Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-21 00:00:00

Позивач [PERSON] , звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею в порядку спадкування за заповітом, після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , права власності на земельні ділянки площею - 0,2500 га.,з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, - 0,1305 га., для ведення особистого селянського господарства та - 4,8413 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва які належні останньому згідно державних актів на право приватної власності на земельні ділянки серії [NUMBER] , [NUMBER] , від 25.12.2009 року та серії [NUMBER] , від 15.04.2002 року, обґрунтовуючи вимоги тим, що при зверненні до нотаріальної контори, їй було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом на зазначені земельні ділянки, у зв`язку з відсутню оригіналів державних актів, які втрачені та отримати їх дублікати, шляхом звернення до відділу Держгеокадастру являється можливим. З цих підстав вона не може захистити свої невизнані права, в іншому порядку крім судового, тому просить позов задовольнити. Позивач [PERSON] , її представник [PERSON] , будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися, звернувшись до суду з заявами (вх. № 3574 від 22.07.2019 р., №2593 від 24.05.2019 р.,) про розгляд справи в їх відсутність, позовні вимоги підтримують повністю та просять позов задовольнити. Представник відповідача - Сирівської сільської ради Врадіївського району Миколаївської області - Літвінов О.А., будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, звернувшись до суду з заявою (вх. № 2457 від 16.05.2019 року) про розгляд справи у відсутність їх представника, позовні вимоги [PERSON] , визнають повністю та не заперечують проти їх задоволення. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі (позивача, відповідача), від яких надійшли заяви про розгляд справи в їх відсутність, позовні вимоги підтримують та не заперечують проти задоволення позову, з огляду на те, що судом не визнано їх явку обов`язковою, фіксування судового процесу по даній справі за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Вивчивши матеріали справи, враховуючи те, що визнання відповідачем пред`явленого до нього позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а у судовому засіданні, у відповідності до вимог ст. 209 ЦПК України, виконано завдання розгляду справи по суті, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників судового розгляду та прийняти рішення за результатами проведення розгляду справи по суті на підставі наявних у справі матеріалів. Так, судом встановлено, що 14.12.2009 р., [PERSON] на підставі рішень №1, 28 позачергової сесії, 5 скликання Сирівської сільської ради, Врадіївського районну, Миколаївської області набув право власності на земельні ділянки із цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку та для ведення особистого селянського господарства, загальними площами 0,2500 га., та 0,1305 га., що розташовані по [ADDRESS] а також за розпорядженням №69-р., Врадіївської РДА від 18.02.2002 р., набув право власності на земельну ділянку загальною площею 4,8413 га., в межах території Сирівської сільської ради Врадіївського району Миколаївської області, з цільовим призначенням - ведення товарного сільськогосподарського виробництва (копії державних актів на право власності на земельні ділянки серії [NUMBER] , [NUMBER] , виданих 25.12.2009 року та серії [NUMBER] , виданого 15.04.2002 року); - 19.10.2016 року [PERSON] , [INFO] , склав заповітне розпорядження, яким все його майно на випадок смерті заповів позивачу [PERSON] , [INFO] (заповіт, зареєстрований в реєстрі за № 82 від 19.10.2016 року, посвідчений секретарем виконавчого комітету Сирівської сільської ради Врадіївського району - Борщ Н.А., витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі №45626226, виданий 01.11.2016 р.); - [INFO] в с. Сирове Врадіївського районну Миколаївської області, помер [PERSON] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане 06.03.2018 року); - 08.02.2019 р., позивач успадкувала за заповітом житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, загальною площею 58,5 кв.м., який знаходиться за адресою [ADDRESS] (витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі №55059651, витяг з ДРРП №155637518, свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 08.02.2019 р.); Постановами від 29.01.2019 р. приватний нотаріус Врадіївського районного нотаріального округу Миколаївської області Лавріненко М.І., відмовив позивачці у видачі після [PERSON] , свідоцтв про право на спадщину за законом на земельні ділянки площами 0,2500 га.,з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, 0,1305 га., для ведення особистого селянського господарства, що розташовані по [ADDRESS] а також на земельну ділянку площею 4,8413 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в межах території Сирівської сільської ради Врадіївського району Миколаївської області, у зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на зазначені земельні ділянки, а також у довідці №37/02-14 від 23.03.2019 р., зазначив, що позивач [PERSON] , являється єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] ; Як вбачається з матеріалів справи, позивачкою розміщено оголошення в газеті Вісник Врадіївщини № 25 (9979) від 27.03.2019 р., згідно якого державні акти на право власності на земельні ділянки серії [NUMBER] , [NUMBER] , від 25.12.2009 року та серії [NUMBER] , від 15.04.2002 року, виданий на ім`я [PERSON] , вважати втраченими. Відповідно до статті 1 Додаткового протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 41 Конституції України передбачено, що право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини; інші юридичні факти. Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За змістом положень ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, особи мають право на спадкування за законом. У відповідності до ч.ч. 1-3, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Зазначене положення також закріплено в ст.ст. 81 та 131 ЗК України, п. 22-1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 р. Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ, згідно яких громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. За вимогами ст.ст. 125, 126 ЗК України, право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. За ст. 6 Європейської конвенції з прав людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст. 13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право предявити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, так як існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Таким чином враховуючи, що позивач являється єдиним спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] , та в даному випадку не має іншої можливості, а ніж у судовому порядку, встановити своє право на спадщину, яке у неї виникло у зв`язку із смертю спадкодавця, з врахуванням визнання позову відповідачем, суд вважає, що позов є законним і обґрунтованим, а відтак підлягає задоволенню. Судові витрати по сплаченому судовому зборі при пред`явлені позову залишити за позивачем.

Outcome: approved