Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить стягувати з відповідача [PERSON] на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу)\~відповідача, щомісячно, на час навчання сина, тобто до 30 червня 2020 року. На обґрунтування позову зазначила, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 19 вересня 1998 року до 22 червня 2004 року. Мають сина [PERSON], [INFO]. 23 січня 2009 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON]. Після досягнення віку повноліття син продовжує навчання у Камянському державному енергетичному технікумі за бюджетом на денній формі навчання. Термін закінчення навчання - 30 червня 2020 року. Син проживає разом з нею, знаходиться на її утриманні та потребує матеріальної допомоги. Вважає, що участь у матеріальному утриманні сина на період навчання повинен брати його батько, який добровільно таку допомогу не надає. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала суду заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності, позов підтримує. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі, не буде подавати відзив на позовну заяву, йому розяснені наслідки визнання позову. Виходячи з наведеного, відповідно до ч. 4 ст. 206, ч. 2 ст. 211 ЦПК України, суд ухвалив розглянути справу в судовому засіданні за відсутності сторін та третьої особи на підставі наявних у суду матеріалів та ухвалити рішення, з урахуванням визнання позову відповідачем у справі. Встановивши фактичні обставини, зміст спірних правовідносин та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 19 вересня 1998 року до 22 червня 2004 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с. 10) та свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с. 12). Сторони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 11). 23 січня 2009 року позивач зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 13). Повнолітній [PERSON] з 01 вересня 2016 року навчається у Камянському державному енергетичному технікумі (І рівня акредитації) за бюджетом на денній формі навчання, отримує стипендію в розмірі 1250,00 грн. щомісячно, запланований термін навчання до 30 червня 2020 року, що підтверджується довідкою навчального закладу від 04 квітня 2018 року № 699 (а.с. 15) та довідкою про доходи № 276 від 11 квітня 2018 року (а.с. 16). Згідно довідки про реєстрацію та склад сімї № 1/9350 від 10 квітня 2018 року (а.с. 18), [PERSON] проживає разом з позивачем [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. В заявленому позові позивач стверджує, що повнолітній син [PERSON], який продовжує навчання, знаходиться на її утриманні, потребує матеріальної допомоги з боку відповідача, який добровільно таку допомогу не надає. Згідно зі ст.199 СК України якщо повнолітні дочка чи син продовжують навчання і в звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Статтею 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі, або у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням стану здоровя та матеріального становища як дітей, так і платника аліментів, наявності у платника аліментів інших дітей, чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Суд вважає, що відповідач зобовязаний надавати допомогу своєму повнолітньому сину на час його навчання до досягнення ним двадцяти трьох років. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, що відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України є підставою для задоволення позову. Згідно ч. 6 ст. 263 ЦПК України, якщо одна із сторін визнала предявлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду справи повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу. З урахуванням визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, суд, згідно ч.1 ст. 142 ЦПК України, стягує з відповідача на користь держави 50 відсотків мінімальної ставки судового збору, яка встановлена за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру.

Outcome: approved