Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розподіл сумісно нажитого майна, в обґрунтування якого зазначила що з відповідачем по справі вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 27.07.1990 року, який було розірвано 23.03.2013 року. Від шлюбу мають дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які після розірвання шлюбу залишилися проживати з позивачем. Під час перебування у зареєстрованому шлюбі, подружжя за рахунок спільних коштів придбали трикімнатну квартиру [ADDRESS], загальною площею 63,40 метрів квадратних, в тому числі жилою площею 43,70 метрів квадратних. Покупцем у даному правочині, як вказує позивач, виступав відповідач по справі - [PERSON]. Вважає, що оскільки спірна квартира була придбана ними під час зареєстрованого шлюбу, вона має право на 1/2 частину цієї кватири. Просила суд поділити майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя між нею та [PERSON], а саме визнати за кожним право власності по 1/2 частині трикімнатної квартири [ADDRESS] загальною площею 63,40 кв.м, в тому числі жилою площею 43,70 кв.м. Стягнути з [PERSON] на користь позивача судові витрати в розмірі 229,41 грн. До судового засідання представник позивача не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду письмову заяву з проханням розглянути справу за його відсутністю, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. (а.с. 57) Відповідач до судового засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду письмову заяву з проханням розглянути справу за його відсутністю, позовні вимоги визнав у повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення. (а.с. 58,59) Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 60 Сімейного Кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. У відповідності до ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 61 СК України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Частиною 1 ст. 68 того ж Закону передбачено, що розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. У відповідності до ч. 1 ст. 69 СК України Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно з ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Частиною 1 ст. 71 Сімейного Кодексу України передбачено, що майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Крім того, у відповідності до абзаців 1 та 2 п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування законодавства при розгляді справі про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов'язальними правовідносинами, тощо. Як встановлено у судовому засіданні, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 27.07.1990 року, який було розірвано на підставі рішення Київського районного суду м. Донецька від 13.03.2013 року по цивільній справі № 2/257/803/13 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Рішення суду набрало законної сили 26.03.2013 року. (а.с. 4) Від шлюбу мають двох дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. (а.с.5,6) З наданої суду копії договору №1213/41 купівлі - продажу від 18.03.1998 року, зареєстрованого Товарною біржею «Строй інвест» вбачається, що [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] уклали договір купівлі - продажу трикімнатної квартири [ADDRESS], загальною площею 63,40 кв. м, в тому числі жилою площею 43,70 кв. м, що також підтверджується наданою суду копією технічного паспорту на вказану квартиру. (а.с.7, 8-11) У пункті 3 вищевказаного договору купівлі - продажу квартири від 18.03.1998 року вказана ціна, за яку була продана спірна квартира - 30 000,00 гривень. (а.с.7) У відповідності до копії листа КП Бюро технічної інвентаризації м. Донецька від 13.11.2013 року № 261031, згідно архівних даних КП БТІ м. Донецька, право власності на нерухоме майно, за адресою: [ADDRESS] станом на 31.12.2012 року зареєстровано за [PERSON] на підставі договору купівлі - продажу квартири, посвідченого Товарною біржею «Стройінвест» за реєстровим № 1213/41 від 18.03.1998 року. (а.с.29) За таких обставин, враховуючи згоду відповідача, викладену у його письмовій заяві, а також, аналізуючи надані суду докази у їх сукупності, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, розділивши між [PERSON] та [PERSON] майно, що є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, а саме квартиру [ADDRESS] загальною площею 63,40 метрів квадратних, в тому числі жилою площею 43,0 метрів квадратних, оскільки у судовому засіданні було встановлено, що вищевказана квартира була придбана сторонами під час перебування у зареєстрованому шлюбі та проти чого не заперечували сторони. Вирішуючи відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, питання щодо розподілу судових витрат, суд приходить до висновку про необхідність стягнути з відповідача на користь позивача понесені нею судові витрати у розмірі 229,40 грн. (а.с. 1) На підставі викладеного,

Outcome: approved