Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів та способу їх стягнення. Посилається на те, що вона перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, в якому у них народилося двоє дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Згідно рішення Заставнівського районного суду Чернівецької області від 22.10.2007 року з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання дітей в розмірі по 150 гривень щомісячно на кожну дитину до їх повноліття. Вказує, що станом на даний час аліменти на її старшого сина [PERSON] [INFO] не стягують, оскільки він досяг повноліття, а її матеріальний стан погіршився. В звязку із вказаним просить стягувати з відповідача аліменти на свою користь на утримання неповнолітнього [PERSON], 16.09.2003р.н., в розмірі 2500 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, до досягнення ним повноліття. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі просила їх задовольнити. Суд пояснила, що вона перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, в якому у них народилося двоє дітей. Шлюб з відповідачем розірвано та згідно рішення суду від 22.10.2007 року з відповідача стягуються аліменти на утримання двох дітей в розмірі по 150 гривень щомісячно. Їх спільний старший син досяг повноліття, аліменти на нього не стягуються. Проте він навчається, в звязку із чим потребує матеріального забезпечення. Вказує, що вона офіційно не працює, працює на дому, нарощує вії, отримує нерегулярний дохід. Також вказує, що вона проживає разом із дітьми, які перебувають на її утриманні. Відповідач періодично допомагає дітям матеріально. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. До пояснень позивача додала, що з 2007 року відповідач аліменти, визначені рішенням суду не сплачував, в звязку із чим у нього була заборона виїзду за кордон. В 2018 році відповідач борг по сплаті аліментів сплатив. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Вказав, що відповідач офіційно не працює. має нерегулярний дохід, інший осіб, крім спільних з позивачем дітей в нього на утриманні немає. За станом здоровя відповідач здоровий. Заслухавши доводи сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов доведений та обґрунтований, але підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. Відповідно до п.17 ч.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до норм глави 15 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина;\~ наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частка заробітку\~(доходу)\~матері,\~батька,\~яка буде\~стягуватися як\~аліменти на\~дитину,\~визначається судом. Розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Таким чином, при зміні розміру аліментів, визначеного рішенням суду, суд повинен врахувати зміни матеріального чи сімейного стану платника аліментів або одержувача аліментів, зміни стану здоров'я когось з них. Судом встановлено, що сторони до 05.04.2006 року перебували в зареєстрованому шлюбі, в якому у них народилося двоє дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], 16.09.2003 р. н. Наведене вбачається з копій свідоцтв про розірвання шлюбу та народження дітей, витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місяця проживання (а.с. 3, 5-7). Згідно копії рішення Заставнівського районного суду Чернівецької області від 22.10.2007 року (а.с. 8) з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання синів в розмірі по 150 гривень щомісячно до їх повноліття. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Утримання дитини є рівним обовязком як матері, так і батька. Судом встановлено, що позивач офіційно не працює, проживає в с. Юрківці разом із дітьми [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Останній перебуває на утриманні позивача. Вказане вбачається із акту обстеження умов проживання та довідок (а.с. 10-11). Єдиним джерелом доходу позивача є дохід отриманий від надання послуг по нарощенню вій. Також судом встановлено, що відповідач фізично здоровий, періодично виїжджає за кордон на заробітки, працює не офіційно, має не регулярний дохід. Згідно ч. 1 ст. 76, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). В судовому засіданні представником відповідача не доведений факт належними та допустими доказами, що матеріальний стан відповідача погіршився. Натомість в судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що з часу присудження аліментів матеріальний стан позивача погіршився. З урахуванням викладеного, суд вважає, що визначений рішенням Заставнівського районного суду Чернівецької області від 22.10.2007 року розмір аліментів, які стягуються з відповідача на користь позивача на утримання сина [PERSON], [INFO] недостатній для його утримання, оскільки з часу ухвалення вказаного рішення Заставнівського районного суду Чернівецької області значно збільшився розмір прожиткового мінімуму на дитину віком від 6 до 18 років, який відповідно до ЗУ «Про Державний бюджет України на 2019 рік» №2629-VIII від 23.11.2018 року станом на дату ухвалення рішення становить 2027 гривень, забезпечення якого є в рівній мірі обовязком, як матері так і батька. Згідно ч.ч. 2,3 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Таким чином суд, врахувавши вимоги статті 182 СК України та інші обставини, що мають істотне значення вважає, що без погіршення матеріального становища відповідача, на користь позивача з відповідача необхідно стягувати аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 176 ЦПК України у позовах про зменшення або збільшення платежів або видач ціна позову визначається сумою, на яку зменшуються або збільшуються платежі чи видачі, але не більше ніж за один рік. На виконання вказаної вимоги закону встановлено, що ціна даного позову становить (2500-150)*12=28200 гривень, позовні вимоги задоволено на (1500-150)*12=16200 гривень, тобто на 57%. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. За таких обставин, оскільки позивач була звільнена від сплати судового збору в розмірі 704,80 грн., а позов задоволено частково, а саме в розмірі 57%, то суд вважає, що з відповідача на користь держави, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, належить стягнути судовий збір в розмірі 437,99 грн. На підставі викладеного, ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, главою 15 СК України,

Outcome: partial