Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] , треті особи: [PERSON] , Черкаська міська рада про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Свої позовні вимоги мотивує тим, що вона є наймачем кімнати у гуртожитку за адресою [ADDRESS] . Вказана обставина випливає із договору про надання послуг утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Вказаний гуртожиток був переданий з державної власності у власність територіальної громади міста за рішенням Черкаської міської ради від 14.10.2014 року № 2- 208. За рішенням Черкаської міської ради від 18.10.2018 року № 2-3696 вказаний цілісний майновий комплекс залишено в статусі «Гуртожиток» та дозволено приватизацію жилих приміщень. Відповідно до листа управління з питань державної реєстрації Черкаської міської ради від 12.12.2019 року № 26919-01-10 у вказаній кімнаті зареєстровані: [PERSON] ; [PERSON] ; [PERSON] . Позивач та її син [PERSON] проживають у кімнаті з часу реєстрації (у зв`язку із отриманням нових паспортів у 2012 році позивачкою та у 2013 році її сином прізвище вказане [PERSON] , проте адреса реєстрації вказана саме з 2007 року, як і вбачається із- вищевказаного листа). Щодо [PERSON] , то останній взагалі не відомий позивачці, також про нього нічого не відомо сусідам, які тривалий час мешкають у гуртожитку. В акті опитування сусідів № 457, що засвідчений секретарем КМН м-р «Калиновий» 04.12.2019, зазначено, що [PERSON] фактично не проживав та не проживає за вказаною адресою. Просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою [ADDRESS] . Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13.02.2020 відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. До початку судового засідання позивач [PERSON] подала заяву про розгляд справи без її участі, підтримала заявлені вимоги і просила їх задовольнити в повному обсязі. Не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] повторно в судове засідання не з`явився, про причину неявки суду не повідомив, був належним чином повідомлений про дату час та місце розгляду справи. Відзив на позовну заяву не подав. Треті особи в судове засідання не з`явилися, надали суду заяви про розгляд справи без їх участі. Суд, на підставі ст.ст. 280, 281 ЦПК України ухвалив про заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, об`єктивного та всебічного дослідження, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Черкаської міської ради від 14.10.2014 року № 2- 208 гуртожиток [ADDRESS] був переданий з державної власності у власність територіальної громади міста. Згідно рішення Черкаської міської ради від 18.10.2018 року № 2-3696 вказаний цілісний майновий комплекс залишено в статусі «Гуртожиток» та дозволено приватизацію жилих приміщень. Відповідно до листа управління з питань державної реєстрації Черкаської міської ради від 12.12.2019 року № 26919-01-10 у вказаній кімнаті зареєстровані: [PERSON] ; [PERSON] ; [PERSON] . Як вбачається з актів опитування сусідів № 440 від 20.11.2019 та № 457 від 04.12.2019, засвідчених головою та секретарем КМН м-р «Калиновий», [PERSON] фактично не проживав та не проживає за адресою [ADDRESS] . Так як спірне житлове приміщення належить до державного житлового фонду, правовідносини сторін регулюються статтею 5 ЖК України. Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач в гуртожитку [ADDRESS] не проживає більше одного року, суд приходить до висновку, що останнього слід визнати таким, що втратив право на користування житловим приміщенням.

Outcome: approved