Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно себе та призначення піклувальника. Свої вимоги позивач мотивує тим, що її батько [PERSON] самоусунувся від виконання батьківських обов'язків, його місце знаходження не відоме. Мати [PERSON] померла у 2008 році, що підтверджується свідоцтвом про смерть. Після її смерті позивачка проживає з бабусею [PERSON], яка повністю взяла витрати на утримання, навчання та виховання . На неодноразові звернення до органів поліції місце знаходження відповідача [PERSON] встановлено не було. Так, відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов'язків, а тому має бути позбавлений батьківських прав відносно доньки в судовому порядку. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації № 13 від 10.08.2016 року , орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його неповнолітньої доньки [PERSON] [INFO]. В судове засідання позивач не з'явилася. Надала суду заяву, в якій просила слухати справу у її відсутність. Проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився про день, час та місце розгляду справи був повідомлений судом належним чином (газета ,,Урядовий кур'єр» про причини неявки суд не повідомив. Представник третьої особи: Служби у справах дітей Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації в судове засідання не з'явився. Надали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності. Представник третьої особи: Орган опіки та піклування в судове засідання не з'явився. Надали суду заяву про розгляд справи за відсутності їх представника. Третя особа: [PERSON] в судове засідання не з'явилася. Надала суду заяву, в якій просила слухати справу у її відсутність. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник третьої особи: Київської місцевої прокуратура № 4 Дніпровського району , в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомили. У відповідності до ст. 169 ч. 4 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів - в порядку заочного розгляду. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 152 СК України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно до ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї (ст.150 Сімейного кодексу України). Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження батьком [PERSON] являється [PERSON] . Відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов'язків відносно доньки. Мати [PERSON] померла у 2008 році, що підтверджується свідоцтвом про смерть. Після її смерті позивачка проживає з бабусею [PERSON], яка повністю взяла витрати на утримання, навчання та виховання онуки. Відповідно до довідки Ф№3 від 08.09.2016 року виданої Центром комунального сервісу № 100 в квартирі [ADDRESS], зареєстровані [PERSON] та [PERSON] Власником особового рахунку є [PERSON] [PERSON] під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом не перебуває, що підтверджується довідкою Київської міської наркологічної клінічної лікарні «Соціотерапія» від 14.07.2016 року має задовільний стан здоров'я. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації № 13 від 10.08.2016 року , орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його неповнолітньої доньки [PERSON] [INFO]. Суд вважає висновок органу опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації обґрунтованим та таким, що відповідає інтересам [PERSON] та узгоджується з дослідженими в суді матеріалами справи. Згідно подання Заступника Голови опікунської ради Загородньої А. орган опіки та піклування, в разі позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його неповнолітньої доньки, вважає за доцільне призначити піклувальника [PERSON] над неповнолітньою [PERSON] [INFO]. Відповідно до ст. 59 ЦК України піклування встановлюється над неповнолітніми особами, які позбавлені патьківського піклування. Відповідно до ч.4 ст. 60 ЦК України суд встановлює піклування над неповнолітньою особою , якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування Згідно вимог ч.4 ст.63 ЦК України піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов' язки піклувальника. Перешкод для встановлення піклувальника та призначення [PERSON] піклувальником над неповнолітньою [PERSON] , відповідно до ст. 64 ЦК України судом не встановлено. З огляду на викладене, взявши до уваги, надані докази, висновок органу опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації та подання органу опіки та піклування, суд вважає встановленим, що відповідач [PERSON] самоусунувся від виконання свої батьківських обов'язків відносно доньки [PERSON], а тому має бути позбавлений батьківських прав відносно неї. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог позивача, а тому позов підлягає задоволенню. Згідно з ст. 88 ЦПК України, судові витрати належить стягнути з відповідача на користь позивачки.

Outcome: approved