Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на неповнолітніх дітей. Свої вимоги мотивувала тим, що рішенням Роменського міськрайонного суду від 06 червня 2017 року стягнуто з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей: дочки [PERSON], [INFO], дочки [PERSON], [INFO] в розмірі по 850,00 гривень на кожну дитину , щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили. 17.05.2017 року ВР України було прийнято Закон, яким внесено зміни до СК України і збільшено розмір аліментів на одну дитину до 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Рішення Роменського міськрайсуду від 06.06.2017 року не містить застереження про мінімальний розмір аліментів на одну дитину в розмірі не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, в звязку з чим вважає необхідним звернутися до суду з даним позовом. Провадження у справі відкрито 14 грудня 2017 року, справу призначено до розгляду у судовому засіданні. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити з підстав, викладених у позові. В своєму запереченні на відповідь на відзив вважала, що доводи у відповіді є безпідставними. Погодилась з розміром аліментів, які стягуються за рішенням суду на дочку [PERSON] і бажала їх отримувати в подальшому в розмірі визначеному рішенням суду. Щодо невизнання батьківства відповідача стосовно дочки [PERSON], то вказала , що відповідач має право оспорити своє батьківство, предявивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Але , оскільки відповідач з таким позовом до суду не звернувся, а отже погодився з тим, що він є батьком дочки [PERSON] , а тому, на її думку, і має сплачувати аліменти на її утримання. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечував. В поданому відзиві на позовну заяву та заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву вказував на те, що відповідно до рішення Роменського міськрайонного суду від 06.06.2017 року він сплачує аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], та [PERSON] в розмірі 850,00 гривень щомісячно на кожну дитину. Крім того він сплачує аліменти на утримання доньки Варвари,[INFO] в розмірі 450,00 гривень щомісячно. Вважав, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Крім того, звертав увагу на те, що оскільки [PERSON] народилась 26.07.2011 року, тобто більше ніж через два роки після розірвання шлюбу,а відомості про батька дитини вказано в свідоцтві про народження зі слів матері, він з відповідною заявою ( як того вимагає ст.. 126 СК України), до органу державної реєстрації актів цивільного стану не звертався , і відповідно [PERSON] своєю дочкою не визнає, а [PERSON] на даний час навчається в інтернаті для обдарованих дітей і перебуває на повному державному утриманні, то вважає, що позов задоволенню не підлягає. Суд, вислухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Між сторонами склалися правовідносини з приводу сплати аліментів на неповнолітніх дітей та допомоги повнолітній дочці, яка продовжує навчання (сплати аліментів), які регулюються Сімейним кодексом України. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про розірвання шлюбу, шлюб між сторонами розірвано 29.07.2009 року (а.с.8). У свідоцтвах про народження [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], матір'ю зазначено [PERSON], а батьком [PERSON] (а. с. 8,9). Рішенням Роменського міськрайонного суду від 06 червня 2017 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей: дочки [PERSON],[INFO], дочки [PERSON],[INFO], аліменти в розмірі по 850,00 грн. щомісячно. (а. с.6-7). Згідно довідки про склад сім»ї разом з [PERSON] проживають [PERSON], [PERSON] (а. с.10). Згідно відомостей з інформаційного фонду Державного реєстру фізичних осіб ДФС України про суми виплачених доходів та утриманих податків за період з 01.07.2016 року по 31.12.2016 року інформація про доходи [PERSON] відсутня. (а. с. 5). Згідно довідок Роменського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ [PERSON] сплачує аліменти [PERSON]О.М, має заборгованість по аліментах станом на 29.01.2018 року, які стягуються на підставі виконавчого листа № 2/585/417/17 від 23.06.2017 року, в сумі 11803,33 та 4215,29 грн. (а. с.33-36). Згідно довідки про доходи, виданої КП Комбінатом комунальних підприємств РМР [PERSON] за період з 28.08.2017 року по 31.12.2017 року без урахування аліментів становить 14910,58 грн. (а. с. 37). Згідно інформації наданої на запит суду Роменським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стані від 23.01.2018 року в актовому записі про народження № 259 від 05.08.2011 року на гр.[PERSON] відомості про батька зазначені відповідно до ч.1 ст. 135 СК України. ( а.с.26). Згідно ст.12, ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.\~\~ \~\~Так, згідно ч.1 ст. 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.182\~\~СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Положеннями ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, передбачено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Згідно положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч.7,8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття.\~\~ Враховуючи викладене, приходить до висновку, що позов в частині збільшення розміру аліментів на утримання доньки [PERSON] підлягає задоволенню частково, оскільки розмір аліментів, які позивач одержує на утримання доньки [PERSON] за рішенням суду на сьогоднішній день занадто малий для гармонійного розвитку дитини і не відповідає вимогам ч.2 ст. 182 СК України. Враховуючи рівний обовязок батька і матері утримувати своїх дітей суд приходить до висновку, що розмір аліментів на утримання доньки [PERSON] необхідно збільшити до 1100,00 грн. на дитину, щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили, оскільки розмір аліментів буде не меншим ніж мінімально визначено законом (50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку), а внесок батьків буде відповідати прожитковому мінімуму на дитину відповідного віку. Враховуючи обставини справи, виходячи із засад обєктивності, виваженості та справедливості розмір аліментів на утримання доньки [PERSON], в заявленій позивачем сумі 1500 гривень, не відповідає зазначеним критеріям, оскільки [PERSON] навчається в інтернаті і перебуває на повному державному утриманні, а тому позов [PERSON], в цій частині підлягає частковому задоволенню. В частині збільшення розміру аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO] позов не підлягає задоволенню, оскільки встановлено, що вона народилась коли сторони не перебували у шлюбі, а відомості про батька в свідоцтві про народження останньої, на підставі ст..135 СК України, внесено зі слів матерів, і фактично оспорюються батьком в судовому засіданні. З огляду на встановлені судом обставини та на вимоги ст.. 135 СК України, суд приходить до висновку, що батьківство [PERSON], [INFO] у встановлений законом спосіб не встановлено, а тому в задоволенні позову [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання доньки [PERSON] необхідно відмовити. Суд не може погодитись із доводами позивача стосовно того, що до звернення відповідача з позовом про виключення із свідоцтва про народження [PERSON] запису про нього як про батька дитини, він повинен визнаватись батьком та позов підлягає задоволенню, оскільки таку вимогу можуть предявити особи, які записані батьком дитини у встановлений законом спосіб. В даному випадку судом встановлено, що запис про батька [PERSON] зроблено зі слів матері, тобто у спосіб, що не зобовязує особу, зазначену батьком дитини, утримувати її. Разом з тим, оскільки суд розглядає позов в межах заявлених вимог, а судом задоволено вимоги [PERSON] в частині збільшення розміру аліментів на утримання доньки [PERSON] і відмовлено в задоволенні позову про збільшення розміру аліментів на утримання доньки [PERSON], то виконавчий лист виданий підставі рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області №2/585/417/17 від 23.06.2017 р., в частині стягнення з відповідача аліментів на утримання доньки [PERSON] в розмірі 850,00 гривень щомісячно визнається таким, що не підлягає виконанню, а в іншій частині повинен виконуватись відповідно до рішення прийнятого Роменським міськрайонним судом від 06.06.2017 року. Після набрання рішенням законної сили виконавчий лист № 2/585/417/17 від 23.06.2017 р. в частині стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів в розмірі 850,00 грн. на утримання дочки [PERSON], [INFO], щомісячно, виконанню не підлягає. Відповідно до ст.141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. З відповідача, на підставі ст.141 ЦПК України, в прибуток держави, пропорційно до задоволених вимог, слід стягнути 320,00 грн. судового збору (640,00х50%=320,00 грн.).

Outcome: partial