overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], який зареєстровано 03.11.2002 року виконкомом Майданської сільської ради Вінницького району Вінницької області, про що в книзі реєстрації актів про одруження 03.11.2002 року зроблено відповідний актовий запис №7. Позовна заява мотивована тим, що спільне життя з відповідачем не склалося через досить часті суперечки, що виникали з різних питань під час шлюбу, а також суттєво різні погляди на життя. Останній рік сторони проживають окремо, фактичні шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться. Сім'я по суті розпалась, шлюб існує лише формально, а подальше його збереження є неможливим та недоцільним, а надання строку на примирення не виправить стан шлюбних відносин сторін. Позивач та відповідач від шлюбу мають малолітніх дітей - доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Питання матеріального утримання дітей батьком буде вирішуватися в іншому провадженні. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, надала до суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги, викладені в позовній заяві, підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнає. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази в їх сукупності, зважаючи на зміст заяв позивача та відповідача, приходить до висновку, що позов слід задовольнити виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. В ході дослідження позовної заяви та доданих до неї матеріалів судом відповідно до ч. 1 ст. 112 СК України з'ясовано фактичні взаємини подружжя, а також те, що подана до суду позовна заява відповідає дійсній волі позивача, його бажання розірвати шлюб є істинним та добровільним. Так, судом встановлено, що шлюб між сторонами фактично розпався, існує формально, ведення спільного господарства фактично припинено та подальше збереження шлюбу є неможливим та недоцільним і суперечитиме інтересам сторін, тому шлюб між сторонами слід розірвати, а позов - задовольнити. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати. Враховуючи наведене, з відповідача користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], який зареєстровано 13.09.2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Попільнянського районного управління юстиції Житомирської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження 13.09.2003 року зроблено відповідний актовий запис №36. Позовна заява мотивована тим, що останнім часом подружні відносини між сторонами погіршилися, сімейне життя не складається через різницю поглядів на життя. Це призводить до постійних суперечок. Жодні спроби налагодження сімейного життя не виявилися вдалими. На час подання позову до суду сторони проживають окремо, фактичні шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, подружні обов'язки не виконуються. Сім'я по суті розпалась, шлюб існує лише формально, а подальше його збереження є неможливим та недоцільним, а надання строку на примирення не виправить стан шлюбних відносин сторін. Позивач та відповідач від шлюбу мають малолітніх дітей - доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, надала до суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги, викладені в позовній заяві, підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи. Враховуючи зазначені обставини, зважаючи на зміст заяви позивача, судом ухвалено провести заочний розгляд справи за наявними у ній доказами, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази в їх сукупності приходить до висновку, що позов слід задовольнити виходячи з наступних підстав Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. В ході дослідження позовної заяви та доданих до неї матеріалів судом відповідно до ч. 1 ст. 112 СК України з'ясовано фактичні взаємини подружжя, а також те, що подана до суду позовна заява відповідає дійсній волі позивача, його бажання розірвати шлюб є істинним та добровільним. Так, судом встановлено, що шлюб між сторонами фактично розпався, існує формально, ведення спільного господарства фактично припинено та подальше збереження шлюбу є неможливим та недоцільним і суперечитиме інтересам сторін, тому шлюб між сторонами слід розірвати, а позов - задовольнити. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати. Враховуючи наведене, з відповідача користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, який зареєстровано 05.02.1993 року міським відділом ЗАГС м. Вінниця, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбів 05.02.1993 року зроблено відповідний запис №249. Позовна заява мотивована тим, що спільне життя подружжя не склалося через несумісні характери, різне уявлення про сімейний устрій та про взаємовідносини подружжя в сім'ї. В останні роки між подружжям погіршилися стосунки, відповідач почав безпідставно ревнувати позивача, чим принижує її людську та жіночу гідність, застосовує до позивача фізичне насильство. Як наслідок, спільне проживання з відповідачем стало нестерпним та небезпечним для позивача і їх малолітньої дитини. Позивач має намір припинити подружні відносини і спільне проживання з відповідачем. На примирення та відновлення подружніх відносин позивач не згодна, подальше збереження шлюбу з відповідачем суперечить інтересам позивача. Від шлюбу у подружжя є малолітня дитина - син [PERSON], [INFO]. Питання утримання дитини та поділу спільно нажитого в шлюбі майна сторони вирішать за взаємним погодженням. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена у встановлений законом спосіб, надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити, справу розглянути без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановлений законом спосіб, надав до суду заяву, в якій не заперечує проти розірвання шлюбу, просить справу розглянути без його участі. Враховуючи зазначені обставини, зважаючи на зміст заяв позивача та відповідача, суд ухвалив провести розгляд справи у відсутність сторін по справі. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази в їх сукупності приходить до висновку, що позов слід задовольнити виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В ході дослідження позовної заяви та доданих до неї матеріалів судом, відповідно до ч. 1 ст. 112 СК України, з'ясовано фактичні взаємини подружжя, а також те, що подана до суду позовна заява відповідає дійсній волі позивача та відповідача їх бажання розірвати шлюб є істинним та добровільним. Так, судом встановлено, що шлюб між сторонами фактично розпався, існує формально та подальше збереження шлюбу є неможливим та недоцільним і суперечитиме інтересам сторін, тому шлюб між сторонами слід розірвати, а позов - задовольнити. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати. Враховуючи наведене, з відповідача користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 543 (п`ятсот сорок три) грн. 60 коп. (243,60 грн. судовий збір, 300,00 грн. - витрати на правову допомогу). На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, який зареєстровано 07.11.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, про що в книзі реєстрації шлюбів 07.11.2009 року зроблено відповідний запис №2900. Позовна заява мотивована тим, що спільне життя подружжя не склалося через несумісні характери, погляди на життя та ведення спільного господарства, у зв'язку з чим в сім'ї виникали непорозуміння, що призводили до конфліктів. Подружні відносини між сторонами припинені з липня 2014 року. Сім'я фактично розпалася, поновити її неможливо, на примирення та відновлення подружніх відносин позивач не згодна, подальше збереження шлюбу з відповідачем суперечить інтересам подружжя та їх дитини. Від шлюбу у подружжя є малолітня дитина - донька [PERSON], [INFO], яка проживає з матір'ю та залишиться проживати з нею після розірвання шлюбу за взаємною згодою подружжя. Майнових спорів між подружжям немає. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена у встановлений законом спосіб, надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити, справу розглянути без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановлений законом спосіб, надав до суду заяву, в якій не заперечує проти розірвання шлюбу, просить справу розглянути без його участі, терміну на примирення сторін не надавати. Враховуючи зазначені обставини, зважаючи на зміст заяв позивача та відповідача, суд ухвалив провести розгляд справи у відсутність сторін по справі. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази в їх сукупності приходить до висновку, що позов слід задовольнити виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В ході дослідження позовної заяви та доданих до неї матеріалів судом, відповідно до ч. 1 ст. 112 СК України, з'ясовано фактичні взаємини подружжя, а також те, що подана до суду позовна заява відповідає дійсній волі позивача та відповідача їх бажання розірвати шлюб є істинним та добровільним. Так, судом встановлено, що шлюб між сторонами фактично розпався, існує формально та подальше збереження шлюбу є неможливим та недоцільним і суперечитиме інтересам сторін, тому шлюб між сторонами слід розірвати, а позов - задовольнити. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, який зареєстровано 19.10.1996 року Вінницьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 19.10.1996 року зроблено відповідний актовий запис №2274. Позовна заява мотивована тим, що останніми роками сторони припинили шлюбні відносини через різність поглядів на життя та шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, проживають за різними адресами, фактично шлюб розпався. Примирення між сторонами неможливе, збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Позивач не має намірів проживати з відповідачем однією сім'єю. Від шлюбу у подружжя є неповнолітня дитина - син [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, надала до суду клопотання про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить шлюб розірвати, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] повторно в судове засідання не з'явився, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Враховуючи зазначені обставини, зважаючи на зміст заяви позивача, судом ухвалено провести заочний розгляд справи за наявними у ній доказами, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази в їх сукупності приходить до висновку, що позов слід задовольнити виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В ході дослідження позовної заяви та доданих до неї матеріалів судом відповідно до ч. 1 ст. 112 СК України з'ясовано фактичні взаємини подружжя, а також те, що подана до суду позовна заява відповідає дійсній волі позивача, його бажання розірвати шлюб є істинним та добровільним. Так, судом встановлено, що шлюб між сторонами фактично розпався, існує формально, ведення спільного господарства фактично припинено та подальше збереження шлюбу є неможливим та недоцільним і суперечитиме інтересам сторін, тому шлюб між сторонами слід розірвати, а позов - задовольнити. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, який зареєстровано 26.04.2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, про що в книзі реєстрації шлюбів 26.04.2005 року зроблено відповідний актовий запис №609. Позовна заява мотивована тим, що спільне життя сторін не склалося через різні погляди на життя та несумісність характерів. Намагання знайти спільну мову приводить до конфліктних ситуацій, що не сприяє нормальним подружнім стосункам. У позивача та відповідача різні погляди на уклад подружнього життя, різні інтереси, у кожного своя точка зору на обов'язки подружжя. Сторони проживають окремо та не ведуть спільне господарство останні 3 роки. Подальше спільне життя позивача та відповідача неможливе, збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Примирення між сторонами неможливе. За час шлюбу у сторін народилися діти - доньки [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають з позивачем та проживатимуть з нею після розірвання шлюбу за згодою сторін. Майнових спорів між сторонами немає. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує, просить суд розглянути справу без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просить суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнає, просить позов задовольнити та розірвати шлюб між ним та позивачем. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази в їх сукупності, беручи до уваги зміст заяв позивача та відповідача, приходить до висновку, що позов слід задовольнити виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В ході дослідження позовної заяви та доданих до неї матеріалів судом відповідно до ч. 1 ст. 112 СК України з'ясовано фактичні взаємини подружжя, а також те, що подана до суду позовна заява відповідає дійсній волі позивача та відповідача, їх бажання розірвати шлюб є істинним та добровільним. Так, судом встановлено, що шлюб між сторонами фактично розпався, існує формально, ведення спільного господарства фактично припинено в 2012 році, подальше збереження шлюбу є неможливим та недоцільним і суперечитиме інтересам сторін, тому шлюб між сторонами слід розірвати, а позов - задовольнити. При подачі позову до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 243,60 грн., тому, відповідно до ст. 88 ЦПК України, сума сплаченого судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюбу між нею та відповідачем, який було зареєстровано 11.07.2012 року Сарненського районного управління юстиції у Рівненській області, актовий запис №95. Позивач в судове засідання не з'явилася, на адресу суду подала заяву в якій просить розгляд справи провести за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився. На адресу суду із Катеринівської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Рівненській області, де відбуває покарання [PERSON], надійшли пояснення останнього відповідно до яких він не заперечує щодо розірвання шлюбу між ним та позивачем. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи позицію сторін, суд всебічно, об'єктивно та неупереджено дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Встановлено, що 11.07.2012 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Сарненського районного управління юстиції у Рівненській області, про що в книзі реєстрації шлюбу зроблено актовий запис №95 (а.с.5). Від подружнього життя сторони дітей не мають. Стаття 24 СК України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Отже, однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу. Зокрема особа має право вільно вирішувати питання щодо укладення шлюбу та його збереження, а також розірвання шлюбу та припинення шлюбних відносин. Судом встановлено, що сторони не проживають як сім'я протягом тривалого часу, вони мають різні характери, різні погляди на життя та сімейні цінності, позивач та відповідач не бажать надалі проживати разом однією сім'єю, примирення є неможливим. Таким чином, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, являється порушенням їх права на повагу до сімейного життя, що розцінюється судом як таке, що має істотне значення, що у відповідності до положень ст. 112 СК України, є підставами до розірвання шлюбу. Підстав для надання сторонам строку на примирення суд не вбачає. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд дійшов висновку про обґрунтованість і доведеність заявленого позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] , в якому просить суд стягнути з останнього\~ аліменти на неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] в розмірі 4000 грн., посилаючись на те, що батько дитини матеріально її не забезпечує, тому просить суд стягувати з нього аліменти у сумі 4000 грн. Позивач [PERSON] згідно заяви просила справу розглянути у її відсутність, заявлені позовні вимоги просила задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] надав заяву про часткове визнання позову, вказуючи на те, що він не працює та може сплачувати аліменти в розмірі 1000 грн., просив розглянути справу у його відсутність. Враховуючи вищевикладені обставини, відповідно до ч. 2\~ ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне. Як вбачається\~із свідоцтва\~про народження\~сторони по\~справі являються батьками неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] а.с.8/. В судовому засіданні встановлено, що дитина [PERSON] проживає разом із матір`ю [PERSON] та перебуває на її утриманні. Зазначений факт підтверджується атом від 04 серпня 2019 року (а.с.10). Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно частини 2 статті 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.3 ст.181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч.2 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Позивачем не доведено належними доказами можливості сплати відповідачем аліментів у розмірі 4000 грн. щомісячно, а тому враховуючи, що відповідач в змозі сплачувати аліменти, оскільки має працездатний вік, але не працює, що визнається сторонами, а тому виходячи з принципу справедливості та розумності, суд вважає за необхідне стягувати аліменти на утримання доньки у твердій грошовій в розмірі 1800 грн. щомісячно. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а тому стягненню підлягають аліменти починаючи із 11 вересня 2019 року. На підставі\~ст.141 ЦПК України\~з відповідача слід стягнути судовий збір у дохід держави.

Outcome: partial