Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з останнього аліментів на утримання їх повнолітньої дочки [PERSON] в розмірі ? частки усіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, починаючи із дня предявлення позову до закінчення навчання дочки у навчальному закладі, з майбутнім індексуванням даної суми відповідно до закону на період її навчання та до досягнення нею двадцяти трьох років). Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що їх з відповідачем дочка навчається у Маслівському аграрному технікумі ім. П.Х. Гаркавого Білоцерківського національного аграрного університету, і у звязку з цим потребує матеріальної допомоги. В судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги та просила їх задовольнити з підстав наведених в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив суд відмовити у задоволенні позову. Третя особа на стороні позивача, проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового засідання, проаналізувавши обставин, якими обґрунтовуються вимоги позивача та заперечення відповідача, зясувавши дійсні причини позову суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що від шлюбу позивач та відповідач мають спільну доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Шлюб між позивачем та відповідачем розірваний 17 серпня 2000 року, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Миронівського районного управління юстиції Київської області в книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 98 (а.с. 8). Дочці позивача та відповідача [PERSON] 04 грудня 2014 року виповнилося вісімнадцять років (а.с. 6). На час розгляду справи, [PERSON] навчається у Маслівському аграрному технікумі ім. П.Х. Гаркавого Білоцерківського національного аграрного університету, I рівня акредитації, на 3 курсі денної форми навчання по спеціальності «Організація виробництва». Термін навчання для отримання диплома закінчується 25 лютого 2016 року (а.с. 11). Згідно з п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Тобто, якщо існує необхідність у матеріальній допомозі дочки, яка після виповнення вісімнадцяти років навчається у навчальному закладі, то батьки зобовязані утримувати її до досягнення нею двадцяти трьох років, за умови продовження її навчання у навчальному закладі. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, у даному випадку це [PERSON]. В судовому засіданні встановлено, що навчання [PERSON] у Маслівському аграрному технікумі ім. П.Х. Гаркавого Білоцерківського національного аграрного університету здійснюється за рахунок державного фінансування. [PERSON] проживає разом з матірю в селі Ємчиха Миронівського району Київської області та кожного навчального дня їздить на навчання з місця проживання (будинку матері) до технікум та в зворотному напряму громадським транспортом, на що витрачає близько 30 гривень в тиждень (у місяць близько 120 гривень). Крім того, в місяця [PERSON] на харчування у звязку із навчанням у технікумі витрачає приблизно 1000 гривень. Таким чином, за кожний місяць навчання [PERSON] витрачає приблизно 1120 гривень, в той час як державна стипендія яку вона отримує складає лише 536 гривень. Тобто, [PERSON] потребує в місяць близько 584 гривень (1120-536=584) матеріальної допомоги на навчання у вищевказаному закладі, яку повинні надати їх батьки. Як позивач так і відповідач відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України несуть обовязок по утриманню повнолітньої дочки у рівній частині. За таких обставин, суд приходить до висновку, що як позивач так і відповідач повинні надавати матеріальну допомогу [PERSON] в звязку із її навчанням у Маслівському аграрному технікумі ім. П.Х. Гаркавого Білоцерківського національного аграрного університету в рівних частках, тобто приблизно по 292 гривні (584?2=292) в місяць з кожної сторони. Відповідно до довідки ТОВ «Зерноінвест-Д» від 17 червня 2015 року № 18, відповідач працює на цьому підприємстві охоронцем та отримує заробітну плату в розмірі 1540 гривень. Розділивши вказану заробітну плату на чотири частини, як того просила позивач, суд отримує суму що складає 385 гривень. Вказана сума перевищує розмір половини витрат на навчання [PERSON] у вищевказаному навчальному закладі, які не покриваються її стипендією. При цьому у вказаному розрахунку не враховується четверта частина доходу відповідача від земельного паю, який він здає в оренду (що визнано відповідачем у судовому засіданні). За таких обставин суд приходить до висновку, що позовна вимога в частині стягнення аліментів з відповідача в розмірі ? частки усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно є занадто великою, з огляду на те, що із заробітної плати відповідача уже стягується 25 відсотків від заробітку на аліменти [PERSON], та з огляду на те, що відповідач проживає із мамою [PERSON], яка перебуває у похилому віці і потребує догляду та утримання (а.с. 29 - 30). Вимога позивача про стягнення з відповідача аліментів на утримання [PERSON] у звязку із її навчанням у розмірі не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму дитини відповідного віку задоволенню не підлягає, оскільки законодавство України не відносить людей яким виповнилося вісімнадцять років до категорії дітей. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідач повинен сплачувати позивачу матеріальну допомогу (аліменти) на утримання їх повнолітньої доньки [PERSON] у звязку із її навчанням у Маслівському аграрному технікумі ім. П.Х. Гаркавого Білоцерківського національного аграрного університету в розмірі 1/6 частки усіх видів заробітку [PERSON] щомісяця, починаючи із 08 травня 2015 року до закінчення [PERSON] навчання у зазначеному навчальному закладі. Вимога позивача про встановлення судом індексації суми матеріальної допомоги (аліментів) не підлягає задоволенню, оскільки матеріальна допомога (аліменти) присуджуються в частці від доходу відповідача, і у звязку із індексацією заробітної плати (доходів) відповідача грошовий вираз матеріальної допомоги (аліментів) буде автоматично збільшуватися разом із збільшенням заробітної плати (доходів) відповідача на індекс інфляції. Враховуючи вищевикладене, на підставі ст. ст. 182, 198-201 Сімейного кодексу України, ст. ст. 1, 4, 10, 11, 15, 57- 60, 64, 88, 179, 208, 209, 212 - 215, 218, 294, 296 ЦПК України, суд,-

Outcome: partial