Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-20 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом до відповідача [PERSON] про стягнення додаткових витрат на утримання дитини, мотивуючи свої вимог тим, що сторони мають спільну доньку [PERSON] , [INFO] . \~ \~ \~ \~Між сторонами шлюб розірвано, що підтверджується рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 01.09.2020. \~ \~ \~ \~Після розірвання шлюбу спільна донька сторін залишилась проживати із позивачем. 11.12.2020 позивач зареєструвала шлюб із [PERSON] , у зв`язку із чим змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Позивач вказує, що донька у період з вересня 2020 року по лютий 2021 року відвідувала дитячий центр «Чомучки», де вивчала ейдетику, англійську мову, математику з лего, хореографію, у зв`язку із чим [PERSON] понесла додаткові витрати на дитину у сумі 39 398, 00 грн, що викликані розвитком її здібностей. Крім цього, у вересні та грудні 2020 року, а також січні 2021 року дитина хворіла, у зв`язку із чим позивач змушена була звертися до лікаря для встановлення діагнозу та призначення лікування. Відповідні витрати сягнули 950, 00 грн. У зв`язку із вищевикладеним, враховуючи, що відповідач добровільно не бажає покрити відповідні витрати позивача, остання звернулась до суду із цим позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] половину додаткових витрат, вказаних вище, а саме у загальній сумі 19 999, 00 грн. У судове засідання позивач [PERSON] та її представник адвокат Щавінський К.С. не з`явилися, однак у позовній заяві вказали, що просять розгляд справи здійснювати у відсутність позивача та послались на ч.3 ст.211 ЦПК України. У судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав, просив відмовити у їх задоволенні з підстав, викладених у відзиві на позов (а.с.61-63). Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Так, у судовому засіданні достовірно встановлено, що [INFO] народилась [PERSON] , про що складено відповідний актовий запис №2353 від 01 липня 2016 року відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 01 липня 2016 року (а.с.11). У графі «батько» записано [PERSON] , а у графі «мати» - [PERSON] . Зі змісту рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 01 вересня 2020 року у цивільній справі №127/12444/20 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу вбачається, що між сторонами шлюб розірвано, після розірвання шлюбу дружині залишено прізвище « [PERSON] ». Рішення суду набрало законної сили 02 жовтня 2020 року (а.с.12-13). У подальшому [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » у зв`язку із реєстрацією шлюбу, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 11 грудня 2020 року (а.с.15). Відповідно до акту ТОВ «ЖЕО» №12206 від 01 червня 2020 року вбачається, що [PERSON] мешкає за адресою: [ADDRESS] без реєстрації, однак разом із матір`ю [PERSON] (а.с.14). Окрім цього, відповідач визнає, що спільна дитина сторін проживає разом із матір`ю, а тому відповідна обставина доказуванню не підлягає у силу ч.1 ст. 82 ЦПК України. Згідно з рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 07 липня 2021 року у цивільній справі №127/27975/20 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, позов задоволено частково, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі розміром 1500,00 грн. щомісячно, починаючи стягнення з моменту подання позовної заяви, а саме з 11.12.2020 року, і до досягнення дитиною повноліття. Зі змісту довідки про оплату вартості перебування [PERSON] у дитячому центрі-садочку «Чомучки», виданому 12 лютого 2021 року ФОП [PERSON] вбачається, що за період з вересня 2020 року по лютий 2021 року вартість навчання склала 39 398, 00 грн (а.с.16). На ухвалу суду ФОП [PERSON] надано пояснювальну записку та характеристику від 20.10.2021, згідно з якими спільна дитина сторін [PERSON] мала гуманітарний нахил, проявляла схильність до образотворчої діяльності малювання, ліплення, аплікації, була креативною та творчою. Нею при навчанні здійснено досягнення у сфері психологічних та когнітивних навичок, математики, української та англійської мов, ейдетики, а також розвинуто творчі навички. Зі змісту пояснювальної записки також вбачається, що у вартість послуг входять: перебування та догляд за дитиною, участь дитини у гуртках (математика, грамота, література, англійська мова, ейдетика, творчий розвиток та інші). Калькуляція окремо по кожному виду гуртка не проводиться. Згідно з договором №30 про надання тимчасових послуг з організації догляду за дитиною від 18 серпня 2020 року, укладеним між ФОП [PERSON] (виконавець) та позивачем у справі (замовник), між сторонами узгоджено надання послуг з організації тимчасового догляду за дитиною [PERSON] [INFO] , що включає в себе догляд, тобто забезпечення базових потреб дитини, відпочинок, дозвілля, розваги та ігри, які відповідають віку дитини, можливостей творчої діяльності (п.1.1). Час та день надання послуг визначаються за заявою замовника на надання послуг, виключно з урахуванням інтересів та прав дитини (п.1.4). Послуги надаються у приміщенні за адресою: [ADDRESS] (п.1.5). Замовник сплачує виконавцю 30 грн за 1 год надання послуг, розрахунок може здійснюватися щоденно, після оформлення заяви на надання послуг (п.4.2). Зі змісту товарних чеків від 04.09.2020, 02.10.2020, 02.11.2020, 02.12.2020, 04.01.2021,01.02.2021 вбачається, що ФОП [PERSON] отримала за відвідування [PERSON] дитячого центру-садочку «Чомучки» всього 39\~398,00 грн. Відповідно до листа №6 від 12.03.2021, наданого на адвокатський запит представника позивача ФОП [PERSON] вбачається, що по факту звернення в сучасну педіатрію «Evidence» [PERSON] , що мало місце 29.09.2020 виставлено діагноз функціональний розлад травлення (а.с.47). Зі змісту термінової первинної консультації від 20.12.2020, складеної лікарем сучасної педіатрії «Evidence» [PERSON] , вбачається, що [PERSON] поставлено діагноз ГРВІ, гострий риносинусит, гострий трахеїт (а.с.17-18). Відповідно до первинної консультації від 08.01.2021, складеної лікарем сучасної педіатрії «Evidence» [PERSON] , вбачається, що [PERSON] поставлено діагноз ГРВІ, гострий риносинусит, противірусний кашель (а.с.19). Відповідно до довідки ФОП [PERSON] від 02.03.2021 №б/н вартість консультації лікаря 29.09.2020 склала 300, 00 грн, 20.12.2020 400, 00 грн, а 08.01.2021 вартість повторної консультації лікаря становила 250, 000 грн (а.с.20). Разом із тим, відповідно до декларації про вибір лікаря, який надає №0001-ЕР28-ТН00 від 03.12.2018 вбачається, що [PERSON] є пацієнтом сімейного лікаря [PERSON] (а.с.68-69). Зі змісту пенсійного посвідчення № [NUMBER] від 12.02.2015 вбачається, що відповідач у справі [PERSON] присвоєно ІІІ групу інвалідності з дитинства довічно (а.с.65). Відповідно до довідки від 02.04.2021 №49, виданої ФОП [PERSON] , [PERSON] працює у цієї фізичної особи-підприємця на посаді контролера якості, його місячний дохід без утримання податків складав у період з жовтня 2020 року по грудень 2020 року 5900 грн, а з лютого по березень 2021 року 7080, 00 грн (а.с.71). Суд також звертає увагу, що у рішенні Вінницького міського суду Вінницької області від 07 липня 2021 року у цивільній\~справі №127/27975/20\~за позовом\~ [PERSON] \~до [PERSON] \~про стягнення\~аліментів на\~утримання неповнолітньої\~дитини встановлено, що відповідач [PERSON] перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення Калинівської РДА з 23.12.2015 року та отримує державну допомогу особам з інвалідністю з дитинства ІІІ групи. В період з 01.01.2020 року по 31.12.2020 року йому було виплачено допомоги на загальну суму 20157,00 грн. Станом на грудень 2020 року розмір місячної допомоги складав 1769,00 грн. Таким чином, відповідач отримує два вида доходу: заробітню плату та державну допомогу. Відповідні обставини згідно з ч.4 ст.82 ЦПК України не підлягають доказуванню, так як встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, у якій брали участь ті самі особи. Відповідно до ч.2 ст. 51 Конституції України та ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч.1 ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (ч.2 ст.141 СК України). Положенням ч.1 ст.185 СК України встановлено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Згідно правової позиції, висловленої Верховним Судом по справі №219/1766/18, такі особливі обставини можуть бути зумовлені як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті (постанова від 16.10.2019 року). Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 26.09.2018 року по справі №761/6933/17. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними у кожному конкретному випадку (постанова Верховного Суду від 14.01.2019 року по справі №751/4312/16-ц; постанова Верховного Суду від 05.07.2018 року по справі №750/9883/16-ц). Якщо стягнення аліментних зобов`язань викликане необхідністю дитини у харчуванні, одязі та забезпеченні елементарних умов життя, то додаткові витрати заявляються саме у зв`язку з хронічними або разовими проблемами зі здоров`ям дитини, або у разі обставин, які пов`язані з розвитком здібностей дитини. Тому, заявляючи вимоги про одноразове стягнення додаткових витрат на дитину, необхідно надати докази усієї суми фактично понесених витрат, в той час, як заявляючи про періодичні або постійні витрати, позивач повинен довести їх необхідність. Тобто якщо ці витрати пов`язані з особливим станом здоров`я дитини, то необхідно надавати медичні довідки, висновки лікарів, їх рекомендації щодо лікування дитини в Україні чи за кордоном, тривалості та періодичність лікування та з урахуванням цього розрахунок його вартості, а також про вартість ліків, які необхідно придбавати дитині. Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки медико-соціальної експертної комісії, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо). Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікуваннявиписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). Вказаний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 04 грудня 2019 року в справі № 320/383/19 (провадження № 61-18284св19) та 09 вересня 2019 року в справі №\~344/5315/18 (провадження № 61-6722св19). Відповідно до ч.2 ст.185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватись наперед або покриватись після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. У п.18 постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що відповідно до ст. 185 СК України до участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках йдеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Додаткові витрати на утримання дитини мають бути викликані особливими обставинами. У зв`язку із особливими обставинами (розвиток здібностей дитини, тяжка хвороба, каліцтво дитини, тощо) потрібні значні додаткові витрати, тому розмір додаткових витрат, що стягується, повинен визначатися залежно від дійсно понесених або передбачуваних витрат. Участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком батьків незалежно від сплати ним аліментів. Чинним законодавством не передбачена можливість повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору. Отже, додаткові витрати на дитину присуджуються за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. При цьому, розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). Судом встановлено, що спільна дитина сторін у період з вересня 2020 року по лютий 2021 року проживала разом із позивачем та перебувала на її утриманні. Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17 червня 2011 року) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів. Оцінюючи надані позивачем докази на підтвердження заявлених витрат, суд звертає увагу на те, що у матеріалах справи наявні достатні докази «поза розумним сумнівом», які підтверджують здібності спільної дитини сторін до вивчення математики, грамоти, літератури, англійської мови, ейдетики та творчих дисциплін. Саме для розвитку її здібностей, виходячи із її найкращих інтересів, мати уклала договір про надання послуг ФОП [PERSON] задля відвідування [PERSON] закладу «Чомучки». Вказане відповідачем не спростовано належними та допустимими доказами. Суду також надано товарні чеки 04.09.2020, 02.10.2020, 02.11.2020, 02.12.2020, 04.01.2021,01.02.2021, які підтверджують оплату позивачем послуг ФОП [PERSON] . Таким чином, 1/2 частину цих витрат, а саме кошти у розмірі 19\~699 грн 00 коп слід стягнути з відповідача. Суд при цьому звертає увагу на те, що батько й матір мають рівні права та обов`язки щодо виховання та утримання своєї дитини, у тому числі щодо несення додаткових витрат на розвиток її здібностей. Судом також прийнято до уваги і те, що відповідач отримує заробітну плату близько 7000 грн щомісячно та державну допомогу у розмірі 1769 грн щомісячно, житлом забезпечений, інших утриманців не має. Відтак його матеріальний стан дозволяє сплатити додаткові витрати у вказаному вище розмірі. Однак, суд звертає увагу на те, що витрати на несистематичну потребу в обстеженні та лікуванні симптомів сезонних захворювань не відносяться до тих особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат з батьків на утримання дитини. Вказані витрати зумовлені звичайними (поточними) потребами дітей, які покриваються за рахунок щомісячного розміру аліментів, які надаються на харчування, лікування, одяг, придбання речей, необхідних для розвитку й виховання дитини, реалізації її здібностей, та аналогічної суми коштів за рахунок позивача, а тому не можуть бути стягнуті з відповідача у якості додаткових витрат. Крім цього, позивачем не доведено потреби в отриманні платних прийомів та консультацій лікарів з огляду на те, що [PERSON] є пацієнтом сімейного лікаря [PERSON] . Таким чином, враховуючи майновий стан сторін, небажання відповідача добровільно нести додаткові витрати на підтримку здібностей [PERSON] , що зумовлює необхідність вирішення даного питання у судовому порядку, та виходячи із найкращих інтересів дитини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги у частині стягнення підтверджених документально додаткових витрат на підтримку особливих здібностей [PERSON] знайшли підтвердження у ході судового розгляду, а тому підлягають частковому задоволенню. В іншій частині у задоволенні позову слід відмовити. Крім того, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає до стягнення судовий збір на користь держави пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, від сплати якого звільнено позивача, що у сумі становить 886, 66 грн. В іншій частині судовий збір слід компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного та

Outcome: partial