Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем, від яких 06.12.2016 у них народився син [PERSON], який наразі проживає з нею та перебуває на її утриманні. З січня 2018 року вони припинили відносини і проживають окремо, спільного господарства не ведуть, відповідач припинив надавати допомогу на утримання дитини. Син перебуває на обліку в Науково-дослідницькому інституті травматології та ортопедії м.Лиман з діагнозом: вроджена двостороння дисплазія тазостегнових суглобів з підвивихом зліва. Внаслідок цього захворювання він постійно потребує прийому медикаментів, процедур масажу, дотримання ортопедичного режиму та цілодобового знаходження у шині Віленського. Нині відповідач працює, має регулярний заробіток, сплачує аліменти на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON]. Просила суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і до повноліття сина.\~ В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, надала заяву, де просила розглянути справу за її відсутності, наполягала на позовних вимогах.\~ Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, зазначив про визнання позовних вимог. Третя особа [PERSON] також не прибула до суду, пояснень, заяв або клопотань не надала. Відповідно до положень ч.2 ст.247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони є батьками дитини [PERSON], який народився 06.12.2016, що встановлено на підставі свідоцтва про народження дитини (а.с.3). Дитина мешкає разом із матір'ю за адресою: м. Мирноград, м-н Східний, 11/75 (а.с.13). За станом здоров'я дитина перебуває на диспансерному обліку з діагнозом: вроджена двостороння дисплазія тазостегнових суглобів з підвивихом зліва (а.с.11,23), є інвалідом дитинства (а.с.34). Рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 12.11.2013 з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] [INFO] стягнуті аліменти у розмірі ? частки заробітку (доходу), але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до 22.06.2031 (а.с.31-32). Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27.02.1991, яка набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Положеннями статті 51 Конституції України\~визначено, що батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно зі ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька. Одним із засобів виконання батьками зобовязань по утриманню дітей є виплата аліментів, стягнутих за рішенням суду. За положенням ч.3 ст.181\~СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходів її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2\~ст.182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. З огляду на наявність обовязку відповідача [PERSON] утримувати дитину, те, що відповідач перебуває у працездатному віці, даних про незадовільний стан його здоров'я та незадовільне матеріальне становище немає, враховуючи статус інваліда у дитини [PERSON] [PERSON], суд вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини його доходу. Вимога про стягнення аліментів в розмірі 1/3 частини доходу відповідача, як на тому наполягає позивач, є неприйнятною з огляду на те, що відповідач вже сплачує аліменти на утримання старшої дитини в розмірі 1/4 частини доходу і сукупно розмір аліментів, що щомісяця будуть відраховуватися з його доходу, становитиме 1/2 частину доходу [PERSON] Крім того, позивач [PERSON] як мати дитини-інваліда в силу положень статті 84 СК України має право на отримання аліментів з відповідача на своє утримання до досягнення сином шести років. Наявність у дитини статусу інваліда саме по собі не дає підстав для стягнення аліментів в розмірі, жаданому позивачем. Суд вважає за необхідне зазначити, що витрати на лікування дитини, якими серед іншого обґрунтовані позовні вимоги, за своєю суттю є додатковими витратами на дитину, що викликані особливими обставинами. Згідно з вимогами\~ст.185 СК України\~той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). Отже, стягнення додаткових витрат на дитину є окремою позовною вимогою, яка наразі позивачем [PERSON] не заявлена, але право на розподіл додаткових витрат на дитину між обома батьками гарантоване діючим законодавством. У відповідності до ч.1 ст.142 ЦПК України, враховуючи визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, на відповідача [PERSON] необхідно покласти сплату судового збору у розмірі 50% від встановленої ставки судового збору 352,40 гривень у дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial