Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач перебувала у не зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого вони мають дитину - [PERSON] , [INFO] . З липня 2016 року позивач разом з донькою почали проживати окремо від відповідача. Весь цей час відповідач життям доньки не цікавиться, не виявляє бажання спілкуватись з нею та приймати участь у її вихованні, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. З 20.10.2017 Приморським районним судом відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання доньки. В судове засідання сторони не з`явились надіслали заяви про розгляд справи без їх участі, представник позивача позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.35); представник третьої особи проти позовних вимог не заперечує (а.с.36); відповідач [PERSON] належно був повідомлений про час розгляду справи (а.с.16,32), про причини неявки суду не повідомив. За таких обставин суд розглядає справу в заочному провадженні, без участі сторін і на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України без технічної фіксації процесу. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, згідно з свідоцтвом про народження [PERSON] , [INFO] , її батьками є: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с.7). 10.01.2018 Приморським районним судом Запорізької області видано виконавчий лист від 21.11.2017 про стягнення з [PERSON] , [INFO] аліментів на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] в розмірі ј частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с.6). У довідці виданої Юр`ївською сільською радою 22.03.2019 вказано, що [PERSON] , [INFO] дійсно мешкає та зареєстрована в [ADDRESS] з реєстрацією та має склад сім`ї: син - [PERSON] , [INFO] , донька - [PERSON] , [INFO] , мати - [PERSON] , [INFO] , батько - [PERSON] , [INFO] (а.с.8,23). У висновку органу опіки та піклування Приморської РДА від 30.10.2018 вказано про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , 1989 року народження відносно його дитини - [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з тим, що він свідомо усунувся від виконання батьківських обов`язків по відношенню до своєї дитини (а.с.9). За відомостями виконавчого комітету Юр`ївської сільської ради Приморського району Запорізької області [PERSON] , [INFO] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.24). Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів наданого державним виконавцем Бердянського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Міненко С.В., станом на 31.03.2019 заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів [PERSON] складає 26 458,34 грн. (а.с.25). Актом обстеження матеріально-побутових умов сім`ї [PERSON] від 03.05.2019 встановлено, що вона створила належні умови для проживання та виховання дитини (а.с.26-27). Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно з ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Відповідно до ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Судом встановлено, що [PERSON] свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками: жодного з покладених законом на батьків обов`язків не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, посильної трудової або будь-якої іншої участі у вихованні доньки. З дитиною не спілкується взагалі, не піклується про неї, не проявляє заінтересованості до її подальшої долі, не цікавиться її станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, не підтримує ніяких зв`язків та не прагне з нею зустрічі. Дитина проживає з матір`ю, знаходиться на її забезпеченні, батько усунувся від її виховання. Враховуючи викладене, суд вважає позов підлягає задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved