Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 15.03.2016 року сторони зареєстрували шлюб у відділі РАГС Пуховицького райвиконкому Мінської області Республіки Білорусь, про що 15.03.2016 року складено відповідний актовий запис № 49. Від шлюбу спільних дітей немає. Спільне подружнє життя сторін не склалося, оскільки останні мають несумісні характери та різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, повага один до одного, на ґрунті чого в сім'ї виникали сварки. Подружжя втратило почуття любові один до одного. Сторони фактично припинили шлюбні відносини. Подальше формальне збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, тому позивач вирішив звернутись до суду з даним позовом. Спірного майна у сторін немає. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилися, однак від останніх надійшли заява та телефонограма про розгляд справи у їх відсутність (а.с.16,17), позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач позов визнає, просять суд позов задовольнити з підстав, зазначених у позові. Згідно ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що 15.03.2016 року сторони зареєстрували шлюб у відділі РАГС Пуховицького райвиконкому Мінської області Республіки Білорусь, про що 15.03.2016 року складено відповідний актовий запис № 49, згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданого відділом РАГС Пуховицького райвиконкому Мінської області Республіки Білорусь 15.03.2016 року (а.с.5,6). Спільне подружнє життя сторін не склалося, оскільки останні мають несумісні характери, різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, любов та повага один до одного. Сторони не ведуть спільне господарство та фактично припинили шлюбні відносини. Подальше формальне збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на вищенаведене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, так як позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує. А тому, суд вважає, що є всі підстави для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки вимоги позивача є законними та достатньо вмотивованими. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, тому суд вважає за можливе після розірвання шлюбу залишити позивачу [PERSON] прізвище, яким вона користувалась після реєстрації цього шлюбу - «[PERSON]». Судові витрати залишити за позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: approved