 СК України\~передбачає, що аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Ч. 2\~ст. 182 Сімейного кодексу України\~передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених\~статтею 184 цього Кодексу. Зі змісту\~ст.183 СК України\~випливає, що за загальним правилом аліменти визначаються судом у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Згідно\~ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи викладене, суд, при визначенні розміру аліментів враховує стан здоров'я та матеріальне становище відповідача та з врахуванням вищенаведених обставин вважає за необхідне стягнути з останнього аліменти у твердій грошовій сумі, а саме в розмірі 1 500 гривень щомісячно. Внаслідок задоволення позову про стягнення аліментів, судовий збір відповідно до\~ст.141 ЦПК України\~підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved