Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до відповідача про визнання права власності на Ѕ частину земельної ділянки з кадастровим номером [NUMBER] площею 4,5974 га розташовану на території Семенівської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області в порядку спадкування після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Позовна заява обґрунтована тим, що [INFO] померла її мати, після смерті якої відкрилась спадщина на земельну ділянку з кадастровим номером [NUMBER] площею 4,5974 га розташовану на території Семенівської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області. Брат позивачки [PERSON] до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не звертався. За онуком [PERSON] на підставі рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 07.11.2018 року в порядку спадкування за правом представлення визнано право власності на Ѕ частини вищевказаної земельної ділянки. У встановлений законом строк позивачка звернулась до державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак постановою від 26 грудня 2018 року їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів, які б підтверджували право власності померлої на земельну ділянку. Так, сертифікат [NUMBER] на ім`я [PERSON] зареєстрований у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № [NUMBER] в архіві Управління Держгеокадастру відсутній. Позивач у судове засідання не з`явилася, але від неї надійшла заява з проханням розглядати справу за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився з невідомих причин, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Про поважні причини своєї неявки суду він не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи, розгляд справи за його відсутності чи заперечень проти позовних вимог від нього не надходило. Тому суд визнає неявку відповідача з неповажних причин, та, на підставі заяви представника позивача, у відповідності зі ст. 280 ЦПК України, суд вважає за необхідне ухвалити по справі заочне рішення. Третя особа - [PERSON] у судове засідання не з`явився з невідомих причин, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Про поважні причини своєї неявки суду він не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи, розгляд справи за його відсутності чи заперечень проти позовних вимог від нього не надходило. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним у справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , батьками позивача [PERSON] , записано: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с.7). 25 квітня 1979 року позивачка зареєструвала шлюб з [PERSON] , після чого змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.8). 09 квітня 1982 року позивач уклала шлюб з [PERSON] після чого змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про одруження, серії [NUMBER] (а.с.8). Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивачки [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, копія якого додана до матеріалів справи (а.с.5). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно, а саме: на земельну ділянку з кадастровим номером [NUMBER] площею 4,5974 га розташовану на території Семенівської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області. Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 07 листопада 2018 року за онуком померлої [PERSON] - [PERSON] , [INFO] визнано право власності в порядку спадкування за правом представлення на Ѕ частину земельної ділянки площею 4,5974 га, розташовану на території Семенівської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області, кадастровий номер [NUMBER] , цільове призначення - ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 14-15). Спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] у відповідності до ч.1 ст. 1261 ЦК України, є позивач. У встановлений законом строк позивач (як спадкоємець першої черги за законом) звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , однак постановою від 26 грудня 2018 року останній було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку пай розташовану на території Семенівської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області після померлої матері [PERSON] у зв`язку із ненаданням документів, які б підтверджували право власності померлої на земельну ділянку (а.с.6). Так, відповідно до листа від 19.08.2017 року № 476/119-17 Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області Міжрайонного управління у Мелітопольського районі та м. Мелітополі, сертифікат на земельну частку (пай) по колишньому КСП «Колос» Семенівської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області серія [NUMBER] зареєстрований у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № [NUMBER], видавався на ім`я [PERSON] . Оригінал вищевказаного сертифікату серія [NUMBER] на ім`я [PERSON] в архіві Управління відсутній (а.с.9-13). Відповідно до копії свідоцтва про право власності [NUMBER] від 09.12.2015 року, доданої до матеріалів справи, право власності на земельну ділянку площею 4,5974 га, розташовану на території Семенівської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області, кадастровий номер [NUMBER] , цільове призначення - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, зареєстровано за [PERSON] . Згідно копії довідки з матеріалів спадкової справи після смерті [PERSON] заводилась спадкова справа за № 250/2016 за заявою [PERSON] (а.с.29-41). Згідно ч.ч.1, 3, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги той факт, що позивач [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом, із заявою про відмову від прийняття спадщини до нотаріальної контори не зверталась, має бажання прийняти спадщину, суд вважає за необхідне позов задовольнити в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved