Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-01 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, з тих підстав, що із плином часу, початку спільного проживання у зареєстрованому 09.02.2008 року з [PERSON] шлюбі взаємовідносини почали псуватися, зникла довіра, яка була до шлюбу, виникали сварки, перестали розуміти один одного, спроби налагодити шлюбні відносини нічого не дали. Укладаючи шлюб сподівалася на сімейні відносини, які відповідають традиційному суспільному розумінню цього поняття та розумінню викладеному в ч.1 ст.55 Сімейного кодексу України. Подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливо, суперечить інтересам. У шлюбі [INFO] народився син [PERSON] , на даний час перебуває на утриманні матері, проживає за адресою: [ADDRESS] . Заходи щодо примирення подружжя, а саме, встановлення строку для примирення не застосовувати, оскільки, шлюб існує лише юридично, а фактично він вже припинений. У судовому засіданні позивач позовні вимоги, щодо розірвання шлюбу підтримала, та уточнивши вказує, на визначення місця проживання неповнолітнього сина [PERSON] з нею, залишення прізвища набутого в шлюбі, в частині судових витрат з відповідача кошти не стягувати. Відповідач позов, уточнений, визнав, не заперечує щодо визначення місця проживання дитини з матір'ю, зазначив, що хотів би зустрічатись з сином. Суд вислухавши позивача, думку відповідача, вивчивши заявлені/уточнені позовні вимоги та наявні докази у справі, приходить до такого. У разі визнання відповідачем позову, суд, за нормами ч.4 ст.206 ЦПК України, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За нормами ст.110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя і, в разі неможливості примирення сторін, відповідно до ст. ст. 111, 112 СК України - розривається. 09.02.2008 року [PERSON] , позивач по справі, та [PERSON] , відповідач по справі, у Виконавчому комітеті Вільшанської селищної ради Городищенського району Черкаській області, зареєстрували шлюб, актовий запис № 2, що підтверджено Свідоцтвом про шлюб, Серія [NUMBER] . [INFO] у подружжя народилася дитина, син [PERSON] , актовий запис №7 від 29.07.2008 року, що підтверджено Свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] , та згідно довідки Вільшанської селищної ради №588 від 19.06.19 проживає та перебуває на утриманні матері [PERSON] , позивача у справі. Шлюб, за нормами ст.24 СК України, ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Чоловіки і жінки, за нормами ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року, користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позивач скористалась даним правом та звернулась до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. За нормами ст.24 СК України, п.10 постанови ПВС України від 21.12.2007 №11 «Про судову практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Охорона сім`ї державою полягає в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечите інтересам одного з них чи інтересам дітей. Подружжя проживає окремо, спільного господарства не ведуть. Ніхто з подружжя не ставить питання про примирення. Суд приймає до уваги, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими. Відмова буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимо. Шлюб між сторонами існує лише юридично, без паритетних засад про почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, підтримання стосунків Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Позивач наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач позов визнав. За нормами ч.4 ст.200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст.206 цього Кодексу. Суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також вбачаючи відсутньою морально-правову основу шлюбу, приходить до висновку, що шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. За нормами ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд визначає місце проживання малолітньої дитини, враховуючи її інтереси, а також, вирішує питання щодо прізвища позивача. Декларація прав дитини, прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошує, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Outcome: approved