Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, де просить ухвалити рішення, яким встановити факт її постійного проживання з померлою матір`ю, [PERSON] , з вересня 2014 року по [INFO] за адресою: [ADDRESS] . На обґрунтування позову зазначила, що [INFO] померла її мати, [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з Ѕ частини житлового будинку з господарськими будівлями, що розташовані по [ADDRESS] та Ѕ частини житлового будинку з господарськими будівлями, що розташовані по [ADDRESS] . За життя її мати склала заповіт, згідно якого все своє майно заповідала онуку (сину позивачці) [PERSON] . Вказала, що в установлений шестимісячний строк [PERSON] не подав заяви про прийняття спадщини за заповітом після померлої [PERSON] . Вона (позивачка) є спадкоємицею першої черги за законом. При зверненні до Першої Кременчуцької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Підставою відмови слугувало те, що на час смерті місце проживання матері було: [ADDRESS] , а вона (позивач) на час смерті матері була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , при цьому вона пропустила шестимісячний строк для прийняття спадщини. Вказала, що незважаючи на, те, що у них з матір`ю були різні місця реєстрації, вона (позивачка) з вересня 2014 року постійно проживала з матір`ю за адресою: [ADDRESS] , оскільки мати була похилого віку та потребувала постійної допомоги, а відтак вона була переконана, що вчинила дії, які свідчать про фактичне прийняття спадку. З урахуванням викладеного, просила позов задовольнити. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав та мотивів, викладених у позові та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги [PERSON] визнав та просив розгляд справи проводити у його відсутність. Представник відповідача Кременчуцької міської ради Полтавської області, яка представляє інтереси територіального громади згідно ст.1 Закону «Про місцеве самоврядування в Україні», у судове засідання не з`явився, надав суду клопотання, відповідно до якого просить справу розглянути без участі представника, своєї позиції з приводу визнання чи невизнання позовних вимог [PERSON] не висловив. Третя особа Перша Кременчуцька державна нотаріальна контора свого представника у судове засідання не направила, надала суду листа, відповідно до якого не заперечує проти задоволення позову [PERSON] , просила розгляд справи проводити за відсутності представника третьої особи та винести рішення на розсуд суду. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є сусідкою заявника [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] більше 5 років. Вказала, що померла [PERSON] постійно до дня смерті жила за цією адресою, а [PERSON] жила з матір`ю останні роки, точно вона не пам`ятає скільки, але більше 5 років. [PERSON] доглядала матір, а після смерті матері продовжує проживати у будинку. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він проживає в [ADDRESS] . Він є сусідом [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] близько 7-8 років. Вказав, що [PERSON] постійно жила зі своєю матір`ю, яку звали [PERSON] , прізвище він не пам`ятає, доглядала її. Після смерті матері [PERSON] продовжує проживати у будинку. Свідок [PERSON] суду пояснив, що він проживає по [ADDRESS] . [PERSON] його сусідка, яка проживає по [ADDRESS] більше 5 років. Вказав, що мати [PERSON] - [PERSON] хворіла і дочка її доглядала, проживала з нею разом постійно. Вислухавши представника позивача, свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , вивчивши матеріали справи, дослідивши і оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Частиною 1 ст.2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 15 ЦК України визначено право кожної особи та захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. У відповідності до ч. 1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 ст. 1217 цього Кодексу визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ч.1 ст. 1218 ЦК). Згідно ч.1 ст. 1220 ЦК спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч.1 ст. 1221 ЦК). В силу ч.1 - 3 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово (ч.1 ст..1258 ЦК). У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст..1261 ЦК). Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . На час смерті [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] залишилася спадщина, яка складається з Ѕ частини житлового будинку з надвірними будівлями по [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.12.1993 року з відміткою про реєстрацію цього ж дня у Кременчуцькому МБТІ (а.с.20) та Ѕ частини житлового будинку з господарськими будівлями по [ADDRESS] , що підтверджується копією рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 04.09.1980, яке набрало чинності, та інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, сформованого 04.08.2020. Згідно нотаріально посвідченого заповіту від 05.10.2012 року [PERSON] , що мешкала за адресою: [ADDRESS] , на випадок своєї смерті заповіла все своє майно [PERSON] , [INFO] . В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] заяви про прийняття спадщини у шестимісячний строк після померлої [PERSON] не подавав. Згідно повідомлення державного нотаріуса Першої Кременчуцької державної нотаріальної контори Власенко Н.В. за результатами перевірки у Спадковому реєстрі спадкова справі після померлої [INFO] [PERSON] не заводилась, інших спадкоємців окрім [PERSON] не виявлено. Родинні відносини [PERSON] , як доньки, та [PERSON] , як матері, підтверджуються копією свідоцтва про народження [NUMBER] , копіями свідоцтв про укладення шлюбу [NUMBER] , [NUMBER] (а.с.17-19). Встановлено, що на час смерті [PERSON] проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується повідомленням з Реєстру територіальної громади Крюківської районної адміністрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради (а.с.12) На час відкриття спадщини за вказаною адресою зареєстрованими інші особи не значаться (а.с.13). З довідки відділу ведення реєстру територіального громади виконавчого комітету Кременчуцької міської ради від 10.10.2019, світлокопії паспорту позивача [PERSON] вбачається, що на час смерті матері ( [INFO] ) вона була зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Згідно акту про фактичне проживання від 07.11.2019 [PERSON] та [PERSON] підтвердили факт проживання однією сім`єю [PERSON] разом із спадкодавцем [PERSON] за адресою: [ADDRESS] в період з вересня 2014 року по день смерті [PERSON] [INFO] . Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] підтвердили факт постійного проживання [PERSON] разом за місцем реєстрації матері [PERSON] до її смерті. Згідно ст. 1268 ЦК спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. При вирішенні питання, чи прийняв спадкоємець спадщину в порядку, визначеному частиною третьою статті 1268 ЦК України (шляхом постійного проживання із спадкодавцем на час його смерті), місце реєстрації спадкодавця не має вирішального значення. У постанові від 10 січня 2019 року у справі № 484/747/17 (провадження № 61-44149св18) Верховний Суд дійшов висновку, що відсутність реєстрації місця проживання позивача за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом. Таким чином, статтею 1268 ЦК України для спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Позивач [PERSON] зверталася до Першої Кременчуцької державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Постановою державного нотаріуса Першої Кременчуцької державної нотаріальної контори Власенко Н.В. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлої [INFO] [PERSON] у зв`язку з пропущеним нею шестимісячним строком для прийняття спадщини (а.с.6). Підставою прийняття даного рішення нотаріусом слугувало те, що [PERSON] не було надано доказів постійного проживання із спадкодавцем [PERSON] на час її смерті, оскільки вона на час смерті матері була зареєстрована за іншою адресою, заява про прийняття спадщини у встановлений Цивільним Кодексом шестимісячний строк [PERSON] не подавалася, тому вона пропустила строк для прийняття спадщини. Згідно із роз`ясненнями, викладеними у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що позивач [PERSON] , незважаючи на наявність реєстрації за іншою адресою, постійно проживала разом зі своєю матір`ю [PERSON] на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] , заяви про відмову від спадщини не подавала, тому позовна заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved