Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], що зареєстрований 5 серпня 2007 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Демидівського районного управління юстиції Рівненської області, актовий запис № 30. Крім того, позивач [PERSON] просить для проживання та виховання їх малолітнього сина [PERSON], [INFO], залишити проживати з батьком - відповідачем [PERSON], а малолітню дочку [PERSON], [INFO], залишити проживати з нею. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги позивача визнав, згідний з тим, щоб шлюб між ним та позивачем було розірвано та погоджується, щоб малолітній син залишився проживати з ним, а малолітня дочка - з позивачем. Суд, заслухавши пояснення позивача та відповідача, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем [PERSON] позовних вимог не встановлено. Відповідачеві [PERSON] в судовому засіданні розяснено наслідки визнання позовних вимог. Як вбачається з Свідоцтва про шлюб серії І-ГЮ № 024699 (а.с. 4) сторони по справі 5 серпня 2007 року зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Демидівського районного управління юстиції Рівненської області, актовий запис № 30. Від шлюбу мають двоє малолітніх дітей сина [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO] (а.с. 6, 7). В силу вимог ч.\~3 ст.\~105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Як передбачає ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Під час судового розгляду справи встановлено, що позивач по справі не бажає зберегти шлюб, сторони наполягають на його розірванні та сторони по справі спільно, як сім'я, не проживають; шлюбні відносини між ними фактично припинені, а тому суд, на підставі статті 112 СК України, приходить до висновку про розірвання шлюбу між сторонами, оскільки встановлено, що подальше збереження шлюбу суперечить їх інтересам, що має істотне значення. Зясувавши обставини справи, суд приходить до висновку, що після розірвання шлюбу не будуть порушені права відповідача та дітей сторін. Спорів між сторонами про поділ майна на час розгляду справи немає. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України витрати позивача [PERSON] по сплаті судового збору, суд покладає на відповідача [PERSON], оскільки понесення позивачем таких витрат підтверджено документально (а.с. 1). На підставі викладеного та відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 11, 88, 174, 214, 215 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

Outcome: approved