Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом та просила суд визнати за нею право власності на 1/6 частину квартири квартири [ADDRESS] , загальною площею 58,2 кв.м., в порядку спадкування за законом після матері, [PERSON] , померлої [INFO] . В обґрунтування позову зазначила, що [INFO] померла її мати [PERSON] , яка проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Її мати була співвласницею квартири [ADDRESS] . Дана квартира належала на праві спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] та сину [PERSON] [PERSON] . Будь-якого договору між співвласниками квартири [ADDRESS] [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] не було. Отже, частки у спільному майні співвласників квартири є рівними по 1/3 частині. Таким чином, після смерті її матері [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з 1/3 частини квартири [ADDRESS] . Оскільки заповіт відсутній, спадкоємцями після смерті матері [PERSON] відповідно до положень ст. 1258, ст. 1261 ЦК України\~є вона, як донька померлої, та її сестра [PERSON] , яка також є донкою померлої. [PERSON] у передбачений ст. 1270 ЦК України строк прийняла спадщину шляхом подачі відповідної заяви до Першої Харківської державної нотаріальної контори. Так, у квітні 2018 року вона звернулась до Першої Харківської державної нотаріальної контори і на підставі її заяви державним нотаріусом Литвин Г.Р. 24.04.2018 відкрито спадкову справу. Однак, на даний час ні усної домовленості, ні письмового договору між спадкоємцями не існує. Від вирішення питання про спадкування майна мирним шляхом відповідач [PERSON] категорично відмовляється та заперечує її право на спадщину. Оформити спадщину шляхом отримання свідоцтва на право на спадщину вона не може, оскільки правовстановлюючий документ свідоцтво про право власності на житло на зазначену квартиру у неї відсутнє. Зазначене свідоцтво про право власності на житло знаходиться у відповідача [PERSON] , яка в категоричній формі відмовляється від його надання для оформлення спадщини як позивачу [PERSON] , так і на вимогу нотаріуса про необхідність надання документів). За таких обставин вимущена звернутись до суду з відповідним позовом. Представник позивача\~адвокат Бондаренко О.В. в своїй заяві до суду просила позов задовольнити, справу розглянути в її відсутність. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином шляхом неодноразового направлення судової повістки, причин неявки суду не повідомила. Своїм правом на відзив на позов відповідач не скористалась. Представник третьої особи Першої Харківської державної нотаріальної контори судове засідання не зявився, надавши до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності. Суд, відповідно до ч.4 ст.223, ст.ст. 280-281 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, проти чого не заперечував і представник позивача по справі. Суд, дослідивши письмові матеріали, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 17.04.2018 та відкрилася спадщина (а.с. 9). Відповідно до даних свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17.03.1967, виданим Червонозаводським РАЦС м. Харкова, [PERSON] є донькою [PERSON] (а.с. 6). Відповідно до данних свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 16.10.1998, виданим Комінтернівським відділом реєстрації актів громадянського стану, [PERSON] змінила своє прізвище на « [PERSON] » (а.с. 7). Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 23.11.2006 реєстраційний № 9-06-274267, виданого Відділом приватизації житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Виконавчого комітету Харківської міської ради на підставі розпорядження № 13468 від 23.11.2006, квартира, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , належить [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с. 51). Згідно відповіді КП ХМ «БТІ» від зазначено, що квартира [ADDRESS] станом на 31.12.2012 року зареєстрована на праві сумісної власності за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого від 23.11.2006 № 9-06-274267 (а.с. 8). Будь-якого договору між співвласниками квартири [ADDRESS] [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] не було. Отже, частки у спільному майні співвласників квартири є рівними по 1/3 частині. Згідно витягу про реєстрацію у спадковому реєстрі 24.04.2018 після смерті [PERSON] . Першою Харківською державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу № 168/2018 (а.с.11). З матеріалів справи вбачається, що спадкодавець [PERSON] мала двох спадкоємців першої черги доньку [PERSON] та доньку [PERSON] . Остання на час відкриття спадщини проживала разом зі спадкодавцем [PERSON] та прийняла спадщину, що відповідає положенням ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Відмови від спадщини не було. На підтвердження прийняття спадщини позивач [PERSON] подала заяву 24.04.2018 до Першої Харківської державної нотаріальної контори. Листом Першої Харківської державної нотаріальної контори від 24.04.2018 № 1364/02-14 [PERSON] повідомлено про те, що для одержання сідоцтва про право на спадщину їй необхідно подати оригінали документів, зокрема тих, що підтверджують належність майна спадкодавцю (а.с. 11). Матеріалами справи підтверджується, що у позивача відсутній оригінал правовстановлюючого документу на квартиру [ADDRESS] . 12.12.2018 державним нотаріусом Першої Харківської державної нотаріальної контори Грошевою О.Ю. було прийнято постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с. 12-13). Постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 12.12.2018 обгрунтована тим, що [PERSON] як заявником не подано документів на нерухоме майно, що стверджують належність майна спадкодавцю [PERSON] на праві власності. Надаючи правову кваліфікацію обставинам справи суд виходить з наступного. Згідно з ч. 1 ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ч. 1 ст. 1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За правилами ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1223 Цивільного кодексу України\~право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Оскільки заповіт відсутній, спадкоємцями після смерті [PERSON] відповідно до положень ст. 1261 Цивільного кодексу України є позивач [PERSON] та [PERSON] , як доньки померлої. Відповідно до положень ст.ст. 368, 370, 372 Цивільного кодексу України та п.\~12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі смерті співвласника приватизованого будинку (квартири) частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними. Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду. Для оформлення права на спадщину закон не вимагає рішення суду про визначення частки спадкодавця. Згідно з ст. 1267 Цивільного кодексу України\~та п. 5.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» частки у спадщині кожного зі спадкоємців за законом є рівними, якщо тільки спадкоємці: - за усною домовленістю між собою не змінили розмір частки когось із них в спадщині, яка складається з рухомого майна; - за письмовою угодою (договором), посвідченою нотаріусом, якщо це стосується нерухомого майна або транспортного засобу, не змінили розмір часток в спадщині когось із них. Згідно з ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. У строк, визначений ч. 1 ст. 1270 Цивільного кодексу України спадкоємець [PERSON] звернулась до Першої Харківської державної нотаріальної контори, чим виконала усі залежні від себе дії для прийняття спадщини. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову справахпро спадкування» від 30.05.2008р. №7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. Згідно ст.ст. 79, 80 Цивільного процесуального кодексу України надані позивачем докази суд визнає достовірними, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, а також достатніми, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відстуність обставин справи, які входять до предмету доказування. З наведених норм чинного законодавства України та фактичних обставин справи встановлено, що позивач, є спадкоємцем за законом після смерті матері [PERSON] . Суд вважає, що позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження наданими суду письмовими доказами та вимоги щодо визнання права власності по закону за [PERSON] на 1/6 частину квартири [ADDRESS] після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] підлягають задоволенню повністю. Статтею 2\~Цивільного процесуального кодексу України\~визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з вимогами\~ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог\~ст. 263 Цивільного процесуального кодексу України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України\~з відповідача на користь позивача також стягується сума судового збору, сплачена ним при подачі позову до суду у сумі 704,80 грн. На підставі викладеного згідно ст. ст. 328, 368, 370, 372, 1216, 1217, 1218, 1221, 1222, 1223, 1261, 1267-1270,

Outcome: approved