Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-31 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулася до суду з позовом до відповідача, [PERSON], про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання у розмірі 1/4 (однієї четвертої) частки від його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 23 лютого 2016 року і до закінчення навчання [PERSON], [INFO], по 01 липня 2017 року. Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що від шлюбу з відповідачем у них народилася спільна дитина - [PERSON], [INFO], відповідач маючи можливість ухиляється від належного виконання обов'язку по її утриманню, участі в оплаті потреб їхньої спільної повнолітньої дитини, [PERSON], яка навчається в Коледжі при Кіровоградському інституті Міжрегіональної Академії управління персоналом, період навчання в якому становить з 01 вересня 2014 року по 01 липня 2017 року. В судовому засіданні позивач підтримала пред»явлений нею позов та просила його задовольнити, з підстав викладених у ньому та додатково пояснила, що до досягнення донькою повноліття вона отримувала аліменти від відповідача, їхня донька навчається на комерційній основі і стипендію не отримує. Позивач самостійно утримує дитину та витрачає на забезпечення потреб доньки грошову суму в розмірі 3000,00 - 4000,00 грн. щомісячно, які складаються з оплати транспортних витрат на дорогу від місця проживання до місця навчання, оплати витрат з оренди житла, придбання одягу, продуктів харчування, навчальної літератури. Відповідач в судовому засіданні визнав позовні вимоги та незаперечував проти задоволення позову. Також пояснив, що він працює електрослюсарем на Смолінській шахті ДП «Схід ГЗК», має на утриманні також інших дітей, які проживають разом із ним та його цивільною дружиною. Третя особа, [PERSON], в судове засідання не з»являвся, позивач та відповідач не заперечували щодо розгляду справи у її відсутність. Заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Від шлюбу у позивача та відповідача народилася спільна дитина, донька - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 5). З Довідки № 23 виданої 18 лютого 2016 року Кіровоградським інститутом Міжрегіональної Академії управління персоналом вбачається, що [PERSON] навчається в Коледжі при Кіровоградському інституті МАУП, на комерційній основі, на денній формі навчання, період навчання в якому становить з 01 вересня 2014 року по 01 липня 2017 року (а.с. 6). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 рок та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини . У відповідності до ст. 141 Сімейного кодексу України (далі за текстом - СК України) мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Таким чином, обов'язок по утриманню дитини в рівних частках покладається на її батьків. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частина 1 ст. 182 СК України встановлює, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення, аналогічні положення передбачені п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України у постанові від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Судом встановлено, що позивач звернулася до суду з даним позовом 23 лютого 2016 року. Відповідно до положень ст.ст. 57- 60 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності і взаємному зв'язку, а також з урахуванням визнання відповідачем позовних вимог, який працевлаштований на Смолінській шахті ДП «Схід ГЗК» і працює електрослюсарем, отримує заробітну плату, тобто має постійне джерело доходів, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Таким чином з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання доньки - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 (однієї четвертої) частки від його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 23 лютого 2016 року і до закінчення нею навчання, тобто по 01 липня 2017 року. Разом із цим, суд вважає за належне роз'яснити сторонам, що відповідно ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них. Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми виплати за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України якщо позивач на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи зазначені вимоги Закону, а також те, що позивач звільнена від оплати судових витрат при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів, суд вважає за необхідне стягнути судові витрати з відповідача на користь держави, а саме 551,20 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved