Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] селищної ради про визнання недійсним державного акта про право власності на земельну ділянку та про визнання права на земельну частку (пай). В обґрунтування вимог посилається на те, що за життя її баба, [PERSON] була членом селянської спілки «Дружба» у с.Пилява та при розпаюванні земель даної селянської спілки отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) ХМ №0176422, а 31.07.2002 року на підставі рішення Пилявської сільської ради №6 від 18.07.2002 року на її імя видано Державний акт на право приватної власності на землю серія Р2 №902112, площею 3,35 га на території Пилявської сільської ради Старосинявського району для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.\~ За життя [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно заповіла своїй внучці [PERSON] Проте, 17.04.2002\~ року\~ [PERSON] померла, а спадщину після її\~ смерті прийняла позивачка, шляхом вступу в управляння спадковим майном, однак нотаріально не оформила. При зверненні до нотаріуса з метою отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на вказану земельну ділянку їй\~ відмовлено у звязку з тим, що, державний акт на право приватної власності на землю на\~ імя [PERSON] виданий після її смерті. Тому позивач просить визнати недійсним Державний акт серія Р2 №902112 від 31.07.2002 року та визнати за нею право на земельну частку (пай) розміром\~ 2,74 в умовних кадастрових гектарах, яке належало померлій [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХМ №0176422, зареєстрованного в книзі реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) за №767 від 13.09.1996 року. У судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не з`явилися, проте представник [PERSON] подала суду заяву, відповідно до якої просить справу слухати у їх відсутності, позов підтримують повністю. Представник відповідача [PERSON] селищної ради в судове засідання не з'явився, однак подав суду заяву, відповідно до змісту якої позовні вимоги визнає повністю, просить справу слухати у його відсутності. \~Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 017.04.2002 року померла [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серії 1-БВ № 167458 від 19.04.2002 року, виданим Пилявською сільською радою Старосинявського району Хмельницької області, актовий запис № 17. За життя [PERSON] склала заповіт, яим все своє майно заповіла своїй внучці [PERSON], що стверджується заповітом, посвідченним секретарем Пилявської сільської ради 26.03.2002 року. Позивач [PERSON] є внучкою [PERSON], про що свідчить: свідоцтво про народження серії І-БВ №474738 від 07 березня 1980 року, видане Пилявською сільською радою; свідоцтво про народження батька позивача, видане повторно, серії І-ЯК №913901 від 09 червня 1970 року, видане Олексіївською сільською радою Старосинявського району; свідоцтво про шлюб позивача серії І-БВ №005457 від 01 червня 2005 року, видане міським відділом реєстрації цивільного стану Хмельницького міськрайонного управління юстиції. Згідно довідки відділу Держземагенства у [PERSON] районі за [PERSON] згідно запису в списку громадян, які мають право на отримання сертифікатів на земельну частку (пай) в [PERSON] районі і прикладеного до Державного акту на право колективної власності на землю колгоспу «Дружба» с. Пилява серії ХМ №015 від 20.09.1995 року видано сертифікат на право на земельну частку серії ХМ № 0176422, зареєстрований в книзі реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) за № 767 від 13.09.1996 року. Відповідно до витягу із книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) [PERSON] отримала сертифікат серії ХМ № 0176422 на право земельну частку (пай) розміром 2,74 в умовно кадастрових гектарах колгоспу «Дружба», зареєстрований в даній книзі за № 767 від 13.09.1996 року, про що свідчить її підпис. 31.07.2002 року на підставі рішення Пилявської сільської ради №6 від 18.07.2002 року [PERSON] видано Державний акт на право приватної власності на землю серія Р2 № 902112 площею 3,35 га на території Пилявської сільської ради Старосинявського району для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. У разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР 1963 року. Відповідно до ч.2 ст.548 ЦК УРСР (в редакції від 18.07.1963 року, що діяв на час відкриття спадщини), прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. \~Відповідно до ст.549 ЦК УРСР від 18.07.1963 р., визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Так, судом встановлено, що після смерті [PERSON] спадщину прийняла її внучка [PERSON], як спадкоємиця за заповітом після смерті [PERSON], однак нотаріально не оформила. 15.03.2015 року позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, оскільки державний акт про право приватної власності на землю виданий після смерті спадкодавця [PERSON], що підтверджується листом державного нотаріуса [PERSON] №280/0214 від 15.03.2016 року. Відповідно до вимог ст.ст. 22, 23 ЗК України 1991 року, який діяв на час смерті [PERSON] та відкриття спадщини, право власності\~ на\~ землю виникає після\~ встановлення\~ землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в\~ натурі\~ (на\~ місцевості) та одержання документа, що посвідчує це право. Право власності\~ або\~ право\~ постійного\~ користування\~ землею посвідчується державними\~ актами,\~ які\~ видаються\~ і\~ реєструються сільськими,\~ селищними,\~ міськими,\~ районними\~\~ Радами\~\~\~ народних депутатів. Судом встановлено, що 31.07.2002 року на підставі рішення Пилявської сільської ради №6 від 18.07.2002 року на імя [PERSON] видано Державний акт на право приватної власності на землю серія Р2 № 902112 на земельну ділянку площею 3,35 га., тобто після її смерті 17.04.2002 року. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що на момент відкриття спадщини [PERSON] не набула права власності на земельну ділянку площею 2,74 га на території Пилявської сільської ради Старосинявського району для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, оскільки за життя не отримала державного акту на право власності на дану земельну ділянку. Відповідно до п.2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» №720 від 08 серпня 1995 року у разі смерті члена колективного сільськогосподарського підприємства, що набув права на земельну частку (пай) з дня видачі КСП державного акта на право колективної власності на землю, успадкування права на земельний пай здійснюється за загальними правилами спадкування. Згідно з п.17\~Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року, сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Згідно\~ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Таким чином, суд приходить до висновку, що оскільки померла [PERSON] за життя була включена до списків осіб, які мають право на земельну частку (пай) та отримала сертифікат серії ХМ № 0176422 на право земельну частку (пай) розміром 2,74 в умовно кадастрових гектарах колгоспу «Дружба», зареєстрований в даній книзі за № 767 від 13.09.1996 року, тому набула право на земельну частку (пай), яке може бути успадковано спадкоємцями після її смерті. У відповідності до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна\~ особа\~ має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права. За таких обставин, аналізуючи зібрані у судовому засіданні докази у їх сукупності, суд приходить до переконання, що державний акт на право приватної власності на землю серія Р2 № 902112, який виданий після смерті [PERSON], слід визнати недійсним, а також враховуючи визнання відповідачем позову, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, приймаючи до уваги, що відповідно до вимог діючого законодавства позивач має право на спадкування за заповітом на майно, яке належало спадкодавцю, в установленому законом порядку спадщину прийняла, іншого порядку визнати за нею право власності на право на земельну частку (пай) чинним законодавством не передбачено, суд приходить до висновку що права позивача підлягають до захисту шляхом визнання за нею права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом.

Outcome: approved