Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій просила стягнути на її користь з [PERSON], [INFO], уродженця м. Новий Буг Миколаївської області та жителя [ADDRESS], аліменти на її користь на утримання малолітньої дочки - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму доходів громадян для дитини відповідного віку. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що вона з лютого 2014 року проживає разом із своєю малолітньою дочкою окремо від відповідача, відповідач не надає коштів на матеріальне утримання дитини, яка знаходиться на її повному забезпеченні. Просить стягувати з відповідача аліменти на утримання малолітньої дочки, щомісячно, до її повноліття. В судове засіданні позивачка не з'явилась, надала суду заяву, в якій підтримала свою позовну заяву, просила її задовольнити, також просила справу слухати без її участі. В разі неявки відповідача, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до вимог ч.5 ст.74 ЦПК України судова повістка надсилається фізичним особам за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованого у встановленому законом порядку. Уразі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Згідно вимог ч.1 ст.77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Як вбачається з довідки виданої ВАДР УДМС України в Миколаївській області №1/4-714 від 10.04.2015 року (а.с.18-19) відповідач зареєстрований по [ADDRESS]. Суд ухвалює рішення при розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги слід задовольнити з наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб [NUMBER] (а.с.5) сторони по справі перебувають у шлюбних відносинах з 17 грудня 2011 року. Як вбачається з свідоцтва про народження [NUMBER] (а.с.6) у позивачки [PERSON] та відповідача [PERSON] від спільного життя, [INFO] народилась дочка - [PERSON]. Як встановлено в судовому засіданні, на утримані позивачки [PERSON], яка проживає по [ADDRESS], яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS], знаходиться дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується довідкою Новобузької міської ради Новобузького району Миколаївської області, за вих. № 5104 від 11.09.2014 року (а.с.7) При розгляді справи встановлено, що домовленості між батьками про утримання дитини не досягнуто. Дитина знаходиться на утриманні позивачки, відповідач грошової допомоги на її утримання не надає. Позивачка бажає отримувати аліменти в примусовому порядку. Відповідно до положень ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, способи виконання обов'язку утримувати дітей визначаються за домовленістю між ними. За приписами ч.3 ст.181 СУ України та ст.182 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька і виплачуються щомісячно. Законом встановлено абсолютний обов'язок батьків щодо утримання дітей, який не залежить від матеріального стану одного з них. Даних про наявність обставин, які відповідно до приписів ст. 188 СК України є підставою для звільнення від сплати аліментів, матеріали справи не містять. Згідно принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст..11 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до норм ЦПК, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Обов'язок доказування і подання доказів процесуальним Законом (ст.60 ЦПК), покладено на сторони. Згідно ст.ст.10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Разом з тим, суд вважає за необхідне роз'яснити, що згідно ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. А також, відповідно до вимог ст.186 СК України платник аліментів може звернутися з заявою до органу опіки та піклування щодо цільового витрачання аліментів. Згідно ст.185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір таких витрат визначається за рішенням суду з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. В силу ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 243 грн. 60 коп., оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору.

Outcome: approved