Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] , згідно якого просить стягнути матеріальну шкоду, заподіяну у наслідок дорожньо-транспортної пригоди, в розмірі 9000,00 грн. та моральну шкоду в розмірі 20000,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що06.06.019 року [PERSON] керуючи автомобілем марки «Опель» по вул. Г.Лозановича у м. Слов`янську Донецької області проявляючи злочину самовпевненість, легковажно розраховуючи на запобігання дорожньо-транспортної події, маючи об`єктивну можливість в умовах необмеженої видимості спостерігати за дорожньою обстановкою, а також своєчасно реагувати на її зміни, в порушення правил дорожнього руху скоїв зіткнення з автомобілем «Ланос» під керуванням [PERSON] в наслідок чого пасажир автомобілю «Ланос» [PERSON] отримав тілесні ушкодження, а саме струс головного мозку, забій теменної обласиті, закритий перелом правого локтевого відростка із зміщенням. 11.09.2020 року вироком Слов`янського міськрайонного суду [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Однак, [PERSON] з моменту вчинення дорожньо-транспортної пригоди не відшкодував ні копійки на лікування [PERSON] . Тому просить суд стягнути з [PERSON] матеріальну шкоду у розмірі 9000,00 грн. та моральну шкоду у розмірі 20000,00 грн. Позивач та його представник [PERSON] діючий на підставі ордеру серії ДН №149716, у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, проте надали суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, а також на заявлених вимогах наполягали, просили їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечували. Відповідач будучи повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і який не подав відзив на позов, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позовна заява [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області за справою № 243/8339/19 (провадження 1-кп/243/249/2020) від 11 вересня 2020 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначено йому покарання у виді штрафу у розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі 3400 грн. на користь держави. Вирок набув законної сили 13.10.2020. З вироку вбачається, що 06.06.2019 приблизно о 22 год. 10 хв., [PERSON] , [INFO] керуючи автомобілем OPEL Vectra реєстраційний номер [NUMBER] , рухався по проїзній частині вул. Лозановича, зі сторони вул. Банківської у напрямку вул. Я.Мудрого, м. Слов`янська. Виконуючи маневр лівого повороту з проїзної частини вул. Лозановича на паркувальний майданчик біля магазину «Все пучком», що розташований за адресою: м. Слов`янськ, вул. Лозановича, 3А, всупереч вимог п. 10.1, п. 10.4 ПДР України, скоїв зіткнення передньою правою частиною кузова автомобіля марки ЗАЗ-DAEWOO Т13010 реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , який рухався в зустрічному напрямку по вул. Лозановича, зі сторони Я. Мудрого у напрямку вул. Банківської, м. Слов`янська разом з пасажиром [PERSON] , який знаходився на передньому сидінні. Внаслідок дорожньо-транспортної події пасажиру автомобіля ЗАЗ-DAEWOO Т13010 реєстраційний номер [NUMBER] , [PERSON] , заподіяно закритий перелом ліктьового відростку правої ліктьової кістки, що відноситься до тілесних ушкоджень СЕРЕДНЬОГО ступеню тяжкості. Згідно виписки із медичної картки стаціонарного хворого №408 від 24.06.2019 [PERSON] , отримав наступні тілесні ушкодження: , а саме струс головного мозку, забій теменної обласиті, закритий перелом правого локтевого відростка із зміщенням. Відповідно до листка непрацездатності серії АДК № 692283 від 13.02.2020 слідує, що [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні з 06.06.2019 по 24.06.2019 в КНП «Клінічна міська лікарня м. Слов`янськ». Згідно наданого позивачем розрахунку матеріальної шкоди (збитків), квитанцій та чеків, документально підтвердженими є витрати на придбання лікарських засобів, препаратів, матеріалів медичного призначення для проведення операції, консультацій лікарів, на загальну суму 9000 грн. Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Отже суд вважає, що вина [PERSON] у вчиненні ДТП підтверджена належними доказами. Суд вважає, що в даному випадку виникли правовідносини щодо відшкодування шкоди, які регулюються наступними нормами. Згідно ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Так, положеннями ч. 1 ст.1166 ЦК України визначено, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортних засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до норм ст.ст. 22, 1166, 1187 ЦК України позивач має право на відшкодування спричиненої йому матеріальної шкоди. Вартість матеріальної шкоди, яка була спричинена позивачу складає суму у розмірі 9000 гривень 00 копійок, яка підлягає стягненню з відповідача. Позивач стверджує, що після ДТП відповідач не відшкодував ні копійки на його лікування достовірно знаючи про те, що він декілька місяців знаходився на лікуванні. Неправомірними суспільно-небезпечними діями відповідач завдав потерпілому моральні страждання, які позначили негативні зміни у його житті: щоденні думки та спогади про наслідки психотравмуючої події, страх можливого повторення подій, негативні переживання та спогади, тривога, емоційні та тілесні реакції при згадуванні, переживання фізичних незручностей та психологічного дискомфорту, тимчасова відірваність від активного соціального життя, знижений та нестійкий настрій, порушення сну, неприємні сновидіння, емоційна напруга, нервозність, дратівливість, реакції замикання, бажання уникнути контактів, почуття образи, обурливість. Позивач бажає стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 20000 гривень. Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, і яка полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазначала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Частиною 1 ст. 1167 ЦК України встановлено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Суд вважає, що розмір моральної шкоди, який визначений позивачем відповідає тяжкості моральних страждань, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню моральна шкода у розмірі 20000 (двадцять тисяч ) гривень. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved