Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовну заяву обґрунтовує тим, що вона 21 лютого 2009 року зареєструвала шлюб з відповідачем по справі. Від шлюбу мають малолітніх синів: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося оскільки у них різні характери, відсутність взаєморозуміння між ними, немає поваги та довіри. Позивач [PERSON] вважає, що причини, які спонукали її наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя, як подружжя та збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам. Позивач [PERSON] просить суд шлюб між нею та відповідачем розірвати. Судовий збір, що був нею сплачений при подачі позовної заяви до суду стягнути з відповідача на її користь. В судовому засіданні позивач [PERSON] свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Пояснила суду, що у відповідача не має поваги ні до неї, як до його дружини, а також як до матері його дітей, ні до самих дітей. [PERSON] висловлювався на її адресу, на адресу дітей нецензурними словами, що негативно впливає на психіку дітей. Тричі її бив, із даного приводу вона зверталася в поліцію. Відповідач не цікавиться станом здоров'я своїх дітей, не приймає участі у їх фізичному та духовному вихованні, а також матеріальному утриманні, оскільки кошти позивачу постійно приходиться просити у відповідача, так як коштів, які вона отримує на дітей не вистачає. Відповідач гуляє, відпочиває. З жовтня місяця по січень з'являвся додому один раз на тиждень. Позивач стверджує, що відповідач має іншу жінку, з якою зустрічається та підтримує відносини. [PERSON] пояснила, що примирення і відновлення сімейних стосунків неможливе. У 2016 році вона вже зверталася до суду і було примирення, однак вони не відновили сімейних стосунків. Тому просить суд шлюб між нею та відповідачем розірвати. Судові витрати, що були понесені нею при подачі позовної заяви до суду просить стягнути з відповідача на її користь. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні не визнав заявлений позов та заперечував проти його задоволення. Пояснив суду, що у нього зарплата - п'ять тисяч гривень. Кошти він позивачу не дає, продукти купляє сам. У [PERSON] є 860 гривень, які вона отримує на дітей і може ними розпоряджатись. Скільки слід сплачувати за комунальні послуги на місяць, він не знає. Позивач в магазині бере в борг продукти. Шлюбні відносини вони підтримують. Просить суд шлюб не розривати. Рішення місцевого суду про стягнення аліментів на утримання дітей він оскаржив до Вищого спеціалізованого суду. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 21 лютого 2009 року у виконавчому комітеті Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 49. Від шлюбу мають малолітніх синів: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Сімейне життя у сторін не склалося. Взаємовідносини в сім'ї погіршились в зв'язку з різним ставленням до сімейних обов'язків та втрати взаєморозуміння. Між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] виникали сварки, які супроводжувалися образами з його боку, свідками, яких були їх малолітні діти, що дуже негативно впливає на психіку дітей. Відповідно до ч. 3, ч. 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Як роз'яснено в п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21.12.2007 року, охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ч. 1 ст. 21, ч. 1 ст. 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, враховуючи, що між сторонами втрачено почуття любові та поваги, шлюб носить формальний характер, примирення подружжя та збереження шлюбу між ними неможливо, оскільки позивач категорично заперечує проти примирення, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між позивачем та відповідачем розірванню, оскільки подальше його збереження є неможливим. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. За правилами ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Судом встановлено, що при подачі позовної заяви до суду, позивачем згідно квитанції №5 від 28.02.2017 року сплачено судовий збір в сумі 640,00 грн. (а.с. 1), а тому, вимоги позивача в частині стягнення судового збору також підлягають до задоволення. Встановлені судом обставини підтверджуються: -ксерокопією паспорта [PERSON], серії [NUMBER] від 26 лютого 2009 року; -ксерокопією паспорта [PERSON], серії [NUMBER] від 08 квітня 2000 року; -ксерокопією свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] від 21 лютого 2009 року; -ксерокопією свідоцтва про народження [PERSON], серії [NUMBER] від 07 липня 2010 року; -ксерокопією свідоцтва про народження [PERSON], серії [NUMBER] від 07 лютого 2012 року; -ксерокопією свідоцтва про народження [PERSON], серії [NUMBER] від 02 вересня 2015 року; -іншими матеріалами справи.

Outcome: approved