Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO]. У позові вказала, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 28.04.1995, який було розірвано 01.11.2017. Відповідач добровільно коштів на утримання дитини не надає, хоча спроможний надавати таку допомогу, донька знаходяться на повному утриманні позивачки. Відповідач інших утриманців не має, має нерухоме майно, транспортний засіб, є здоровим та працездатним, працює в ПАТ «Полтаваобленерго», а тому зможе сплачувати аліменти у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку на утримання спільної дитини, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ухвалою суду від 27 червня 2018 року відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач до суду подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги змінила в частині стягнення частки з 1/3 на ? в іншій частині позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини у розмірі ? частки від всіх видів заробітку не заперечував, просив слухати справу у його відсутність, про що подав заяву. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають до задоволення, з огляду на наступне. Згідно зі ст.\~81\~ЦПК України кожна\~сторона зобовязана\~довести ті\~обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Судом установлено, що сторони з 28 квітня 1995 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, про що свідчить копія свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 5). Доказів розірвання шлюбу позивачем суду не надано. Від даного шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Неповнолітня донька проживає з позивачкою та перебуває на її повному утриманні (а.с. 7). Відповідач [PERSON] є здоровою людиною, аліменти нікому не сплачує, інших осіб на своєму утриманні не має, як вказує суду не заперечує та вважає доцільним щодо стягнення з нього аліментів в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На даний час відповідач має постійне місце роботи та стабільних дохід працюючи у ПАТ «Полтаваобленерго». Відповідно ст.ст. 180-183 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від прибутку батька або матері. При цьому суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей та непрацездатних. У статтях 48, 51, 52\~Конституції України закріплено,\~що кожен\~має право\~на достатній\~життєвій рівень\~для себе\~і своєї\~сім`ї,\~що включає достатнє харчування, одяг, житло. Батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття. Діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. При визначенні суми стягнення аліментів суд, враховує потреби дитини вказаного віку, матеріальну можливість позивачки, щодо належного утримання дитини, матеріальне становище відповідача. При цьому, суд враховує можливість відповідача утримувати самого себе, а також те, що утримувати своїх дітей зобовязана також й мати. Суд бере до уваги, що неповнолітня [PERSON] має задовільний стан здоровя, доказів наявності будь-яких особливих потреб дитини суду не надавалися, позивач працює, отримує постійний дохід та також має можливість утримувати доньку. Згідно ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. В той же час частиною 5 ст. 183 СК України встановлено, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. З наведених положень вбачається, що при стягненні аліментів зміна розміру таких допускається. Проте наявність норми, що прямо передбачає розмір стягуваних аліментів на одну дитину, означає, що його зміна має мотивуватися якимись особливими обставинами. Про наявність таких обставин позивач не вказувала. На думку суду з урахуванням всіх вище зазначених обставин, потреб неповнолітньої дитини та відповідача, існуючого на час розгляду справи прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, реальною для платоспроможності відповідача будуть аліменти в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Підстав для відхилення від розміру стягуваних аліментів, який передбачений ч. 5 ст. 183 СК України суд не вбачає підстав. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Враховуючи викладене, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн. Відповідно до ст.\~430\~ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial