Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] зареєстрованого 15 листопада 2013 року Кам`янобрідським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луганського міського управління юстиції, про що 15 листопада 2013 року складено відповідний актовий запис № 462. Просить розірвати шлюб, після розірвання шлюбу залишити прізвище « [PERSON] ». Позовні вимоги мотивовані тим, що між нею та [PERSON] 15 листопада 2013 року Кам`янобрідським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луганського міського управління юстиції зареєстровано шлюб, про що 15 листопада 2013 року складено відповідний актовий запис № 462. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Вона та відповідач прожили у спільному шлюбі до вересня 2018 року. Подальше збереження шлюбу неможливе через відсутність взаємопорозуміння та відчуття любові один до одного, підстав для примирення не вбачає. Вони не ведуть спільне господарство, у неї та відповідача створені нові сім`ї. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, у письмовій заяві просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги просила задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, а саме, відповідно до положень ч.11 ст.128 ЦПК України та ст. 12-1 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» - шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Відповідач про причини неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності не надходило, відзив на позов не подав. Суд на місці постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 15 листопада 2013 року, про що Кам`янобрідським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луганського міського управління юстиції 15 листопада 2013 року складено відповідний актовий запис № 462 та видане свідоцтво серія [NUMBER] (а.с. 6). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , на підтвердження чого надано копію свідоцтва про народження від 06 березня 2014 року Серія [NUMBER] (а.с. 7). З позовної заяви вбачається, що фактичні взаємовідносини подружжя припинені, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам, спір про місце проживання дитини відсутній. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач [PERSON] після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище - « [PERSON] ». Враховуючи викладені обставини, суд вважає встановленим, що подальше спільне проживання подружжя, збереження їх шлюбу неможливе та суперечило б інтересам кожного з них, а тому шлюб між сторонами слід розірвати та залишити прізвище позивачу - « [PERSON] ». На підставі викладеного,

Outcome: approved