Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом зазначивши, що вона з відповідачем [PERSON] зареєструвала шлюб 28 квітня 2012 року. Сторони мають спільну дитину доньку Валерію, [INFO]. Заявляючи про розірвання шлюбу, позивач посилається на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними та поваги один до одного. Позивач заявила, що відповідач не дбав про добробут та затишок в сім'ї, проявляв до позивачки неповагу, вчиняв сварки . Як наслідок, шлюбні відносини було припинено з січня 2018 року, коли подружжя стали проживати окремо. Зазначаючи, що спору про поділ майна немає, позивач просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач та її представник в судове засідання не з'явилися, подали заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали у повному обсязі. Позивач не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час і місце судового розгляду. Від нього не надійшло заяв, клопотань про розгляд справи за його відсутності. Про причини неявки в судове засідання, суд не повідомив. Відзив на позовну заяву не надав ( а.с. 30, 35, 52). Зі змісту п. 25 рішення Європейського суду з прав людини від 11.04.2011 у справі «Жук проти України», яке підлягає застосуванню, відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень, та застосування практики Європейського суду з прав людини», вбачається, що суди, розглядаючи справи без участі учасників процесу, повинні пересвідчитися, що їм вчасно повідомлено про дату і час розгляду справи, тобто, що їхнє право бути присутніми під час судового розгляду не було порушено. У звязку з повторною неявкою відповідача, повідомленого про час і місце судового засідання, суд, відповідно до вимог ст. 223, 280-282 ЦПК України, прийняв рішення про заочний розгляд справи, оскільки позивач та її представник не заперечували проти такого вирішення справи. В силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Проаналізувавши зібрані докази, суд встановив таке. Згідно свідоцтва про шлюб серії І-НО № 281444, сторонни зареєстрували шлюб 28 квітня 2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Краматорського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 161. Позивач змінила прізвище після реєстрації шлюбу з «Гудок» на «Пагуліч» . а.с.4 Подружжя мають неповнолітню доньку Валерію, [INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження серії І-НО № 499694, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Краматорського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 1627 від 13 листопада 2012 року. а.с. 10 Спору про поділ майна сторони не мають. Суд приймає до уваги, що подружжя фактично припинили шлюбні відносини, мешкають окремо, рідко спілкуються. Вирішуючи позов, суд зважає на те, що сторони не підтримують подружніх стосунків та проживають окремо тривалий час. Подружжя не мають наміру вживати заходів для збереження сім`ї, спільне майбутнє не планують. За таких обставин реальна перспектива збереження сім`ї втрачена. Сторони дійшли згоди щодо проживання дитини разом з матірю. Згідно ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість (стаття 56 СК України). За статтею 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, у відповідності до ст.110 СК України. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Враховуючи викладене, суд вважає, що наявні всі підстави для розірвання шлюбу.

Outcome: approved