Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-13 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Полоничнівської сільської ради Камянка-Бузького району Львівської області, третьої особи Камянка-Бузької державної нотаріальної контора про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 19.07.1995 помер її дідо [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина, в обсяг якої входить земельна частка (пай) площею 2,7 га на території Полоничнівської сільської ради Камянка-Бузького району Львівської області та житловий будинок за адресою: вул.. Центральна № 66, с. Полонична, Камянка-Бузького району Львівської області. Позивач є спадкоємцем за законом після померлого, проте її було відмовлено в оформленні права на спадкове майно, а тому право позивача може бути захищено лише в судовому порядку. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримала. Представник відповідача у судове засідання не зявився, подав заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, з приводу задоволення позову не заперечує. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, подав заяву в якій просить розглядати справу у відсутності державного нотаріуса. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши зібрані по справі докази, зясувавши дійсні обставини, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно зі свідоцтва про смерть серії І-СГ № 305092, виданого Полоничнівською сільською радою Кам'янка-Бузького району Львівської області 19.07.1995, [PERSON] помер 18.07.1995р./а. с. 14/. Судом встановлено, що [PERSON] 20.04.1997р. було видано Сертифікат на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серія ЛВ №003922, на підставі рішення Полоничнівської сільської ради від 27.12.1994 року на земельну ділянку площею 2,70 га, без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, що розташована на території с. Полонична, Полоничнівської сільської ради /а. с. 16/. Крім того, [PERSON] належав житловий будинок за адресою: вул. Центральна, 66 , с. Полонична, Камянка-Бузького району, Львівської області. 17.02.1995р. [PERSON] склав заповіт, яким заповів житловий будинок з всіма господарськими будівлями, що знаходиться в с. Полонична, Камянка-Бузького району, Львівської області своєму синові [PERSON]Т./а. с. 11/. 18.07.1995р. Камянка-Бузькою державною нотаріальною конторою було видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом, згідно якого [PERSON] являється спадкоємцем всього спадкового майна померлого [PERSON], яке складалося з житлового будинку з приналежними до нього будівлями та спорудами, який знаходиться в с. Полонична Камянка-Бузького району Львівської області по вулиці Центральна, 66 /а. с. 13/. Дана спадщина за спадкоємцем зареєстрована 02.07.2018р. Червоноградським міжміським Бюром технічної інвентаризації в реєстровій книзі за №24, що підтверджується реєстраційним посвідченням яке видано на імя [PERSON] /а. с. 12/. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Згідно з ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Оскільки спадщина у вигляді земельної частки (пай) площею 2,70 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, що розташована на території с. Полонична Полоничнівської сільської ради не охоплюється заповітом [PERSON] тому спадкування цього майна здійснюється за законом. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] є внучкою померлого [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серія І-СГ № 312876 від 26.12.1995р. [PERSON], свідоцтвом про укладення шлюбу серія ІІ-СГ № 393464 від 14.11.1990р., згідно якого [PERSON] 14.11.1990р. уклав шлюб з [PERSON], свідоцтвом про народження серія І-СГ № 157191 від 13.05.1999р./а. с.9-10 /. Згідно з свідоцтвом про смерть серія 1-СГ №211975, Полоничнівською сільською радою Кам'янка-Бузького району Львівської області 16.03.2010р. [PERSON] помер 15.03.2010р./а. с. 17/. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Таким чином, позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем за законом майна померлого діда [PERSON] та відповідно до ст. 1265 ЦК України відноситься до пятої черги спадкоємців за законом - інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Пунктом 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2007 року «Про судову практику у справах про спадкування», передбачено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). А, пунктом 23 вказаної Постанови закріплено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, право на спадщину є самостійним майновим правом, яке виникає на підставі факту її прийняття та підлягає захисту в передбачений законом спосіб, і через відмову нотаріуса у видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину, не може бути захищене в інший спосіб. Положеннями статей 15, 16 ЦК України, статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За змістом частини другої статті 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути визнання права. Виходячи з вищевикладеного та враховуючи, що позивач прийняла спадщину в установленому законом порядку після померлого [PERSON], але оформити своє право спадкове майно не має можливості, порушене право позивача підлягає захисту, а позовні вимоги задоволенню. Крім того, відповідач позовні вимоги визнав, що відповідно до частини четвертої статті 206 ЦПК є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки для цього наявні законні підстави, а визнання позову є безумовним і не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved