Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в обґрунтування якого вказала, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який був розірвано 04 червня 2007 року. Від цього шлюбу має двох дітей. Рішенням Пирятинського районного суду Полтавської області від 04.05.2006 з відповідача на користь позивача стягнуті аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів, щомісячно, починаючи з 14 березня 2006 року. На даний час з відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1/6 частини, оскільки старша донька стала повнолітньою. Відповідач сплачує аліменти на утримання дочки - [PERSON] в мінімальному розмірі, незважаючи на те, що дитина потребує додаткових витрат, оскільки має хворобу і потребує тривалого лікування. Окрім цього, [PERSON] було визнано інвалідом дитинства. Позивач на даний час ніде не працює у зв'язку з тим, що донька потребує постійного нагляду та піклування. Враховуючи вищевикладене, позивач просить змінити розмір стягуваних аліментів на свою користь на утримання доньки - [PERSON], [INFO], на ј частину з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити, суду надала пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяву в якій просив слухати справу без його участі. При винесенні рішення врахувати, що він на даний час сплачує аліменти на утримання ще однієї дитини - [PERSON] в розмірі ј всіх видів доходів, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму, на його утриманні перебуває дружина інвалід [PERSON]. Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, заслухавши позивача, оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, вважає позовні вимоги [PERSON] такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом установлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який 04 червня 2007 року було розірвано, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу (а.с. 9). Від цього шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 7-8). Відповідно до рішення Пирятинського районного суду Полтавської області від 04 травня 2006 року, з відповідача на користь позивача стягнуті аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів, щомісячно, починаючи з 14 березня 2006 року і до їх повноліття (а.с. 10). Відповідно до постанови державного виконавця від 23 травня 2006 року, відкрито виконавче провадження №2074268 по виконанню вищевказаного рішення (а.с. 11). Після досягнення старшою донькою [PERSON] повноліття на користь позивача з відповідача стягуються аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1/6 частини всіх видів його доходів. Згідно довідки Пирятинського районного відділу ДВС ГТУЮ у Полтавській області №1357 від 20 лютого 2019 року, заборгованість у [PERSON] по виконавчому провадженні №2074268, відсутня (а.с. 12). Згідно довідки Центру надання адміністративних послуг Виконавчого комітету Пирятинської міської ради № П 2707 від 11 лютого 2019 року, за адресою: [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] та її донька - [PERSON] (а.с. 13). Відповідно до довідки КП «Пирятинський центр первинної медико-санітарної допомоги» №70 від 12 лютого 2019 року, [PERSON] перебуває на «Д» обліку у лікаря-педіатра з діагнозом ювенільний ревматоїдний артрит, хронічний пієлонефрит (а.с. 14). [PERSON] було визнано інвалідом дитинства. Позивач не працює, отримує соціальну допомогу на дитину з інвалідністю в розмірі 2061,40 коп. (а.с.51). Після встановлення вищевказаних обставин суд зазначає. Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 3 ст. 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. За положеннями ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. В ч. 1 ст. 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Звертаючись до суду з позовом, позивач посилалась на те, що на даний час старша донька сторін є повнолітньою, стягнення аліментів на її утримання припинено, у зв`язку з чим позивач просить суд збільшити розмір стягуваних з відповідача аліментів до 1/4 частки, оскільки матеріальний стан відповідача змінився, а 1/6 частки аліментів не вистачає на утримання дитини. За приписами ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Натомість відповідачем надано докази того, що після припинення сплати аліментів на старшу доньку, його матеріальний стан не покращився. 07 липня 2007 року відповідач уклав шлюб з [PERSON] (а.с. 29), яка є інвалідом дитинства та потребує постійного лікування (а.с. 31-37). Від цього шлюбу [INFO] року у них народилася дочка - [PERSON] (а.с. 30), яка також перебуває на «Д» обліку у лікаря-педіатра (а.с. 38). Окрім того, з відповідача, на підставі рішення Пирятинського районного суду від 26 лютого 2015 року, стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання [PERSON] в розмірі ј частини від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с. 25-26). Заборгованості по сплаті аліментів на дітей у відповідача відсутні (а.с. 27-28). Окрім цього, відповідач має на утриманні непрацездатну матір, яка перебуває на «Д» обліку (а.с. 42). Посилання позивачки на понесені нею додаткові витрати на лікування дитини не є підставою для визначення розміру аліментів в тому розмірі, який просить позивачка, оскільки положеннями ст. 185 СК України передбачено ще один із способів виконання обов'язку батьків щодо належного утримання своїх дітей, а саме: участь батьків у додаткових витратах на дитину, викликаних особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Так, згідно із ч. 1 вказаної статті СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). До таких особливих обставин закон відносить, зокрема, випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат у зв'язку з хворобою. За частиною другою статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Сімейне законодавство виходить з принципу рівності прав та обов'язків батьків, тому відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов'язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Разом з тим, як вбачається із змісту позовної заяви [PERSON] свої вимоги позивачка мотивувала тим, що спільна дитина хворіє, потребує постійного лікування, а тому виникла необхідність у додаткових витратах, що само по собі не може бути підставою для збільшення розміру аліментів, а є підставою для звернення із самостійними позовними вимогами про стягнення додаткових витрат на утримання дитини. (ст. 185 СК України), з якими [PERSON] до суду не зверталась. За таких умов, суд не вбачає підстав для зміни розміру алментів, що стягнуті рішенням Пирятинського районного суду Полтавської області від 04 травня 2006 року на утримання неповнолітньої [PERSON]

Outcome: dismissed