Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-08 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] з вимогами про визнання права власності на земельні ділянки загальною площею 0,378 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та ведення особистого селянського господарства, що по [ADDRESS] , згідно державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ- ТР № 002465. Позивач позовні вимоги підтримує, посилаючись на те, що вона тривалий час, з 2010 року, користується земельними ділянками, сплатила відповідачці кошти , однак не може належно оформити право власності на земельні ділянки , так як відповідачка втратила оригінал правовстановлюючого документа на земельні ділянки . Нотаріусом у посвідченні угоди відмовлено. Відповідач надала заяву, згідно якої просить розглянути справу без її участі, позов визнає, не заперечує обставин, вказаних позивачкою , в тому числі факту отримання коштів. Дослідивши матеріали справи встановив, що відповідачу на праві приватної власності належали земельні ділянки загальною площею 0,378 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та ведення особистого селянського господарства, що по [ADDRESS] , згідно державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ- ТР № 002465. 20\~грудня 2010\~ року\~між \~сторонами було досягнуто домовленості щодо продажу земельних ділянок загальною площею 0,378 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та ведення особистого селянського господарства, що по [ADDRESS] . За придбане майно позивач сплатила кошти, які відповідачка отримала і майно було фактично передано, про що свідчить, акт прийому передачі, розписка відповідачки . Однак у нотаріальному посвідченні договору сторонам відмовлено, згідно постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальних дій, у зв`язку з втратою відповідачем оригіналів правовстановлюючих документів, а кадастрових номерів земельним ділянкам присвоєно не було. У відповідності до ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Згідно ч. 1 ст.\~334\~ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст.638\~ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Водночас, в силу ст.220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Проте нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним, відповідно до ч.2 ст.215 ЦК України.\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Судом встановлено, що волевиявлення\~\~учасників правочину було вільним і відповідало їх внутрішній волі, правочин був спрямований на дійсне настання правових наслідків, що узгоджується з ч.3 ст. 203 ЦК України. \~ \~ \~ \~Враховуючи, що позивачка тривалий час користується даними земельними ділянками та всі свої зобов`язання виконала, суд вважає, що договір слід вважати укладеним, а правочин дійсним, отже позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved