Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що перебуваючи в шлюбі, який розірвано 01 квітня 2019 року на підставі рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області, у них з відповідачем народилося двоє дітей: дочка - [PERSON] , [INFO] та дочка - [PERSON] , [INFO] . Діти проживають разом із нею та знаходяться на її утриманні, а відповідач в добровільному порядку не надає їм належної матеріальної допомоги, тривалий час припинив утримувати та матеріально забезпечувати дітей, а її матеріальний стан не дозволяє повністю забезпечувати потреби дітей, тому просить суд стягувати з відповідача на її користь аліменти, на утримання дочки - [PERSON] , [INFO] та дочки - [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі по 2000 грн., щомісячно на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з моменту звернення до суду та до досягнення кожною дитиною повноліття. Ухвалою судді Гусятинського районного суду Тернопільської області від 22 червня 2021 року провадження у зазначеній справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомленням) сторін. У встановлений термін сторони не направили суду заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Сторони по справі належним чином повідомлені про призначення справи про стягнення аліментів до судового розгляду відповідно положень ст.128 ЦПК України. Відповідач письмовий відзив суду не надав, клопотання про відкладення розгляду справи не подавав. Суд вважає, що відповідач не подав відзив, тому, при відсутності заперечень зі сторони позивача, яка згідно письмової заяви, позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити, а справу слухати у її відсутності, вирішує справу на підставі наявних в ній доказів та матеріалів. Враховуючи, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідно до копії заочного рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 01.04.2019 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 15 квітня 2004 року Хоростківською міською радою Гусятинського району Тернопільської області, актовий запис № 4 (свідоцтво про одруження серії [NUMBER] )- розірвано. Рішення суду набрало законної сили.(а.с.5-7) Сторони по справі являються батьками дочки - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що вбачається із відповідних копій свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 01.10.2007 року та серії [NUMBER] від 11.03.20005 року, виданих Перемилівською сільською радою Гусятинського району Тернопільської області (а.с.8-9). Згідно довідки №371/0317 від 17 травня 2021 року, виданої виконкомом Хоростківської міської ради Чортківського району Тернопільської області на утриманні [PERSON] , 1982 року народжнення, жительки: [ADDRESS] , зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] перебуває: дочка - [PERSON] , [INFO] та дочка - [PERSON] , [INFO] . (а.с.10) За змістом ч.2 ст.51 Конституції України та ст.180 Сімейного кодексу України обов`язок щодо утримання дитини покладений на обох батьків. Згідно ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно зі статтею 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3 1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;3 2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частиною другою зазначеної статті визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Прожитковий мінімум встановлений Законом України «Про державний бюджет на 2021 рік» для дітей вікoм 6 до 18 рокiв з 01 січня пo 30 червня 2021 року становить 2395 грн., з 01 липня пo 30 листопада 2021 року - 2510 грн., з 01 по 31 грудня 2021 року - 2618 грн.. Судом також встановлено, що починаючи з 14.06.2021 року і по теперішній час між позивачем та відповідачем не досягнуто домовленості щодо способів виконання обов`язку утримувати дітей. Таким чином, суд вважає, що розмір аліментів слід визначити в твердій грошовій сумі в розмірі по 1300 гривень щомісячно на кожну дитину, оскільки доказів про те, що відповідач може сплачувати аліменти в розмірі по 2000 грн. на кожну дитину щомісячно не представлено, а судом не здобуто. Твердження сторони позивача в позовній заяві про те, що відповідач може їй надавати аліменти на утримання дочки- [PERSON] та дочки - [PERSON] в розмірі по 2000 грн. на кожну дитину щомісячно не ґрунтуються на матеріалах справи. При визначенні розміру аліментів суд враховує встановлені судом обставини, передбачені ст. 182 Сімейного кодексу України, та приходить до висновку про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] щомісячно аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , визначені у твердій грошовій сумі у розмірі по 1300, грн.,на кожну дитину але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що відповідає вимогам ч.2 ст. 182 СК України. Таким чином, виходячи із обов`язку обох батьків у рівній мірі утримувати дитину суд дійшов висновку про стягнення з відповідача аліментів у сумі не меншій ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому суд також враховує правову позицію, висловлену в постанові Першої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року в справі № 461/4936/16. Судовий збір в дохід держави суд стягує з відповідача.

Outcome: partial