overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, вказуючи на те, що [INFO] помер її батько та батько відповідачів, [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 4, 12 га, яка розташована на території Сивашівської сільської ради Новотроїцького району Херсонської області, право власності посвідчено державним актом серії ХС № 000496. Оскільки їх мати, [PERSON] померла [INFO] ще до смерті батька, тому позивачка і відповідачі є єдиними спадкоємицями за законом. Позивач [PERSON] вказує, що пропустила строк звернення до нотконтори для прийняття спадщини, оскільки є юридично необізнаною та вважала що може подати заяву будь-коли. Просить визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву з проханням слухати справу без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву з проханням слухати справу без її участі, проти визначення додаткового строку для прийняття спадщини [PERSON] не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву з проханням слухати справу без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Дані відносини відносяться до цивільних правовідносин і регулюються нормами цивільного законодавства: ст.ст. 1220, 1258, 1261, 1270, 1272 ЦК України, п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», відповідно до яких за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, оскільки вона є юридично необізнаною і вважала, що оскільки вона проживала разом з батьком, то після його смерті прийняла спадщину. Суд вважає причину пропуску строку поважною відповідно до ст. 1272 ЦК України, таким чином, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню і є підстави для визначення позивачеві додаткового строку, достатнього для подання ним заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного, ст. 1220, 1258, 1261, 1270, 1272 ЦК України, п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору орган опіки та піклування - Вільнянська районна державна адміністрація Запорізької області про позбавлення батьківських прав відносно дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що відповідачі у вихованні дітей участі не беруть, з дітьми не бачаться та не спілкуються, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Позивач в судовому засіданні позов підтримала, просила задовольнити, надала пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду цивільної справи повідомлялись належним чином. Представник органу опіки та піклування в судовому засіданні позов підтримав, просив задовольнити, посилаючись на те, що органом опіки та піклування підтвердженого факт ухилення відповідачів від виховання дітей. Враховуючи, що позивач не заперечував проти проведення заочного розгляду справи, належним чином повідомлений відповідач в судове засідання не з'явився, тому відповідно до ч.1 ст. 224 та ст. 225 ЦПК України, суд постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши позивача, представника органу опіки та піклування, дослідивши письмові докази цивільної справи встановив наступні обставини: Відповідач [PERSON] є матір'ю дитини - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] виданим Михайлівською сільською радою Вільнянського району Запорізької області 11.07.2001, актовий запис №21, свідоцтвом про народження виданим Михайлівською сільською радою Вільнянського району Запорізької області 03.07.2009, актовий запис №25, свідоцтвом про народження [NUMBER] видане Михайлівською сільською радою Вільнянського району Запорізької області 03.07.2009, актовий запис №26. Діти проживають разом з бабусею - [PERSON] в с. Михайлівка, Вільнянського району Запорізької області. Відповідачі ухиляються від утримання дітей та виконання своїх обов'язків по вихованню дітей. Зазначені обставини підтверджуються довідкою №03-01-38/1018 від 18.06.2015 про склад сім'ї позивача, актом обстеження житлово-побутових умов від 18.06.2015, висновком органу опіки та піклування - Вільнянської районної державної адміністрації Запорізької області від 29.01.2016. Орган опіки та піклування - Вільнянська районна державна адміністрація Запорізької області у висновку №01-15/0069 від 29.01.2016 вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], відносно малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Доказів, які б спростовували доводи позивачки та наведені нею докази, суду не надано. Таким чином, надані суду докази свідчать про те, що відповідачі ухиляється від своїх обов'язків по вихованню дітей, що відповідно до ч.1 ст.164 СК України є підставою для позбавлення його батьківських прав. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] , [PERSON] , Шпилівської сільської ради Іванківського району Київської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування своєї заяви позивач посилається на те, що [INFO] помер її батько, [PERSON] , який проживав у с.Шпилі Іванківського району Київської області. Спадщину після смерті батька, прийняла мати позивача, а дружина спадкодавця, [PERSON] , шляхом спільного проживання з своїм чоловіком [PERSON] [INFO] померла [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на майно, яке належало останній. За життя [PERSON] мала земельну ділянку, розміром 0,6711 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; земельну ділянку, розміром 1,6258 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; земельну ділянку, розміром 0,6711 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, власником якої вважався [PERSON] (чоловік спадкодавці); земельну ділянку, розміром 1,6275 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, власником якої вважався [PERSON] (чоловік спадкодавці). Позивач, як спадкоємець за законом, виявила бажання та намір вступити у власність всім спадковим майном, що залишилося після смерті [PERSON] . Відповідачі, [PERSON] та [PERSON] спадщини не приймали, на спадкове майно не претендують. Інших будь-яких осіб, які б мали намір успадкувати майно [PERSON] не має. [PERSON] , як спадкоємець за законом, у встановлений законом, шестимісячний строк, не подала заяву до нотаріальної контори про прийняття спадкового майна, оскільки мала помилкове уявлення, що прийняття спадщини пов`язане з шестимісячним строком, але помилково вважала, що до нотаріуса необхідно звертатися не протягом шестимісячного строку з дня смерті спадкодавця, а після спливу такого строку. Крім цього, на день смерті не проживала із спадкодавцею, а тому не знала про наявність спадкового майна, а також їй не було відомо про місцезнаходження оригіналів правовстановлюючих документів про право власності на майно спадкодавці.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON], в якому вимагає позбавити його батьківських прав відносно його дитини сина [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову посилається на те, що [PERSON] є онуком позивача, мати дитини померла. Відповідач батьківські обовязки не виконає, у вихованні дитини участі не бере, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. У судове засідання позивач не зявилась, до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про визнання позову. Представником третьої особи до суду надано висновок від 11.10.2016 про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі. Так, відповідач [PERSON] є батьком дитини [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження І-ЖС №038674 видане Відділом реєстрації актів громадянського стану Заводської рай адміністрації Запорізької міської ради 28.03.2000, актовий запис №88. Дитина проживає разом із бабусею в м. Запоріжжя. Відповідач ухиляється від утримання дитині та виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Органом опіки та піклування Вільнянською районною державною адміністрацією Запорізької області до суду надано висновок №01-15/0016 від 11.10.2016, відповідно до якого орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO]. Доказів, які б спростовували доводи позивача та наведені нею докази, суду не надано. Відповідач визнав позов у повному обсязі. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Таким чином, надані суду докази свідчать про те, що відповідач ухиляється від своїх обов'язків по вихованню дітей, що відповідно до ч.1\~ст.164 СК України\~є підставою для позбавлення його батьківських прав. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-15 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON], в якому вказує, що вона є власником житлового будинку по [ADDRESS], у якому проживає з 1979 року і по даний час. 04 вересня 2012 року в даному будинку була зареєстрована донька позивача - [PERSON], однак з листопада 2012 року в даному будинку не проживала жодного дня. В даний час відповідач відмовляється знятися з реєстраційного обліку, а тому позивач прохає суд зобов'язати відповідача, надати сві й паспорт до відділення громадянства, іміграції та реєстрації фізичних осіб Кобеляцького РВ УМВС України в Полтавській області для внесення відповідних відомостей про зняття з реєстрації. Позивач, [PERSON], будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася, однак подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, а враховуючи її похилий вік прохала розглянути справу у її відсутність (а.с.21). Відповідач, [PERSON], будучи в розумінні ст. 74 ЦПК України повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила. Суд, заслухавши осіб, які з'явилися в судове засідання, розглянувши матеріали справи, знаходить, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, [PERSON] є власником жилого будинку по [ADDRESS] (а.с.6). Із домової книги для реєстрації громадян по [ADDRESS] вбачається, що крім власника, в будинку зареєстрована [PERSON],[INFO] (а.с.8-10). Згідно акту обстеження домоволодіння по [ADDRESS] вбачається, що [PERSON] за даною адресою не проживає з листопада 2012 року. Речей, які б належали останній в домогосподарстві не виявлено (а.с.7). Статтею 41 Конституції України, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року, ст. ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Згідно ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про виселення та позбавлення права користування житловим приміщенням. Оскільки відповідач не проживає за вищезазначеною адресою, її слід позбавити права користування житловим приміщенням та визнати такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON], в якому вона просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, який зареєстровано 26.05.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Літинського районного управління юстиції Вінницької області, про що 26.05.2009 року складено відповідний актовий запис №36. Позовна заява мотивована тим, що спільне життя позивача та відповідача не склалося, оскільки весь час сумісного проживання вони по-різному дивилися на побудову сімейних відносин, по-різному уявляли сімейні цінності та традиції, між ними систематично почали виникати непорозуміння і за спільним рішенням в 2011 році подружжя припинило спільне проживання, шлюб фактично розпався, кожен з них живе своїм життям, вони є фактично чужими один одному людьми. Подальше формальне збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тому вона дійшла висновку про необхідність розірвання шлюбу. Спільних дітей у позивача та відповідача немає. Майнових спорів між сторонами немає. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила провести розгляд справи у її відсутність. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений завчасно у встановлений законом спосіб, про причини неявки суд не повідомив. Враховуючи зазначені обставини, зважаючи на зміст заяви позивача, судом ухвалено провести заочний розгляд справи за наявними у ній доказами, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В ході дослідження позовної заяви та доданих до неї матеріалів судом відповідно до ч. 1 ст. 112 СК України з'ясовано фактичні взаємини подружжя, а також те, що подана до суду позовна заява відповідає дійсній волі позивача, її бажання розірвати шлюб є істинним та добровільним. Так, судом встановлено, що шлюб між сторонами фактично розпався, існує формально, ведення спільного господарства фактично припинено та подальше збереження шлюбу є неможливим та недоцільним і суперечитиме інтересам сторін, тому шлюб між сторонами слід розірвати, а позов задовольнити. Згідно ч. 1\~ст. 88 ЦПК України,\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати. Враховуючи наведене, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 593 (п`ятсот девяносто три) грн. 60 коп. (243,60 грн. - судовий збір, 350,00 грн. витрати на правову допомогу). На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON], в якому просила стягувати із нього аліменти у твердій грошовій формі в розмірі 1500 грн. на період навчання. В обґрунтування вимог, вказала, що вона є студентом Уманського державного педагогічного університету імені [PERSON] навчається на стаціонарі, а тому влаштуватись на роботу не має можливості. Зазначила, що оплата за навчання щороку коштує 7290 грн. Однак, батько ніякої матеріальної допомоги не надає. Позивач згідно заяви просила справу розглянути у її відсутність та позов просила задовольнити. Відповідач: [PERSON] позов визнав частково, вказуючи на те, що він не працює, згоден виплачувати аліменти в розмірі 500 грн. Згідно з частиною 3 статті 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами частини 2 статті 247 ЦПК України, не здійснюється. Проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи із слідуючого. Відповідач по справі [PERSON] є батьком позивачки [PERSON], яка народилася 23 січня 2000 року, що підтверджується свідоцтвом про народження /а.с.5/. Судом встановлено, що позивач навчається на стаціонарі Уманського державного педагогічного університету імені [PERSON] на контрактній формі навчання, термін навчання в університеті із 01.09.2016 р. по 30.06.2020 року. Зазначений факт підтверджується контрактом та довідкою Уманського державного педагогічного університету імені [PERSON] /а.с.4,7/. Відповідно до\~ст. 199 СК України\~якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно\~ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Суд приймає до уваги, те, що позивач не працює, навчається у навчальному закладі та потребує матеріальної допомоги, а відповідач не працює, але може надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої дочки в розмірі 500 грн., про що свідчить його заява та довідка Бобрицької сільської ради, а тому суд вважає за можливе стягувати з відповідача на користь позивача аліменти у розмірі 500 грн. щомісячно до закінчення позивачем навчання. Разом з тим позивачем не доведено належними доказами можливості сплати відповідачем аліментів у розмірі 1500 грн. щомісячно. Враховуючи вищенаведене, суд задовольняє позовні вимоги частково та стягує, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави судовий збір. На підставі викладеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON], в якому просить позбавити його батьківських прав відносно його дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову посилається на те, що відповідач після розірвання шлюбу змінив місце проживання, долею дітей не цікавиться, вихованням дітей не займається. У судове засідання позивач не зявилась, до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, просила позов задовольнити. Належним чином повідомлений відповідач в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив. Враховуючи, що позивач не заперечував проти проведення заочного розгляду справи, належним чином повідомлений відповідач в судове засідання не з'явився, тому відповідно до ч.1 ст. 224 та ст. 225 ЦПК України, суд постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі. Так, відповідач [PERSON] є батьком дітей [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження І-ЖС №090566 видане Петро-Михайлівською сільською радою Вільнянського району Запорізької області 05.08.2008), [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження І-ЖС №262026 видане виконавчим комітетом Петро-Михайлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області 01.10.2014). Діти проживають разом з матірю. Відповідач ухиляється від утримання дітей та виконанні своїх обов'язків по вихованню дітей. Органом опіки та піклування Вільнянською районною державною адміністрацією Запорізької області до суду надано висновок №01-15/1112 від 28.11.2016, відповідно до якого орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його дітей [PERSON] та [PERSON]. Доказів, які б спростовували доводи позивача та наведені нею докази, суду не надано. Надані суду докази свідчать про те, що відповідач ухиляється від своїх обов'язків по вихованню дітей, що відповідно до ч.1\~ст.164 СК України\~є підставою для позбавлення його батьківських прав. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-03 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON], в якому просить розірвати укладений між ними шлюб. В обґрунтування внесеного позову покликається на те, що 11 листопада 2011 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від шлюбу дітей немає. Однак, сімейне життя у них не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства. Під час спільного проживання відповідач постійно влаштовував скандали, що ображало її честь та гідність. Від постійних суперечок та скандалів погіршилось її самопочуття. Вказує, що сім'я розпалась остаточно та носить формальний характер, півтора року вони не проживають подружнім життям та не ведуть спільного господарства, проживають за різними адресами. Просить не надавати термін для примирення. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю, надала пояснення, аналогічні до викладених у такому та просила позов задоволити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, надав пояснення про те, що примирення між ними неможливе. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши інші матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 11 листопада 2011 року Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ЛМУЮ, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №632 (а.с.5). Крім цього, судом встановлено, що від шлюбу дітей немає, сторони протягом півтора року живуть окремо, за різними адресами своїм особистим життям, шлюбні відносини фактично припинені, сторони не бажають подальшого спільного проживання та збереження сім'ї, про що ствердили в судовому засіданні. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що шлюб існує формально, збереження сім'ї і примирення неможливе. При таких обставинах, суд переконаний, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі сторін, примирення між ними неможливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Згідно з ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Відтак, вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути в користь позивача 243,60 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: approved