Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись при цьому на те, що вони з відповідачем перебувають у шлюбі, зареєстрованому 24.02.2000 року і мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей і тому вимушена звертатися до суду з цим позовом. Просить стягнути аліменти щомісяця по 1000,00 грн. В судовому засіданні позивач позов підтримала в повному обсязі і дала пояснення про обставини викладені вище, а також вказала, що у зв'язку з тим, що вона працює не офіційно і отримує заробітну плату, яка недостатня для утримання двох неповнолітніх дітей, тому бажає, щоб відповідач щомісячно підтримував дітей матеріально, так як гроші потрібні на харчування, на одяг, ліки, а крім цього, діти займаються спортом - спортивне карате, за яке вона сплачує в межах 250 грн., англійською мовою, треба сплачувати у школу, а тому у неї не вистачає грошей на їх утримання. Відповідач працює не офіційно на СТО і якщо дає будь - яку допомогу, то дуже рідко, так давав на лікування 500 грн. Не заперечує, що відповідач придбав для дітей спортивні пояса, але заперечує, що [PERSON] надає регулярну допомогу, яка б дозволила би утримувати дітей. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково та пояснив, що він не заперечує, що є батьком двох дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] і він надає на їх утримання матеріальну допомогу. Так, коли молодшому сину було 10 років, він купив йому комп'ютер, а також віддав свій телевізор. Купує одяг та взуття, надає гроші сину. Наприклад в травні 2015 року він надав гроші у межах 5000 грн. Тривалий час він працював не офіційно, але в останні часи не працює. Допомогу може надавати по 600 грн. Вислухавши сторони та дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Судовим розглядом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 24.02.2000 року. Сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які мешкають разом з матір'ю [PERSON]. Стаття 141 Сімейного кодексу України визначає, що: мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Частина 2 і 3 статті 150 Сімейного кодексу України визначає, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток та забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до положень ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення повноліття. Статтею 181 ч.1, 2 СК України визначено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) в натуральній формі. Згідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляду справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них з ким вона проживає вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Сторони проживають окремо, діти проживають з позивачкою, що не заперечується відповідачем. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно правилам ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник, має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, тому суд вважає необхідним визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідач не довів в судовому засіданні, що він в останні часи надав позивачу матеріальну допомогу в розмірі 5000 грн., а також покупав речі. Судом встановлено, що [PERSON] працездатній, інших неповнолітніх дітей немає і тому може надавати відповідну матеріальну допомогу на утримання неповнолітніх дітей. Відповідачем не надана інформація про його доходи та місце роботи, але він працює не офіційно і тому повинен утримувати дітей по закону. Суд не погоджується з доводами відповідача стосовного того, що на утримання дітей достатньо по 600 грн., так як ця сума на теперішній час незначна і тому діти будуть позбавлені можливості отримувати все необхідне для свого розвитку та утримання, тому з урахування викладеного, вважає необхідним стягнути аліменти в розмірі по 750 грн. на кожну дитину. При цьому при зміні майнового стану позивача та відповідача вони обидва не позбавлені можливості звернутися до суду з позовом стосовно зміни розміру аліментів. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судові витрати за судовий збір 243,60 грн.

Outcome: partial