Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом в якому просить позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 18.09.2010 відділом РАЦС Первомайського районного управління юстиції АР Крим між нею та відповідачем [PERSON] було зареєстровано шлюб, актовий запис № 47. В грудні 2010 року відповідач поїхав до м. Приморськ Запорізької області з метою продати автомобіль, який їм подарували на весілля, після чого повідомив, що повернутись не зможе. На той час вона перебувала на сьомому місяці вагітності. [INFO] народився син - [PERSON] . Батьком дитини є відповідач. 11.02.2011 позивач повідомила відповідача [PERSON] про народження дитини та запропонувала забрати їх з пологового будинку, на що відповідач відмовив. Дитина з народження проживає з позивачем [PERSON] . Рішенням Первомайського районного суду АР Крим від 15.12.2011 у справі № 2-552/11/0115 з відповідача було стягнуто аліменти у розмірі 500 грн. на місяць. Протягом 2011-2013 років відповідач сплачував аліменти частково, а починаючи з кінця 2013 року перестав їх сплачувати. Протягом 2014-2020 аліменти на утримання сина відповідач не сплачує, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 58642,47 грн. 15.10.2012 рішенням Первомайського районного суду АР Крим у справі № 2/0115/311/2012 шлюб між сторонами розірвано. Відповідач як до народження дитини так і після будь-якої допомоги не надає, життям дитини не цікавиться, участі в утриманні та вихованні дитини не приймає, не відвідував дитячий садок, школу, не створював для сина необхідних умов для проживання. Протягом майже десяти років відповідач не виконував батьківських обов`язків щодо виховання сина, дитина жодного разу його не бачила. Відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов`язків. Відповідач зв`язався з позивачем з приводу, щоб вона забрала виконавчий лист про стягнення аліментів, у зв`язку з тим, що до нього застосовувались заходи щодо обмеження виїзду за кордон, права полювання та керування, таким чином засоби зв`язку з позивачем відповідачу відомі, проте він не використовував їх для спілкування з дитиною. Відповідач [PERSON] подав відзив на позовну заяву, у якому вказав, що позовні вимоги щодо позбавлення його батьківських прав визнає в повному обсязі. Пояснив, що з відповідачкою проживав лише два місяці після укладення шлюбу. Після чого зрозумів, що у нього відсутній інтерес до відповідачки та вирішив її залишити. Позивачка повідомляла його, що народила дитину. Проте до дитини він не відчуває жодних батьківських почуттів, ніколи дитину не бачив. Засоби зв`язку з позивачкою та дитиною йому були відомі, проте він протягом 2011-2020 років до них не приїжджав. Намірів щодо виховання дитини не мав і не має (а.с.66). В судове засідання сторони не з`явились, надіслали заяви про розгляд справи без їх участі, представник позивача на позовних вимогах наполягає та просить задовольнити їх в повному обсязі (а.с.86); відповідач проти позову не заперечує (а.с.35); представник третьої заперечень не має (а.с.69). За таких обставин суд розглядає справу без участі сторін і на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України без технічної фіксації процесу. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , уклали шлюб 18 вересня 2010 року, який було зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Первомайського районного управління юстиції Автономної Республіки Крим, актовий запис № 47, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.7). Рішенням Первомайського районного суду АР Крим від 15.10.2012 шлюб між сторонами розірвано (а.с.15-16). Згідно з свідоцтвом про народження батьками [PERSON] , який народився [INFO] в с. Пшеничне Первомайського району Автономної Республіки Крим, є: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с.8). Дитина з 2011 року проживає з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , перебуває на її утриманні (а.с.9,17). Рішенням Первомайського районного суду АР Крим від 15.12.2011 з відповідача [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з 01.09.2011 і до повноліття дитини (а.с.10-11). У Приморському РВ ДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) перебуває виконавче провадження щодо стягнення аліментів з [PERSON] (а.с.22-23). Згідно з розрахунком заборгованості по сплаті аліментів, наданим Приморським РВ ДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) станом на 24.09.2020 сума боргу [PERSON] становить 58 642,47 грн. (а.с.12-14). Згідно з довідкою № 125 від 22.10.2020, наданою муніципальним бюджетним дошкільним освітнім закладом Первомайський дитячий садок № 2 «Струмочок» Первомайського району Республіки Крим, [PERSON] , [INFO] , дійсно відвідував дошкільний заклад в період з 29.07.2013 по 31.08.2016. Вихованням дитини займалась лише мати [PERSON] . Батько [PERSON] вихованням та навчанням дитини не займався. У батьківських зборах, святах, суботниках участі не приймав. Успіхами дитини не цікавився (а.с.18). Дитина [PERSON] є учнем муніципального бюджетного закладу додаткової освіти «Первомайська дитяча музична школа Первомайського району Республіки Крим». У творчому розвитку дитини приймають участь мати [PERSON] та бабуся [PERSON] . Батько [PERSON] за весь період навчання процесом навчання дитини не цікавився, музичну школу жодного разу не відвідував, на виступах дитини не був присутній, про що свідчить характеристика від 17.09.2020 (а.с.19). Згідно з характеристикою [PERSON] муніципального бюджетного загальноосвітнього закладу «Первомайська школа № 2 Первомайського району Республіки Крим», [PERSON] є учнем 4-Б класу. За всіма предметами встигає на відмінно. Має інтерес до навчання, працелюбний. Врівноважений, спокійний. Родина, в якій виховується дитина соціально благополучна. У вихованні дитини приймають участь мати [PERSON] та бабуся [PERSON] . Батько дитини [PERSON] за весь період навчання дитиною не цікавився, участь у житті школи не приймав, школу та батьківські збори не відвідував (а.с.20-21). Згідно медичних висновків та довідки ГБУЗ «Первомайська ЦРЛ» [PERSON] на обліку у лікаря психіатра-нарколога не перебуває (а.с.44,45,46). Згідно із актом соціального обстеження родини [PERSON] від 22.12.2020, за адресою: [ADDRESS] , умови проживання задовільні (а.с.48-49). У висновку органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав, вказано що [PERSON] самоухилився від виконання своїх батьківських обов`язків, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не цікавиться його здоров`ям, не виявляє інтересу до внутрішнього світу сина, не забезпечує харчування та медичний догляд, лікування дитини. Батько свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками (а.с.93). Рішенням виконавчого комітету Приморської міської ради Запорізької області № 49 від 19.02.2021 затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно його малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] (а.с.92). Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно з ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Відповідно до ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Судом встановлено, що [PERSON] свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками: жодного з покладених законом на батьків обов`язків не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, посильної трудової або будь-якої іншої участі у вихованні сина. З дитиною не спілкуються взагалі, не піклуються про неї, не проявляє заінтересованості до її подальшої долі, не цікавиться її станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, не підтримує ніяких зв`язків та не прагне з нею зустрічі. Дитина проживає з матір`ю, знаходиться на її забезпеченні, батько усунувся від виховання сина. Враховуючи викладене, суд вважає позов підлягає задоволенню. В зв`язку з задоволенням основної вимоги, на підставі ст. 141 ЦПК України, задоволенню підлягає вимога про стягнення судових витрат з відповідача, які сплачено позивачем при подачі позову в сумі 840,80 грн. (а.с.1). На підставі ст.ст. 150, 164, 165 СК України,

Outcome: approved