Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на обґрунтування вказавши, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачем вона перебуває з 24.07.2010 року, за час якого у них 28.02.2014 року народилася донька [PERSON]. На даний час шлюбні відносини між ними фактично припинені, на розгляді у Луцькому міськрайонному суді Волинської області перебуває позов про розірвання їхнього шлюбу. Дитина після припинення шлюбних відносин залишилася проживати разом з нею, а тому вважає, що батько також зобовязаний надавати їй допомогу на утримання малолітньої доньки. Відповідач є здоровим, працездатним, інших дітей на його утриманні немає. Враховуючи викладене, просить суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO] в розмірі ? частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 16.11.2018 року [PERSON] було подано заяву про зміну предмету позову, відповідно до якої остання, не змінюючи підстав позову, просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання їх спільної доньки [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно, але не менше встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с. 14). До початку судового засідання позивач подала до суду заяву з проханням розгляд справи здійснювати у її відсутності, змінені позовні вимоги підтримує (а.с. 14). Відповідач до початку судового засідання подав суду заяву, у якій просить провести судове засідання без його участі, змінені позовні вимоги визнає (а.с. 15). Відповідно до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24.07.2010 року (а.с. 4). На час розгляду справи в провадженні Луцького міськрайонного суду Волинської області перебуває справа про розірвання шлюбу між сторонами. 28.02.2014 року у сторін народилася спільна дитина донька [PERSON] (а.с. 5). Малолітня [PERSON] проживає з матірю позивачкою [PERSON] Дана обставина відповідачем не заперечувалася. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що сторони не можуть дійти згоди щодо утримання їх неповнолітньої дитини, тобто між ними існує спір. Відповідно до ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що за загальним правилом спосіб виконання батьками своїх обовязків по утриманню неповнолітніх дітей, зокрема, сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними, однак, у разі відсутності такої домовленості той з батьків, з ким проживають діти, має право звернутися до суду з відповідним позовом. Судом встановлено, що відповідач є працездатним, здоровим, на обліку у лікарів не перебуває, інших утриманців за собою немає, його заробітна плати становить 8600 грн. на місяць. Неповнолітня [PERSON] здорова, самостійних доходів не має. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує матеріальне становище сторін та неповнолітньої дитини, реальну спроможність відповідача сплачувати аліменти на утримання малолітньої доньки. Крім того, як слідує з ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 ст. 191 СК України передбачено, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Проаналізувавши зібрані і досліджені\~ в судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи визнання відповідачем позову, що не суперечить закону, а також не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку, що слід стягувати з відповідача в користь позивачки аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно, але не менше встановленого законодавством мінімуму щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви 24.09.2018 року (а.с. 1) та до досягнення дитиною повноліття. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд вважає за необхідне допустити дане рішення суду до негайного виконання у межах сплати платежу аліментів за один місяць. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Оскільки позивач за даною категорією справ звільнена від сплати судового збору, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп. На підставі ст. ст. 180, 181, 182, 184, 191 СК України,

Outcome: approved