Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із названим позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на свою користь 15\~000 гривень моральної шкоди та судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 1762 гривні. Позовні вимоги мотивує тим, що їй на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS], де по сусідству із нею проживає відповідач, який вчиняє протиправні дії відносно неї, а саме: порушує правила благоустрою та добросусідства, розмістив гноярку поряд з дорогою, на землях загального користування зберігає будівельні матеріали та сміття, випасає свійську птицю на належній їй земельній ділянці, транспортним засобом умисно пошкоджує газонне покриття на її земельній ділянці, чинить перешкоди в доступі до її приватної власності, вчинив щодо неї адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КупАП. Зазначає, що приводу порушення відповідачем правил добросусідства та вчинення перешкод у користуванні своїм майном вона змушена була звертатися 21.06.2016 року до Денихівської сільської ради Тетіївського району Київської області за захистом своїх прав, яка своїм рішенням від 12.07.2016 року зобов?язала відповідача впорядкувати будівельні матеріали, територію гноярки, не допускати вигул домашньої птиці на належній позивачу земельній ділянці та не чинити перешкод у проїзді до її гаража. З даного приводу 28.10.2016 року за порушення правил благоустрою [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП. 05.06.2017 року відповідач на власному автомобілі д.н.з. Х9917 КР в порушення правил добросусідства заїхав на земельну ділянку позивача та навмисно шляхом буксування пошкодив газон, 07.10.2017 року близько 22 год. в с. Денихівка по вул. М.Вовчка відповідач заблокував проїзд до її домогосподарства. В ході даного конфлікту ображав її нецензурними словами та погрожував пошкодити її автомобіль металевим прутом, а їй фізичною розправою. З цього приводу вона зверталася до поліції, за результатами її звернення на відповідача складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП та в подальшому постановою Тетіївського районного суду Київської області від 17.10.2017 року визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 гривню. Продовжуючи свої протиправні дії відповідач 08.10.2017 року за допомогою металевої сітки загородив проїзд загального користування до її домогосподарства, чим порушив її право у вільному користуванні своєю приватною власністю. Звертає увагу суду, що Денихівська сільська рада Тетіївського району Київської області своїми рішеннями від 12.07.2016 року та 14.12.2017 року неодноразово зобов?язувала відповідача дотримуватися правил добросусідства, належним чином утримувати свійську птицю, не перешкоджати у проїзді до її домогосподарства не порушувати правил благоустрою, проте відповідач продовжує вчиняти відносно неї протиправні дії, які призводять до моральних страждань. Спричинену їй моральну шкоду, яка полягає в душевних стражданнях, яких вона, як інвалід третьої групи, зазнала з зв?язку з протиправною поведінкою щодо неї та у зв?язку з пошкодженням майна, неодноразовими зверненнями до органу місцевого самоврядування та поліції, що в сукупності негативно вплинуло на стан її здоров?я, оцінює в розмірі 15\~000 гривень. В судовому засіданні представники позивача адвокат [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві та просили їх задовольнити. Представники відповідача адвокат [PERSON] та [PERSON] позовних вимог не визнали, посилаючись на обґрунтування, викладені у письмовому поясненні. (а.с.-53-55) Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача, представників відповідача, показання свідків, дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи із наступного. \~ \~ \~ \~Так, судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 11.06.2002 року та земельної ділянки за вказаною адресою, кадастровий номер 3224682401:01:039:0001 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку від 14.03.2004 року. (а.с.- 9-10) По сусідству із позивачем за адресою: вул. [PERSON]. 4 кв.1 в с. Денихівка Тетіївського району Київської області проживає [PERSON] та його дружина [PERSON] (а.с.-63-66, 68) Із пояснень сторін та матеріалів справи встановлено, що починаючи з 2016 року між позивачем та відповідачем склалися неприязні відносини з приводу порушення відповідачем правил добросусідства. Так, в червні 2016 року відповідач чинив перешкоди позивачу у проїзді до гаража шляхом блокування проїзду гілками дерев а також порушував правила добросусідства шляхом випасу свійської птиці на земельній ділянці позивача, що стало підставою для звернення позивача 21.06.2016 року до Денихівської сільської ради за захистом порушених прав, яка своїм рішенням від 12.07.2016 року зобов?язала відповідача впорядкувати будівельні матеріали,територію гноярки, не допускати вигул домашньої птиці на земельній ділянці позивача та не чинити перешкод у проїзді до її гаража. (а.с.14-15) Із копії листа Денихівської сільської ради від 30.03.2017 року № 218-02-39 встановлено, що 28.10.2016 року за порушення правил благоустрою [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень. (а.с.-13) Із оглянутого в судовому засіданні диску із камери відеоспостереження, наданого позивачем та фототаблиці до неї, встановлено, що 05.06.2017 року відповідач на автомобілі д.н.з. Х9917КР навмисно, шляхом буксування пошкодив газон на земельній ділянці позивача, також випасає свійську птицю та 08.10.2017 року за допомогою металевої сітки загородив проїзд загального користування до домогосподарства позивача. (а.с.-21-22) За фактом конфлікту, що мав місце 07.10.2017 року близько 22 год., в ході якого відповідач ображав позивача нецензурними словами та погрожував фізичною розправою та пошкодженням автомобіля, відповідача постановою Тетіївського районного суду Київської області визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 гривню. (а.с.-18) Із рішень Денихівської сільської ради Тетіївського району Київської області від 12.07.2016 року та 14.12.2017 року встановлено, що відповідача неодноразово зобов?язано дотримуватися правил добросусідства, належним чином утримувати свійську птицю, не перешкоджати позивачу проїжджати до свого домоволодіння та не порушувати правил благоустрою. (а.с.-15,19) Із пояснень представників відповідача наданих в судовому засіданні та акту комісії щодо обстеження земельної ділянки по вул. М.Вовчка. 4 кв. в с. Денихівка від 28.03.2018 року встановлено, відповідач гноярку впорядкував, обгородивши її шифером, також привів в належний стан територію земель загального користування, а саме: впорядкував будівельні матеріали, прибрав сміття, розблокував проїзд до гаража [PERSON], прибравши гілля дерев. (а.с.-79) Із довідки відділу містобудування, архітектури та розвитку інфраструктури Тетіївської районної державної адміністрації від 21.02.2018 року № 7 встановлено, що відповідно до державних будівельних норм України /ДБН-360-92**/п.3.31 Майданчики для компосту, дворові вбиральні, компостосховище рекомендується розміщувати безпосередньо біля сараю для худоби на відстані не менше 15 м. від житлових будинків і 20 м. від джерел водопостачання, обов?язково враховуючи напрямок ухилу ділянки. (а.с.56) Факт порушення відповідачем правил добросусідства підтвердили допитані в судовому засіданні свідки: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Показання свідка [PERSON] не є достатніми доказами, оскільки не дають змоги дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування. Відповідно до ст. 19 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі ст. 12 ч. 3 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Відповідно до вимог ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно з ч.1 ст. 103 ЗК України власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо). Відповідно до вимог ч.2 ст. 17 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» громадяни у сфері благоустрою населених пунктів зобов?язані утримувати в належному стані об?єкти благоустрою (їх частини), що перебувають у їх власності або користуванні, а також визначену правилами благоустрою населеного пункту прилеглу до цих об?єктів територію; дотримуватися правил благоустрою території населених пунктів; не порушувати права і законні інтереси інших суб?єктів благоустрою населених пунктів; відшкодовувати в установленому порядку збитки, завдані порушенням законодавства з питань благоустрою населених пунктів. Згідно з п.п. «г» ч.1 ст. 13 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» до об?єктів благоустрою населених пунктів належать вулиці, дороги, провулки, узвози, проїзди, пішоходні та велосипедні доріжки. Згідно із ст. 14 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» об?єкти благоустрою використовуються відповідно до їх функціонального призначення для забезпечення сприятливих умов життєдіяльності людини на засадах їх раціонального використання та охорони з урахуванням вимог правил благоустрою території населених пунктів, інших вимог, передбачених законодавством. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» вулично-дорожня мережа призначена для руху транспортних засобів і пішоходів мережа вулиць, доріг, внутрішньо квартальні та інші проїзди, тротуари, пішохідні та велосипедні доріжки, набережні, майдани, площі, а також автомобільні стоянки та майданчики для паркування транспортних засобів з інженерними та допоміжними спорудами, технічними засобами організації дорожнього руху. Відповідно до положень ст. 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода може полягати, в тому числі, і у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв?язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім?ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Матеріалами справи доведено, що протиправні дії відповідача відносно позивача виразилися в порушенні правил благоустрою та відповідно в порушенні її права на користування майном, що виразилося в блокуванні відповідачем вулично-дорожньої мережі, також дії відповідача призвели до порушення правил добросусідства, що виразилося у розміщенні гноярки та сміттєзвалища, випасі домашньої птиці на земельній ділянці позивача, навмисного пошкодження газона. Вищевикладене свідчить про отримання позивачем моральної шкоди, яка полягає в душевних стражданнях, яких вона, будучи інвалідом третьої групи, зазнала у зв?язку з протиправною поведінкою відповідача щодо себе, душевних стражданнях у зв?язку з псуванням її майна, необхідністю неодноразово звертися за захистом своїх прав до органу місцевого самоврядування та поліції, що, в своїй сукупності, негативно впливає на стан її здоров?я \~ \~ \~ \~. Моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями на підставі ст. 1167 ЦК України відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню та не пов?язана з розміром цього відшкодування. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов?язковому з?ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв?язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з?ясувати чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльність) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору (абз.2 п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди № 4 від 31.03.1995 року( з подальшими змінами та доповненнями). Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди № 4 від 31.03.1995 року (з подальшими змінами та доповненнями) розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров?я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв?язку з ушкодженням здоров?я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв?язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв?язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Таким чином, внаслідок протиправних дій відповідача, позивачеві були заподіяні моральні страждання, розмір відшкодування яких, з урахуванням: характеру та обсягу душевних, психічних страждань, характеру немайнових втрат, враховуючи вказані позивачем та встановлені судом обставини характеру спричиненої моральної шкоди позивачу, виходячи із міркувань розумності, виваженості та справедливості, суд вважає за доцільне стягнути із відповідача на користь позивача моральну шкоду в розмірі 5\~000 гривень. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у виді сплаченого судового збору в розмірі 588 (п?ятсот вісімдесят вісім ) гривень пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial