Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на її утримання та утримання дитини. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 13 жовтня 2012 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] в Московському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 875. Спільне життя не склалося, з лютого 2014 року сторони проживають окремо. Спільне господарство не ведеться. Окрім того позивачка просить, з урахуванням уточнення позову, стягнути аліменти з відповідача на утримання дитини [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 600 гривень щомісячно та на її утримання в сумі 100 гривень щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. Неповнолітня дитина мешкає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Позивач не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною. Відповідач матеріальної допомоги у вихованні та утриманні дитини не надає, постійного заробітку не має, у зв*язку з чим позивач вимушена звернутися до суду. Позивач в судовому засіданні позов підтримала, та пояснила що сумісно з відповідачем не проживає з лютого 2014 року, наполягала на розірванні шлюбу. [PERSON] не має постійного місця роботи, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. В зв'язку з чим просить стягнути аліменти в твердій грошовій сумі на її утримання в розмірі 100 гривень щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку та на утримання дитини в розмірі 600 гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Відповідач в судовому засіданні позов з уточненням визнав повністю, та пояснив, що проти розірвання шлюбу не заперечує. В частині стягнення аліментів зазначив що працює, має заробіток 2000 гривень на місяць, має на утриманні мати-пенсіонерку. Не заперечував виплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 600 гривень та на утримання дружини 100 гривень щомісячно. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно з свідоцтвом про шлюб [NUMBER], виданим 13 жовтня 2012 року Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 875, сторони у справі знаходяться в зареєстрованому шлюбі. В судовому засіданні встановлено, що сторони сумісно не проживають, шлюбно-сімейні відносини не підтримують з лютого 2014 року, спільне господарство не ведеться. Подальше збереження шлюбу неможливе. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 05.02.2013 року, актовий запис № 183 вбачається, що [PERSON], [INFO], є донькою [PERSON], яка проживає з позивачем за адресою: [ADDRESS]. Зазначені обставини визнані відповідачем, а відтак, не підлягають доказуванню в суді відповідно до ст. 61 ЦПК України. Згідно зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу заперечує інтересам одного з них або інтересам їх дітей, котрі мають важливе значення. Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємовідносини подружжя, дослідивши матеріали справи, вважає подальше сумісне життя подружжя неможливим. За таких обставин, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі. [PERSON] вважав за доцільне стягнення з нього аліментів в зазначеному розмірі. Приймаючи до уваги вищенаведене та

Outcome: approved