Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, та повідомила, що від шлюбу з відповідачем мають сина - [PERSON] , [INFO] , який досягнув повноліття, однак на даний час навчається у ДПТНЗ «Вінницьке вище професійне училище сфери послуг», за спеціалізацією - кухар кондитер, на денній формі навчання, за державним замовленням, термін навчання з 01.09.2018 року до 30.06.2021 року. У зв`язку із навчанням син не має змоги працювати, батько після досягнення дитиною повноліття належним чином не дбає про її матеріальне забезпечення, хоча має таку можливість. Позивач просила суд стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання повнолітньої сина - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку, починаючи стягнення з дати звернення до суду та до закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення сином 23 років. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 23.12.2020 року було відкрите спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб. На офіційному веб-порталі судової влади України розміщено оголошення-повідомлення про розгляд справи, однак ні відзиву на позов, ні клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду подано не було. Дослідивши обставини справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов частково обґрунтований та підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком, а позивач [PERSON] - матір`ю повнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 23.01.2003 року (а.с. 17). Згідно із довідкою МКП «Управляюча компанія «Житло - Гарант» від 30.11.2020 року №3019 [PERSON] проживає з матір`ю (позивачем) за адресою: [ADDRESS] (а.с. 3). Відповідно до довідки Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради від 17.12.2020 року №64081, місце реєстрації відповідача [PERSON] невідоме (а.с. 24). Згідно із довідкою ДПТНЗ «Вінницьке вище професійне училище сфери послуг» від 01.12.2020 року №1140, [PERSON] навчається на 3-му курсі денної форми навчання у ДПТНЗ «Вінницьке вище професійне училище сфери послуг», за державним замовленням, термін навчання з 01.09.2018 року до 30.06.2021 року, на повному державному забезпеченні не знаходиться (а.с. 18). Відповідно до довідки про доходи, виданої ДПТНЗ «Вінницьке вище професійне училище сфери послуг» 01.12.2020 року за №1141, дохід у [PERSON] відсутній (а.с. 4). Правовідносини сторін ґрунтуються на вимогах ст. 199, 200, 201 СК України. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу; при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Положеннями ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров`я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення; розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. З огляду на викладене суд, визначаючись щодо розміру стягнення аліментів, враховує те, що відповідач є здоровою, працездатного віку особою, може надавати матеріальну допомогу (доказів неможливості надання такої допомоги відповідачем суду не надано), вважає розумним та справедливим стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, у розмірі 1/6 частки від доходу (заробітку) відповідача, починаючи стягнення з 02.12.2020 року і до закінчення навчання, але не більше, ніж до досягнення [PERSON] 23 років, тобто позов підлягає частковому задоволенню. На підставі п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] 840,80 грн. судового збору на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial