Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON], просить ухвалити рішення, яким стягувати з останнього аліменти в її користь на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO]. в розмірі 1/4 частини всіх його доходів щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що вона та відповідач 23.07.2011р. зареєстрували шлюб, від якого у них народився син - [PERSON], [INFO]., який проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. На даний час вона та відповідач проживають окремо. Останній самоусунувся від їх виконання та утримання сина, матеріальної допомоги в добровільному порядку не надає. З огляду на те, що без допомоги відповідача вона не взмозі самостійно створити належні умови для всебічного розвитку дитини, вимушена в судовому порядку реалізувати право сина на належне утримання з боку батька, з приводу чого пред'явила згаданий позов. В судовому засіданні позивач висловилась про підтримання позовних вимог з наведених вище підстав, та крім цього, враховуючи пояснення відповідача, не подаючи окремої заяви про зміну підстав або предмету позову, надала свою згоду на стягнення аліментів не в частці від заробітку, а в твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн. щомісячно. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, ствердив, що усвідомлює свій обов'язок щодо утримання сина та не заперечує проти стягнення з нього аліментів, однак погоджується їх сплачувати в твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн. щомісячно, позаяк офіційно не є працевлаштованим і його дохід має нерегулярний, мінливий характер. Також повідомив, що інших осіб на його утриманні немає. Заслухавши пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, наявні у ній докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 23.07.2011р. між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб (а.с.4), від якого у них народився син - [PERSON] [INFO]., в підтвердження чого до матеріалів справи долучено копію відповідного свідоцтва (а.с.5). Малолітній син проживає з матір'ю, чого відповідач не оспорює. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до змісту ч. 3 ст. 181 СК України, аліменти на утримання дитини можуть присуджуватись або у виді частки від доходу платника аліментів, або у твердій грошовій сумі. За правилами ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. У відповідності до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч.1 ст. 184 СК України). При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України. З правової точки зору, суть аліментних зобов'язань полягає в реалізації права кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. В свою чергу, норми ст. ст. 183, 184 СК України лише встановлюють способи реалізації такого права. Відповідно до змісту ст. 184 СК України, призначення аліментів у твердій грошовій сумі можливе не лише у випадку коли саме такою є позовна вимога, але й за наявності інших обставин, які мають істотне значення, про що також може заявляти платник аліментів, тобто відповідач у справі. Враховуючи, що в такій категорії справ визначальним є не спосіб присудження аліментів, а реалізація права дитини на утримання, з огляду на можливість призначення аліментів в твердій грошовій сумі не лише за заявою позивача, але й за наявності інших обставин, які мають значення для справи, саме в такий спосіб судом реалізовується право дитини на утримання. Тобто, даним рішенням суду аліменти на утримання малолітнього сина стягується в твердій грошовій сумі. При цьому, суд бере до уваги, що з таким способом стягнення аліментів погоджується сама позивач, та крім цього, погоджується з розміром аліментів, який готовий сплачувати відповідач. При визначенні розміру аліментів суд враховує розмір прожиткового мінімуму громадян, який встановлений законом на час розгляду справи, і становить 1032 грн. для дитини віком до 6 років, задовільний стан здоров'я та недостатньо забезпечене матеріальне становище дитини, задовільний стан здоров'я відповідача, матеріальний стан відповідача, який хоч і не працює офіційно, проте є працездатним та отримує доходи, відсутність у платника аліментів інших утриманців, а також інші обставини, які мають значення для справи. Враховуючи наведене, у відповідності до вимог ст. 184 СК України, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково та стягувати з відповідача аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн. щомісячно, починаючи з 07.10.2014р. (з часу пред'явлення позову), з врахуванням індексації і до досягнення дитиною повноліття. Також суд вважає за необхідне роз'яснити сторонам, що відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: partial