Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Яблунівської сільської ради Баришівського району Київської області про визнання права на завершення приватизації та одержання правовстановлюючого документу на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Свою заяву обґрунтовує тим, що [INFO] померла її мати, [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина до складу якої входить земельна ділянка [NUMBER] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва під багаторічними насадженнями (сади), виділена в натурі з землі, надана в умовних кадастрових гектарах, що знаходиться на території Яблунівської сільської ради Баришівського району Київської області. Будучи єдиною спадкоємицею за заповітом після смерті матері, позивач [PERSON] в межах шестимісячного строку звернулася до Баришівської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку із відсутністю правовстановлюючого документу на земельну ділянку. У зв'язку з цим [PERSON] звернулась до суду з позовом про визнати за нею право на завершення приватизації та одержання правовстановлюючого документу на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Яблунівської сільської ради Баришівського району Київської області, після смерті матері. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов [PERSON] підтримав в повному обсязі, просив суд позов задовольнити. Представник відповідача - Яблунівської сільської ради Баришівського району Київської області у судове засідання на розгляд справи не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином. До суду від сільського голови Яблунівської сільської ради надійшов лист про те, що позовні вимоги визнають в повному обсязі. Просять розглядати справу без участі представника сільської ради. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд вважає, що заявлений позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань. Частиною 1 статті 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна, в тому числі за законом та заповітом відповідно до статті 1217 ЦК України. Судом встановлено, що [INFO] у віці 83 років померла мати позивача, [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], видане 05 липня 2010 року (а.с. 9). Позивач [PERSON] є єдиною спадкоємицею за заповітом після смерті матері, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], із якого вбачається, що спадкодавець є матір'ю [PERSON] (а.с. 7). Із свідоцтва про одруження серії [NUMBER], вбачається, що [PERSON] після реєстрації шлюбу змінила прізвище на [PERSON] (а.с. 8). У відповідності до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За життя [PERSON] склала заповіт, згідно якого все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі, все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона матиме право за законом, заповіла дочці, [PERSON] (а.с. 42). Як вбачається із матеріалів спадкової справи №339/2010, позивач є спадкоємицею після смерті [PERSON], яка у встановлений законом строк звернулася до Баришівської районної державної нотаріальної контори Київської областііз заявою про прийняття спадщини за заповітом. Свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку сільськогосподарського призначення (сади), яка виділена в натурі з землі, наданої в умовних кадастрових гектарах, що знаходиться на території Яблунівської сільської ради Баришівського району Київської області, не видавалось. Постановою державного нотаріуса від 23.07.2016 року представнику позивача за дорученням [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на ім'я [PERSON] на вищевказану земельну ділянку відмовлено за відсутності документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії та запропоновано звернутись до суду (а.с. 36-47). За правилами статті 131 Земельного кодексу України вбачається, що громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади, та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Згідно ч. 1 ст. 1225 Цивільного кодексу України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 1 ст. 25 ЗК України при приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій земельні ділянки передаються працівникам цих підприємств, установ та організацій, працівникам державних та комунальних закладів освіти, культури, охорони здоров'я, розташованих на території відповідної ради, а також пенсіонерам з їх числа з визначенням кожному з них земельної частки (паю). Відповідно до положень ст. 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об'єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів. Судом встановлено, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серія [NUMBER] від 12 березня 2001 року було видано [PERSON] на підставі рішення Баришівської районної державної адміністрації від 24 січня 2001 року за №20 про те, що їй належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності Колективного сільськогосподарського підприємства «Хмельовик», що знаходиться на території Яблунівської сільської ради Баришівського району Київської області, про що зроблений відповідний запис у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №2, сертифікат зареєстровано 12 березня 2001 року (а.с. 11). З доданої до матеріалів справи довідки №709 від 14.11.2016 року, виданої виконавчим комітетом Яблунівської сільської ради Баришівського району Київської області, вбачається, що земельна ділянка [NUMBER] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва під багаторічними насадженнями (садами) у розмірі 0,7854 га числиться за [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай), [NUMBER] від 12 березня 2001 року. За життя [PERSON] державного акта на право власності на земельну ділянку (виділену в натурі земельну частку (пай)), не виготовляла. Відповідно до абз. 3 п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, підсумовуючи викладене, беручи до уваги неможливість оформлення спадкових прав у встановленому законом порядку, враховуючи визнання відповідачем позову, що не суперечить закону, не порушує законних прав чи інтересів інших осіб, суд вважає, що позов слід задовольнити. Встановлене судом підтверджується: - ксерокопією паспорта [PERSON], серії [NUMBER], виданого 24 січня 1998 року; - ксерокопією свідоцтва про народження [PERSON], серії [NUMBER]; - ксерокопією свідоцтва про одруження серії [NUMBER], виданого 18 серпня 1970 року; - ксерокопією свідоцтва про смерть [PERSON], серії [NUMBER], виданого 05 липня 2010 року; - ксерокопією сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] від 12 березня 2001 року; - ксерокопією постанови Баришівської районної державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 23.07.2016 року; - ксерокопією спадкової справи №339/2010, заведеної до майна померлого [INFO] [PERSON]; - іншими матеріалами справи.

Outcome: approved