Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою, де просить ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання повнолітньої дочки [PERSON], [INFO], у розмірі ј частки з усіх видів його заробітку (доходу), починаючи з дня пред»явлення позову до суду і до закінчення дочкою навчання, але не більше як до досягнення нею 23 років. На обґрунтування позову позивач зазначила, що з 27.04.1996 по 21.05.2002 вони з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі. В шлюбі мають повнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Наразі дочка навчається в Кременчуцькому національному університеті ім.. [PERSON] на денній формі навчання за контрактом. Вказала, що їй одній важко самотужки утримувати дочку. Відповідач може надавати матеріальну допомогу, оскільки працює офіційно, однак категорично відмовляється надавати допомогу. З урахуванням викладеного, просила позов задовольнити. Позивач у судове засідання не з»явилася, надала суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить розгляд справи проводити у її відсутність. Відповідач у судове засідання не з»явився, про день та час слухання справи повідомлявся відповідно до вимог ЦПК. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з»явилася, надала суду заяву, в якій зазначила, що проти задоволення позовних вимог [PERSON] не заперечує та просить розгляд справи проводити у її відсутність. Згідно ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з»явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі наявних у справі доказів, зі згоди позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи, суд ухвалив розгляд справи, відповідно до ст. 280 ЦПК України, проводити заочно. У зв»язку з неявкою сторін в судове засідання, на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Вивчивши матеріали справи, дослідивши і оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який був розірваний 21.05.2002 , що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] Сторони мають повнолітню дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] З 01.09.2018 [PERSON] навчається в Кременчуцькому національному університеті ім. М.Остроградського на факультеті природничих наук спеціальність «Екологія» за контрактом на денній формі навчання, що підтверджується довідкою з навчального закладу від 04.03.2019 вих. № 4136 ( а.с.31). Згідно вищевказаної довідки термін навчання [PERSON] - з 01.09.2018 по 31.12.2019. У відповідності до ч.1 ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до п.20 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» N 3, від 15.05.2006 обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно зі ст.200 Сімейного Кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ч.1 ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. В законі не встановлено межі визначення судом розміру аліментів на повнолітніх дочку, сина. Суд визначає розмір аліментів в кожному конкретному випадку, виходячи з фактичних обставин справи. При визначені розміру аліментів суд враховує, що сторонами не повідомлено стан здоров»я платника аліментів та повнолітньої доньки, бере до уваги, той факт, що дочка сторін навчається, проживає з позивачем, відповідач є особою працездатною, працює водієм в СВК «Росія», отримує заробітну плату, середній розмір якої у 2018 році становив 5374,04, що підтверджується довідкою з підприємства, заперечень проти позову суду відповідач не надав. Окрім того, відповідач не надав суду доказів про наявність у нього інших дітей, непрацездатних дружини, батьків чи про проведення з нього стягнень на утримання зазначених осіб. Суду також сторонами не повідомлено про наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав. За таких обставин, суд прийшов до висновку про можливість стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця на період її навчання. Відповідно до ч.1 ст. 191 Сімейного Кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Згідно дати реєстрації, позов поданий до суду 08.01.2019, тому з даної дати і підлягають стягненню аліменти з відповідача на утримання доньки у зв»язку з її навчанням до 31.12.2019, тобто до закінчення навчання. Судові витрати у справі підлягають стягненню з відповідача на користь держави згідно ст. 141 ЦПК України. Відповідно до п.1. ч.1. ст. 430 ЦПК України, рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає обов'язковому негайному виконанню.

Outcome: approved