Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-19 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про зміну способу виконання рішення суду. Позовні вимоги мотивує тим, що 08 травня 2004 року, вона ([PERSON]О.) уклала шлюб з [PERSON], який був зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Мукачівського міського управління юстиції Закарпатської області. Під час даного шлюбу, 19 жовтня 2004 року у них народилася донька - [PERSON]. Однак, 11 серпня 2010 року, шлюб між нею та [PERSON] було розірвано. Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 04 листопада 2015 року, стягнуто з [PERSON] на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 700 грн., щомісячно, починаючи з 29 вересня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття. Зазначає, що як на момент ухвалення судового рішення, так і на даний час, донька знаходиться на її утриманні та вихованні, проживає разом з нею, а відповідач у свою чергу, жодним чином не здійснює належної допомоги щодо утримання дитини і не надає жодної матеріальної допомоги. Також вказує, що вона ([PERSON]О.) працювала у Мукачівській художній школі, де її заробітної плати не вистачало на виховання та забезпечення дитини, навчання, але на даний час вона не працює, веде догляд за дитиною. Тому на підставі вищенаведеного вона ([PERSON]О.) звертається до суду та просить збільшити розмір аліментів встановлений рішенням Мукачівського міськрайонного суду шляхом стягнення з [PERSON] на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1500 грн., починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивач - [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причини неявки суд не повідомила. Представник позивача - [PERSON] в судове засідання не з'явився, надіслав на адресу суду заяву, в якій просить розглянути справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задоволити. Відповідач - [PERSON] в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає частково, не заперечує проти стягнення з нього аліменти на утримання доньки в розмірі ? частки від його доходу, оскільки він є фізичною особою підприємцем і отримує дохід, про що свідчить податкова декларація платника єдиного податку. Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд приходить до наступного висновку. -2- Судом встановлено, що у сторін по справі [PERSON] та [PERSON], 19 жовтня 2004 року народилася донька - [PERSON], що стверджується копією Свідоцтва про народження серії 1-ФМ №003291 виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Мукачівського міського управління юстиції 15 лютого 2005 року (а.с.2). 04 листопада 2015 року по цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, Мукачівським міськрайонним судом ухвалено заочне рішення, яким позовні вимоги [PERSON] - задоволено та вирішено: Стягнути з [PERSON], [INFO], ідентифікаційний код [NUMBER], на користь [PERSON], [INFO], ідентифікаційний код [NUMBER], аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 700,00 грн. щомісячно, починаючи з 29 вересня 2015 року до досягнення дитиною повноліття (а.с.3-4). Відповідачем по справі [PERSON] у свою чергу надано наступн і документи. Відповідно до Свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серії В02 за №921101, [PERSON] є фізичною особою - підприємцем. З копії Податкової Декларації платника Єдиного податку - фізичної особи-підприємця поданої [PERSON] 23 жовтня 2017 року до Мукачівської ОДПІ, вбачається, що за 3 квартал 2017 року обсяг доходу, що оподатковується за ставкою 5% у нього склав - 32090 грн. Батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей і непрацездатних повнолітніх дітей, які потребують матеріальної допомоги, незалежно від того чи перебувають вони у шлюбі чи ні (у випадку народження дитини під час фактичних шлюбних відносин), чи визнаний шлюб недійсним, чи позбавлені вони батьківських прав, чи дитина від них відібрана тимчасово без позбавлення батьківських прав. Цей обовязок закріплений в Конституції України, а також в Сімейному кодексі України, оскільки одним із найголовніших та найважливіших обовязків батьків, що випливає не тільки з усталених моральних принципів нашого суспільства, а й чинного законодавства, є моральне виховання та матеріальне утримання дитини. Це, зокрема, виявляється в забезпеченні неповнолітньої дитини мінімально необхідними благами, що потрібні для її життя та виховання. Відповідно до частин 1 та 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей, і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 8 Закону України Про охорону дитинства також передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх змінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно дол законів України. Відповідно до частини 1 статті 9 Сімейного кодексу України, подружжя, батьки дитини, батьки та діти, інші члени сім'ї та родичі, відносини між якими регулює цей Кодекс, можуть врегулювати свої відносини за домовленістю (договором), якщо це не суперечить вимогам цього Кодексу, інших законів та моральним засадам суспільства. Нормою статті 141 цього Кодексу встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. -3- Відповідно до частини 2 статті 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов'язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї; забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. У відповідності до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, а на підставі частини 3 статті 181 цього Кодексу, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Нормою частини 2 статті 182 Сімейного кодексу України (із змінами і доповненнями), розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до положень статті 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У свою чергу, статтею 192 Сімейного кодексу України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тобто, дана стаття тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Так, в пункті 23 Постанови Пленуму Верховного суду України Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України за №3 від 15 травня 2006 року, зазначено, що при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів відповідно до ст. 192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Також, суд звертає увагу на зміст статті Закону України Про державний бюджет 2017 року, прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 01 січня 2017 року - 1689 гривень, з 01 травня - 1777 гривень, з 01 грудня - 1860 гривень. Відповідно до статті 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З матеріалів справи вбачається, що рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 04 листопада 2015 року з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки - [PERSON], [INFO] у твердій грошій сумі в розмірі 700 гривень щомісячно, починаючи з 29 вересня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття. Однак, враховуючи те, що прожитковий мінімум на дитину відповідного віку збільшився, тому суд приходить до висновку що є всі підстави для стягнення з [PERSON], який у свою чергу являється фізичною особою-підприємцем і офіційно отримує дохід, аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі ? частки від доходу відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки донька - [PERSON], [INFO], у будь-якому випадку повинна бути захищена та отримувати належне утримання від батьків, яке гарантоване як частиною 2 статті 51 Конституції України,як Сімейним кодексом України, так і частинами 1 та 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, це зокрема, виявляється в забезпеченні дитини мінімально необхідними благами, що потрібні для її життя та виховання. Тому, обов'язок відповідача [PERSON] - як батька, утримувати та надавати дитині матеріальну допомогу. -4- З урахуванням наведеного, всебічного, повного, об'єктивного та безпосереднього дослідження доказів в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про зміну розміру аліментів - необхідно задоволити частково. Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати стягнути з відповідача [PERSON] на користь держави.

Outcome: approved