Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначала, що 11 червня 2010 року між нею і відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований у Дзержинському відділі реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, про що зроблено актовий запис №197. Від шлюбу в них народилась донька - [PERSON], [INFO], яка проживає з відповідачем та перебуває на її утриманні. Фактичні шлюбні відносини між позивачем та відповідачем розірвані у 2013 року. На теперішній час останні проживають окремо, сумісне господарство не ведуть. Збереження шлюбу будуть суперечити інтересам Позивача та Відповідача. Тому просила розірвати шлюб, призв вище чоловіка змінювати не має наміру. Позивачка у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву про можливість розгляду справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про можливість розгляду справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Враховуючи викладене, суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст.197 ЦПК України. Вивчивши матеріали цивільної справи суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача з урахуванням наступного. Судом встановлено, що між сторонами по справі - [PERSON] [INFO] до [PERSON] [INFO] Дзержинськом відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, 11.06.2010р. було укладено шлюб, про що у книзі реєстрації актів цивільного стану було зроблено відповідний актовий запис під № 197 (а.с.7). Також під час судового розгляду справи встановлено, що від спільно шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження якої сторони записані батьками дитини, та яка на даний момент проживає разом з позивачем (а.с.8). У відповідності до положень ч.1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. З урахуванням вимог статті 112 Сімейного Кодексу України судом з'ясовано фактичні взаємини подружжя, дійсні причини про розірвання шлюбу, взято до уваги наявність малолітніх дітей, ті обставини, що Відповідач спільно з дружиною тривалий час не проживає, а також інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам Позивача, що має істотне значення, тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Так позивачем у позовній заяві зазначено, що про залишення після розірвання шлюбу за нею прізвища, взяте нею під час укладення шлюбу - [PERSON]. Згідно ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved