Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Петриківської селищної ради, яку згодом було уточнено та відповідно до якої просить суд визнати незаконним та скасувати рішення сесії Петриківської селищної ради №134-8/УІІ від 24.03.2016 року «Про розгляд заяви [PERSON].» Зобов'язати Петриківську селищну раду розглянути повторно у двотижневий строк заяву [PERSON] про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки внатурі (на місцевості) площею 0,0300 га (кадастровий номер [NUMBER]), що знаходиться за адресою [ADDRESS] та питання про її передачу у приватну власність. Обгрунтовуючи свої позовні вимоги зазначила, що на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок від 21.03.1997 їй належить будинок, що знаходиться за адресою [ADDRESS]. Оскільки, позивачу належить на праві приватної власності жилий будинок за адресою: [ADDRESS], то і земельна ділянка на якій розміщений даний об'єкт нерухомості, належить [PERSON] У зв'язку з чим, з метою отримання правовстановлюючих документів на вказану земельну ділянку, позивач замовила у ФОП [PERSON] розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки внатурі (на місцевості). Розроблену технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки внатурі (на місцевості) погоджено відділом Держгеокадастру у Петриківському районі та земельній ділянці, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], площею 0,0300 га (цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд), присвоєно кадастровий номер [NUMBER], що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку номер НВ-1203069242015 від 29.12.2015. Погоджену технічну документацію із землеустрою 04.03.2016 подано на затвердження на сесію Петриківської селищної ради. Рішенням сесії Петриківської селищної ради № 134-8/УІІ від 24.03.2016 відмовлено [PERSON] у затвердженні технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки внатурі (на місцевості). Підставою для відмови зазначено лише факт надходження заяви [PERSON] про його заперечення про передачу земельної ділянки у власність [PERSON] Позивач вважає, що вищевказане рішення сесії Петриківської селищної ради є незаконним та підлягає скасуванню виходячи з того, що Петриківська селищна рада в даному випадку не діяла в межах своїх повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] уточнені позовні вимоги підтримав, вважає, що рішення відповідача є незаконним, оскільки підстави для відмови у затвердженні технічної документації із землеустрою, які в ньому зазначені не передбачені чинним законодавством, у зв'язку з чим дане рішення підлягає скасуванню, а заява [PERSON] відповідно до вимог ст. 118 ЗК України має бути повторно розглянута на сесії Петриківської селищної ради у строк 2 тижні. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, хоча не заперечувала, що Рішення сесії Петриківської селищної ради № 134-8/УІІ від 24.03.2016 має деякі неточності. Пояснила, що приймаючи дане рішення Петриківська селищна рада виходила з того, що згідно розписки від 19.03.2005 року будинок за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON]., а отже [PERSON] не є власником будинку та не має права на земельну ділянку, що знаходиться під ним. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи 04.03.2016 року [PERSON] звернулася до Петриківської селищної ради з заявою про винесення на розгляд сесії питання щодо затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки внатурі (на місцевості), що знаходиться за адресою: [ADDRESS], площею 0,0300 га (цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд), з кадастровим номером [NUMBER]. Разом з заявою позивачем було подано копію погодженої технічної документації із землеустрою, копію свідоцтва про право власності на житловий будинок від 21.03.1997, копію витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. Рішенням сесії Петриківської селищної ради № 134-8/УІІ від 24.03.2016 відмовлено [PERSON] у затвердженні технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки внатурі (на місцевості) площею 0,25 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Підставою для відмови зазначено факт надходження заяви [PERSON] про зупинення розгляду будь-яких заяв стосовно надання у власність зазначеної земельної ділянки до вирішення даного питання в суді. Оскільки позивач змінив позовні вимоги, виключивши з них вимогу про визнання права власності на оспорювану земельну ділянку, суд не вважає за необхідне надавати оцінку тим доказам, що стосуються встановлення належності будинку за адресою: [ADDRESS] наданими як позивачем так і відповідачем на підтвердження своїх вимог та заперечень. Частинами 9, 10, 11 ст. 118 Земельного кодексу України встановлено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність. Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду. У разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення заяви без розгляду питання вирішується в судовому порядку. Разом з тим, зазначена стаття закону не містить переліку підстав відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Згідно ст. 8 ЦК України, якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону). Відповідно до ч. 13 ст. 123 ЗК України, що регулює порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування, що за своїм змістом є подібним до правовідносин щодо передачі зазначених земельних ділянок у власність, підставою відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише його невідповідність вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів. Як вбачається з рішення сесії Петриківської селищної ради № 134-8/УІІ від 24.03.2016 підставою для відмови зазначено факт надходження заяви [PERSON] про зупинення розгляду будь-яких заяв стосовно надання у власність зазначеної земельної ділянки. При цьому в рішенні не зазначено, яким саме вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів не відповідає поданий позивачем проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Також в рішенні відсутня його мотивувальна частина, оскільки Петриківська селищна рада, прийнявши до уваги заяву [PERSON], не послалася на жоден нормативний акт, що встановлює право чи обов'язок органу місцевого самоврядування за даних обставин приймати саме таке рішення. Крім того, Петриківська селищна рада, розглянувши заяву [PERSON] щодо затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки внатурі (на місцевості), що знаходиться за адресою: [ADDRESS], площею 0,0300 га, прийняла рішення про відмову в затвердженні технічної документації щодо земельної ділянки площею 0,25 га, що також є його суттєвим недоліком. Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» передбачено, що при розгляді справ за позовами до органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування в разі незгоди з рішеннями з питань, віднесених у галузі земельних відносин до їх компетенції (зокрема, про відмову в передачі земельної ділянки у власність чи користування), суд за наявності підстав для задоволення позову визнає рішення такого органу недійсним і зобов'язує його залежно від характеру спору виконати певні дії, передбачені його компетенцією (або не вчиняти чи припинити їх), на захист порушеного права, як цього вимагає законодавство, або надає право позивачеві вчинити певні дії для усунення порушень його права. За таких обставин, суд приходить до висновку, що рішення сесії Петриківської селищної ради № 134-8/УІІ від 24.03.2016 містить суттєві недоліки, а тому наявні підстави для його скасування. При цьому, з метою забезпечення права позивача отримати рішення органу місцевого самоврядування, яке б відповідало вимогам закону та не містило б встановлених судом недоліків, суд вважає за необхідне зобов'язати Петриківську селищну раду розглянути повторно заяву [PERSON] про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки внатурі у строк, передбачений ч. 9 ст. 118 Земельного кодексу України. Судовий збір за позов немайнового характеру по справі у відповідності до ч. 2 ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved