Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання права власності на домогосподарство, що розташоване по вул. Єсеніна № 7 в с. Ванчиківці Новоселицького району Чернівецької області, в порядку спадкування, посилаючись на те, що 27 квітня 2013 року померла [PERSON], яка при житті, а саме 04.02.2005 року склала заповіт, відповідно до якого заповіла позивачу [PERSON] все своє майно, яке позивач як спадкоємець за заповітом своєчасно прийняла. Позивач не може оформити право власності у звязку з тим, що померла під час життя не оформила правовстановлюючі документи на спадкове майно. На підставі зазначеного просять суд визнати за позивачем право власності на ? частину домоволодіння, що знаходиться по вул. Єсеніна 7, в с. Ванчиківці Новоселицького району Чернівецької області та складається з житлового будинку літ. «А», літньої кухні літ. «Б», сараї літ. «В», «Г», вбиральня літ. «Д», колодязь № 1, огорожа № 2-4 як за спадкоємцем по заповіту після смерті спадкодавця [PERSON], померлої 27 квітня 2013 року. В судовому засіданні позивач надала уточнюючу заяву, в якій вказала, що згідно технічного паспорту спірне дворогосподарство знаходиться за адресою вул. Єсеніна 7 с. Ванчинець Ванчиківської сільської ради Новоселицького району Чернівецької області, та підтримала вимоги позову в повному обсязі та надала пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала, не заперечувала щодо задоволення позовних вимог. Заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позову підлягають до задоволення. Судом встановлено, що станом на 01.07.1990 року по 15.04.1991 року домогосподарство, що знаходиться по вул. Єсеніна № 07 в с. Ванчинець Новоселицького району Чернівецької області відносилося до категорії колгоспних дворів, в якому проживали та були його членами: [PERSON], [PERSON], що підтверджується довідкою сільської ради № 1484 від 03.08.2015 року (а.с. №13). Відповідно до ст.ст. 120, 123 ЦК УPCP, кожен з вище перелічених членів колгоспного двору має право по 1/2 частки спірного домоволодіння, яке відносилось до майна колгоспного двору та збереглося по теперішній час. Встановлено, що 27 квітня 2013 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. №31), та при житті, 04.02.2005 року, [PERSON]. склала заповіт (а.с. №10), відповідно до якого заповіла позивачу [PERSON] все своє майно, яке остання своєчасно прийняла, що підтверджується заявою №240 від 15.10.2013 року про прийняття спадщини (а.с. №11). Встановлено, що позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у звязку відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Позивач не може оформити право власності на спадкове майно, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на спадщину, а тому право власності в такому випадку, згідно ст. 392 ЦК України, може бути визнано в судовому порядку. На підставі наведеного, суд вважає, що вимоги позову підлягають до задоволення в повному обсязі. Відповідно до вимог ст.ст. 328, 392, 1216-1218, 1223,1226 ЦК України, ст.ст. 120, 123 ЦК УРСР,

Outcome: approved