Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з нього аліментів на неповнолітніх дітей: дочок [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини доходів, але не менше мінімального рекомендованого розміру аліментів на кожну дитину, що становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня предявлення позову і до досягнення дітьми повноліття, посилаючись на не досягнення домовленості щодо участі відповідача, який проживає окремо більш ніж рік і шість місяців, в утриманні дитини. Сторони в судове засідання, будучи повідомленими про дату і час розгляду справи, не зявилися. Представник позивача 11 січня 2019 року подала заяви про зміну предмета позову та уточнення позовних вимог, а саме просить стягувати з відповідача аліменти у твердій грошові сумі у розмірі 3000 (три) тисячі гривень на двох дітей: доньок, - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], щомісяця, але не менше мінімального рекомендованого розміру аліментів на кожну дитину, що становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня подачі позову і до досягнення дітьми повноліття. Справу просить слухати у її відсутності. Предстаник відповідача із заявою про зміну предмета позову та уточнення позовних вимог погодився, відповідач згідний сплачувати 3000 (три) тисячі гривень аліментів на двох дітей. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе прийняти рішення у підготовчому провадженні, задовольнивши позов з наступних підстав. Спір між сторонами виник з приводу стягнення аліментів в користь того з батьків, з ким проживають діти. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24 січня 2008 року, що вбачається із свідоцтва про шлюб серії 1-ИД №039832, виданого Скалатською міською радою Підволочиського району Тернопільської області, актовий запис №2. У шлюбі у сторін 23 березня 2009 року народилася донька [PERSON], та, 05 липня 2011 року, - [PERSON], про що свідчить свідоцтва про народження серії 1-ИД №095625, видане 02 квітня 2009 року Староскалатською сільською радою Підволочиського району Тернопільської області, серії 1-ИД №137308, видане 18 липня 2011 року Староскалатською сільською радою Підволочиського району Тернопільської області. Згідно з довідкою виконкому Скалатської міської ради №4-317 від 03 вересня 2018 року та актом обстеження матеріально-побутових умов проживання №2183 від 04 вересня 2018 року, [PERSON], [INFO], зареєстрована у [INFO]. До складу її сімї входять: доньки [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]; матір [PERSON], [INFO], батько [PERSON], [INFO] Сімя проживає у житловому будинку, площею 168 кв.м., займається тваринництвом. [PERSON] піклується про дітей, відвідує школу, батьківські збори. Діти відвідують позашкільні заклади, гуртки (танцювальний та малювання). Судом встановлено, що Відповідач, не зареєстрований і не проживає разом з сімєю, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Таким чином, в добровільному порядку коштів на утримання дітей Відповідач не надає. Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 Сімейного Кодексу України (далі СК України) батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною другою ст. 181 СК України передбачено, що за домовленістю між батьками дитини, той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за позовом одержувача аліментів (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на\~праві власності,\~володіння та/або\~користування у\~платника аліментів\~майна та\~майнових прав,\~у тому\~числі рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів,\~виключних прав\~на результати\~інтелектуальної діяльності,\~корпоративних прав;\~доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів;інші обставини, що мають істотне значення. Так, визначаючи розмір аліментів на неповнолітніх, суд виходить із вимог ст.ст. 181-184 СК України, згідно яких, розмір аліментів може визначатися у твердій грошовій сумі, котра не може бути меншою, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2 ст. 182 СК України). Прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років, станом на дату розгляду справи, - 2027 гривень. Крім того, суд виходить також із захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, збереження того рівня життя, який вони б мали тоді, коли утримувалася обома батьками. Судом не встановлено, що Відповідач за своїм станом здоровя чи матеріальним становищем не може виконувати своїх обовязків з утримання неповнолітніх дітей, оскільки є працездатною особою і спроможний платити кошти на утримання дітей. Враховуючи, що обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька, інтереси дітей при визначенні розміру аліментів, розмір витрат на утримання дітей, потреби у їх розвитку та навчанні, виходячи з принципів розумності та справедливості та визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити та стягувати з Відповідача щомісячно аліменти на неповнолітніх доньок: [PERSON], [INFO], [PERSON], 05 липня 2011 року, в твердій грошові сумі у розмірі 3000 гривень на двох дітей, але не менше мінімального рекомендованого розміру аліментів на кожну дитину, що становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати подачі позову і продовжувати до досягнення дітьми повноліття, що відповідатиме інтересам дітей і не порушуватиме права кожної із сторін. Крім того, в силу ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з Відповідача в дохід держави слід стягнути 704,80 гривень судового збору. З огляду на вказане, відповідно до ст. ст. 180, 184 СК України позовні вимоги належить задовольнити.

Outcome: approved