Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON], просить ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] [INFO].н., в розмірі 1000 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх позовних вимог покликається на те, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі, від якого у них народилась донька [PERSON] [INFO].н. З березня 2014р. фактично вони проживають окремо, а дитина знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної участі в утриманні дитини не приймає, а сама вона не взмозі забезпечити дитину продуктами першої необхідності. Оскільки відповідач не має постійного місця праці та має змогу надавати матеріальну допомогу, просить стягувати з нього аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісяця і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, дала пояснення аналогічні вищенаведеним та просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Скерував до суду письмові заперечення, за замістом яких, позовні вимоги визнаються ним частково. Усвідомлює свій обов'язок утримувати дитину та не заперечує проти стягнення з нього аліментів, проте їх розмір вважає завищеним. Офіційно він не працює, є інвалідом ІІІ групи загального захворювання з дитинства і його єдиний місячний дохід - це пенсія по інвалідності в розмірі 949 грн. Стан здоров'я його незадовільний, він перебуває на диспансерному обліку в окуліста та змушений витрачати кошти на лікування. На даний час проживає з батьками та сестрою, власного житла немає. Тому погоджується сплачувати аліменти в розмірі 350 грн. щомісячно, про що і просить суд ухвалити рішення. Також, справу просить слухати у його відсутності. Дослідивши матеріали справи, наявні у ній докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач та відповідач є батьками малолітньої [PERSON], [INFO].н., що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.4). Малолітня донька проживає разом з матір'ю за адресою [ADDRESS] чого відповідач не оспорює. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Як встановлено в судовому засіданні відповідач ухиляється від виконання даного обов'язку, матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Дитина проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідно до змісту ст. 184 СК України, призначення аліментів у твердій грошовій сумі можливе не лише у випадку коли саме такою є позовна вимога, але й за наявності інших обставин, які мають істотне значення, про що також може заявляти платник аліментів, тобто відповідач у справі. Враховуючи, що в такій категорії справ визначальним є не спосіб присудження аліментів, а реалізація права дитини на утримання, з огляду на можливість призначення аліментів в твердій грошовій сумі не лише за заявою позивача, але й за наявності інших обставин, які мають значення для справи, суд не вбачає перешкод для захисту права дитини на утримання саме у спосіб, обраний позивачем. Як встановлено в судовому засіданні, відповідач є інвалідом ІІІ групи загального захворювання, та згідно довідки Управління ПФУ в м. Івано-Франківськ від 24.11.2014р. (а.с.21), місячний розмір пенсії по інвалідності становить 949 грн. Доказів про наявність у нього будь-яких інших доходів в судовому засіданні не здобуто. Згідно довідки від 24.11.2014р. перебуває на диспансерному обліку в окуліста з 2002р. При визначенні розміру аліментів суд враховує розмір прожиткового мінімуму громадян, який встановлений станом на час розгляду справи, задовільний стан здоров'я та неповно забезпечене матеріальне становище дитини, стан здоров'я і матеріальне становище відповідача, відсутність у платника аліментів на утриманні інших дітей чи непрацездатних осіб, а також інші обставини, які мають значення для справи. Суд не може погодитись з тим, що обрахований відповідачем розмір аліментів в сумі не більше 350 грн. є максимально можливою сумою, яку останній взмозі сплачувати на утримання своєї доньки. Хоч і маючи інвалідність ІІІ групи, відповідач є працездатним, проте офіційно не працевлаштований. Як вбачається з копії медичної виписки (а.с.22), вадами здоров'я відповідача є вади зору. На переконання суду, такі обставини не є безумовною перешкодою у працевлаштуванні, і будучи особою молодого віку, відповідач взмозі знайти роботу, а отже отримувати доходи. За таких обставин справи, відсутність стабільного заробітку не може вважатись підставою для визначення розміру аліментів в сумі, обрахованій відповідачем. Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що з відповідача слід стягувати аліменти в користь позивача на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO].н. в розмірі 516 грн. щомісячно, які підлягають індексації, починаючи з 29 вересня 2014 року (дати пред'явлення позовної заяви) і до досягнення дитиною повноліття. Визначений судом розмір аліментів становить половину прожиткового мінімуму для осіб віком до 6 років, встановлених Законом України «Про державний бюджет України на 2015 рік». В силу того, що обов'язок по утриманні дитини в рівній мірі лежить на кожному з батьків, такий розмір аліментів, з врахуванням обставин справи та по відношенню до учасників процесу буде справедливим. При цьому, суд вважає за необхідне роз'яснити сторонам, що відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд присуджує з відповідача судові витрати.

Outcome: partial