Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до відповідача з позовом, в якому просить визнати протиправними дії нотаріуса про відмову у вчинені нотаріальних дій та зобов'язати нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину за законом. [PERSON] вимоги обґрунтовує тим, що 22.09.2008 року помер [PERSON], після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка, площею 3,50 га, що розташована в адмінмежах Петраківської сільської ради Катеринопільського району. Позивач через представника звернулася до нотаріальної контори, але 11.01.2018 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки було встановлено, що крім неї (спадкоємця 4-ї черги) є спадкоємець 1-ї черги. Позивач вважає відмову такою, що суперечить чинному законодавству, оскільки вважає, що жодних підстав, визначених\~статтею 49 Закону України «Про нотаріат», які зумовлюють відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, відповідачем не наведено. На підставі вищевикладеного, просить суд визнати дії відповідача щодо відмови у вчиненні нотаріальної дії незаконними та зобовязати нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину за законом. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач приватний нотаріус Катеринопільського районного нотаріального округу Черкаської області [PERSON] в судове засідання не зявився, у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подав, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Третя особа [PERSON], який знаходиться під вартою у СІЗО № 30 м. Черкаси надіслав на адресу суду заяву в якій зазначив, що позовні вимоги [PERSON] підтримує у повному обсязі, не заперечує проти задоволення позову. Вивчивши матеріали справи та оцінивши в сукупності надані докази, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. З свідоцтва про смерть серії 1-СР № 095550 від 24.09.2008 року вбачається, що [PERSON] помер 22.09.2008 року в с. Петраківка Катеринопільського району, актовий запис від 24.09.2008 року №13 (а. с. 6). З довідки виданої Петраківською сільською радою Катеринопільського району від 26.01.2018 року № 48/02-16 вбачається, що [PERSON] був зареєстрований та постійно проживав за адресою [INFO]. На день смерті [PERSON] у даному будинку була зареєстрована та проживала співмешканка [PERSON], [INFO] та був зареєстрований син [PERSON], [INFO], який відбував покарання у місцях позбавлення волі з 01.07.2005 року по 29.03.2012 року (а. с. 7). Рішенням Катеринопільського районного суду Черкаської області від 08.06.2017 року встановлено факт, що [PERSON], [INFO] проживала однією сімєю з [PERSON], який помер 22.09.2008 року в селі Петраківка, Катеринопільського району, Черкаської області, актовий запис про смерть від 24.09.2008 року за № 13, починаючи з 01.01.1986 року і до дня смерті 22.09.2008 року (а. с. 8). З державного акту на право приватної власності на землю серії ЧР № 8-599, виданого 06.12.2002 року Петраківською сільською радою Катеринопільського району Черкаської області вбачається, що [PERSON] на праві приватної власності належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,50 га, що розташована в адмінмежах Петраківської сільської ради Катеринопільського району (а. с. 10). 11.01.2018 року позивачу постановою нотаріуса було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки, у ході вивчення наданих документів для оформлення спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину, встановлено, що у спадкодавця є спадкоємець 1-ї черги (а. с. 9). Відповідно до ст. ст.1216,1218\~ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. ч. 1 та 2 ст.\~1223\~ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені устаттях 1261 - 1265 цього Кодексу. Відповідно до частин 3, 4 ст. 1268 ЦК спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк\~для\~прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом\~ цієї статті\~поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини вважаються причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій для прийняття спадщини. Аналогічна норма міститься в п. 24 постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 р. за\~ N 7 «Про судову практику у справах про спадкування». Правова позиція, висловлена Верховним судом України при розгляді справи № 6-1486цс15 передбачає, що відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом вищезазначеної статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Відтак, третя особа [PERSON] після смерті батька [PERSON], як спадкоємець 1-ї черги, в період перебування в місцях позбавлення волі мав можливість вчинити дії щодо прийняття спадщини шляхом надіслання заяви поштовою кореспонденцією до нотаріуса за місцем відкриття спадщини, у встановлений законом шестимісячний строк. Разом з тим необхідно вказати, що [PERSON] після звільнення з місць позбавлення волі 29.03.2012 року (згідно довідки про звільнення серія ВН № 09656) мав можливість поновити пропущений строк для прийняття спадщини шляхом подачі відповідної заяви до суду, однак цим правом не скористався. Порядок правового регулювання діяльності нотаріату в Україні встановлено\~Законом України «Про нотаріат». Відповідно до\~ст. 1 Закону України «Про нотаріат», нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов'язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси). Частиною 1\~ст. 1 Закону «Про нотаріат»\~встановлено, що нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов'язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Згідно з\~ст. 5 Закону України «Про нотаріат», нотаріус зобов'язаний сприяти громадянам, підприємствам, установам і організаціям у здійсненні їх прав та захисті законних інтересів, роз'яснювати права і обов'язки, попереджати про наслідки вчинюваних нотаріальних дій для того, щоб юридична необізнаність не могла бути використана їм на шкоду; відмовити у вчиненні нотаріальної дії в разі її невідповідності законодавству України або міжнародним договорам. Предметом судової діяльності у справах про оскарження нотаріальних дій або відмови в їх вчиненні є перевірка законності дії нотаріусів або відповідних посадових осіб, які вчиняють нотаріальні дії чи які відмовили в їх вчиненні Оскарження відмови у вчиненні нотаріальної дії можливе, якщо особа вважає, що нотаріус безпідставно (неправомірно) відмовив у вчиненні нотаріальної дії, порушивши тим самим покладений на нього обов'язок щодо вчинення нотаріальних дій. У такому разі оскаржується постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, в якій повинні обов'язково обґрунтовуватися причини такої відмови. Згідно до\~ст. 68 Закону України «Про нотаріат»\~нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва та склад спадкового майна. Згідно п. 4.14. Глави 10 Розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5\~(далі Порядок), при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов'язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. Підстави відмови нотаріуса або посадової особи у вчиненні нотаріальних дій визначаються\~ст. 49 Закону України «Про нотаріат». Відповідно до положень\~ст. 49 Закону України «Про нотаріат», нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо: вчинення такої дії суперечить законодавству України; не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії; дія підлягає вчиненню іншим нотаріусом або посадовою особою, яка вчиняє нотаріальні дії; є сумніви у тому, що фізична особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, усвідомлює значення, зміст, правові наслідки цієї дії або ця особа діє під впливом насильства; з проханням про вчинення нотаріальної дії звернулась особа, яка в установленому рядку визнана недієздатною, або уповноважений представник не має необхідних і повноважень; правочин, що укладається від імені юридичної особи, суперечить цілям, зазначеним у їх статуті чи положенні, або виходить за межі їх діяльності; особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла плату за її вчинення; особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла встановлені законодавством платежі; в інших випадках, передбачених\~Законом України «Про нотаріат». Даний перелік є вичерпним. Аналогічні положення містить стаття 1 Глави 13 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Згідно з\~ст. 50 Закону України «Про нотаріат», нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. З матеріалів справи вбачається, що спір щодо спадкового майна відсутній, предметом розгляду у справі є прийняте відповідачем рішення як особою, на яку покладено обов'язок посвідчувати права. З урахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved