Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просить скасувати арешт та заборону на відчуження спірного майна, який був переданий в іпотеці у якості забезпечення виконання договору кредиту №2007/13-2.06/485, укладеному між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та позичальником 25.07.2007 року. Також позивач мотивує вимоги тим, що на сьогоднішній день між Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» та іншими сторонами кредитного та іпотечного договорів достигнути домовленості щодо реалізації обєктів іпотеки, оскільки спірне майно, перебуває в іпотеці банку накладений арешт, порушує права ПАТ «Укрсоцбанк» та всіх сторін кредитної справи. В судове засідання позивач не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином та своєчасно, просить розглядати справу в його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить винести по справі рішення. Представник відповідача ПАТ «Укрсоцбанк» в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, та своєчасно, надав суду заяву про визнання позову та просить розглядати справу без його участі. Відповідач [PERSON] Газанфар Огли в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, та своєчасно, надав суду заяву про визнання позову та просить розглядати справу без його участі Представник третьої особи, який не заявляє самостійних вимого щодо предмету спора відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління в Одеської області в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, та своєчасно Згідно ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнанні неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Частиною 2 ст. 197 ЦПК України закріплено, що у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу звукозаписувальним засобом не здійснюється. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів щодо взаємовідносин сторін, а також маючи згоду позивача на заочний розгляд справи, суд вважає можливим заочно розглядати справу у відсутності належно повідомлених відповідачів. Суд, дослідивши матеріали справи, наявні у справі докази, дійшов висновку про можливість задоволення даного позову, виходячи із нижче викладених підстав. У відповідності до договору іпотеки Іпотекодержатель (банк) має право у випадку невиконання іпотекодававцем своїх зобовязань за кредитним договором отримати задоволення за рахунок майна іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог вони підлягають задоволенню за кредитним договором. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Накладення арешту на спірний обєкт перешкоджає банку (Іпотекодержателю) реалізувати своє право на задоволення своїх вимог, шляхом реалізації предмета іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитом. Згідно ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення з під арешту. Згідно ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено право заставодержателя звернутися до суду про звільнення заставленого майна з під арешту. Відповідно ч.1 ст.54 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено що, стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача -заставодержателя. Для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Згідно ст.52 Закону України «Про виконавче провадження» спори, які виникають у виконавчому провадженні, щодо звернення стягнення на заставне майно, вирішуються судом. Сторони по справі позивач та ПАТ «Укрсоцбанк» вважають своє право на заставне майно порушеним. У звязку з чим банку для реалізації іпотечного нерухомого майна в рахунок погашення заборгованості кредиту необхідно звільнити майно з під арештів. Таким чином, відповідно до ст.ст. 319, 321, 386, 391 ЦК України необхідно звільнити іпотечне майно з під арешту, накладеного постановами про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження та зняти заборону на відчуження спірного обєкту.

Outcome: approved