Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 25.09.1998 року відділом реєстрації актів громадянського стану Чернівецького міськвиконкому місто Чернівці, за актовим записом №1295. В обгрунтування заявлених вимог посилається на те, що за період спільного проживання з відповідачем однією сім»єю в шлюбі, народилися діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO]. Зазначає, що причиною розпаду сім'ї вказує відсутність взаєморозуміння через різні характери та погляди на життя. Вказує, що подружні стосунки між нею і відповідачем припинені з липня 2014 року; спільного господарства в сім»ї не ведеться, відсутній і спільний бюджет; збереження сім'ї вважає неможливим та таким що суперечить її інтересам. Зазначає, що з відповідачем досягнуто в добровільному порядку згода про місце проживання неповнолітніх дітей, зокрема, діти залишаться проживати із нею. Просить, заявлені вимоги за поданим в суд позовом задовольнити. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить позову задовольнити; у наданих суду поясненнях посилалася на обставини аналогічно викладеним в позовній заяві. Позиція позивача в засіданні була повністю підтримала представником. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши і розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, об'єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті в їх сукупності і в межах заявлених вимог, приходить до наступних висновків. Згідно положень ст. 10 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України) сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст.ст. 212, 213 ЦПК України, законним є рішення, яки суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно ї законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом, належними і допустимими доказами, встановлено, що позивач [PERSON], та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб 25.09.1998 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Чернівецького міськвиконкому місто Чернівці, за актовим записом №1295 (а.с.4). За період спільного проживання з відповідачем однією сім»єю в шлюбі, народилися діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO], що вбачається з дослідженої копії свідоцтва про народження дітей (а.с.5-6). Судом встановлено, що сторони на протязі тривалого періоду час не підтримують подружніх стосунків, не мають спільного бюджету та не ведуть спільного господарства, їх сім'я розпалась, а шлюб носить формальний характер, сторони втратили один до одного почуття любові, поваги і довіри, відповідно як позивач, так і відповідач вважають що збереження сім»ї є неможливим, при цьому заперечуючи надання їм строку на примирення. Крім наведеного, в судовому засіданні, відповідно у наданих суду поясненнях стверджували про те, що будь - якого спору відносно визначення місця проживання дитини немає, дане питання між ними було вирішено в добровільному порядку. Вищенаведені правовідносини, виходячи з сукупності досліджених по справі доказів, у системному зв»язку регулюються наступними вимогами закону. Так, частиною 1 статті 15 Цивільного кодексу України та статтею 3 Цивільного процесуального кодексу України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права. Згідно зі ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має права і обов`язки у шлюбі та сім'ї. Статтею 105 Сімейного Кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Враховуючи те, що відповідно до ст. 7 п.9 СК України, сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя, шлюб між ними необхідно розірвати. У відповідності зі ст. 112 ч. 2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Таким чином, повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, оцінивши докази, надані відповідно сторонами в їх сукупності, виходячи з позиції позивача, підтриманої представником щодо задоволення позовних вимог за обраним способом захисту, відсутність заперечення позовних вимог відповідачем та системного аналізу співмірності заявлених вимог з вимогами закону, суд вважає, що заявлені позовні вимоги грунтуються на законі і підлягають задоволенню.

Outcome: approved