Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Підволочиської об`єднаної територіальної громади (Підволочиської селищної ради) Тернопільської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , посилаючись на те, що звернувшись до приватного нотаріуса Підволочиського районного нотаріального округу з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину їй відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з тим, що вона у встановлений строк не подала заяви про прийняття спадщини, а тому вважається такою, що спадщини не прийняла. Враховуючи те, що про наявність заповіту не знала, проживала далеко, постійно хворіла, вважала, що спадщину прийняв співжитель матері, - вважає, що строк для прийняття спадщини пропустила з поважних причин, а тому з метою захисту прав та інтересів, які в позасудовому порядку вирішити неможливо - просить позов задовольнити. Крім того, у зв`язку з розбіжністю її із матір`ю прізвищ, просить встановити факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] , [INFO] , є дочкою [PERSON] , яка померла [INFO] . В судове засідання позивач не з`явилася, подала заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу розглянути у її відсутності. Представник відповідача - Підволочиської об`єднаної територіальної громади (Підволочиської селищної ради) Тернопільської областіу судове засідання не з`явився, однак подали до суду заяву, згідно якої проти задоволення позовних вимог не заперечують, просять справу розглянути без їх участі. У відповідності до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі письмових заяв усіх сторін по справі, в зв`язку з визнанням відповідачем позову суд вважає за можливе прийняти рішення у підготовчому засіданні на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України. Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив такі факти: З паспорта громадянина України [NUMBER] , виданого 13 липня 2001 року Скадовським РВ УМВС України, вбачається, що прізвище заявника - [PERSON] , [INFO] , місце народження с. Богданівка Підволочиського району Тернопільської області, адреса реєстрації: [ADDRESS] . У відповідності до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 25 липня 2012 року та свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] позивач [PERSON] , [INFO] ,є дочкою [PERSON] та [PERSON] . Разом з тим, як убачається з Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя № 00019839977 від 27 березня 2018 року [PERSON] , 1931 р.н., та [PERSON] зареєстрували шлюб 04 листопада 1949 року виконавчим комітетом Богданівської сільської ради Підволочиського району Тернопільської області, актовий запис № 12, прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу - [PERSON] . [PERSON] померла [INFO] в с. Богданівка Підволочиського району Тернопільської області, про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане Богданівською сільською радою Підволочиського району Тернопільської області 01 березня 2007 року. У відповідності до заповіту, посвідченого секретарем Богданівської сільської ради Підволочиського району 02 вересня 2002 року, № 9, [PERSON] заповіла все належне їй майно, де б воно не було і з чого б не складалося та все те, що буде належати і на що матиме право по закону на день смерті - [PERSON] . На день смерті заповідача заповіт не змінено та не скасовано. Згідно довідки, виданої Підволочиською селищною радою 04 березня 2016 року № 1241 на день смерті [PERSON] , яка була зареєстрована та проживала по [ADDRESS] , померлої [INFO] , у житловому будинку були зареєстровані : співмешканець - [PERSON] , 1941 р.н. (помер 2008 рік). 10 березня 2017 року [PERSON] звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері [PERSON] , однак у вчиненні нотаріальної дії їй відмовлено, мотивуючи тим, що спадкоємець пропустила термін для прийняття спадщини, що стверджується листом-роз`ясненням приватного нотаріуса Підволочиського районного нотаріального округу № 120/01-16 від 10 березня 2017 року. Таким чином судом встановлено, що запис матері заявника у свідоцтві про народження не відповідає запису в актовому записі про реєстрацію шлюбу [PERSON] та [PERSON] . Крім того із письмових пояснень свідків [PERSON] , [PERSON] , судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] Твердження свідків не суперечать одне одному, підтверджуються дослідженими судом письмовими матеріалами справи, а тому враховуються при ухваленні судового рішення . Відповідно до п. 5 ч.2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п. 1 ч.1 ст. 315 ЦК України суд розглядає заяви про встановлення факту родинних відносин. В п. 1 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року з наступними змінами «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» значиться, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. За вказаних обставин, суд вважає можливим встановити факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] , [INFO] , є дочкою [PERSON] , яка померла [INFO] . Також судом встановлено, що позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , однак у встановлений законом строк звернутися із заявою про прийняття спадщини не мала можливості, у зв`язку з чим пропустила строк для звернення до нотаріуса із такою заявою. Згідно з ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. В п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику в справах про спадкування» вказано: вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непоборними, істотними труднощами для спадкоємця для вчинення цих дій Зважаючи на викладені обставини, та із врахуванням того, що факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування,іншим чином захистити права позивача неможливо, суд приходить до переконання, що позов [PERSON] є підставним і підлягає до задоволення шляхом визначення їй додаткового строку для подання нотаріусу за місцем відкриття спадщини заяви про прийняття спадщини за заповітом, що залишилась після смерті [PERSON] , померлої [INFO] в с. Богданівка Підволочиського району Тернопільської області, терміном 3 місяці з часу набрання рішенням законної сили.

Outcome: approved