Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-04 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулася до суду з позовом про розірвання\~шлюбу з відповідачем, [PERSON], який був укладений між ними 17 травня 1991 року в Козилівській сільській раді Корюківського району, Чернігівської області (актовий запис № 15). Позов вмотивований тим, одруження з відповідачем виявилося невдалим, чоловік п`є, ніде не працює уже багато років, від цього постійно виникають сварки, піднімає руку на позивача, розірвати шлюб через державні органи реєстрації актів цивільного стану не хоче. Після розірвання шлюбу позивач просить залишити їй прізвище „ Недюха. У судове засідання позивач не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити, не заперечувала щодо заочного розгляду справи (а.с.24). Відповідач, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що на а.с.16 міститься повідомлення про вручення йому поштового відправлення повістки з викликом до суду. Про причини своєї неявки відповідач суд не повідомив. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно вимог ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідач у судове засідання не зявився, а позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у відсутність відповідача, на підставі наявних у справі даних та доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Як встановлено судом, сторони уклали шлюб зареєстрований 17.05.1991 року Козилівською сільською радою Корюківського району, Чернігівської області (актовий запис № 15), що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії ІІ-ЕЛ № 311411 (а.с.5). Відповідно до приписів ст.37 СК України, шлюб є правозгідним. Згідно положень ст.55 СК України дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Стаття 112 СК України проголошує, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило\~б інтересам одного\~з них,\~інтересам\~їхніх\~дітей,\~що\~має істотне значення. Судом встановлено, що сімейні відносини сторони фактично\~припинили\~і відновлювати шлюбні стосунки категорично не мають наміру та наполягають на\~розлученні. Примирення між сторонами та подальше сімейне життя неможливе, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. У відповідності до ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного та

Outcome: approved