Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог позивач вказала, що вона перебуває у шлюбі з відповідачем з 7 березня 2002 року. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. На даний час, шлюбні відносини фактично припинені, мешкають окремо. Позивач вважає, що подальше сумісне життя і збереження сім'ї неможливе. Після припинення фактичний шлюбних відносин, неповнолітня дитина мешкає разом із позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач не бажає належно забезпечувати дитину. В зв'язку з вказаним, позивач просила постановити рішення про розірвання шлюбу між нею та відповідачем та стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини. У судовому засіданні позивач підтримала позов на підставі доводів, викладених у останньому, суду пояснила, що на теперішній час вона мешкає разом із дитиною у своїх батьків, які несуть витрати по утриманню житла. Всі витрати на дитину вона здійснює самостійно, відповідач їй не допомагає. Дівчинка потребує витрат не тільки на їжу, але й одяг, взуття, навчання. Вона офіційно працює, та отримує заробітну плату, не враховуючи обов'язкові виплати, в чистому вигляді не більше 2000 гривень на місяць. Відповідач отримує пенсію та страхові виплати, має можливість сплачувати аліменти. Просила задовольнити позов у повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, а саме не заперечував проти задоволення позовних вимог щодо розірвання шлюбу, просив встановити розмір аліментів на рівні 1/6 частини від усіх видів заробітку. Свої заперечення мотивував тим, що є інвалідом 3 групи, не працює, отримує пенсію у розмірі 949 гривень та страхову виплату у розмірі 1117,6 гривень. Вважає, що якщо буде встановлений розмір аліментів на рівні 1/4 частини від усіх видів заробітку, то йому не буде вистачати на своє забезпечення. Відповідач вказав, що на вихідні він бере дитину до себе у гості, мекає у квартирі матері, яка мешкає окремо, несе витрати по утриманню житла. Просив задовольнити позов частково. Суд, заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного: У судовому засіданні встановлено, що сторони одружені з 7 березня 2002 року, від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку, [INFO], на теперішній час шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведуть, суперечки стосовно майна та місця проживання дитини немає (а.с. 7-8). Позивач наполягає на розірванні шлюбу, вважає, що примирення не можливе, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Тому, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а відтак позовні вимоги в частині розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Що стосується позовних вимог про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, суд вважає зазначити наступне: Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки повинні утримувати своїх дітей до їх повноліття. Згідно свідоцтва про народження [PERSON], [INFO] батьками вказані [PERSON] та [PERSON] (а.с.7) На теперішній час шлюбні відносини припинені, дитина [PERSON], [INFO] проживає з матір'ю за адресою: [ADDRESS] та находиться на її утриманні (а.с.6). Згідно довідки № 119 від 12.05.2014 року наданої Державного підприємства «Артемсіль» [PERSON] працює на ДП «Артемсіль» Рудник 1,3 комірником, заробітна плата без урахування обов'язкових платежів складає в середньому 3331,29 гривень (а.с.25). З пояснень позивача після відрахувань, отримана заробітна плата складає не більш 2000 гривень на місяць. Згідно довідки № 1906 від 08.5.2014 року виданої ПФУ в місті Артемівську та Артемівському районі [PERSON] отримує пенсію у розмірі 949 гривень (а.с.23). Згідно постанови про призначення потерпілому перерахованої щомісячної страхової виплати № 0503/963/963/8 від 28.09.2012 року [PERSON] отримує щомісячну страхову виплату у розмірі 1117,06 гривень (а.с.25). Судом встановлено, що на теперішній час між батьками має місце спір з приводу надання матеріальної допомоги, тому суд вважає за необхідним, враховуючи інтереси дитини, позицію сторін, встановлених у суді обставин, дослідження документів, постановити рішення про задоволення позову, та стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 з усіх видів заробітку щомісячно, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Сторони мають приблизний розмір доходів, обидва з батьків мають обов'язок утримувати дитину. Належних доказів, які б свідчили про неможливість сплачувати аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку, відповідачем не надано. В зв'язку з вказаним встановлений розмір аліментів на думку суду відповідає положенням ст. ст. 182 - 183 Сімейного Кодексу України. Крім того, суд вважає за необхідним роз'яснити сторонам, що за змістом ч.1 ст. 192 цього Кодексу - розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них.

Outcome: approved