Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за Заповітом після померлого [PERSON] на квартиру під №22, що розташована у будинку №70 по преспекту Металургів у місті Кам'янське Дніпропетровської області загальною площею 51,0 кв.м., житловою - 28,3 кв.м. В обґрунтування своїх вимог позивач в позовній заяві зазначила, що 11 березня 1999 року між [PERSON], та відповідачами по справі, був укладений Договір купівлі-продажу нерухомого майна, за яким [PERSON] та [PERSON] продали, а [PERSON] придбав обєкт нерухомості, а саме квартиру під №22 у будинку під №70 по проспекту Металургів у місті Кам'янське Дніпропетровської області. Вартість продажу квартири складала 10980,00 гривень 00 копійок, які були одержані Продавцями, [PERSON] та [PERSON], від Покупця, [PERSON], під час підписання вказаного Договору. Договір купівлі-продажу нерухомого майна був укладений на виконання біржового контракту, зареєстрованого на Придніпровській товарній біржі від 11 березня 1999 року за номером 777 (сімсот сімдесят сім) і не був нотаріально посвідчений. Обєкт нерухомості належав відповідачам на підставі Договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу, [PERSON], від 04.07.1998 року за реєстровим №1308 та зареєстрованого Дніпродзержинським бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі: 121 під № 21278. Після вчинення договору купівлі-продажу квартири між [PERSON] та відповідачами, право власності на квартиру було зареєстровано в ОКП «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації» 12.03.1999 року на імя [PERSON], що підтверджується копією довідки ОКП «ДБТІ» № 1195 від 06.11.2017 року. 24 березня 2017 року помер [PERSON]. Як зазначає позивач, після його смерті відкрилася спадщина на все належне йому майно, яку вона, його дружина, прийняла у встановленому законом порядку, шляхом подачі заяви про прийняття спадщини у шестимісячний строк до Другої камянської державної нотаріальної контори. 25 жовтня 2017 року позивач звернулася до державного нотаріуса Другої камянської державної нотаріальної контори, [PERSON], з заявою про видачу мені Свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлого, [PERSON], на вищезазначену квартиру. Однак, їй було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищевказану квартиру та надано Постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії, в якій значиться, що згідно ст.657 ЦК України для договорів купівлі- продажу або міни нерухомого майна встановлено нотаріальну форму посвідчення. Наведені обставини у своїй сукупності слугували підставою для її звернення до суду з цим позовом. Ухвалою судді від 23 листопада 2017 року було відкрито провадження у справі (а.с.37). 15 грудня 2017 року набув чинності\~Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу Адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, котрим\~ЦПК України\~викладено в новій редакції. Таким чином, подальший розгляд цієї справи відбувався за правилами, що передбачені новою редакцією\~ЦПК України. Ухвалою суду від 24 січня 2018 року\~залучено до участі в справі за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], третя особа: Придніпровська товарна біржа про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, в якості третьої особи без самостійних вимоги Другу кам'янську державну нотаріальну контору та витребувано з третьої особи копію спадкової справи померлого 24 березня 2017 року [PERSON] (а.с.51). Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву з проханням розглядати справу в її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі згідно заявлених позовних вимог, згодна на заочний розгляд справи та винесення заочного рішення. В письмових поясненнях представник позивача роз'яснюється, що при зазначенні позовних вимог в позовній заяві передбачалось визнання права власності на квартиру, яке нерозривно пов'язано з дійсним договором купівлі-продажу нерухомого майна. Відповідач [PERSON] повторно в судові засідання у справі не зявилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином, причини неявки суд не повідомила, відзив не подала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений згідно з вимогами ч.11 ст.128, ч.10 ст.187, ЦПК України шляхом публікації оголошень на веб-порталі судової влади України, причини неявки суд не повідомив, відзив не подав. Представник третьої особи Придніпровська товарна біржа у судове засідання не з'явився письмово зазначає, що договір №777 від 11.03.1999 р. був укладений і зареєстрований згідно чинного законодавства на 1999 рік, просив признати його дійсним та розглядати справу за відсутності його представника, не заперечує проти задоволення позовних вимог в повному об'ємі. Представник третьої особи Другої кам'янської державної нотаріальної контори у судове засідання не з'явився письмово просив розглядати справу за відсутності його представника. З урахуванням викладеного суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін по справі на підставі наявних у ній даних і доказів, згідно ч.3\~ст.211, ч.4 ст.223, 280 ЦПК України. 26 квітня 2018 року судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що 11 березня 1999 року між [PERSON] та відповідачами - [PERSON] та [PERSON] на Дніпродзержинському філіалі Придніпровської товарної біржі було укладено договір №777 від 11.03.1999 року купівлі-продажу квартири загальною площею 51,0 кв.м., житловою площею 28,3 кв.м., яка складається з двох кімнат, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.10). 12 березня 1999 року право власності на вищезазначену квартиру було зареєстроване за [PERSON] за реєстровим номером 21278 в реєстровій книзі №121, що підтверджується реєстровим написом на договорі, відповідно до відмітки зробленою Бюро технічної інвентаризації м.Дніпродзержинська (а.с.10 оберт). Відповідно до пункту 4 договору квартира продана за 10980,00 грн, які продавці отримали від покупця під час підписання даного договору. 24 березня 2017 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про його смерть, виданого Дніпровським районним у місті Кам'янське відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 27 березня 2017 року, актовий запис №265 (а.с.6). Факт відкриття спадщини підтверджується копією витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 13.06.2017 року (а.с.9). Факт родинних відносин між позивачем та [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про шлюб від 23 травня 2015 року, виданого Дніпровським віддлом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №183, де в графі чоловік записаний [PERSON] (а.с.7). 25 жовтня 2017 року Державним нотаріусом Другої кам'янської державної нотаріальної контори [PERSON] була видана постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], який помер 24 березня 2017 року на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS], з підстав недотримання нотаріальної форми визнаються недійсними угоди, які відповідно до чинного законодавства, підлягають обов'язковому нотаріальному посвідченню, зокрема договори купівлі-продажу та міни нерухомого майна, в тому числі і посвідчені на біржових торгах (а.с.15). 06.11.2017 року Директором ОКП «Дніпродзержинське БТІ» була надана відповідь на запит, що право власності на вищезазначену квартиру було зареєстроване за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажувід 11.03.1999 р., №777, зареєстрованого Дніпродзержинською філією Придніпрвоської товарної біржі, що підтверджується копією цієї відповіді (а.с.11). Відповідно до ст.15 Закону України «Про товарну біржу» від 10.12.1991 року Біржовою операцією визнається угода, якщо вона являє собою купівлю-продаж, допущених до обігу на товарній біржі. Угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Відповідно до ст.47 ЦК України (1963 р.), нотаріальне посвідчення угод обов'язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими частиною другою статті 48 цього Кодексу. Якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. У встановлений законом строк позивач звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак Постановою про відмову у вчинення нотаріальної дії від 25 жовтня 2017 року, нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через те, що договір купівлі-продажу нерухомого майна не був нотаріально посвідчений. Частиною 2 ст.16 ЦК України передбачені способи захисту цивільних прав та інтересів, однак їх перелік не є вичерпним. А тому і не передбачає прямого зазначення способу захисту цивільних прав та інтересів, як визнання правочину дійсним. Частиною 2 ст.5 ЦПК України визначено, що у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Статтею 392 ЦК України передбачено право власника майна на пред'явлення позову про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч.2 ст. 5 ЦК України встановлено, що у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Позивачем в письмових поясненнях наданих суду роз'яснюється, що при зазначенні позовних вимог передбачалось визнання права власності на квартиру, яке нерозривно пов'язано з дійсністю договору купівлі-продажу нерухомого майна, та згідно постанови про відомову у вчиненні нотаріальної дії, в якій нотаріус вказує на недотримання форми договору та не зазначає інших підстав відмови у видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину, на думку суду ефективним способом захисту позивача є саме визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним. Оскільки покупець повністю виконав умови договору купівлі-продажу, сплатив за придбане майно грошові кошти, фактично володів об'єктом нерухомості, угода купівлі-продажу в судовому порядку не визнавалась недійсною її сторонами, спадкодавець [PERSON], на підставі ст.ст. 128, 153 ЦК УРСР і ст.49 ЗУ «Про власність», правомірно набув право власності на спірний об'єкт нерухомості і правомірно володів ним аж до своєї смерті. Передбачених законом підстав для невизнання дійсним неоспореного договору купівлі-продажу квартири в судовому порядку немає. Враховуючи викладене, суд вважає позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню, з урахуванням правильного формулюванням способу захисту визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна, а саме: квартири під №22, що розташована у будинку №70 по проспекту Металургів у місті Кам'янське Дніпропетровської області, який був укладений 11 березня 1999 року між [PERSON] та [PERSON] та [PERSON] на Придніпровській товарній біржі за номером 777. Позивач не позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на зазначену квартиру після смерті [PERSON], померлого 24 березня 2017 року. При вирішенні питання щодо стягнення суми судового збору за подання відповідного позову, суд виходить із положень ч.1 ст.141 ЦПК України.

Outcome: partial