Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позивач повідомила, що вона з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі, який був розірваний рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 13.06.2013 року. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Згідно рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 18.06.2013 року (справа №127/10572/13-ц) з відповідача на її користь на утримання сина [PERSON] стягуються аліменти в розмірі 400 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 30.04.2013 року. Однак, з часу присудження аліментів дитина підросла, потребує більшого матеріального утримання;\~ аліментів в розмірі 400 грн. на сьогодні не достатньо для належного забезпечення умов життя дитини, їх розмір значно нижчий, ніж встановлений законом прожитковий мінімум для дитини відповідного віку; відповідач працездатного віку, має постійний дохід, тому взмозі сплачувати аліменти в більшому розмірі. Позивач просила змінити розмір аліментів та стягувати з відповідача [PERSON] на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 3000 грн. щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. 28.12.2018 року відповідачем [PERSON] на адресу суду надано відзив, у якому він зазначає, що заперечує проти збільшення розміру аліментів у звязку з тим, що він на даний час офіційно ніде не працює, тому не має постійного доходу, окрім сина [PERSON], у нього є дочка - [PERSON], [INFO], на утримання якої ним сплачуються аліменти в розмірі 1100 грн. щомісячно; позивач не довела підстав для збільшення розміру аліментів на утримання сина, не надала доказів того, що дитина потребує більшого матеріального забезпечення. Дослідивши матеріали справи,\~ оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом\~ встановлено, що сторони [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 13.06.2013 року (справа №127/10604/13-ц) (а.с.9). Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження серії І-АМ №158057 від 21.12.2009 року (а.с.12). \~ \~ \~ \~Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 18.06.2013 року (справа № 127/10572/13-ц) стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина - [PERSON], [INFO], аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 30.04.2013 року (а.с. 10). Суд, ухвалюючи вищевказане рішення та визначаючи розмір аліментів в сумі 400 грн., враховував матеріальний стан платника аліментів та дитини, вік останньої. Як вбачається з виконавчого листа №2-312/2009, виданого 23.06.2009 року Липовецьким районним судом Вінницької області, з [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі мінімального розміру аліментів на одну дитину, що становить 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 26.05.2009 року і до повноліття дитини. 13.07.2009 року державним виконавцем відділу ДВС Липовецького районного управління юстиції було відкрито виконавче провадження №13832917 з примусового виконання виконавчого листа №2-312/2009. Між сторонами виникли правовідносини, врегульовані нормами Сімейного кодексу України, зокрема, в частині обов'язку батьків утримувати дитину. Згідно положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини», в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обовязки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідно до ч.2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України - батьки зобовязані утримувати своїх дітей до їх повноліття. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі; розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоровя та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, інші обставини, що мають істотне значення; розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік», прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2027 гривень. Дитині [PERSON], 12.12.2018 виповнилося 9 років. З огляду на викладене, зокрема, на те, що розмір стягуваних аліментів (400 грн.) значно нижчий від 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тобто має місце погіршення матеріального становища дитини, враховуючи, що у відповідача на утриманні перебуває також дочка - [PERSON], суд вважає справедливим та обґрунтованим визначити розмір аліментів на утримання дитини [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі, яка підлягає індексації відповідно до закону, в розмірі 1300 грн. щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рiшенням законної сили, тобто позов підлягає частковому задовленню. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь держави 704,80 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: partial