Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача Великогаївської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, третя особа - Тернопільська районна державна нотаріальна контора, про визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що [INFO] померла її мати - [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина - 1/5 частина житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за [ADDRESS]. Вказане будинковолодіння було колгоспним двором, головою якого була [PERSON]. Дочка померлої, [PERSON], та син, [PERSON] є єдиними спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON], які після її смерті прийняли спадкове майно, фактично вступивши в управління та володіння 1/5 частиною, що належала померлій. Проте [INFO], тимчасово перебуваючи на території Російської Федерації, брат позивача [PERSON] помер. Після смерті брата позивача відкрилася спадщина, яка складається із: 1/5 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за [ADDRESS], що належала йому як члену колгоспного двору; 1/10 частини фактично успадкованої ним від матері [PERSON] житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за [ADDRESS]. Однак у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів, що підтверджують право власності як на спадкове майно [PERSON], так і на спадкове майно [PERSON] позивач отримала від нотконтори відмову у вчиненні нотаріальної дії, тому позивач просить суд визнати за нею право власності на 1/10 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] та право власності на 3/10 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON]. Позивач у судове засідання не з'явилася, проте подала заяву про підтримання позовних вимог з клопотанням про розгляд справи у її відсутності. Представник відповідача Великогаївської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області в судове засідання не з'явився, проте подав заяву про розгляд справи у його відсутності, не заперечивши з приводу задоволення позову. Представник третьої особи Тернопільської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, хоча про день та час судового засідання повідомлявся. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як вбачається із свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 01 вересня 1961 року, виданого Товстолузькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, матір'ю [PERSON] є [PERSON]. Після реєстрації шлюбу із [PERSON] [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]», про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 16 травня 1987 року, видане Товстолузькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області. Матір'ю [PERSON], [INFO], є [PERSON], що підтверджується Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №00016927144, сформованого 27 липня 2016 року Тернопільським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 30 серпня 1991 року, виданого Товстолузькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, [INFO] [PERSON] померла. Дочка померлої, [PERSON], та син, [PERSON] є єдиними спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON], які після її смерті прийняли спадкове майно, фактично вступивши в управління та володіння 1/5 частиною, що належала померлій. Як вбачається із свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 28 травня 2016 року, виданого Управлінням записів актів громадянського стану адміністрації міста Сургута Ханти-Мансійського автономного округу-Югри Російської Федерації, [INFO] помер [PERSON]. Згідно інформаційної довідки про технічний стан нерухомого майна №3 від 04 січня 2016 року, виданою Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації, станом на 04 січня 2016 року по обліку бюро будинковолодіння [ADDRESS] рахується за: 1/5 - [PERSON]; 1/5 - [PERSON]; 1/5 - [PERSON]; 1/5 - [PERSON]; 1/5 - [PERSON]. Станом на 30.12.1990 року право власності на майно було зареєстровано за головою колгоспного двору за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого Тернопільською районною радою 30 грудня 1990 року на підставі рішення виконкому №267 від 28 грудня 1990 року за реєстровим номером 141. Відповідно до інформаційної довідки про технічний стан нерухомого майна №409 від 06 липня 2016 року, виданою Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації, станом на 06 липня 2016 року по обліку бюро будинковолодіння [ADDRESS] рахується за: 1/5 - [PERSON]; 1/5 - [PERSON]; 1/5 - [PERSON]; 1/5 - [PERSON]; 1/5 - [PERSON]. Станом на 01.01.2013 року [PERSON] державна реєстрація будинковолодіння [ADDRESS] в бюро не проведена. Як вбачається із довідки №523 від 08 листопада 2016 року, виданої Великогаївською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, будинковолодіння [ADDRESS] рахувалось за [PERSON], станом на 01.07.1990 року рахується як двір колгоспника. Членами двору були: [PERSON] - голова двору; [PERSON] - син; [PERSON] - дочка; [PERSON] - зять; [PERSON] - внук. Згідно довідки №524 від 08 листопада 2016 року, виданої Великогаївською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, [PERSON] був зареєстрований в [ADDRESS]. На день смерті [PERSON] в житловому будинку були зареєстровані, проживали і по час видачі довідки проживають: [PERSON] - сестра; [PERSON] - швагро; [PERSON] - племінник; [PERSON] - племінниця. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №4451/02-14 від 06 жовтня 2016 року, винесеною Тернопільською районною державною нотаріальною конторою, відмовлено [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті брата [PERSON] у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Як вбачається із постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії №5037/02-14 від 28 листопада 2016 року, винесеної Тернопільською районною державною нотаріальною конторою, відмовлено [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.6 Постанови «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22 грудня 1995 року N20, до правовідносин, що виникли до прийняття 15 квітня 1991 року Закону України «Про власність» застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулюють власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Відповідно до ст.120 ЦК УРСР (в редакції, що діяла до 16.12.1993 р.) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Колгоспний двір може мати у власності підсобне господарство на присадибній ділянці землі, що знаходиться в його користуванні, жилий будинок, продуктивну худобу, птицю та дрібний сільськогосподарський реманент відповідно до статуту колгоспу. Крім того, колгоспному дворові належать передані в його власність членами двору їх трудові доходи від участі в громадському господарстві колгоспу або інше передане ними у власність двору майно, а також предмети домашнього вжитку і особистого користування, придбані на спільні кошти. Достовірними доказами встановлено, що після 15 квітня 1991 року, із вступом в силу Закону України «Про власність» майно вказаного колгоспного двору не змінилося. Доказів того, що спірний житловий будинок станом на 15 квітня 1991 року було переведено до іншої суспільної групи, матеріали цивільної справи не містять. Підстав вважати його самочинно збудованим майном суд не вбачає. Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках. Діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР спадщина вважається прийнятою, якщо спадкоємець фактично вступив в управління чи володіння спадковим майном. Як передбачено ч.1 ст. 530 ЦК УРСР при відсутності спадкоємців першої черги або неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга). Позивач [PERSON] є спадкоємицею другої черги спадкування за законом після смерті свого брата [PERSON], спадщину вона прийняла з моменту її відкриття, фактично вступивши в управління та володіння частинами: на 1/5 частина житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за [ADDRESS], що належала йому як члену колгоспного двору та 1/10 частини фактично успадкованої ним від матері [PERSON] Згідно ст.392 ЦК України власник може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Аналізуючи вище наведені обставини, з огляду на той факт що будинковолодіння [ADDRESS] являється колгоспним двором, тому суд вважає, що позов слід задоволити, визнати за [PERSON] право власності на 1/10 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] та право власності на 3/10 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON].

Outcome: approved