Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові зазначила, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 03.02.2015 року, від якого вони мають двоє неповнолітніх дітей: дочку [PERSON] , [INFO] та дочку [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги мотивує тим, що протягом останнього часу спільне життя з відповідачем погіршувалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходженням поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки. З цього приводу відповідач вчиняв з нею суперечки у зв`язку з чим спільне проживання з ним стало нестерпним і вона змушена була разом з дітьми переїхати жити до своїх батьків. Позивач переконана, що подальше збереження шлюбу не можливе та суперечить її інтересам. В позові позивач просила постановити рішення, яким розірвати шлюб між нею та відповідачем, після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище « [PERSON] », а також стягнути з відповідача судовий збір. Позивач в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву, в якій просила справу розглянути без її участі, вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В судове засідання відповідач не з`явився, про дату час та місце розгляду був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. З-за таких обставин та враховуючи те, що у справі достатньо доказів для встановлення прав та взаємовідносин сторін, суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі доказів при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.ст. 223, 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що на теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, сторони не бажають зберегти шлюб, позивач на розірванні шлюбу наполягає тому шлюб між ними має бути розірваний. 03.02.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ірпінського міського управління юстиції у Київській області між сторонами було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , яке видано повторно Новоград-Волинським міськрайонним відділом ДРАЦС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) 10.04.2020 року, актовий запис № 38. (а.с. 4). Сторони мають спільних неповнолітніх дітей - дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується ксерокопією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , яке видане 30.04.2015 року відділом ДРАЦС Оболонського районного управління юстиції у м. Києві та дочку [PERSON] , [INFO] що підтверджується ксерокопією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , яке видане 19.08.2016 року Оболонським районним у місті Києві відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у місті Києві. (а.с. 8,9). Перебуваючи у шлюбі сторони не змогли створити міцної сім`ї. За таких обставин суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно. Збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Відповідно до ст. 112 ч. 2 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Приймаючи до уваги, що причини, що спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. З відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений при поданні позовної заяви судовий збір в сумі 840 грн. 80 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved