Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання зареєстрованого з відповідачем [PERSON] 25 серпня 1995 року шлюбу, від якого вони мають двох синів: повнолітнього - [PERSON] , [INFO] , та неповнолітнього - [PERSON] , [INFO] . Посилаючись на те, що подружнє життя у них не склалося через втрату любові і взаєморозуміння, шлюбні відносини між ними припинені з 2014 року, подальше примирення між ними є неможливими, просила розірвати шлюб. Провадження у справі відкрито ухвалою від 23.04.2019 р. з призначенням розгляду в порядку загального позовного провадження. Через канцелярію суду представником позивача подано заяву, в якій просила розглянути справу за його відсутністю та відсутністю позивача, та розірвати шлюб. На позовних вимогах наполягає, вказавши в заяві, що проти надання судом строку для примирення позивач категорично заперечує. Відповідач, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, до судового засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не подав. На підставі ст.ст.223, 280 ЦПК України суд постановляє заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Згідно із вимогами ч. 3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В силу положень ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 25.08.1995 року адміністрацією с. Янталь Усть-Кутського району Іркутській області, рф, актовий запис № 6, що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER] , виданим повторно 18.04.2018 р. Шлюбні відносини між сторонами припинені з 2014 р. через відсутність взаєморозуміння та поваги. Спору про розподіл майна та місце проживання дітей між сторонами на момент розгляду справи не має, діти після розірвання шлюбу залишаться проживати з відповідачем. Надання строку на примирення суд вважає недоцільним, тому що шлюбні відносини між сторонами припинені тривалий час, строк на примирення позивач не заявила. Відповідач, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, що свідчить про байдужість до збереження сім`ї. Відповідно до 51 ч.1 Конституції України, ст. 24 ч. 1 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Приписами ст. 24 ч. 1 СК України встановлено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя є неможливим, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і не відповідає інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім`ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і тому може бути розірваним. Таким чином, суд, оцінивши докази в їх сукупності, вважає за необхідне задовольнити позов, розірвавши шлюб між сторонами по справі. Згідно ст.115 ч.2 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили підлягає направленню до Подільського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб від 25.08.1995 року адміністрацією с. Янталь Усть-Кутського району Іркутській області, рф, актовий запис № 6. На підставі викладеного,

Outcome: approved