overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, який мотивує тим, що 14 лютого 2012 року між нею та відповідачем укладено шлюб. У шлюбі у них народився син [PERSON] , 2014 року народження. Також з ними проживає неповнолітня донька позивача від першого шлюбу. Позивач стверджує, що відносини з відповідачем поступово почали погіршуватися, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Позивач вказує, що кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю. за твердженнями позивача відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, таким як повага до дружини, піклування про створення в сім`ї доброзичливої сприятливої морально-психологічної атмосфери. З ініціативи відповідача між ними часто виникають сварки, свідком яких нерідко стає їх дитина, що тяжким чином впливає на її психічний стан. Окрім цього позивач зазначає, що постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06.12.2018 року відповідача було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, однак на відповідача це не дуже вплинуло, оскільки той продовжив свій моральний терор без рукоприкладства. Враховуючи викладене позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена вчасно та належним чином, однак, подала заяву, у якій просить суд справу розглянути без її участі, позов підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, хоч про час та місце розгляду справи повідомлялася вчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відзив на позовну заяву від відповідача на адресу суду не надходив. На підставі наведеного суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, який мотивує тим, що 20 грудня 2019 року між нею та відповідачем укладено шлюб. Позивач стверджує, що після одруження між ними відсутнє взаєморозуміння, втрачено почуття любові та поваги через різні погляди на життя та через різні характери. Наразі з відповідачем зовсім не спілкується. За твердженнями позивача, вона дійшла висновку, що розлучення це єдиний вихід для них побудувати нове щасливе життя. Позивач зазначає, неповнолітніх дітей у них немає, однак у досудовому порядку розірвати шлюб шляхом спільного звернення до органів РАЦС відповідач відмовляється. Позивач переконана, що збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому просить суд розірвати шлюб зареєстрований між нею та відповідачем і не надавати термін на примирення. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена вчасно та належним чином, однак, у матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи у відсутності позивача, а також не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, хоч про час та місце розгляду справи був повідомлений вчасно та належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення № 8800601227610, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відзив на позовну заяву від відповідача на адресу суду не надходив. На підставі наведеного суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, який мотивує тим, що між нею та відповідачем 02.03.1991 року було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON] . За час перебування у шлюбі не вдалося створити міцну сім`ю, сторони мають різні погляди на життя та несумісні характери. Зазначає, що подальше збереження шлюбу не можливе, та суперечить їхнім інтересам. Позивач до суду не з`явилася, про день і час розгляду справи була повідомлена належним чином, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі, а тому згідно ст. ст. 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд даної справи. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення вимог позивачки. Так, судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 02 березня 1991 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Білоцерківського міськвиконкому Київської області, актовий запис № 320, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Тривалий час шлюбні стосунки не підтримуються, збереження сім`ї не можливе та суперечить інтересам подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Норми частин 3 і 4 ст. 56 СК України передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З`ясувавши дійсні взаємини подружжя, причини подання позову про розірвання шлюбу, інші обставини життя подружжя, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін і тому шлюб між сторонами має бути розірваний. Після розірвання шлюбу прізвище позивачки залишити « [PERSON] ». На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, який укладений з відповідачем [PERSON] 07 травня 2011 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Нововолинського міського управління юстиції Волинської області. Від шлюбу мають дочку [PERSON] , [INFO] . Вимоги позивач обґрунтовує тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, через несумісність характерів та різні погляди на життя, небажання проживати разом, відсутність взаєморозуміння та довіри, що врешті призвело до припинення шлюбних відносин. Вказує, що відповідач зловживав алкоголем, та зраджував їй у подружній вірності. Більше двох років не підтримують шлюбних стосунків, проживають окремо, не ведуть спільне господарство. Вважає, що спільне проживання, примирення і збереження сім`ї є неможливим. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. У разі неявки відповідача не заперечує щодо постановлення заочного рішення по справі (а.с.25). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином через судовий виклик на вебсайті суду, не повідомив про причини неявки, відзив не подавав. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У судовому засіданні встановлено, що сторони тривалий час не підтримують подружніх стосунків, ведуть окремо господарства, шлюб фактично розпався. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що в судовому засіданні встановлені обставини, які свідчать про неможливість збереження шлюбу і спільного життя подружжя, збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, тому суд шлюб розриває. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача 768,40 грн. сплаченого судового збору та 1200 грн. понесених витрат на професійну правничу допомогу, що підтверджено документально (а.с.1, 8-11).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідач не надає допомоги на утримання неповнолітньої дитини, позивачка просить суд задоволити позов про стягнення аліментів з відповідача в твердій грошовій сумі, в розмірі по 100 грн. щомісячно. Позивачка згідно заяви позов підтримала, просить справу розглядати без її участі. Відповідач не з'явилася в судове засідання. Згідно поданої заяви позов визнає, згідна сплачувати аліменти в сумі по 100 грн. щомісячно та просить справу слухати без її участі. Судом приймається до уваги, що за положеннями частини 3 статті 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки. Тому суд вважає за можливе застосувати положення ЦПК України щодо можливості постановлення рішення у відсутність сторін. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Частина 1 статті 184 СК України визначає, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Рівненського районного суду від 17.12.2013 року відповідача [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно своєї неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Розпорядженням голови Рівненської РДА від 19.03.2014р. опікуном [PERSON], [INFO], призначено позивача [PERSON] Згідно ч.2 ст.166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. За положеннями ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно Сімейного законодавства України, обов'язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним. Закон не передбачає яких-небудь спеціальних умов для виникнення обов'язку батьків з утримання своїх дітей. Суд враховує положення ст.ст. 181, 182, 184 СК України, та зважаючи на те, що обов'язок з утримання дитини є безумовним, суд вважає, що позов підлягає до задоволення і з відповідача на користь позивача на утримання дитини слід стягнути аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі по 100 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду. Відповідно до статті 88 ЦПК України з відповідача повинні бути стягнуті судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів. В обґрунтування своїх вимог позивач вказує наступне. Сторони по справі перебували у шлюбі, зареєстрованому 31.07.2010 року, який було розірвано 01.04.2015 року. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач допомоги на утримання дитини не надає, обовязок щодо її утримання не виконує, тому позивач просить стягнути аліменти з [PERSON] на її користь на утримання дитини в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину, до досягнення ним повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, але на адресу суду надала заяву в якій просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, але на адресу суду надав заяву в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, та не заперечував щодо їх задоволення. В судовому засіданні встановлені такі обставини та відповідні правовідносини: Сторони по справі перебували у шлюбі, зареєстрованому 31.07.2010 року, який було розірвано 01.04.2015 року. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач допомоги на утримання дитини не надає, обовязок щодо її утримання не виконує Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися у якості аліментів на дитину, визначається судом. Суд оцінивши наявні у справі докази на підставі свого внутрішнього переконання та за критеріями їх належності, допустимості і достовірності, приходить до висновку що позов підлягає до задоволення в повному обсязі, оскільки позивач потребує матеріальної допомоги на утримання дочки, а відповідач має обовязок по утриманню своєї дитини. На підставі ст. 212-215 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів до [PERSON]. На підтвердження позовних вимог позивачка зазначила, що 11.04.2009 року між ними був укладений шлюб, зареєстрований Райпільською сільською радою Межівського району Дніпропетровської області, актовий запис № 03. Від цього шлюбу мають неповнолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з позивачем, знаходяться на її утриманні. Відповідач добровільної допомоги на утримання дитини не надає, а тому позивачка просить стягнути з відповідача [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини: доньки [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів його доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого законодавством для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову і до повноліття дитини. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, підтримала позовні вимоги, просила задовольнити їх в повному обсязі. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання з'явився, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб [PERSON] 11.04.2009 року уклав шлюб із [PERSON], прізвище після реєстрації шлюбу «Єгорушкіна» (а.с.4). Від шлюбу мають неповнолітню дитину: доньку - [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Дослідивши надані суду докази у їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, суд, враховуючи, що відповідач є працездатною особою, позовні вимоги визнав у повному обсязі; стан здоров'я дитини позивачки нормальний та не потребує додаткових витрат на оздоровлення, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини підлягають задоволенню. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати: судовий збір у розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів до відповідача [PERSON] посилаючись на те, що сторони зареєстрували шлюб 18 січня 2013 року у виконавчому комітеті Магалької сільської ради Новоселицького району Чернівецької області, актовий запис № 01. Від даного шлюбу у сторін народилося двоє синів: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які на даний час проживають з позивачем. В позовній заяві позивач посилається на те, що відповідач матеріальної допомоги на утримання синів не надає. На підставі наведеного просить суд стягнути з відповідача аліменти, на її користь, на утримання малолітніх дітей в розмірі 700 гривень щомісячно на кожну дитину до настання їх повноліття. Позивач в судовому засіданні підтримала заявлені вимоги позову, надала пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві та просила позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні вимоги позову визнав частково та пояснив що на даний час він не працює, немає постійного доходу та він має можливості сплачувати аліменти лише по 500 гривень на кожну житину. Суд, заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого у сторін народилося двоє синів: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження серія [NUMBER], [NUMBER], які проживають з позивачем та перебувають на її утриманні, що також підтверджується довідкою Магальської сільської ради №4758. Судом також встановлено, що відповідач офіційно не працює та не має постійних доходів. Крім того судом встановлено, що стан здоров'я позивача та синів є задовільним. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, відповідач [PERSON], як батько малолітніх дітей, зобов'язаний утримувати їх до досягнення ними повноліття. Згідно ст. 181 Сімейного кодексу України - за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог ст. 182 Сімейного кодексу України - при визначенні розміру аліментів суд враховує також стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей. Ст. 191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову до суду. На підставі викладених обставин, враховуючи те, що відповідач на даний час офіційно не працює, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково, а саме відповідач - [PERSON], як батько малолітніх [PERSON] та [PERSON], зобов'язаний сплачувати на користь позивача на утримання малолітніх дітей аліменти, в розмірі 600,00 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з 26 листопада 2015 року, до настання їх повноліття. Крім цього, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 487,20 грн. Відповідно до вимог ст.ст. 180-183, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів до відповідача [PERSON] посилаючись на те, що сторони зареєстрували шлюб 19 жовтня 2011 року у виконавчому комітеті Боянської сільської ради Новоселицького району Чернівецької області, актовий запис № 26. Від даного шлюбу у сторін народився син: [PERSON], [INFO], який на даний час проживає з позивачем. В позовній заяві позивач посилається на те, що відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає. На підставі наведеного просить суд стягнути з відповідача аліменти, на її користь, на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1500 гривень щомісячно до повноліття сина. Позивач в судовому засіданні підтримала заявлені вимоги позову, надала пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві та просила позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні надав суду заперечення проти позову, відповідно до яких позовні вимоги не визнав, просив відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог. Представник відповідача в судовому засіданні вимоги викладені в запереченні проти позову підтримав. Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача та його представника, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого у сторін народився син: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія І-МИ № 228741, який проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Судом також встановлено, що відповідач офіційно не працює та не має постійних доходів. Крім того судом встановлено, що стан здоров'я позивача та сина є задовільним. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, відповідач [PERSON], як батько неповнолітньої дитини, зобовязаний утримувати його до досягнення ним повноліття. Згідно ст. 181 Сімейного кодексу України - за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує також стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей. Ст. 191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову до суду. На підставі викладених обставин, враховуючи те, що відповідач на даний час офіційно не працює, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково, а саме відповідач [PERSON], як батько неповнолітнього [PERSON] зобовязаний сплачувати на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини аліменти, в розмірі 650,00 грн. щомісячно, починаючи з 27 серпня 2015 року, до настання його повноліття. Крім цього, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: partial