Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дитину та коштів на утримання дружини. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 04 квітня 2015 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб. [INFO] у подружжя народилась дочка - [PERSON]. З лютого 2016 року позивач та відповідач не проживають разом та не ведуть спільного господарства. Спільне життя з відповідачем не склалось у зв'язку з різними поглядами на сімейне життя. Також між ними втрачено взаєморозуміння, почуття любові один до одного. На підставі вищевикладеного позивач просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. Крім того, просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини - [PERSON], у твердій грошовій сумі 2500,00 грн., щомісячно до досягнення донькою повноліття та стягнути з [PERSON] на її користь кошти на її особисте утримання до досягнення дитиною [PERSON] трьох років, у твердій грошовій сумі 2000,00 грн. щомісячно. Посилаючись на те, що відповідач не в повній мірі примає участь в утриманні їх спільної дитини. Позивач самостійно не взмозі забезпечити дитину усім необхідним відповідно до її віку, оскільки зараз не працює. Позивач вважає, що сума, яка покриває половину її витрат по утриманню дитини становить 2500 грн. [PERSON] вважає, що відповідач може сплачувати їй аліменти на її утримання в розмірі 2000 грн., так як вона опікується дитиною, що забирає у неї багато сил. Зазначила, що відповідач не має інших дітей, не сплачує аліменти на утримання батьків, не має не виконаних зобов'язань перед кредиторами. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд про їх задоволення. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, просив суд постановити рішення про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дитину, щодо стягнення з нього аліментів на дружину, заперечував. Згідно з вимогами ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Так, з матеріалів справи вбачається, що сторони зареєстрували шлюб 04 квітня 2015 року в відділі державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, про що зроблено відповідний актовий запис за № 367 (а.с.10). [INFO] у сторін народилась дочка - [PERSON] (а.с.11). Як вбачається з поданої позовної заяви та наданих пояснень сторін в судовому засіданні, сімейне життя не склалося. Сторони припинили шлюбні відносини, ведення спільного господарства і поновлювати їх не мають наміру. Сім'я існує лише формально, подальше спільне проживання та збереження сім'ї є не доцільним, оскільки суперечить інтересам позивача. Суд прийшов до висновку, що позов в частині розірвання шлюбу обґрунтований і підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України, особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Щодо стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] аліментів на утримання дитини [PERSON] та на її утримання, судом встановлено наступне. Відповідач [PERSON] не у достатній мірі піклується про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, належного матеріального утримання дитині не забезпечує. Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно із ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними і той із батьків хто проживає окремо від дитини може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. За приписами ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Як вбачається з поданої позовної заяви, яка не заперечується відповідачем, дитина проживає разом з позивачем та знаходяться на її повному утриманні. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд врахував, що позивач утримує дитину одноособово, відповідач є працездатним, проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини не заперечує. Отже, враховуючи те, що відповідач добровільно не сплачує аліментів на утримання доньки, ухиляється від обов'язку утримувати свою малолітню дитину, суд вважає, що слід зобов'язати [PERSON]. виплачувати аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] до досягнення нею повноліття у твердій грошовій сумі 2500,00 грн., щомісячно починаючи з 17.02.2017 року і до досягнення донькою повноліття. Частиною 1 ст.60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього кодексу. Крім того, відповідно до ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 80 СК України розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Враховуючи те, що відповідач є працездатним, інших дітей та непрацездатних батьків на утриманні не має, суд дійшов висновку про доцільність визначення розміру аліментів на утримання дружини у твердій грошовій сумі 500,00 грн. щомісячно і до досягнення дочкою [PERSON], [INFO] трьох років. Відповідно до ст. 88 ЦПК України якщо позивач на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи зазначені вимоги Закону, а також те, що позивач звільнена від оплати судових витрат при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, суд вважає за необхідне стягнути судові витрати з відповідача на користь держави, а саме 1280,00 грн. судового збору, крім того, судовий збір сплачений позивачем в частині позовних вимог про розірвання шлюбу підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в розмірі 640,00 грн. Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Outcome: partial