Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою в якій вказує, що вона є власником житлового будинку № 20, розташованого по вулиці Робочій у місті Словянськ Донецької області. Зареєстрований у вказаному будинку колишній чоловік позивача відповідач по справі [PERSON], який не є власником зазначеного житлового будинку, не проживає в ньому з квітня 2015 року, не користується ним, не бере участі в оплаті комунальних платежів, що, в свою чергу, перешкоджає позивачеві здійснювати свої права власника. В звязку з цим [PERSON] просить суд заявлені нею позовні вимоги задовольнити та визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим будинком № 20, розташованим по вул. Робочій у м. Словянськ Донецької області. В судове\~засідання позивач\~[PERSON] не зявилася. Про час, дату та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, що підтверджується розписками про вручення повідомлення про виклик до суду, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, підтвердила заявлені позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав. Відповідно до ст. 280 ЦПК України,\~у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і який не подав відзив на позов, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що дана позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Так, згідно Договору дарування частки житлового будинку, посвідченого 03 квітня 2013 року приватним нотаріусом Словянського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за № 663, [PERSON] з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 1973994 від 03 квітня 2013 року, Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна № 128373522 від 21 червня 2018 року, будинок № 20, розташований по вулиці Робочій у м. Словянськ Донецької області на праві власності належить позивачу по справі [PERSON] В той же час, з Домової книги для приписки громадян, що проживають [INFO], розташованому по вул. Робочій у м. Словянськ Донецької області, вбачається, що окрім позивача, у вказаному будинку зареєстроне місце проживання й відповідача по справі. Натомість з акту про фактичне проважиння № 454, складеного та підписаного 12 червня 2018 року комісією у складі керівника комітету мікрорайону «Словважмаш» м. Словянська [PERSON], сусідів-свідків: [PERSON], який проживає за адресою: [INFO], [PERSON], яка проживає за адресою: [INFO], вбачається, що відповідач [PERSON] з 2015 року по теперішній час в житловому будинку № 20, розташованому по вулиці Робочій у місті Словянськ Донецької області, не проживає. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Отже, враховуючи, що відповідач [PERSON], не будучи власником спірного будинку, не проживає у ньому понад один рік, суд приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] щодо визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, в судовому засіданні знайшли своє підтвердження, а тому підлягають задоволенню. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved