Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на дитину. Позовна заява мотивована тим, що [PERSON] є її донькою та [PERSON] Після розірвання шлюбу між нею та відповідачем донька залишилася проживати з матірFю та знаходиться на повному її утриманні. 28 січня 2014 року судом ухвалено рішення згідно якого стягнуто аліменти з відповідача на користь [PERSON], на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] 04 серпня 2017 року позивач уклала Договір з Національним фармацевтичним університетом про надання освіти її доньці. Загальна сума за навчання складає 38850 грн. Окрім того на період навчання донька проживає у гуртожитку університету. [PERSON] навчається на денній формі навчання, тому не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Відповідач проживає окремо та в житті доньки, її вихованні та розвитку ніякої участі не приймає. Зазначений розмір додаткових витрат не містить витрати на проїзд, на розвиток дитини, на відпочинок, лікування та інші витрати. З урахуванням викладеного, [PERSON] просила стягнути додаткові витрати на утримання дитини у розмірі 25805,10 грн. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судових засіданнях участі не брали, представник в письмовому клопотанні просив розглянути справу без його та позивача участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судових засіданнях участі не брав, в письмовій заяві вказав про розгляд справи без його участі, в задоволенні позову просив відмовити, до матеріалів справи просив долучити довідку про склад сімFї, довідку з виконавчої служби про сплату аліментів та довідку про сплату пені нарахованої за несплату аліментів. Відзив на позов не надав. Оскільки сторони та їх представники в судовому засіданні участі не брали, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. На підставі викладеного суд, вважає, можливим розглянути справу за відсутності сторін по наявним матеріалам в справі. Ухвалою судді Сватівського районного суду Луганської області від 08 лютого 2019 року було відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження з викликом сторін та відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву, призначено підготовче засідання. Ухвалою Сватівського районного суду Луганської області від 25 березня 2019 року справу призначено до розгляду по суті. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги слід задовольнити з наступних підстав. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 16 квітня 2008 року, про що 19 червня 2018 року видане свідоцтво про розірвання шлюбу [PERSON] І-ЕД F 156852 (а.с. 6). В шлюбних відносинах 26 квітня 2001 року у сторін народилася дитина - [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії І-ЕД F 157795 виданим 20 червня 2001 року (а.с. 5). Судом встановлено, що за рішенням Сватівського районного суду Луганської області від 28 січня 2014 року стягуються аліменти з відповідача на користь [PERSON], на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] (а.с. 7). З розрахунку державного виконавця вбачається, що [PERSON] з 2018 року періодично сплачує аліменти (а.с. 45), заборгованість по сплаті аліментів у сумі 23038,36 грн. ним виплачена (а.с. 46). 04 серпня 2017 року позивач уклала Договір з Національним фармацевтичним університетом про надання освіти її доньці. Загальна сума за навчання складає 38850 грн. (а.с. 8-11). [PERSON] навчається на другому курсі денного відділення Коледжу Національного фармацевтичного університету, що підтверджено довідкою F 280 від 12.09.18 (а.с. 12). Окрім того на період навчання [PERSON] проживає у гуртожитку університету, станом на 07 грудня 2018 року за проживання в гуртожитку позивачем сплачено 12760 грн. 20 коп., що підтверджується особистою карткою студента [PERSON] (а.с. 16). Згідно витребуваної судом інформації, суду надано відомості про доходи сторін за період 2017-2019 роки. Позивач [PERSON] отримує дохід від підприємницької діяльності, який складає за 2017 рік F 86000,00 грн., за 2018 рік F 63200,00 грн. Відповідач [PERSON] отримує заробітну плату за місцем проходження військової служби та дохід з інших джерел, таким чином за 2017 рік сума доходу складає 24708,34 грн., 1200,00 грн., 33344,29 грн., 39133,67 грн., 3000,00 грн., 21036,27 грн., 13317,20 грн., 50802,72 грн., за 2018 рік F 31306,38 грн., 1265,00 грн., 22193,48 грн., 26069,24 грн., 26640,78 грн. Відповідно до довідки про склад сімFї та проживання від 21 березня 2019 року F 136 [PERSON] та його дружина [PERSON] мають дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с. 44). Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Отже, виходячи з аналізу статті 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв'язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У постанові Верховного Суду України від 13 вересня 2017 у справі F 6-1489цс17 зроблено висновок, що «СК України виходить з принципу рівності прав та обовFязків батьків. Відповідно до закону, брати участь у додаткових витратах зобов'язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого. Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв'язку з розвитком певних її здібностей, у зв'язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку. З огляду на вищезазначені положення законодавства, виходячи з характеру спору, з урахуванням всіх обставин справи, а також того, що відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України F кожна сторона зобовFязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, користуючись рівними правами, на засадах змагальності, згідно вимог ст. 12 ЦПК України, виходячи із принципів розумності та справедливості, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги, а саме, стягнути з відповідача одноразово додаткові витрати на утримання дитини. Суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Очевидним є те, що навчання дитини у фармацевтичному коледжі, є необхідним для неї (дитини) та відбувається в її інтересах. Факт витрачання коштів на навчання та проживання дитини, підтверджений належними і допустимими доказами. Відповідач працездатний, отримує дохід та має об'єктивну можливість компенсувати частину додаткових витрат на дитину. Очевидним є те, що навчання неповнолітньої дитини у фармацевтичному коледжі, є необхідним для неї (дитини) та відбувається в її інтересах. Факт витрачання коштів на навчання та проживання дитини, підтверджений належними і допустимими доказами, отже позов підлягає задоволенню. Згідно зі ст.141 ЦПКУкраїни з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 704,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved