Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, відповідно до якого просить суд стягнути з відповідача [PERSON], [INFO], щомісячно на її користь аліменти в розмірі ј частини усіх видів його заробітку, на утримання дочки [PERSON], 06.10.200 року народження, до закінчення нею навчання. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона з відповідачем мають дочку [PERSON], [INFO]. [PERSON] сплачував аліменти на утримання дочки до досягнення нею повноліття. На даний час дочка є повнолітньою та з 01.09.2018 року навчається в Кременчуцькому медичному коледжі імені [PERSON], вищому навчальному закладі І рівня акредитації, термін навчання по 31.01.2021 року. Відповідач добровільно відмовляється утримувати дочку в період навчання, в звязку з чим позивачка звернулася з даним позовом до суду. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала, просила суд його задовольнити з підстав наведених у ньому. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував. Пояснив, що до нього ні позивач, ні дочка про допомогу не звертались, коштів на утримання дочки у період навчання він не надавав. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву згідно якої просить справу розглядати без її участі. Суд, вислухавши сторін, вивчивши матеріали справи, повно і всебічно зясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши та проаналізувавши представлені докази, приходить до наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи, сторони [PERSON] та [PERSON] мають спільну дочку [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження серія І-КЕ №194365, виданим повторно 05.03.2014 року Автозаводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області. Довідкою №2702, виданої 01.09.2018 року «Кременчуцьким медичним коледжем» імені [PERSON] Комунальним вищим навчальним закладом І рівня акредитації Полтавської обласної ради, підтверджено, що на підставі наказу про зарахування №11-Н від 13.08.2018 року [PERSON] навчається в Кременчуцькому медичному коледжі імені [PERSON], вищому навчальному закладі І рівня акредитації, на 1 курсі відділення «Акушерська справа» на державній денній формі навчання. Термін навчання з 01.09.2018 року по 31.01.2021 року. З довідки № 2895 від 11.01.2019 року, виданої «Кременчуцьким медичним коледжем» імені [PERSON] Комунальним вищим навчальним закладом І рівня акредитації Полтавської обласної ради вбачається, що [PERSON] відрахована з коледжу з 10.01.2019 року. [PERSON] проживає разом з матірю [PERSON] в квартирі [ADDRESS]. Цей факт підтверджено довідкою №77/33 виданою 13.11.2018 року ТОВ «Місто для людей». У відповідності зі ст. 199 СК України, якщо повнолітні діти продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23-х років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно з п. 20 розяснень Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з якими вони проживають. Ненадання матеріальної допомоги повнолітній доньці, яка навчається і потребує в звязку з цим допомоги, за умови можливості надання такої допомоги є порушенням батьківського обовязку, передбаченого ст. 199 СК України. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Статтею 80 СК України передбачено, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Статтею 201\~СК України передбачено, що до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Таким чином, відповідно до норм СК України батьки мають рівні права та обов'язки щодо своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання та зобов'язані утримувати повнолітніх дітей до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Найкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, на кого покладена відповідальність за її освіту та навчання, така відповідальність у першу чергу покладена на її батьків. Повнолітня дочка сторін [PERSON] має третю групу інвалідності з дитинства. Судом не встановлена наявність істотних обставин, які б унеможливлювали надання відповідачем матеріальної допомоги на утримання повнолітньої [PERSON] у період її навчання. Відповідно ч. 1 ст.\~191\~СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Враховуючи вищевикладене, а також положення ст. 182 СК України, матеріальний стан сторін, стан їх здоровя, враховуючи інтереси [PERSON] на утримання якої присуджуються аліменти, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, тому необхідно стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання повнолітньої дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 15.11.2018 року і до 09.01.2019 року, тобто до закінчення навчання. Суд вважає, що дана частка доходу не є завищеною в нинішніх умовах проживання, з урахуванням віку та потреб дитини, а також є достатньо збалансованою, щоб не завдати відповідачу додаткових труднощів матеріального характеру, і допомогти позивачці утримувати дочку. Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином, оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору, обовязок по їх сплаті, відповідно до положень ст.141 ЦПК України, слід покласти на відповідача та стягнути з останнього судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп. на користь держави.

Outcome: approved