Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача з вимогою про стягнення з [PERSON] заборгованості за договором позики в розмірі 28\~000 грн., а також трьох відсотків річних за прострочення виконання грошового зобовязання в розмірі 2\~100 грн. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що в 12.06.2007р. надала відповідачу позику в сумі 2000 доларів США, які остання зобовязалась повернути на першу вимогу, у звязку з чим надала їй власноручно написану розписку, де підтвердила свої грошові зобовязання. В подальшому, відповідач додатково позичала різні суми грошей як в національній, так і в іноземній валюті, які зобовязувалась повертати на першу вимогу. Частково, грошові зобовязання нею виконувались. Востаннє у квітні 2014р., після чого перестала виконувати грошові зобовязання. Її відповідна вимога залишилась невиконаною, у звязку з чим просить стягнути заборгованість за договором позики, яка станом на грудень 2016р. становить 1000 доларів США та 1000 грн., що разом становить 28\~000 грн., а також три відсотки річних за прострочення виконання грошового зобовязання в розмірі 2100 грн., які обраховані з квітня 2014р. В судовому засіданні позивач, а також її представник згідно угоди № 64 від 24.02.2017р. та ордеру на надання правової допомоги серії ЛВ № 085405 адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримали. Дали пояснення, аналогічні вищенаведеним та просять позов задовольнити. Відповідач в судове засідання повторно не зявилась, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причини неявки суду не повідомила. На підставі наявних у справі доказів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України і проти чого не заперечила позивач. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані докази та ухвалюючи рішення у відповідності до вимог ст. 215 ЦПК України суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що 12.06.2007р., на підтвердження укладення договору позики між позивачем та відповідачем на суму 2000 доларів США, останньою власноручно написано розписку, оригінал якої долучено до матеріалів справи (а.с.3), зі змісту якої вбачається, що 2000 доларів США [PERSON] зобовязується повернути [PERSON] на першу вимогу. В подальшому, як зазначено в цій розписці, відповідач 06.11.2007р. додатково позичила грошові кошти в сумі 300 грн. та 200 доларів США, 11.12.2007р. 50 доларів США, 15.09.2011р. 3000 грн., які кожного разу зобовязувалась повертати на першу вимогу, а грошові кошти в сумі 3000 грн. повернути в еквівалентні до долара США по курсу 8 грн. за 1 долар США. Станом на 15.09.2011р. заборгованість відповідача перед позивачем, з врахуванням повернутих сум становила 1000 доларів США. 16.06.2012р. відповідач додатково позичила грошові кошти в сумі 1000 грн., які зобовязалась повернути на першу вимогу. Згідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до вимог, що звичайно ставляться. Договір позики є одним з його видів. За змістом ст. 1046 ЦК України за договором позики, одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду або такої ж якості. Договір позики вважається укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначеними родовими ознаками. На підтвердження укладення договору позики може бути представлена розписка. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для його виконання сторонами. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України регламентовано, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом предявлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Як вбачається з матеріалів справи (а.с.4), відповідна вимога від 26.10.2016р. про повернення заборгованості за договором позики в розмірі 1000 доларів США та 1000 грн. направлялась на адресу відповідача засобами поштового звязку та була отримана нею 31.10.2016р., що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, оригінал якого долучено до матеріалів справи (а.с.5). Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України ч. 1 ст. 1050 ЦК України. Оскільки в судовому засіданні не здобуто доказів виконання відповідачем грошового зобовязання, слід вважати встановленим, що борг позивачу не повернуто, і тому, позовна вимога про стягнення 1\~000 доларів США та 1000 грн. є обґрунтованою. З огляду на те, що грошове зобовязання між сторонами виражено в іноземній валюті, до стягнення підлягає сума боргу в еквіваленті до національної валюти в обрахованому позивачем розмірі, що відповідає приписам ст. ст. 524, 533 ЦК України. Право кредитора на стягнення трьох відсотків річних, як особливої міри відповідальності за порушення грошового зобовязання, регламентовано ч. 2 ст. 625 ЦК України, і тому, також слід задовольнити вимогу про стягнення трьох відсотків річних за прострочення виконання грошового зобовязання в розмірі 2100 грн. У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, пропорційно до задоволених вимог з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 551,20 грн. що підтверджується відповідною квитанцією (а.с.1).

Outcome: approved