Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначила, що з 18 жовтня 2008 року вона перебуває в шлюбі з відповідачем. Від шлюбу у них народилося син: [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося. Тому з квітня 2012 року і по даний час вони з відповідачем проживають окремо, спільного бюджету не мають. Дитина весь цей час проживає з позивачем, перебуває на її утриманні. Подальше збереження шлюбу з відповідачем позивач вважає неможливим та таким, що суперечить її інтересам. Тому просила суд шлюб між нею та відповідачем, що був зареєстрований 18 жовтня 2008 року Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, розірвати, сина - [PERSON] , [INFO] , залишити проживати з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Також просила стягнути з відповідача на її користь всі витрати, пов`язані з розглядом справи в суді. Ухвалою судді Київського районного суду м.Полтави від 01 лютого 2021 року відкрито провадження у даній справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Заперечень проти розгляду справи у спрощеному провадженні сторони суду не надавали. Відповідач [PERSON] відзиву на позов не надав. Інші заяви по суті справи та клопотання сторонами суду не подавалися. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позов підтримали в повному обсязі, просили його задовольнити. При цьому посилались на обставини, викладені в позовній заяві. Позивач також суду повідомила, що прізвище вона змінювати не бажає, просить залишити їй прізвище [PERSON] . Також повідомила, що з відповідачем спір щодо визначення місця проживання дитини відсутній. Відповідач [PERSON] , який належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив. Враховуючи наявність достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, відсутність підстав, передбачених ст.223 ЦПК України для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, який в засідання не з`явився. Суд, заслухавши позивача та її представника, дослідивши докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 18 жовтня 2008 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 18 жовтня 2008 року Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 18 лютого 2009 року Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції) - а.с.6. За повідомленням позивача на час розгляду справи сторони проживають окремо, шлюбних відносин не підтримують. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позивач позов підтримує в повному обсязі, на розірванні шлюбу наполягає. Таким чином судом встановлено відсутність вільної згоди позивача перебувати в шлюбі з відповідачем. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, категорично не бажає перебувати в шлюбі з відповідачем, суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі та суперечили б інтересам обох з подружжя. Тому шлюб необхідно розірвати. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач просить суд залишити їй прізвище « [PERSON] ». Вказані вимоги також підлягають до задоволення. Вирішуючи питання про залишення дитини з матір`ю суд виходить з наступного. Судом встановлено, що на даний час малолітній [PERSON] , [INFO] , проживає з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою КП «ЖЕО №2» Полтавської міської ради від 16 березня 2020 року №4781 (а.с.9). В той же час судом встановлено, що батьками не вирішувалось питання щодо визначення місця проживання дитини, і спір з цього питання між ними відсутній. [PERSON] та [PERSON] проживають окремо. Відповідно до ч.1, 2 та 3 ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. За загальним правилом за відсутності спору щодо того\~з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти\~суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. Лише за наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про\~визначення місця проживання дитини. \~ \~ \~ \~На вказаній\~відмінності визначення\~місця проживання\~дитини при\~наявності спору\~між батьками\~від залишення\~дитини з\~одним із\~батьків при\~відсутності спору\~наголошував Верховний\~Суд у\~своїх рішеннях,\~зокрема у\~постанові Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 200/952/18, провадження № 61-14859св19. Матеріали справи не містять доказів про наявність такого спору між сторонами. Відповідач не подавав суду своїх заперечень щодо проживання спільної дитини разом із матір`ю. На підставі викладеного суд приходить до висновку про необхідність залишення малолітнього [PERSON] після розірвання шлюбу між сторонами з матір`ю [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених відносно них вимог. Згідно ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судові витрати позивача складаються з витрат на сплату судового збору у розмірі 908 грн. 00 коп. У зв`язку з задоволенням позовних вимог в повному обсязі з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 908 грн. 00 коп. на відшкодування понесених нею судових витрат.

Outcome: approved