Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування позову вказала, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем, від якого вони мають дитину [PERSON] [INFO] , яка перебуває на утриманні позивача. Однак, відповідач належним чином не допомагає позивачу у вихованні та натуральному утриманні дитини, при цьому, він має змогу сплачувати аліменти, оскільки є працездатним. Зазначила, що відповідач достатньо заробляє, хоча і приховує свої статки, інших дітей на утриманні не має. За таких обставин, просить стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття. Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 24.02.2020 року відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. 08.05.2020 року відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому вказав, що сторони дійсно перебували у шлюбі, який було розірвано за ініціативи позивача на підставі рішення суду від 22.04.2019 року. Оскільки спільне проживання з позивачем було неможливим, він змінив своє місце проживання, однак не припинив спілкування із сином та надання матеріальної допомоги на його утримання. Вказав, що він не відмовляється від сплати аліментів на утримання сина та не заперечує проти стягнення з нього 1/4 частини його доходів на утримання сина, при цьому, просить суд при ухваленні рішення критично поставитися до доводів позивача щодо непорозумінь по утриманню дитини та перебування дитини на повному утриманні позивача, ненадання відповідачем допомоги у вихованні та натуральному забезпеченні дитини, приховуванні своїх доходів. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та пояснила, що у сторін від шлюбу, який було розірвано, є спільна дитина, яка проживає разом з позивачем. Зазначила, що вона хоче бути впевненою в тому, що відповідач в подальшому буде сплачувати аліменти на утримання дитини. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав, пояснивши при цьому, що позивач у своїй позовній заяві безпідставно та необґрунтовано вказала, що він не бере належної участі в утриманні та вихованні дитини. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 14.01.2015 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції (а.с. 5). Як вбачається з наданих відповідачем банківських квитанцій він у період з травня 2019 року по квітень 2020 року щомісяця перераховував на рахунок позивача грошові кошти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , загальна сума яких склала 17000 грн. (а.с. 24-26). При цьому, відповідач з 14.01.2013 року працював інженером-технологом у ТОВ «КІТ-Консалтинг» та 14.06.2019 року був звільнений з цієї посади, що підтверджується трудовою книжкою [PERSON] серії [NUMBER] (а.с. 27). Крім того, згідно Витягу з Єдиного державному реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань позивач [PERSON] є фізичною особою підприємцем(а.с. 22-23). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (ч. 1 ст. 191 СК України). На підставі зазначеного, аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, враховуючи те, що судом встановлено, що дитина знаходиться на утриманні позивача, при цьому, суд враховує сімейний та матеріальний стан відповідача, а також те, що обов`язок утримувати свою дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька дитини та відповідач має змогу надавати таку допомогу, а також те, що відповідач визнав позов, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення аліментів на утримання дитини є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Крім того, суд вважає за необхідне на підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягненняаліментів за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню 840,80 грн. судового збору. На підставі ст. ст. 180 - 183 СК України,

Outcome: approved