Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], та, з урахуванням наданих до суду та прийнятих судом уточнень, та просила суд ухвалити рішення, яким вселити її у квартиру [ADDRESS], зобов'язати відповідача [PERSON] не чинити перешкоди позивачу у користуванні та розпорядженні 53/100 частинами зазначеної квартири та визначити між позивачем та відповідачем порядок користування квартирою, визначивши в користування та розпорядження позивача приміщення № 2а - житлова, площею 5,55 кв.м., приміщення №3 - житлова, площею 7,7 кв.м., приміщення №4 - житлова, площею 9,4 кв.м., а у користування та розпорядження відповідача приміщення №2б площею 11,14 кв.м., приміщення №5 площею 10,5 кв.м., приміщення балкон площею 0,7 кв.м. за вказаною вище адресою, залишивши підсобні приміщення у загальному користуванні. На обґрунтування позову зазначила, що, на підставі договору дарування, прийняла від [PERSON] безкоштовно у власність 3068/6000 часток квартири під [ADDRESS]. Однак, як зазначає позивач, відповідач не дає змоги користуватися вищезазначеною квартирою, вчиняючи перешкоди, а саме змінює замки, що приводить до неможливості позивача дістатися своє власності та користуватися нею на власний розсуд. При цьому позивач пояснює, що відповідач неодноразово безпричинно викликала представників правоохоронних органів, чим також чинила перешкоди у користуванні своїм житловим приміщенням. Після остаточного уточнення позовних вимог, представник позивача просив суд прийняти за основу висновок експерта Одеського науково-дослідного центру експертних досліджень№025/2013 від 25.03.2011, встановивши запропонований у вказаному висновку експерта порядок користування житловим приміщенням, та виділити їй 22,65 км.м. житлового приміщення, що складає 53/100 частки у спільній сумісній власності квартири [ADDRESS]. Позивач в судове засідання не з'явилась, надавши суду заяву в якій просила розглядати дану справу без її участі, позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про дату, час і місце судового засідання повідомлялась належним чином, поважних причини неявки в судове засідання суду не надала. Заперечень проти позову, заяв, клопотань про порядок розгляду справи до суду не надходило. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору у судове засідання не з'явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлялись належним чином, причин неявки в судове засідання до суду не надходило. Заяв, клопотань про порядок розгляду справи до суду не надходило. Суд у зв'язку з неявкою сторін та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 169 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від представника позивача, ухвалив слухати справу за відсутності відповідача, що не з'явилися, у порядку заочного розгляду справи. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для встановлення фактичних відносин сторін, суд, зі згоди представника позивача, відповідно до ст. 224 ЦПК України, вважає можливим постановити рішення при заочному розгляді справи. У зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У судовому засіданні встановлено, що позивачу на підставі договору дарування, від 15.07.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, [PERSON], та зареєстрованого КП «ОМБТІ та РОН» (витяг №30734388 від 25.07.2011 року) належить 3068/6000 частки квартири [ADDRESS]. В ході судового розгляду справи експертом ПП «ОНДЦЕД ім. Скібінського С.С.», Скібінською Т.М., по справі проведена судова будівельно-технічна експертиза, висновок №025/2013, від 25.03.2013 року, відповідно до якого був запропонований один технічно можливий варіант порядку користування приміщенням, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] між співвласниками, з відступом від ідеальних частин, з визначенням розміру компенсації, перерахунком ідеальних часток, і з проведенням наступних робіт з переустаткуванням приміщень, згідно з яким, встановити порядок користування приміщенням: - у раніше існувавшему приміщенні №2 - житлова, площею 17,0 м2, конструктивно улаштувати перегородку, у результаті чого утворяться наступні умовно позначені приміщення: №2а - житлова, площею - 5,55 м2 і №2б - житлова, площею 11,4 м2; - демонтувати дверний блок між приміщенням №2 - житлова, площею 17,0 м2 та приміщенням №3 - житлова, площею 7,7м2; - закласти в стіні вищевказаний дверний проріз; - демонтувати дверний блок між приміщеннями №2 - житлова, площею 17,0м2 і приміщенням №4 - житлова, площею 9,4м2; - закласти в стіні вищевказаний дверний проріз; - конструктивно улаштувати новий дверний проріз між приміщеннями №3 - житлова, площею 7,7 м2 і №4 - житлова, площею 9,4м2; - конструктивно улаштувати дверний блок між вищевказаними приміщеннями: №3 і №4; - конструктивно улаштувати новий дверний проріз між новоутвореним умовно позначеним приміщенням №2б - житлова, площею 11,14 м2 і №5 - житлова, площею - 10,5м2; - конструктивно улаштувати дверний блок між вищевказаними приміщеннями: №2б і №5; - штукатурка ділянок стіни закладених прорізів і улаштованих перегородок з боку приміщень №2а, №2б, №3, №4. Згідно вищезазначеного висновку та порядку користування житловим приміщенням, експертом запропоновано виділити у користування позивача: - приміщення №1 - коридор, площею 6,0м2, - приміщення №6 - кухня, площею 5,9 м2, - приміщення №7 - ванна, площею 2,0 м2, - приміщення №8 - туалет, площею 1,1 м2, - приміщення №9 - комора, площею 1,0 м2. Відповідно, позивачу на підставі права власності, належить 53/100 частки у спільній сумісній власності квартири [ADDRESS], однак відповідач це право не визнає, та чинить перешкоди у користуванні майном. Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до ч. 1 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Частиною другою ст. 358 ЦК України передбачено, що співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. За таких обставин, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені. На підставі викладеного та

Outcome: approved