Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі, посилаючись на те, що у вересні 2016 року познайомилася з [PERSON], жителем [INFO]. Під час зустрічей вона від нього завагітніла та 17.06.2017 року народила сина [PERSON]. Дитину разом з відповідачем записали відповідно до вимог ст.126 Сімейного кодексу України за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі, про що 21.06.2017 року виконавчий комітет Нижньояблунської сільської ради Турківського району Львівської області склав відповідний актовий запис №9. Позивач з відповідачем не одружені, оскільки позивач являється неповнолітньою та проживають окремо, кожний у своїх батьків. Дитина знаходиться повністю на утриманні позивача. Відповідач ніякої допомоги та коштів на утримання дитини не дає. Позивачу важко одній матеріально утримувати дитину. Відповідач не має постійного місця роботи, але їздить на роботу за кордон. Просить суд ухвалити рішення, яким стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 гривень, щомісячно, до досягнення дитиною повнолітнього віку. У судове засідання з розгляду справи по суті позивач [PERSON] не з'явилася, хоч була належним чином судом повідомлена про дату, час та місце розгляду справи по суті відповідно до закону, що підтверджується розпискою про вручення поштового відправлення. 30.05.2018 року подала через канцелярію суду заяву про розгляд справи без її участі, позов про стягнення аліментів підтримує у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення у справі. У судове засідання з розгляду справи по суті відповідач [PERSON] повторно не з'явився, хоч був належним чином судом повідомлений про дату, час та місце розгляду справи по суті відповідно до закону. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розгляд справи здійснювався на підставі ст.ст.274, 279 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, оскільки клопотання будь-якої зі сторін про інше - відсутні. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв'язку з неподанням відповідачем відзиву на позовну заяву позивача та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст.80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих суду. Розглянувши матеріали цивільної справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті та враховуючи майновий стан відповідача, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані поважати дитину. Так, дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи встановлено, що сторони не перебувають у зареєстрованому шлюбі. Згідно свідоцтва про народження серії І-СГ №543977, виданого 21.06.2017 року виконавчим комітетом Нижньояблунської сільської ради Турківського району Львівської області батьками [PERSON], [INFO], являються [PERSON] та [PERSON]. Спільний син позивача та відповідача [PERSON] перебуває на утриманні позивача. Відповідач добровільно коштів на утримання дитини не дає. Відповідач не має постійного місця роботи, але їздить на роботу за кордон. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч.1 ст.181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Згідно ч.3 цієї ж статті за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Разом з тим, відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Таким чином, дослідженими в судовому засіданні доказами встановлено, що у сторін народилася одна дитина - син [PERSON], [INFO], який проживає із позивачем-матір'ю [PERSON] та перебуває на її утриманні. Відповідач коштів на утримання дитини не дає, хоча в силу закону зобов'язаний це робити. На підставі наведеного, врахувавши розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку; те, що обов'язок утримувати дитину до досягнення повноліття покладений на обох батьків, майновий стан відповідача, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково та стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання їх малолітньої дитини [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень, щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18.01.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України , під час ухвалення рішення суд вирішує розподіл між сторонами судових витрат. Відповідно до п.5 ч1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів, а тому згідно з вимогами ст.141 ЦПК України та ст.4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп. Разом з тим, суд приходить до висновку, у відповідності до вимог п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Керуючи ст.ст.12, 13, 81, 141, 247, 258-259, 263-265, 274-279, 280-282, 430 ЦПК України та ст.ст.180-184 Сімейного кодексу України, суд, -

Outcome: partial