Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON], Криворізького МУ ГУМВС України в Дніпропетровській області, треті особи [PERSON], Друга криворізька державна нотаріальна контора, Приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу [PERSON], в якому просить визнати її добросовісним набувачем квартири № 15, що знаходиться в будинку № 13 по вул. Кремлівській в м. Кривому Розі та зняти арешт з квартири № 15 , що знаходиться в будинку № 13 по вул. Кремлівській в м. Кривому Розі. Пояснюючи свою заяву тим, що 27.02.2010 року між нею та [PERSON], що діяв від імені [PERSON] на підставі довіреності виданої приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу [PERSON], був укладений договір купівлі-продажу квартири № 15, що знаходиться в будинку № 13 по вул. Кремлівській в м. Кривому Розі. Договір купівлі-продажу був посвідчений державним нотаріусом Другої криворізької державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 2-625. Під час укладання угоди квартира під арештом та забороною не рахувалася. 02.03.2010 року в КП «Криворізьке БТІ» було зареєстровано право власності на вищевказану квартиру, проте правовстановлюючих та реєстраційних документів не було видано, оскільки на придбану позивачкою квартиру було накладено арешт, оскільки за заявою попереднього власника квартири порушено кримінальну справу по факту вчинення шахрайства третіми особами, а саме була зроблена підробка документів попереднього власника квартири та на підставі них була видана довіреність на [PERSON] , який і здійснив правочин з квартирою від імені власника. На момент вчинення угоди купівлі-продажу квартири [PERSON] був повноправним власником домоволодіння, жодних заборон, арештів чи інших обмежень, щодо відчуження майна не існувало. 09.09.2010 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], Відділу реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби КМУЮ про визнання правочинів недійсним та витребування майна з чужого незаконного володіння, просив визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири розташованої за адресою : м. Кривий Ріг, вул. кремлівська[ADDRESS] від 27 лютого 2010 року укладений між [PERSON] та [PERSON] , який посвідчений державним нотаріусом Другої криворізької державної нотаріальної контори та зареєстровано в реєстрі № 2-626, також зобовязати [PERSON] повернути йому квартиру № 15 в будинку № 13 по вул. кремлівській в м. Кривому Розі та стягнути з відповідачів судові витрати. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 січня 2011 року позовні вимоги об'єднано в одне провадження (т. 1; а.с. 30). 24.05.2013 року подав до суду уточнену позовну заяву в якій просив визнати недійсною довіреність ВММ № 845137 укладену між [PERSON] та [PERSON] від 20.01.2010 року, посвідчену приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу [PERSON]; визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири № 15 у будинку 13 по вул. кремлівській у м. Кривому Розі, укладений між [PERSON]М та [PERSON] від 27.02.2010 року, який посвідчений державним нотаріусом другої криворізької державної нотаріальної контори [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 2-625; витребувати з чужого незаконного володіння у [PERSON] квартиру [ADDRESS]. Пояснивши свою заяву тим, що він 11 січня 1996 року став власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі - продажу, посвідченого нотаріусом другої Криворізької державної нотаріальної контори [PERSON]В, та зареєстрованого у реєстрі за № 2-62. Своє право власності на квартиру він зареєстрував в КП ДОР «Криворізьке БТІ», про що в реєстрову книгу № 4 ПВ-41 зроблено запис за №41 Так склалося, що він постійно в квартирі не мешкав, і місце його проживання зареєстроване за іншою адресою. 03.03.2010 р., проходячи біля будинку № 13 по вул. Кремлівській у м. Кривому Розі, [PERSON] помітив світло в належній йому квартирі. Піднявшись до своєї квартири він зясував, що на теперішній час остання продана та належить [PERSON]. Йому стало відомо, що договір купівлі-продажу квартири був укладений від його імені [PERSON] на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу [PERSON] від 20.01.2010року. 03.03.2010 року [PERSON] звернувся до Жовтневого РВ КМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області з приводу зайняття його квартири сторонніми людьми. У звязку з цим, 12.03.2010 р. слідчим СВ Жовтневого РВ КМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області [PERSON] порушено кримінальну справу № 52101249 по факту заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство) з використанням підроблених документів за попередньою змовою групою осіб за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190 та ч.3 ст.358 КК України. Однак, 02.08.2011 р. слідчим СВ Жовтневого РВ КМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області [PERSON] кримінальну справу № 52101249 у відношенні [PERSON] за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190 та ч,3 ст.358 КК України, було направлено прокурору Жовтневого району м. Кривого Рогу для вирішення питання щодо закриття кримінальної справи згідно п.8 ст. 6 КПК України, у звязку зі смертю [PERSON] У звязку з чим вимушений був звернутися до суду. Представник позивача за первісним позовом [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги заявлені [PERSON] підтримала в повному обсязі, просила задовольнити, зустрічну позовну заяву не визнає в повному обсязі. Представники відповідача за первісним позовом [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні первісні позовні вимоги не визнають в повному обсязі, а зустрічну позовну заяву подану [PERSON] підтримують в повному обсязі та просять задовольнити. Представник відповідача Криворізького МУ ГУМВС України в Дніпропетровській області до суду не зявилися надали заяву в якій просили розглядати справу в їх відсутності, прийняти рішення згідно чинного законодавства. Треті особи Друга криворізька державна нотаріальна контора, Приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу [PERSON], кожен окремо, звернулися до суду із заявами про розгляд справи у їх відсутність, та прийняти рішення на розсуд суду. Третя особа [PERSON] до суду не зявився про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не сповістив. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] на підставі договору купівлі продажу від 11.01.1996 року, посвідченого державним нотаріусом другої Криворізької нотаріальної контори реєстраційний номер 2 62, належить квартира [ADDRESS] ( а.с.6). 20.01.2010 року приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу [PERSON] від імені [PERSON]- [PERSON] було видано довіреність.( а.с.15). Діючи на підставі цієї довіреності від імені [PERSON] [PERSON], 27 лютого 2010 року належну вищезазначену [PERSON] квартиру продав [PERSON] (а.с. 13-14). Відповідно до інформації наданої на запит суду слідчим СВ Жовтневого РВ КМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області 11.01.1996 року [PERSON] [INFO] придбав згідно договору купівлі - продажу №2-62 квартиру розташовану за адресою Дніпропетровська область, м [PERSON] Ріг, вулиця Кремлівська 13-15, яка належала йому на праві власності, згідно виписки КП Дніпропетровської обласної [PERSON] «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» №24895079. Вказана обставина сторонами не оспорюється. 20.01.2010 року [PERSON] в денний час, маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом шахрайства з використанням підроблених документів, маючи відомостей про те, що квартира розташована за адресою Дніпропетровська область, м [PERSON] Ріг, вулиця Кремлівська, 13-15 належить на праві власності [PERSON] 3 жовтня тисяча дев'ятсот п'ятдесят сьомого року народження, маючи підроблений паспорт на ім'я [PERSON], 11 січня 1956 народження, в який була вклеєна фотографія [PERSON], звернувся до ріелторів м. Кривого Рогу, у яких викликав впевненість у тому, що дана квартира належить йому і він є її власником на праві власності, після чого виписав довіреність на ім'я [PERSON], який є представником ріелторської контори, на продаж квартири яка знаходиться за адресою вулиця Кремлівська 13-15 в Жовтневому районі м [PERSON], яка насправді йому не належала. 27 лютого 2010 року [PERSON], маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом шахрайства з використанням підроблених документів, продовжуючи свої злочинні дії, перебуваючи в злочинній змові з невстановленими слідством особами, розташовуючи підробленим паспортом на ім'я [PERSON], 11 січня 1956 народження , в який була вклеєна його фотографія, отримавши попередньо в нотаріальній конторі м [PERSON] документи підтверджують право власності на квартиру за адресою м [PERSON] Ріг, вулиця Кремлівська 13-15, уклав з допомогою ріелтора [PERSON] з [PERSON] договір купівлі - продажу №073294 від 27.02.2010 року квартири за адресою м [PERSON] Ріг, вулиця Кремлівська 13-15, яка насправді належала [PERSON] [INFO]. На підставі укладеного договору за станом на 02.03.2010 року власником квартири яка розташована за адресою Дніпропетровська область, м [PERSON] Ріг, вулиця Кремлівська 13-15 згідно виписки КП Дніпропетровської обласної [PERSON] «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» від 02.03.2010 №25465801 року є [PERSON] За укладення договору купівлі - продажу квартири розташованої адресою Дніпропетровська область, м [PERSON] Ріг, вулиця Кремлівська, 13-15 [PERSON] який видавав себе за справжнього власника квартири отримав від [PERSON] грошові кошти в сумі 128 000 гривень, тим самим незаконно позбавивши справжнього власника квартири [PERSON] права власності на неї, заподіявши йому матеріальну шкоду на суму 128 000 гривень. 12 березня 2010 року СО Жовтневого РВ КМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області за даним фактом було порушено кримінальну справу №52101249 за ознаками ст.ст. 190 ч.2, 358 ч.3 КК України. У ході розслідування даної кримінальної справи було встановлено особу яка вчинила даний злочин - [PERSON], [INFO], проживає за адресою: м [PERSON] Ріг, вулиця Електрозаводська, 22-2. [PERSON], перебуваючи в злочинній змові з невстановленими слідством особами вклеїв свою фотографію в паспорт на ім'я [PERSON], [INFO], після чого заволодів зазначеною вище нерухомістю. 13 квітня 2010 року, [PERSON] помер, про що є актовий запис у книзі реєстрації актів про смерть № 646 від 13.04.2010 року (т.1; а.с 32). За висновком експерта судової почеркознавчої експертизи за № 58/04-276 від 22 липня 2015 року, підпис від імені [PERSON], розташований в графі «Підпис» довіреності на право розпорядження квартирою за адресою : м. Кривий ріг, [ADDRESS] виданої від імені [PERSON] на імя [PERSON], ВММ 845137 від 20.01.2010 року № 219 виконаний ймовірно не [PERSON] (т.2 а.с.42-44). Відповідно до статті 244 ЦК України представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Довіреністю є письмовий\~документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми\~особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі. Форма довіреності повинна відповідати формі, в якій відповідно до закону має вчинятися правочин (стаття 245 ЦК України). Вирішуючи питання\~про наявність чи відсутність в учасника правочину волевиявлення\~ на його вчинення, суду слід виходити з ретельного дослідження наявних у справі доказів як кожного окремо, так і їх сукупності. Зокрема, у разі вчинення правочину представником за довіреністю суду слід з Відповідно до статті 244 ЦК України представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Довіреністю є письмовий\~документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми\~особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі. Відповідно до п. п. 2 та 3 ч. 1 ст. 388 ЦК України власник має право витребувати своє майно від добросовісного набувача в тому разі, якщо майно було викрадене в нього або вибуло з його володіння не з його волі іншим шляхом. У випадку, якщо майно вибуло з володіння власника на підставі вчиненого правочину перевірці судом при вирішенні справи підлягає чинність правочину. Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначено в ст. 203 ЦК України. Зокрема, згідно з ч. 3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Недотримання цієї вимоги є підставою недійсності правочину (ч. 1 ст. 215 ЦК України). Вирішуючи питання про наявність чи відсутність в учасника правочину волевиявлення на його вчинення, суду слід виходити з ретельного дослідження наявних у справі доказів як кожного окремо, так і їх в сукупності. Зокрема, у разі вчинення правочину представником суду слід з'ясувати, чи був наділений представник його довірителем повноваженнями на вчинення правочину, чи діяв він в межах наданих йому повноважень, а якщо ні, то чи схвалив в подальшому довіритель укладений представником в його інтересах правочин. Відповідні правові висновки по цій справі викладені і в постановах Верховного Суду України від 12 лютого 2014 року та 01 липня 2015 року(справи № 6-165цс13 та №6-619цс15 відповідно), які з огляду на положення ст. 360-7 ЦПК України є обовязковими для застосування судами України Таким чином в матеріалах справи наявні докази про те, що паспорт на ім'я позивача [PERSON], на підставі якого нотаріус встановлювала його особу під час посвідчення довіреності на ім'я [PERSON] з правом відчуження спірної квартири насправді підробний. У цьому паспорті дата народження вказана - [INFO], тоді як, [PERSON], [INFO]. Договір купівлі-продажу квартири укладався не на підставі оригіналів правовстановлюючих документів на них, а на підставі їх дублікатів. (т.1 а.с.8). Оцінивши вищезазначені обставини та докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що [PERSON] довіреність на ім'я [PERSON] не видавав і не підписував, наміру продавати належні йому квартири не мав, дізнавшись про укладені [PERSON] від імені [PERSON] договору купівлі-продажу квартири його не схвалив. За таких обставин відчуження вищезазначеної квартири належної [PERSON] відбулось всупереч його волі, як власника, що свідчить про порушення положень ст.ст. 319, 321 ЦК України та відповідно до положень ч.ч. 1-3 ст. 203 ЦК України є підставою недійсності правочинів (ч. 1 ст. 215 ЦК України). Щодо позовних вимог [PERSON] до [PERSON], Криворізького МУ ГУМВС України в Дніпропетровській області, треті особи [PERSON], Друга криворізька державна нотаріальна контора, Приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу [PERSON] про визнання добросовісним набувачем квартири та зняття арешту суд вважає зазначити наступне. Жодною із сторін не заперечувалась добросовісність набуття [PERSON] вказаного майна [PERSON] предявив до суду вищевказаний позов як неволодіючий власник до володіючого не власника про витребування майна. [PERSON] довів факт існування права власності на квартиру, [PERSON] хоч і є добросовісним набувачем квартири, однак її володіння квартирою є незаконним, оскільки квартиру придбано за відплатним договором у особи, яка не мала права відчужувати квартиру. Якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно, зокрема, вибуло з володіння власника не з його волі іншим шляхом (п.3 ч.1 ст.388 ЦК України). Щодо зняття арешту з спірного майна то його накладено в рамках кримінального судочинства, тому суд не вбачає підстав для задоволення цієї позовної вимоги. Щодо застосування реституції слід зазначити наступне: Реституція, як спосіб захисту цивільного права (ч.1 ст.216 ЦК України) застосовується\~\~ лише за наявності між сторонами\~\~ укладеного договору, який є нікчемним чи який визнано недійсним. У звязку із цим вимога про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, за правилами реституції може бути предявлена тільки стороні недійсного правочину. Отже, реституція є правовим наслідком недійсності правочину і способом захисту цивільних прав, який може бути застосовано до відносин зобовязального характеру, за умови якщо спір виник між сторонами недійсного правочину (договору). Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору. Отже, реституція у вказаних відносинах не застосовується. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для визнання: - недійсною довіреності видану від імені [PERSON] від 20.01.2010 року на [PERSON], ВММ № 845137 посвідчену приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу [PERSON]; - недійсним договору купівлі -- продажу квартири [ADDRESS], укладений від імені [PERSON] та [PERSON] від 27.02.2010 р., який посвідчений державним нотаріусом другої Криворізької державної нотаріальної контори [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 2-625; та витребування у [PERSON], [INFO] на користь [PERSON] квартиру [ADDRESS].

Outcome: approved