Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про визнання майна спільною сумісною власністю та поділ майна в якій просить визнати будинок за адресою: Рівненська область, Демидівський район с. Княгинине, вул. Тракторна, 6, спільною сумісною власністю позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] та в порядку поділу спільного сумісного майна визнати за позивачем [PERSON] право власності на ? частку такого будинку. В судовому засіданні, до початку розгляду справи судом по суті, представник позивача [PERSON] адвокат [PERSON] подала до суду заяву про збільшення позовних вимог в якій просить визнати будинок за адресою: Рівненська область, Демидівський район с. Княгинине, вул. Тракторна, 6, загальною площею 85,9 м. кв., житловою площею 51,6 м. кв., спільною сумісною власністю позивача [PERSON] та відповідача [PERSON]; в порядку поділу спільного сумісного майна визнати за позивачем [PERSON] право власності на ? частку такого будинку; припинити право спільної сумісної власності на будинок за адресою: Рівненська область, Демидівський район с. Княгинине, вул. Тракторна, 6, та припинити право власності відповідача [PERSON] на ? частку вказаного будинку. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримала та пояснила, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] спільно проживали з весни 2002 року в будинку позивача. Вони спільно вели господарство, допомагали один одному, працювали, отримували заробітну плату та купували за спільні кошти необхідне майно. Коли будинок позивача [PERSON] згорів, то за спільні кошти позивача і відповідача та за їх домовленістю ними було 18 вересня 2008 року придбано житловий будинок за адресою: Рівненська область, Демидівський район с. Княгинине, вул. Тракторна, 6. Під час придбання такого будинку в договорі купівлі-продажу покупцем був вказаний відповідач [PERSON] Те, що власником будинку є лише відповідач [PERSON] порушує права позивача [PERSON], оскільки позивач [PERSON] також надавала кошти на придбання будинку та будинок придбаний за їх спільні кошти. Після придбання будинку позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] спільно проживають у ньому, за їх спільні кошти було проведено ремонт будинку, сторони спільно сплачують комунальні послуги, тобто сторони повязані спільним побутом і мають взаємні права та обовязки. Представник позивача [PERSON] адвокат [PERSON] просить позовні вимоги задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги позивача [PERSON] визнав та пояснив, що дійсно з 2002 року спільно проживає з позивачем [PERSON], проживають як сімя. Вони спільно ведуть господарство, проживають у спірному будинку, мають спільні кошти та їх разом витрачають. Житловий будинок за адресою: Рівненська область, Демидівський район с. Княгинине, вул. Тракторна, 6, був придбаний за їх спільні кошти. Він з позивачем з 2002 року проживають спільно, як сімя, однак шлюб між ними не зареєстрований. На час придбання ними будинку позивач [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з іншим чоловіком, але з ним не проживала. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, показання свідків, повно та обєктивно зясувавши обставини справи, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази по справі та оцінивши їх, як кожен окремо, так і в їх сукупності, за внутрішнім переконанням, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення частково, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем [PERSON] позовних вимог в частині визнання будинку спільною сумісною власністю сторін по справі, його поділу та припинення права спільної сумісної власності на будинок, не встановлено. Згідно договору купівлі-продажу житлового будинку, посвідченого 18 вересня 2008 року приватним нотаріусом Демидівського районного нотаріального округу Рівненської області [PERSON], р. №2042 (а.с. 10-11) [PERSON], яка діє від імені [PERSON], продала, а [PERSON] купив житловий будинок загальною площею 85.9 м. кв., житловою площею 51,6 м. кв., з надвірними будівлями за адресою: Рівненська область, Демидівський район с. Княгинине, вул. Тракторна, 6. У п. 16 вказаного Договору зазначено, що правочин вчинено за згодою [PERSON], засвідченою нотаріально в заяві. В судовому засіданні відповідач [PERSON] своїми поясненнями підтвердив те, що придбання житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: Рівненська область, Демидівський район с. Княгинине, вул. Тракторна, 6, було здійснено за спільні кошти його та позивача [PERSON] Також в судовому засіданні відповідач [PERSON] підтвердив те, що він з позивачем з весни 2002 року проживають спільно, спільно ведуть господарство, за спільні кошти придбали будинок та ремонтували будинок, вони повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Разом з тим, вказані обставини були підтвердженні в судовому засіданні показаннями свідків [PERSON] та [PERSON] Суд при вирішенні спору встановлює фактичні обставини справи та правові норми, що підлягають до застосування при вирішенні спору. В судовому засіданні беззаперечно встановлено те, що сторонами по справі, які фактично проживають як сімя, спільною працею та за спільні кошти було придбано житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: Рівненська область, Демидівський район с. Княгинине, вул. Тракторна, 6. Згідно договору купівлі-продажу такого будинку покупцем вказаний відповідач [PERSON] Однак, судом встановлено, що позивач [PERSON] на час укладення відповідачем [PERSON] договору купівлі-продажу житлового будинку перебувала у зареєстрованому шлюбі з іншим чоловіком (а.с. 53), а тому при вирішенні справи суд застосовує норми Цивільного кодексу України, а не Сімейного кодексу України. В силу вимог ч. 2 ст. 3 СК України сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки. Відповідно до положень ч. 4 ст. 368 ЦК України майно набуте в результаті спільної праці та за спільні кошти членів сімї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Як передбачає ч. 1 ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у прав спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. В силу вимог ч. 3 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. З урахуванням вказаних обставин справи та правових норм, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача [PERSON] в частині позовних вимог про визнання житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: Рівненська область, Демидівський район с. Княгинине, вул. Тракторна, 6, спільною сумісною власністю позивача [PERSON] та відповідача [PERSON], а також про поділ такого будинку та припинення права спільної сумісної власності на будинок. Разом з тим, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог позивача [PERSON] в частині припинення права власності відповідача [PERSON] на ? частку спірного будинку, оскільки в силу вимог ч. 1 ст. 368 та ч. 2 ст. 372 ЦК України, судом встановлено, що спірний будинок належить сторонам на праві спільної сумісної власності, а частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними та домовленостей щодо іншого порядку визначення часток між сторонами не було. Отже, кожному із сторін по справі належить рівна частка у спірному будинку, а тому право власності відповідача на таку частку не може бути припинено. На підставі викладеного та відповідно до ст.ст. 355, 368, 372 Цивільного кодексу України, ст.ст. 10, 11, 61, 174, 214, 215 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

Outcome: partial