Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про позбавлення батьківських прав та просила позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав щодо його малолітнього сина [PERSON], [INFO], визначити місце проживання дитини з матір'ю, мотивуючи позовні вимоги тим, що відповідач не виконує свої обов'язки щодо утримання та виховання сина. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 16.11.2018 року відповідно до положень ч. 6 ст. 56 ЦПК України та ст. 19 СК України було залучено до участі у справі орган опіки та піклування Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] у судове засідання не з'явилися, однак до суду було подано заяву про розгляд справи у відсутність; позовні вимоги підтримали повністю з підстав, викладених у позовній заяві, та просили їх задовольнити; проти заочного розгляду справи не заперечували. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення на офіційному порталі «Судова влада України», відзив на позов або заяву про розгляд справи у його відсутності не подав, а тому суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, оскільки це відповідає вимогам ст.ст. 280-281 ЦПК України, а позивач не заперечує проти такого порядку розгляду справи. Представник органу опіки та піклування Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради у судове засідання не з'явився, однак до суду було надано клопотання про розгляд справи у його відсутність та висновок органу опіки та піклування Сихівської районної адміністрації від 17.02.2016 року № 7 про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав стосовно [PERSON], [INFO]; при вирішенні справи орган опіки та піклування Сихівської районної адміністрації поклався на розсуд суду. Вивчивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позов частково обґрунтований та підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини на підставі наданих доказів. Правовідносини сторін належать до сімейних та регламентовані нормами інституту позбавлення батьківських прав сімейного права (ст. ст. 164-166 СК України). Відповідно до ч. 1 ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Як вбачається зі Свідоцтва про народження [PERSON], [INFO] (серії [NUMBER] від 21.03.2008 року), батьком дитини записано відповідача [PERSON], а матір'ю - позивача [PERSON] (а.с.5). Отже, з позовом про позбавлення батька дитини батьківських прав звернулася уповноважена на звернення до суду з таким позовом особа - мати дитини. Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 05 вересня 2012 року у цивільній справі № 1319/7585/2012, яке набрало законної сили, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.7). Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 18 липня 2012 року у цивільній справі № 1319/7174/2012, яке набрало законної сили, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього [PERSON], [INFO], аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1200 грн. щомісячно, починаючи з 06.07.2012 року до досягнення дитиною повноліття (а.с.6). Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Таким чином, однією з підстав для позбавлення батьківських прав є ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно зі ст. 150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти; зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умов винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Як вбачається з Висновку органу опіки та піклування Сихівської районної адміністрації від 17.02.2016 року № 7 про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав стосовно [PERSON], [INFO], батько за час навчання дитини жодного разу не відвідував навчальний заклад, не цікавився навчально-виховним процесом сина, аліменти не сплачує, з дитиною не спілкується, не приходить до неї, участі у вихованні, забезпеченні сина не приймає, всі турботи щодо дитини здійснює лише мати; на засідання комісії з питань захисту прав дитини [PERSON] не з'явився; [PERSON] самоусунувся від виконання батьківських обов'язків, не дбає про духовний та фізичний розвиток сина, не переживає за його навчання, здоров'я та майбутнє, матеріально не забезпечує (а.с.8). Натомість, відповідачем [PERSON] не надано до суду жодних доказів на спростування вказаних обставин, не висловлено жодних заперечень щодо них, а тому суд, незважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, вважає за можливе та необхідне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], оскільки це буде відповідати інтересам дитини та сприяти захисту її прав. Разом з тим, суд роз'яснює відповідачеві [PERSON], що відповідно до ст. 169 СК України, мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, якщо зміняться поведінка особи та обставини, які стали підставою для позбавлення батьківських прав, і це буде відповідати інтересам дитини. Що стосується позовної вимоги про визначення місця проживання дитини з матір'ю, то вона задоволенню не підлягає, оскільки наслідком позбавлення батьківських прав батька дитини є, зокрема, втрата ним права визначати місце проживання дитини, а отже спір з даного приводу відсутній. Крім того, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, необхідно стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] 704,80 грн. судового збору.

Outcome: partial