Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-25 00:00:00

Позивач [PERSON] , звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] , в якому просить змінити розмір аліментів на утримання неповнолітніх дітей. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що з відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання двох спільних дітей - [PERSON] та [PERSON] відповідно до виконавчого листа, виданого Вільногірським міським судом Дніпропетровської області від 21.05.2012 р. у розмірі 1/4 частки усіх видів доходу, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідно до її віку. На даний час відповідач має стабільну роботу, працює у ТОВ «Вільногірське скло», отримує заробіток, що, на її думку, значно перевищує її заробіток, має змогу надавати допомогу на утримання дітей у більшому розмірі, а саме у розмірі по 1/6 частці заробітку (доходу) відповідача на кожну дитину. Його права при цьому не будуть порушені, а вона при регулярному отриманні аліментів на утримання дітей зможе нормально планувати та розпоряджатись цими коштами. Тому просить суд задовольнити позовні вимоги і змінити розмір аліментів з 1/4 частину на 1/6 частину на кожну дитину. Ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 27.10.2021 року у справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін, сторонам роз`яснені їх процесуальні права та обов`язки. Клопотання про розгляд справи в іншому провадженні сторони не заявляли. В судове засідання позивачка не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовну заяву підтримала та просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, відзив не подав, однак надав заявув якій просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги визнає. В зв`язку з цим, суд ухвалив справу розглянути без участі сторін у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України та без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. Судом встановлено, що згідно до копії свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] та [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] їх батьками є [PERSON] , та [PERSON] (а.с. 4, 5). Діти віку повноліття на цей час не досягли. Відповідно до виконавчого листа виданого Вільногірським міським судом Дніпропетровської області від 21.05.2012 року у справі № 407/277/2012 стягнуто аліменти з [PERSON] , на користь [PERSON] на утримання дітей - [PERSON] та [PERSON] у розмірі 1/4 частки усіх видів доходу, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідно до її віку (а.с. 6). Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. За приписами ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. У частині першій статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року - держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Суд, визначаючи новий розмір аліментів, з урахування того, що відповідач проти позову не заперечивав, вважає, що розмір аліментів може бути змінено з 1/4 на 1/6 частки заробітку, на кожну дитину, тобто у розмірі, в якому просить позивач. Таким чином позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 908 грн. 00 коп. На підставі викладеного

Outcome: approved