Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позовні вимоги мотивовані тим, що вона є власником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS]. Шлюб з [PERSON] розірвано. З 05 червня 2011 року відповідач у квартирі не проживає. Через те, що в квартирі зареєстрований відповідач, вона змушена сплачувати за нього комунальні послуги, а також не може розпорядитися власністю на власний розсуд. Просить суд, визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою, розташованою за адресою: [ADDRESS]. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, у випадку неявки до судового засідання відповідача, належним чином повідомленого та такого, що не повідомив про причини неявки, суд може прийняти заочне рішення на підставі доказів, що маються в справі, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вважає можливим розглянути справу з постановленням заочного рішення в порядку ст.ст.224-225 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, законодавство, що регулює данні правовідносини, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 21.04.1999 року по 05.10.2011 року, що підтверджується копією рішення Селидівського міського суду Донецької області від 05.10.2011 року. Мають сина [PERSON], [INFO]. Згідно договору від 04.10.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Селидівського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON] подарував квартиру, розташовану за адресою: м.Селидове, Донецької області, вул.Нагорна, б. 41 кв. 27 [PERSON] Як вбачається із довідки № 211 від 03.10. 2017 року, виданої ОСББ « Світоч», за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] та зазначено, що [PERSON] за зазначеною адресою не проживає з 05.06.2011 року. Згідно з актом про непроживання від 03 жовтня 2017 року , складеного за результатами перевірки житлових умов власника квартири за адресою: [ADDRESS], встановлено, що [PERSON] не проживає у вказаній квартирі з 05 червня 2011 року. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. У відповідності до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Вищевказані докази в їх сукупності приводять суд до переконання, що відповідач не проживає в житловому приміщенні понад один рік і це відповідно до вимог ч. 2 ст. 405 ЦК України є підставою для визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням. В судове засідання не надано доказів, які б свідчили про те, що причини відсутності відповідача у спірному приміщенні понад один рік є поважними. Суд вважає, що вимоги позивача про визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням обґрунтовані та підлягають задоволенню. На підставівикладеного,

Outcome: approved