Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа служба у справах дітей Генічеської міської ради про скасування усиновлення. В обгрунтування позову зазначено: 24 червня 2014 року між позивачкою та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Генічеського районного управління юстиції Херсонської області, про що зроблений відповідний актовий запис №71. Після одруження позивачка разом із своїм сином [PERSON] , [INFO] , переїхала жити в будинок відповідача за адресою: [ADDRESS] . Згодом, відповідач виявив бажання усиновити сина позивачки. Рішенням Генічеського районного суду Херсонської області від 08 червня 2016 року оголошено [PERSON] , [INFO] усиновлювачем [PERSON] , [INFO] , зобов`язано відділ реєстрації актів цивільного стану Генічеського районного управління юстиції Херсонської області внести зміни в актовий запис № 00098449009 від 03 квітня 2013 року про народження [PERSON] , записати батьком дитини [PERSON] та змінити усиновленому прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », по-батькові з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Однак сімейне життя між позивачкою та відповідачем не склалося. Шлюбні відносини між ними фактично були припинені. З того часу відповідач втратив інтерес до сімейного життя, вихованням дитини не займається, матеріально не забезпечує. На підставі чого позивачка вимушена була звернутися до суду з проханням розірвати їх шлюб. 14 лютого 2018 року рішенням Генічеського районного суду Херсонської області шлюб між позивачем та відповідачем - розірвано. Після розірвання шлюбу з відповідачем дитина залишилася проживати з позивачкою. По теперішній час позивачка разом із сином зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] у квартирі, яка передана позивачці у спільну часткову власність. Син позивачки [PERSON] , [INFO] , навчається у 7-Б класі, у Щасливцівському закладі загальної середньої освіти. Відповідач взагалі не підтримує зв`язок зі школою, та шкільним навчанням дитини. Натомість позивачкою самостійно створено всі необхідні житлово-побутові умови для нормального розвитку сина. Позивачка підтримує постійний зв`язок з адміністрацією школи та класним керівником, бере активну участь у шкільному житті дитини, що підтверджується характеристикою сина зі школи. Як зазначає позивач [PERSON] фактично самоусунувся від виховання дитини, а саме: не піклується, про фізичний та духовний розвиток хлопчика, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини. Відповідне негативно впливає на його фізичний розвиток, як складову виховання не спілкується з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню ним загально визнаних норм моралі, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, не створює умов для отримання ним освіти та не цікавиться його навчанням. Також, ніякого зв`язку з позивачкою та хлопчиком, відповідач не підтримує та участі у вихованні усиновленого сина не приймає. Це усиновлення перестало забезпечувати сімейне виховання та суперечить інтересам дитини. Окрім того, оскільки позивачка із відповідачем розлучились, позивач вважає, що спільне проживання відповідача з усиновленою дитиною є неможливим. Тому, позивач просить суд скасувати усиновлення дитини позивачки - [PERSON] , [INFO] усиновителем [PERSON] , [INFO] . 30.09.2021 року в підготовчому судовому засіданні представник позивача уточнив позовні вимоги і просив суд скасувати усиновлення дитини позивачки - [PERSON] , [INFO] усиновителем [PERSON] , [INFO] та зобов`язати органи РАЦС внести зміни в актовий запис про народження [PERSON] , [INFO] виключивши в графі «батько» відомості про [PERSON] , та змінити прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », по-батькові з « [PERSON] » на [PERSON] ». В судове засідання позивачка не з`явилася, просила суд справу розглядати за участі її представника - адвоката Гринечка С.Б. В судовому засіданні представник позивача - адвокат Гринечко С.Б. позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав зазначених у позові, тому просив суд уточнені позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Також, до матеріалів справи долучено нотаріально завірену заяву [PERSON] від 01.02.2021 року відповідно до якої позовні вимоги про скасування усиновлення він визнає в повному обсязі. У зв`язку з тією обставиною, що шлюб між ним та позивачем розірвано, він виїхав до іншої країни, тому не має можливості виконувати батьківські обов`язки щодо усиновленого сина, тому погоджується на скасування усиновлення. Представник третьої особи служби у справах дітей Генічеської міської ради Коваленко Іван Іванович пояснив, що оскільки відповідач визнає позовні вимоги, позивач та відповідач розірвали шлюб. Відповідач не приймає участі у вихованні усиновленого сина. Це усиновлення перестало забезпечувати сімейне виховання та суперечить інтересам дитини, тому вважає що позов підлягає задоволенню. Приймаючи до уваги пояснення представника позивача, представника третьої особи, письмову, нотаріально завірену заяву відповідача, дослідивши матеріали даної справи, суд вважає позовні вимоги підлягаючими задоволенню виходячи із наступного. За змістом ч. 8 ст.7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватись із максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Відповідно до положень ст. 51 Конституції України, ст. 5 СК України держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, забезпечує охорону прав матері та батька, створює умови для зміцнення сім`ї. Ніхто не може зазнавати втручання в його сімейне життя, крім випадків, встановлених Конституцією України. Статтею 207 Сімейного кодексу України встановлено, що усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого ст.282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Згідно з ч.ч. 3-5 ст. 232 СК України, з моменту усиновлення виникають взаємні особисті немайнові та майнові права і обов`язки між особою, яка усиновлена (а в майбутньому - між її дітьми, внуками), та усиновлювачем і його родичами за походженням. Усиновлення надає усиновлювачеві права і накладає на нього обов`язки щодо дитини, яку він усиновив, у такому ж обсязі, який мають батьки щодо дитини. Усиновлення надає особі, яку усиновлено, права і накладає на неї обов`язки щодо усиновлювача у такому ж обсязі, який має дитина щодо своїх батьків. Відповідно до п.п. 1-3 ч. 1, ч. 4 ст. 238 СК України, усиновлення може бути скасоване за рішенням суду, якщо воно суперечить інтересам дитини, не забезпечує їй сімейного виховання, якщо дитина страждає недоумством, на психічну чи іншу тяжку невиліковну хворобу, про що усиновлювач не знав і не міг знати на час усиновлення; та якщо між усиновлювачем і дитиною склалися, незалежно від волі усиновлювача, стосунки, які роблять неможливими їхнє спільне проживання і виконання усиновлювачем своїх батьківських обов`язків. Усиновлення скасовується від дня набрання чинності рішенням суду. Відповідно до роз`яснень Верховного Суду України в Постанові Пленуму № 3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення та поновлення батьківських прав», основною причиною скасування усиновлення є невідповідність усиновлення інтересам усиновленої дитини, незабезпечення їй сімейного виховання. Цим поняттям охоплюються усі аспекти правовідношення із усиновлення, як винного, так і невинного характеру зі сторони усиновлювача. До таких обставин, зокрема, слід віднести відсутність взаємної злагоди в силу особистих якостей усиновлювача та (або) усиновленого, в результаті чого усиновлювач не користується авторитетом у дитини або дитина не відчуває себе членом сім`ї усиновлювача; виявлення після усиновлення розумової неповноцінності або спадкових відхилень у стані здоров`я дитини, які істотно утруднюють або унеможливлюють процес виховання, про наявність якого усиновлювач не був попереджений при усиновленні; поновлення у дієздатності батьків дитини, до яких він був дуже прив`язаний і не може забути про них після усиновлення, що негативно впливає на його емоційний стан, і т. п. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 239 СК України, у разі скасування усиновлення припиняються на майбутнє права та обов`язки, що виникли у зв`язку з усиновленням між дитиною та усиновлювачем і його родичами. У разі скасування усиновлення дитина передається за бажанням батьків або інших родичів їм, а якщо це неможливо, - вона передається на опікування органові опіки та піклування. Частиною другою статті 239 СК України встановлено, що у разі скасування усиновлення відновлюються права та обов`язки між дитиною та її батьками, іншими родичами за походженням. Згідно ст. 241 СК України після набрання чинності рішенням суду про визнання усиновлення недійсним або скасування усиновлення суд у місячний строк зобов`язаний надіслати копію рішення до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини. Орган державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про скасування усиновлення або визнання його недійсним вносить відповідні зміни до актового запису про народження дитини. Порядок здійснення усиновлення (скасування усиновлення), здійснення нагляду за дотриманням прав усиновлених дітей регулюється Порядком провадження діяльності з усиновлення та здійснення нагляду за дотриманням прав усиновлених дітей, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.2008 № 905. Відповідно до п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» № 3 від 30 березня 2007 року, усиновлення може бути скасовано або визнано недійсним тільки за рішенням суду за позовами батьків, усиновлювача, опікуна, піклувальника, органу опіки та піклування, прокурора, а також усиновленої дитини, яка досягла чотирнадцяти років. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, сторони починаючи з 24.06.2014 року перебували в зареєстрованому шлюбі. Рішенням Генічеського районного суду Херсонської області від 08 червня 2016 року - [PERSON] , [INFO] оголошено усиновлювачем [PERSON] , [INFO] , зобов`язано відділ реєстрації актів цивільного стану Генічеського районного управління юстиції Херсонської області внести зміни в актовий запис № 00098449009 від 03 квітня 2013 року про народження [PERSON] , записати батьком дитини [PERSON] та змінити усиновленому прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », по-батькові з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Внесено зміни в актовий запис про народження дитини, видано свідоцтво про народження відповідно до якого [PERSON] , [INFO] є сином [PERSON] та [PERSON] . 14 лютого 2018 року рішенням Генічеського районного суду Херсонської області шлюб між позивачем та відповідачем - розірвано. Після розірвання шлюбу позивачка разом із сином змінила місце проживання і на теперішній час зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] у квартирі, яка передана позивачці у спільну часткову власність. Як встановлено в судовому засіданні відповідач виїхав за межі України, з усиновленим сином не спілкується, участі в його вихованні не приймає. Це усиновлення перестало забезпечувати сімейне виховання та суперечить інтересам дитини. Окрім того, оскільки позивачка із відповідачем розлучились, спільне проживання відповідача з усиновленою дитиною є неможливим, відповідач не заперечує проти скасування усиновлення. Враховуючи викладене, в ході розгляду справи суд, знайшов об`єктивне підтвердження факт того, що усиновлення суперечить інтересам дитини та не забезпечує дитині сімейного виховання, а тому позов є обґрунтованим, доведеним та таким, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved