Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення одноразово з [PERSON] майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП) в сумі 360 126, 50 грн. Позов обґрунтовано тим, що 13 серпня 2018 року о 15.15 год. керуючи автомобілем «TOYOTA Corolla», реєстраційний номер [NUMBER] , на автошляху Київ-Харків-Довжанський 507 км+600м, водій [PERSON] при зміні напрямку руху (розворот) не впевнився, що це буде безпечним, чим порушив п.10.1, п.10.4 Правил дорожнього руху України, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «MERCEDEZ BENZ GL550», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , яке спричинило матеріальну шкоду транспортним засобам. Те, що зазначена ДТП сталася з вини відповідача [PERSON] підтверджується постановою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 03 квітня 2019 року по справі № 645/6905/18. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, автомобіль «MERCEDEZ BENZ GL550», реєстраційний номер [NUMBER] , належить позивачу [PERSON] . Цивільно-правова відповідальність власника «TOYOTA Corolla», реєстраційний номер [NUMBER] , [PERSON] застрахована у ПАТ НАСК «Оранта», розмір франшизи становить 2150,00 грн. Відповідно до звіту експертного товарознавчого дослідження від 26 грудня 2018 року, складеного експертом Харківського Науково-дослідного інституту експертиз ім.Засл.проф. М.С.Бокаріуса, розмір матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «MERCEDEZ BENZ GL550», реєстраційний номер [NUMBER] , складає 456 875,70 грн., вартість експертного дослідження склала 2 230, 80 грн. ПАТ НАСК «Оранта» здійснила позивачу [PERSON] виплату страхового відшкодування в розмірі 99 490,00 грн., що складає суму ліміту відповідальності страхової компанії, передбаченого умовами полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АМ № 0851365 від 30 жовтня 2017 року, з вирахуванням суми франшизи в розмірі 510,00 грн. Оскільки різниця між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою не відшкодована заподіювачем шкоди, позивач звернулася до суду із вказаним позовом і просить стягнути одноразово з відповідача майнову шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в сумі 360 126, 50 грн. ((456 875,7-99 490,00)) + 510,00 + 2 230,80). Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 22 серпня 2019 року відкрито провадження у зазначеній цивільній справі та призначене підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 15 жовтня 2019 року відмовлено у прийнятті зустрічного позову [PERSON] до старшого інженера зв`язку Первомайського ВП ГУНП в Харківській області Котовчихіна О.В. про визнання недійсним протоколу про адміністративне правопорушення, третя особа - [PERSON] , до спільного розгляду з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, третя особа: [PERSON] 09 жовтня 2019 року до суду надійшов відзив від представника відповідача [PERSON] - адвоката Ульяницької Л.Ю. Представник відповідача зазначила, що позовна вимога [PERSON] не відповідає положенням ЦПК України, оскільки позивач не вказала у позові підстави для звільнення від сплати судового збору, не зазначила про усі наявні у неї докази, зокрема, відео ДТП, не завірила належним чином додатки до позову. Докази, долучені до позову відповідач вважає неналежними та недопустимими, з огляду на наступне. Так, постановою Фрунзенського районного суду м.Харкова від 03 квітня 2019 року провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за ст. 124 КУпАП закрито на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, дана постанова не містить у собі вказівку на визнання [PERSON] , а тому твердження позивача про підтвердження вини відповідача вказаною постановою є надуманими. Висновок експертного автотехнічного та транспортнро-трасологічного дослідження № 20753/22635 від 07 листопада 2018 року, на який посилався суд ухвалюючи вищевказану постанову, містить у собі посилання на порушення водієм [PERSON] . Правил дорожнього руху. Сам протокол про адміністративне правопорушення був складений страшим інженером зв`язку Первомайського ВП ГУНП в Харківській області [PERSON] , який у протоколі зазначив недостовірну інформацію щодо своєї посади - старший інспектор ГУНП в Харківській області. Щодо відеодоказу обставин ДТП, то судом, який розглядав справу про адміністративне правопорушення, було отримано інформацію з СУ ГУНП в Харківській області, де зазначено, що [PERSON] добровільно надати доказ відмовився. Окрім того, позивач отримала страхове відшкодування у сумі 99 490,00 грн. на підставі рішення суду, яке не набрало законної сили. Звіт експертного товарознавчого дослідження від 26 грудня 2018 року, складеного експертом Харківського Науково-дослідного інституту експертиз ім.Засл.проф. М.С.Бокаріуса, яким встановлено розмір матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «MERCEDEZ BENZ GL550», реєстраційний номер [NUMBER] , у сумі 456 875,50 грн., відповідач вважає завідомо неправдивим, оскільки датою виготовлення автомобіля для відповідних розрахунків експерт прийняв 01.01.2018 року, а не 2008 рік; фотографії пошкоджень автомобіля у вказаному висновку відрізняються від фотографій, зроблених експертом [PERSON] , який склав висновок експертного автотехнічного та транспортнро-трасологічного дослідження № 20753/22635 від 07 листопада 2018 року, тощо. Щодо стягнення 360 126, 50 грн. одноразово з [PERSON] , то останній отримує місячний дохід близько 3 381,00 грн., не має іншого доходу або майна, яке могло б покрити таку одноразову виплату. Ухвалою суду від 15 жовтня 2019 року витребувано у Фрунзенського районного суду м.Харкова справу № 645/6905/18, провадження № 3/645/39/19 про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] . Ухвалою суду від 31 жовтня 2019 року частково задоволено клопотання представника відповідача: долучено до матеріалів справи лист ПАТ «НАСК ОРАНТА» від 08.10.2019 року № 09-02-16/10202, витребувано у ПАТ «НАСК ОРАНТА» (02081, м. Київ вул. Здолбунівська, 7-Д) належним чином завірену копію автотоваровідчого дослідження № АХ7707СН-2 від 06 вересня 2018 року щодо встановлення матеріальних збитків, завданих власнику транспортного засобу Мерседес-Бенц д.р.н. [NUMBER] в результаті пошкодження при ДТП; витребувано для огляду в судовому засіданні у позивача [PERSON] оригінал висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 25751 від 26.12.2018 року; долучено до матеріалів справи пояснення судового експерта Ольхова В.С.; ухвалено викликати у судове засідання свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] Відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про витребування у третьої особи [PERSON] відео доказу моменту ДТП, яка сталася 13.08.2018 року. 31 жовтня 2019 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу № 645/5215/19 до розгляду у відкритому судовому засіданні; встановлено наступний порядок з`ясування обставин справи та дослідження доказів: заслухати вступне слово учасників справи, допитати свідків, дослідити надані учасниками справи письмові докази. У судовому засіданні 31.10.2019 року суд не виходячи до нарадчої кімнати ухвалив відмовити у задоволенні клопотання представника відповідача про огляд автомобіля «MERCEDEZ BENZ GL550», реєстраційний номер [NUMBER] , у зв`язку із необґрунтованістю заявленого клопотання. Ухвалою суду від 27 грудня 2019 року відмовлено у задоволенні клопотання відповідача [PERSON] про огляд доказів (автомобіля «MERCEDEZ BENZ GL550», реєстраційний номер [NUMBER] ) за їх місцем знаходження та залучення експерта. У судове засідання позивач [PERSON] та третя особа [PERSON] не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, про час та місце розгляду справи повідомлялися судом своєчасно та належним чином. Представник позивача [PERSON] - адвокат Цимбалюк С.В., позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд позов задовольнити, стягнути на користь [PERSON] одноразово з [PERSON] майнову шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 13 серпня 2018 року в сумі 360 126, 50 грн. Відповідач [PERSON] та його представник - адвокат Ульяницька Л.Ю., у судовому засіданні не визнали позовні вимоги в повному обсязі, просили суд у задоволенні позову відмовити. Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, допитавши свідків, дослідивши письмові докази, надані сторонами в обґрунтування своїх вимог та заперечень, приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що постановою Фрунзенського районного суду м.Харкова від 03 квітня 2019 року у справі № 645/6905/18 (провадження № 3/643/39/19) провадження у справі про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України, закрито на підставі пункту 7 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в зв`язку зі спливом строків накладення адміністративного стягнення. З правового аналізу вказаної норми вбачається, що її застосування можливе лише у випадку наявності вини особи у вчиненні правопорушення, адже у разі відсутності вини особи в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди провадження у справі підлягає припиненню на підставі пункту 1 частини першої статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення - через відсутність події і складу адміністративного правопорушення, відтак така обставина як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні ДТП. Крім того, не притягнення водія до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху не може бути підставою для звільнення володільця джерела підвищеної небезпеки від цивільно-правової відповідальності за завдану шкоду, оскільки вину особи в ДТП може бути підтверджено чи спростовано іншими належними доказами, зокрема, висновком судової експертизи тощо. Така позиція суду узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 07 лютого 2018 у справі № 910/18319/16, та постанові від 16 квітня 2019 року у справі № 927/623/18. Згідно ч. 4 ст. 84 КУпАП обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Фрунзенський районний суд м.Харкова у постанові від 03 квітня 2019 року по справі № 645/6905/18, яка набрала законної сили 28 травня 2019 року, встановив, що 13 серпня 2018 року о 15 год. 15 хв., керуючи автомобілем «TOYOTA Corolla», реєстраційний номер [NUMBER] , на автошляху Київ-Харків-Довжанський 507 км+600 м, водій [PERSON] при зміні напрямку руху (розворот) не впевнився, що це буде безпечним, чим порушив п.10.1, п.10.4 Правил дорожнього руху України, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «MERCEDEZ BENZ GL550», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , яке спричинило матеріальну шкоду транспортним засобам. З огляду на матеріали справи, суд встановив фактичні обставини дорожньо-транспортної пригоди та дійшов висновку про порушення водієм [PERSON] п.10.1, п.10.4 Правил дорожнього руху України, що спричинило пошкодження транспортних засобів. Такий висновок суд зробив з огляду на покази водіїв [PERSON] та [PERSON] , покази свідків [PERSON] , [PERSON] та відомості, які містилися у протоколі огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 13 серпня 2018 року, у висновку експертного автотехнічного та транспортно-трасологічного дослідження №20753/22635 від 07.11.2018 року Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса. Покази свідків [PERSON] та [PERSON] , допитаних у судовому засіданні, висновків суду, який розглядав справу про притягнення до адміністративної відповідальності, щодо допущення водієм [PERSON] порушень Правил дорожнього руху, не спростовують. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Таким чином, за змістом вказаної норми, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини. В обґрунтування своїх позовних вимог щодо розміру завданої матеріальної шкоди [PERSON] посилається на Висновок експертного товарознавчого дослідження № 25751 від 26 грудня 2018 року, складений експертом Харківського Науково-дослідного інституту експертиз ім.Засл.проф. М.С.Бокаріуса, згідно якого розмір матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «MERCEDEZ BENZ GL550», реєстраційний номер [NUMBER] , складає 163 624, 92 грн., вартість відновлювального ремонту вказаного автомобіля, пошкодженого в результаті ДТП, складає 456 875,70 грн. (т. 1 а.с. 11-19). Згідно ч.1, 2 ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Згідно п. 4.1. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України 24.11.2003 № 142/5/2092 (у редакції наказу Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.07.2009 № 1335/5/1159) (далі - Методика) оцінка колісного транспортного засобу (далі - КТЗ) передбачає урахування технічних, технологічних характеристик та особливостей об`єкта оцінки, умов його експлуатації, обслуговування та зберігання, технічного стану на підставі відповідної технічної, довідкової, облікової документації та обстежень. Відповідно п. 2.3 Методики вартість відновлювального ремонту КТЗ визначається як грошові витрати, необхідні для відновлення пошкодженого, розукомплектованого КТЗ. Вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості) (п. 2.4. Методики) . Згідно п.п. ї) п. 4.4. Методики у звіті (акті) або висновку експерта (експертного дослідження) про оцінку КТЗ, зокрема, зазначається така інформація, як ідентифікаційні дані КТЗ відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічного паспорта) або з копій цих документів. У розділі «Огляд та ідентифікація колісного транспортного засобу» висновку експертного товарознавчого дослідження № 25751 від 26 грудня 2018 року рік випуску автомобіля зазначений, як 2008, проте у розділі «Визначення року виготовлення колісного транспортного засобу» експерт зазначив, що для розрахунків датою виготовлення автомобіля приймається - 01.01.2018 року, що викликає у суду обґрунтовані сумніви у відповідності сум відшкодування, встановлених висновком експерта дійсному розміру шкоди. Клопотання про виклик у судове засідання судового експерта Позднякова Г.О. для роз`яснення експертного висновку сторонами по справі не заявлено. Верховний Суд у своїй сталій практиці, опираючись на практику Європейського суду з прав людини, наголошує, що доказ має бути бездоганним, щоб виконувати свою роль, тобто він має бути отриманий із суворим дотриманням порядку, визначеним законом. Порушення цього порядку або будь-які інші помилки чи дрібні недоліки доказів є неприпустимими, адже це призводить до несправедливості доказу в цілому, незалежно від його доказової сили і від того, чи мало його використання важливе значення для вирішення справи по суті. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За клопотанням представника відповідача судом було витребувано у ПАТ «НАСК ОРАНТА» копію автотоваровідчого дослідження № АХ7707СН-2 від 06 вересня 2018 року щодо встановлення матеріальних збитків, завданих власнику транспортного засобу MERCEDEZ BENZ, д.р.н. [NUMBER] , в результаті його пошкодження при ДТП (т. 1 а.с. 193-208). Зі змісту вказаного дослідження вбачається, що огляд пошкодженого транспортного засобу, яким є MERCEDEZ BENZ, д.р.н. [NUMBER] , проводився 15 серпня 2018 року аварійним комісаром в присутності [PERSON] у м. Харкові. За результатами проведеного дослідження було встановлено, що вказаний автомобіль 12.06.2008 року випуску, термін його експлуатації перевищує 10 років. Дослідженням встановлено, що матеріальний збиток, завданий власникові КТЗ MERCEDEZ BENZ, д.р.н. [NUMBER] , в результаті його пошкодження при ДТП складає 138 388, 60 грн. Суд не може погодитися з представником позивача, який пояснював у судовому засіданні, що вказане дослідження є попереднім оціночним документом, що визначає можливу, але не остаточну суму, необхідну для відновлення транспортного засобу, в зв`язку із чим не може бути прийняте судом при вирішенні вказаного прозову. Так, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти (п.34.4 ст.34 закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). У даному випадку страховик відповідача у справі за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності здійснив страхову виплату відповідно до дослідження про вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу MERCEDEZ BENZ. Розмір шкоди, яка підлягає відшкодуванню, згідно із цим звітом, визначений як вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу транспортного засобу. Дослідження № АХ7707СН-2 від 06 вересня 2018 року було проведено на прохання позивача [PERSON] , його результати остання не оскаржила. Також, позивачем не було подано доказів проведення фактичного ремонту пошкодженого автомобіля. З огляду на викладене, суд вважає можливим при вирішені даної справи та визначенні розміру відшкодування послатися на висновки автотоваровідчого дослідження № АХ7707СН-2 від 06 вересня 2018 року щодо встановлення матеріальних збитків, завданих власнику транспортного засобу MERCEDEZ BENZ, д.р.н. [NUMBER] . У пункті 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до абзацу другого пункту 12.1 ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Згідно ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність власника «TOYOTA Corolla», реєстраційний номер [NUMBER] , [PERSON] застрахована у ПАТ НАСК «Оранта» (т. 1 а.с. 6). З листа ПАТ НАСК «Оранта» від 08 жовтня 2019 року № 09-02-16/10202 вбачається, що згідно страхового акту № ОЦВ-18-20-10322/1 страховою компанією згідно поданої заяви про страхове відшкодування, 24 квітня 2019 року було здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 99 490,00 грн., франшиза склала 510,00 грн. (т. 1 а.с. 141). ПАТ НАСК «Оранта» визнало дорожньо-транспортну пригоду, яка сталася 13 серпня 2018 року, страховим випадком та виплатило [PERSON] суму страхового відшкодування у розмірі 99 490,00 грн. грн., що підтверджується випискою банку (т. 1 а.с. 21). Таким чином, з відповідача [PERSON] на користь відповідача [PERSON] підлягає стягненню майнової шкода, завдана в результаті дорожньо-транспортної пригоди, в розмірі 38 898, 60 грн. (138 388, 60 грн. - 99 490,00 грн.) Щодо вимоги позивача про одноразове стягнення з відповідача суми майнової шкоди, то за правилами ч. 5 ст. 23 ЦК України одноразово відшкодовується моральна шкода, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Вимоги [PERSON] про стягнення з [PERSON] 2 230, 80 грн., сплачених за проведення судової експертизи задоволенню не підлягають, оскільки вказана сума згідно копії квитанції № 1 від 14.11.2018 року (т. 1 а.с. 20) сплачена не позивачем, а третьою особою [PERSON] . Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial