overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначала, що 10 серпня 2013 року між нею і відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований у Довгинцівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, про що зроблено актовий запис № 351. Від шлюбу дітей не мають. Фактичні шлюбні відносини між позивачем та відповідачем розірвані в жовтні 2013 року. На теперішній час останні проживають окремо, сумісне господарство не ведуть. Збереження шлюбу будуть суперечити інтересам Позивача та Відповідача. Тому просила розірвати шлюб та залишити дошлюбне прізвище. Позивачка у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву про можливість розгляду справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про можливість розгляду справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Враховуючи викладене, суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст.197 ЦПК України. Вивчивши матеріали цивільної справи суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача з урахуванням наступного. Судом встановлено, 10 серпня 2013 року між сторонами по справі - [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], Довгинцівським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, було укладено шлюб, про що у книзі реєстрації актів цивільного стану було зроблено відповідний актовий запис під № 351 (а.с.4). Від спільного шлюбу подружжя дітей не мають. У відповідності до положень ч.1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. З урахуванням вимог статті 112 Сімейного Кодексу України судом з'ясовано фактичні взаємини подружжя, дійсні причини про розірвання шлюбу, ті обставини, що Відповідач спільно з дружиною тривалий час не проживає, а також інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам Позивача, що має істотне значення, тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Так позивачем у позовній заяві зазначено, що про залишення після розірвання шлюбу за нею дошлюбного прізвища - [PERSON]. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначала, що 22 лютого 1985 року між нею і відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований у Дзержинському відділі реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, про що зроблено актовий запис №147. Неповнолітніх дітей не мають. Фактичні шлюбні відносини між позивачем та відповідачем розірвані у 2003 році. На теперішній час останні проживають у квартирі матері позивачки як добропорядні сусіди, сумісне господарство не ведуть. Збереження шлюбу будуть суперечити інтересам Позивача та Відповідача. Тому Позивач просила розірвати шлюб, прізвище чоловіка змінювати не має наміру. Позивачка у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву про можливість розгляду справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про можливість розгляду справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Враховуючи викладене, суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст.197 ЦПК України. Вивчивши матеріали цивільної справи суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача з урахуванням наступного. Судом встановлено, 22 лютого 1985 року між сторонами по справі - [PERSON] [INFO] та [PERSON], [INFO], Дзержинськом відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, було укладено шлюб, про що у книзі реєстрації актів цивільного стану було зроблено відповідний актовий запис під № 147 (а.с.3). Від спільно шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. У відповідності до положень ч.1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. З урахуванням вимог статті 112 Сімейного Кодексу України судом з'ясовано фактичні взаємини подружжя, дійсні причини про розірвання шлюбу, ті обставини, що Відповідач спільно з дружиною тривалий час проживає як добропорядний сусід, а також інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам Позивача, що має істотне значення, тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Так позивачем у позовній заяві зазначено, що про залишення після розірвання шлюбу за нею прізвища, взяте нею під час укладення шлюбу - [PERSON]. Згідно ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-28 00:00:00

Позивач\~ [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 01 березня 2016 року зареєструвала шлюб з відповідачем у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Рокитнівського районного управління юстиції у Рівненської області. В шлюбі народилася дочка [PERSON] , [INFO] .\~ З вересня 2018 року почали виникати непорозуміння, причиною яких було зловживання чоловіком алкогольними напоями, вчинення домашнього насильства. На даний час спільне сімейне життя припинилося, так як не цікавляться життям один одного, немає спільного сімейного бюджету, відсутні спільні інтереси. Припинили шлюбні стосунки, всі спроби примирення приводили до сварок. Вважає, що примирення не можливе, так як втрачено почуття любові і поваги один до одного. Просить шлюб розірвати, судові витрати стягнути з відповідача. В підготовчому судове засідання позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, просить розірвати шлюб. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав, згідний на розірвання шлюбу. Спору відносно місця проживання дитини не має. Заслухавши пояснення сторін, суд ухвалює рішення на підставі ч.4 ст.206 ЦПК України. Відповідно до \~ст. 51 Конституції України, ч.1\~ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст.110 цього Кодексу. Згідно ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Враховуючи, що заявник наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом з`ясовано, що сторони зберігати сім`ю не бажають, а тому суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї суперечить інтересам сторін. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 03 листопада 1994 року зареєструвала шлюб з відповідачем у Кам`нській сільській раді Рокитнівського району Рівненської області. Останнім часом з відповідачем часто виникали непорозуміння, сварки, бійки, відповідач зловживає спиртними напоями, погано ставиться до неї та дітей, не бере участі у їх вихованні, не бажає спілкуватися, матеріально сім`ї не допомагає. Подальше сімейне життя та збереження шлюбу є неможливим. На даний час проживають в одному будинку, який побудовано в шлюбі. Вважає, що примирення неможливе, просить шлюб розірвати. Від шлюбу мають шестеро неповнолітніх дітей, яких просить залишити проживати з нею, стягнути з відповідача судовий збір. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, після розірвання шлюбу просить прізвище залишити [PERSON] , спору щодо дітей немає, судові витрати залишає за собою. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився по невідомій причині, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Відзиву на позовну заяву відповідач не подав. Дослідивши письмові докази, суд ухвалює заочне рішення. Згідно свідоцтва про шлюб, сторони 03 листопада 1994 року зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Кам`янської сільської ради Рокитнівського району Рівненської області, актовий запис №17 (а.с.5). Від шлюбу мають шестеро дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с.6,7,8,9,10,11,12). Відповідно до положень ст.51 Конституції України, ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст.110 цього Кодексу. Згідно ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Враховуючи, що заявник наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Судом з`ясовано, що на протязі спільного життя між сторонами виникали непорозуміння, різні погляди на життя, позивач зберігати сім`ю не бажає, а тому суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї суперечить інтересам позивача. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, а тому враховуючи заяву позивача, прізвище позивачу суд залишає « [PERSON] ».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 05 вересня 2017 року зареєструвала шлюб з відповідачем у виконавчому комітеті Старорафалівської сільської ради Володимирецького району Рівненської області. Шлюб з відповідачем зареєструвала вдруге. Від шлюбу мають двоє малолітніх дітей дочку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . Спільне подружнє життя не склалося, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. З початку 2019 року проживають окремо, шлюбні відносин не підтримують. Спільного бюджету не мають, господарства не ведуть. Мають різні погляду на шлюб, взаємні обов`язки. Спору щодо місця проживання дітей немає. Примирення між ними неможливе і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Просить шлюб розірвати. Позивач в підготовче судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. 07 квітня 2020 року до суду подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю, просить шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. 07 квітня 2020 року подав до суду заяву згідно якої просить розглянути справу у його відсутності, заперечень щодо розірвання шлюбу немає. Вивчивши матеріали справи, суд ухвалює рішення на підставі ч.4 ст.206 ЦПК України. Згідно свідоцтва про шлюб, сторони 05 вересня 2017 року зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Старорафалівської сільської ради Володимирецького району Рівненської області, актовий запис №8 (а.с. 4). Від шлюбу мають малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с.5,6). Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст.110 цього Кодексу. Згідно ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Враховуючи, що заявник наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зберігати сім`ю не бажають, а тому суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї суперечить інтересам сторін. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, а тому враховуючи позицію позивача, висловлену у позовній заяві про бажання надалі іменуватися цим прізвищем, прізвище позивачу суд залишає « [PERSON] ».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 06 лютого 2017 року зареєструвала шлюб з відповідачем у виконавчому комітеті Рокитнівської сільської ради Рокитнівського району Рівненської області. В шлюбі народилися дочка [PERSON] , [INFO] . З серпня 2017 року між ними почали виникати непорозуміння, причиною непорозумінь були різні характери та погляди на життя. З 08 квітня 2018 року спільне життя припинилося, з того часу практично не цікавляться життям один одного, не пов`язані спільним побутом, не мають сімейного бюджету, відсутні спільні інтереси. Всі намагання зберегти шлюб були марними. Вважає, що примирення не можливе, так як втрачено почуття любові і поваги один до одного. Просить шлюб розірвати, дитину залишити проживати з нею, так як дочка з нею постійно проживає і знаходяться на її утриманні, судові витрати стягнути з відповідача. Під час підготовчого засідання позивач позовні вимоги підтримала, просить позов задовольнити, шлюб розірвати, прізвище залишити [PERSON] . Зазначила, що спору щодо місця проживання дитини немає. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнає повністю, згідний на розірвання шлюбу та не заперечує, щоб дитина проживала з матір`ю. Заслухавши пояснення сторін, суд ухвалює рішення відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України. Згідно свідоцтва про шлюб, сторони 06 лютого 2017 року зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Рокитнівської сільської ради Рокитнівського району Рівненської області, актовий запис №4 (а.с.8). Від шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] (а.с.8). Відповідно до положень ст. 51 Конституції України, ч.1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст.110 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом з`ясовано, що на протязі спільного життя між сторонами виникали непорозуміння, сторони зберігати сім`ю не бажають, а тому суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї суперечить інтересам сторін. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, а тому враховуючи пояснення сторони, прізвище позивачу суд залишає « [PERSON] ».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 07 вересня 2007 року зареєструвала шлюб з відповідачем у відділі реєстрації актів цивільного стану Рокитнівського району Рівненської області. Від шлюбу мають малолітнього сина: [PERSON] , [INFO] . За час перебування у шлюбі між сторонами виникали сварки та конфлікти, причиною яких було зловживання чоловіком алкогольними напоями. З травня 2018 року почали проживати окремо, шлюбних стосунків не підтримують. Вважає, що подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, оскільки у них різні погляди на сімейне життя, на підставі яких у них виникла неприязнь один до одного, втрачено почуття любові та поваги. Просить шлюб розірвати. Позивач [PERSON] до суду подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, зазначила, що спір щодо місця проживання дитини відсутній, просить прізвище залишити [PERSON] , витрати по сплаті судового збору залишає за собою. Не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився по невідомій причині, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Відзиву на позовну заяву відповідач не подав. Дослідивши письмові докази, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Згідно свідоцтва про шлюб, сторони 07 вересня 2007 року зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Рокитнівського району Рівненської області, актовий запис №50 (а.с. 14). Від шлюбу мають малолітнього сина: [PERSON] , [INFO] (а.с.13). Відповідно до положень ст. 51 Конституції України, ч.1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст.110 цього Кодексу. Згідно ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом з`ясовано, що на протязі спільного життя між сторонами виникали непорозуміння, різні погляди на життя, позивач зберігати сім`ю не бажає, а тому суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї суперечить інтересам позивача. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, а тому враховуючи заяву позивача, прізвище позивачу суд залишає « [PERSON] ».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 07 жовтня 2008 року зареєструвала шлюб з відповідачем у Рокитнівській сільській раді Рокитнівського району Рівненської області. Від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Починаючи з 2016 року у них почали виникати непорозуміння, причиною цього були різні характери та погляди на життя, відсутність взаєморозуміння. Спільне сімейне життя та шлюбні стосунки припинено. Подружжя не цікавиться життям один одного, немає спільного сімейного бюджету, відсутні спільні інтереси. Всі намагання зберегти шлюб були марними, так як втратили почуття любові один до одного. Примирення між ними неможливе і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Просить шлюб розірвати. Позивач у судове засідання не з`явилася, 04.03.2020 р. подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Просить після розірвання шлюбу прізвище залишити [PERSON] . Відповідач [PERSON] в засідання не з`явився, 10.03.2020 р. до суду надійшла заява згідно якої відповідач просить суд розглянути справу у його відсутності, оскільки перебуватиме у відрядженні за межами області. На розірвання шлюбу згідний. Дослідивши матеріали справи, суд ухвалює рішення на підставі ч.4 ст.206 ЦПК України. Згідно свідоцтва про шлюб, сторони 07 жовтня 2008 року зареєстрували шлюб у Рокитнівській сільській раді Рокитнівського району Рівненської області, актовий запис №18 (а.с. 6). Від шлюбу сторони мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] (а.с.7). Відповідно до положень ст.51 Конституції України, ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст.110 цього Кодексу. Згідно ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Враховуючи, що заявник наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зберігати сім`ю не бажають, а тому суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї суперечить інтересам сторін. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, а тому враховуючи заяву позивача, прізвище позивачу суд залишає « [PERSON] ».

Outcome: approved