Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що з відповідачем знаходилися в зареєстрованому шлюбі з 27 листопада 2010 року по 11 березня 2014р. Від шлюбу мають неповнолітню дитину -сина [PERSON],[INFO]. На теперішній час проживають окремо один від одного, дитина проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальну допомогу не надає і тому і просить стягнути з нього аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі ? частини від усіх видів його заробітку, але не менше одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян щомісяця. Позивач [PERSON] надала заяву про слухання справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання також надав заяву про слухання справи за його відсутністю, проти позовних вимог не заперечував. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України - фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітньої дитини - сина [PERSON],[INFO], що підтверджується копією свідоцтва поро народження дитини. Дитина проживає з позивачкою. Відповідно до положень ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення повноліття. Статтею 181 ч.1,2 СК України визначено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) в натуральній формі. Згідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 « Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляду справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них з ким вона проживає вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Судом встановлено, що [PERSON] працездатній, інших дітей немає і тому може надавати відповідну матеріальну допомогу на утримання неповнолітнього сина. За таких обставин, суд вважає обґрунтованими вимоги про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі ? частини від усіх видів заробітку відповідача. Згідно зі ст.60 ЦПК Україні -кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач не надав доказів, які б підтвердили що він приймає участь в розвитку дитини та в її утриманні. У відповідності з положеннями ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому, при зміні майнового стану позивача та відповідача вони обидва не позбавлені можливості звернутися до суду з позовом стосовно зміни розміру аліментів. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судові витрати, а саме: за судовий збір -243,60 грн.( двісті сорок три грн..) На підставі викладеного та

Outcome: approved