Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач в обґрунтування своїх вимог посилається на те, що шлюб з відповідачем укладено 06.02.2015, який зареєстровано Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 30. Сторони мають двох малолітніх дітей сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачем. [PERSON] зазначає, що після реєстрації шлюбу подружжя мешкало разом у м. Харкові. Проте, спільне життя склалось невдало. Між сторонами виникали сварки, у звязку з протилежними поглядами на життя та сімю. Відповідач не працює через хворі суглоби вже два роки, через що весь тягар матеріального забезпечення родини ліг на плечі позивача. При цьому, вказує [PERSON], відповідач ніколи не цікавиться проблемами родини, відноситься до позивача без турботи та любові, як до зовсім чужої та сторонньої людини. Обстановка взаємного непорозуміння в решті решт призвела до остаточного відчуження між подружжям. Сторони втратили почуття любові та взаємоповаги один до одного. З цього часу подружжя мешкає окремо, жодних відносин сторони не підтримують. У звязку з вищевикладеним, позивач вважає, що шлюб між сторонами розпався остаточно та має бути розірваний. Спорів майнового характеру та щодо визначення місця проживання дітей немає. Сторони подали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. В заяві від 22.05.2017 відповідач позов визнав. Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Відповідно ст. 110 СК України шлюб скасовується в судовому порядку, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання чоловіка й жінки із збереженням родини неможливо. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов, який відповідач визнав, підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і зберігання шлюбу неможливе, сімя існує лише формально, єдиний сімейний бюджет відсутній, сторони не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, втратили один до одного почуття любові та поваги. Зі свідоцтва про шлюб серії І-ВЛ № 247522, виданого 06.02.2015 овтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, вбачається, що при одружені позивач залишила дівоче прізвище «Топоркова». При цьому, відповідно до\~статті 113 Сімейного кодексу України\~особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки дошлюбне прізвище позивача при реєстрації шлюбу змінено не було, суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу залиши її дошлюбне прізвище - «Топоркова». Крім того, позивач просила стягнути з відповідача на її користь\~судові витрати. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, сплачений\~ позивачем судовий збір, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 2), підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved