Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що вона є власником спірної квартири , яка належить ій на підставі договору дарування від 23.02.2002 року . 27.12.2014 сторони одружилися в зв»язку з чим відповідача було також зареєстровано в спірній квартирі, але з літа 2014 відповідач в квартирі не проживає , всі свої речі він забрав з собою , та проживає з новою сім»єю в м. Києві участі в оплаті комунальних послуг, не приймає. Тому просила усунути перешкоди їй у користуванні належної їй на праві власності квартири [ADDRESS], визнавши відповідача таким , що втратив право користування цією квартирою. В судовому засіданні позивач позов підтримала. Відповідач в судове засідання, не з»явився . про день слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено, що позивач є власником квартири [ADDRESS]. яка належить ій на підставі договору дарування від 23.02.2002. В спірній квартирі проживають сім»я позивачки в складі 3-х осіб, в тому числі відповідач, як бувший член сім»і та неповнолітня дитина сторін, що підтверджується довідкою форми 3 № 1318 від 28.10.2015. Починаючи з літа 2014 року відповідач в спірній квартирі не проживає особистих речей його в квартирі немає, обов'язків наймача жилого приміщення, пов'язаних з утриманням житлового приміщення та оплатою комунальних послуг, відповідач не виконує, що підтверджується поясненнями позивача.. Факт відсутності відповідача в спірній квартирі більше встановлено законом строку без поважних причин , підтверджується актами депутата Вишневої міської ради У1 скликання від 30.10.2015 , та 15.09.2015 . Ч. 4 ст. З Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень встановлено, що право на майно, що виникло до набрання чинності цим Законом визнається дійсним, якщо на момент виникнення такого права проведена реєстрація відповідно до діючих норм або чинне законодавство не передбачало обовязкової реєстрації такого права. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власник житла втрачає право користування цим житлом в разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником або законом. Згідно ст. 7 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Отже, суд, оцінюючи докази в їх сукупності, дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність вимог позивача, оскільки вони відповідають вимогам ст.57-59 ЦПК України. Враховуючи наведене на підставі ст. 405 ЦК України, ст. 7 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні,

Outcome: approved