Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-08 00:00:00

Позивач [PERSON] , звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 12.09.2014 року. Від шлюбу дітей не мають. З відповідачем фактично не проживають однією сім`єю в розумінні цього поняття і спільного господарства не ведуть. Стосунки з відповідачем поступово почали розлагоджуватися, зникли взаєморозуміння і взаємоповага один до одного, стали частими сварки. На теперішній час сімейного життя вони не ведуть і шлюбних стосунків не підтримують. Примирення та збереження шлюбу між ними неможливе з підстав викладених вище. Вона пропонувала відповідачу спільно подати заяву до органів реєстрації актів цивільного стану щодо розірвання шлюбу, на що відповідач нереагував. Спору про поділ майна, яке є спільною сумісною власністю з відповідачем, на цей час не існує. Тому просить суд позов задовільнити та розірвати шлюб. В судове засідання позивачка не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи у свою відсутність за участі свого представника адвоката Шевчука О.М., позовну заяву підтримала, та просила розірвати шлюб. Адвокат Шевчук О.М. в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у свою відсутність, позовну заяву підтримав, та просив розірвати шлюб. Відповідач у судове засідання не з`явилася, проте від нього надійшла телефонограма, в якій він просить розглянути справу у його відсутність, проти позовних вимог заявлених позивачем не заперечує. Про день, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином. В зв`язку з цим, суд ухвалив справу розглянути без участі сторін у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України та без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. Так, факт знаходження сторін у зареєстрованому шлюбі з 12.09.2014 р. підтверджується копією свідоцтва про шлюб, згідно з яким [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, дружині після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище [PERSON] (а.с. 4). Судом встановлено, що на теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, сторони не бажають зберегти шлюб, позивач на розірванні шлюбу наполягає, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує, тому шлюб між ними має бути розірваний. Від шлюбу не мають спільних дітей. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ст. 112 ч. 2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Суд приймає до уваги, що причини, що спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Виходячи з викладеного, суд доходить висновку, що позов слід задовольнити в повному обсязі, а шлюб між [PERSON] та [PERSON] необхідно розірвати. Судові витрати за клопотанням позивача віднести на його рахунок. На підставі викладеного

Outcome: approved