Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з названим позовом, в якому просить зобов?язати Комунальне підприємство «Тетіївтепломережа» виключити із суми її заборгованості кошти за послуги з централізованого опалення належної їй квартири № 33 в м. Тетієві по вул. Соборній, 68, заборгованість, яка виникла за період часу з 01 січня 2018 року в розмірі 10063,46 гривень. Позовні вимоги мотивує тим, що вона є власником квартири № 33 в м. Тетієві по вул. Соборній, 68. 28.04.2016 року позивач уклала договір № 826/-16 про надання послуг з централізованого опалення з Комунальним підприємством Київської обласної Ради «Тетіївтепломережа», який вона, в силу п. 6.1. Договору вважає таким, що закінчив строк своєї дії. Поскільки 12.09.2017 року її квартиру було відключено від внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання, тому вона 19.09.2017 року надіслала відповідну заяву на ім?я в.о. гендиректора КП КОР «Тетіївтепломережа», в якій просила з 01.10.2017 року не здійснювати їй нарахування за теплову енергію, тому що вона її не споживає. Проте, незважаючи на вищевикладене, з 01.10.2017 року їй надходять рахунки за спожиту теплову енергію на загальну суму 10063,46 гривень, що на її думку, є незаконним. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] позовних вимог не визнав, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позовну заяву. (а.с.28-31) Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, показання свідків, та дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи із наступного. \~ \~ \~ \~Так, судом встановлено, що позивач відповідно до Договору купівлі-продажу квартири від 21.04.2016 року є власником квартири № 33 в м. Тетієві по вул. Соборній, 68. (а.с.5-7) 28.04.2016 року між Комунальним підприємством Київської обласної Ради «Тетіївтепломережа» в особі директора [PERSON] та [PERSON] було укладено договір № 826/-16 про надання послуг з централізованого опалення. (а.с.8) Відповідно до п.6.1 договору № 826/-16 про надання послуг з централізованого опалення термін дії договору становить 1 рік і вступає в силу з моменту його підписання обома сторонами. Відповідно до п.6.2 Договору договір вважається щорічно поновлюваним, якщо не надійде заява від однієї із сторін про його розірвання. Відповідно до п.6.3 Договору він може бути розірваний достроково у разі: переходу права власності на квартиру до іншої особи; невиконання умов договору сторонами договору. Із копії заяви [PERSON] на ім?я в.о. гендиректора КП КОР «Тетіївтепломережа» вбачається, що вона просить з 01.01.2017 року не здійснювати їй нарахування за теплову енергію в її квартирі, зазначає, що договір про надання послуг з централізованого опалення втратив силу, від його поновлення вона відмовляється у зв?язку із встановленням 12.09.2017 року індивідуального опалення, відключення від ЦО та ГВП. (а.с.9) Із копії Акту № 4 про відключення квартири (нежитлового приміщення, секції, під?їзду, будинку) від внутрішньобудинкових мереж ЦО і ГВП, який складений 12.09.2017 року представником власника будинку комунальним підприємством «Житлокомунсервіс» м. Тетіїв, власником, наймачем (орендарем) квартири [PERSON], за відсутності представника виконавця послуг з ЦО і ГВП комунального підприємства Київської обласної Ради «Тетіївтепломережа», вбачається, що квартиру № 33 за адресою: вул. Соборна, 68 в м. Тетієві було відключено від внутрішньобудинкових мереж ЦО і ГВП.(а.с.10) 25.09.2017 року КП КОР «Тетіївтепломережа» надало відповідь позивачу, в якій повідомило про порядок відключення від мереж централізованого опалення та вказало на необхідність приведення системи централізованого опалення до попереднього стану з повідомленням підприємства про вчинені дії в десятиденний строк. (а.с.-32-33) Відповідачем на адресу позивача були направлені планові рахунки за спожиту теплоенергію за період: грудень 2017 року, лютий 2018 року та березень 2018 року на загальну суму 10063, 46 грн. (а.с.11) Позивач виставлені рахунки не оплатила, посилаючись на функціонування у неї автономної системи опалення, яка обслуговується газовим котлом, в підтвердження чого надала суду лише копію титульної сторінки Книги № 1 щодо влаштування індивідуального опалення в квартирі [ADDRESS] та копію Акту № 4 про відключення квартири (нежитлового приміщення, секції, під?їзду, будинку) від внутрішньобудинкових мереж ЦО і ГВП, які на її думку, підтверджують факт користування нею газовим котлом для опалення приміщення. Із показань свідків [PERSON] (представника комунального підприємства «Житлокомунсервіс») та [PERSON] (начальника відділу ЖКГ Тетіївської міської ради) встановлено, що відключення квартири позивача від мереж централізованого опалення проведено у відповідно до вимог законодавства. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов?язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що, звичайно ставляться. Відповідно до ст. ст. 626,629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов?язків, договір є обов?язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов?язується за завданням другої сторони надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов?язується оплатити виконавцеві зазначену послугу. Відповідно до ст. 903 ЦК України замовник зобов?язаний оплатити надану послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції другою стороною. Згідно ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до ст. 654 ЦК України зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту. В силу вищевикладеного обґрунтування, посилання позивача на те, що договір про надання послуг з централізованого опалення втратив силу (з її ініціативи) з 28.04.2017 року, суд вважає такими, що не заслуговують на увагу, оскільки вони не узгоджуються із розділом 6 Договору № 826/-16 від 28.04.2016 року «Терміни дії договору», так як в силу п. 6.2 Договору договір дійсний до 28.04.2019 року. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про теплопостачання» постачання теплової енергії (теплопостачання) господарська діяльність, пов?язана з наданням теплової енергії (теплоносія) споживачам за допомогою технічних засобів транспортування та розподілом теплової енергії на підставі договору. Пунктом 1 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п.5 ч.3 ст. 20 цього Закону обов?язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із законодавчими нормами споживачі зобов?язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично отримували їх. Судом встановлено, що квартира позивача в багатоквартирному житловому будинку за адресою: м. Тетіїв вул. Соборна, 68 Київської області, який обладнаний системою централізованого опалення, в свою чергу, теплотехнічно об?єднана з системою опалення квартири позивача, становить разом єдину систему централізованого опалення багатоквартирного житлового будинку. Отже, позивач, як власник вищевказаної квартири, має встановлений положеннями Цивільного Кодексу України, Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов?язок здійснити оплату отриманих послуг за опалення. При цьому суд відхиляє доводи позивача щодо неможливості фактичного отримання нею послуг з централізованого опалення та функціонування у неї автономної системи опалення, оскільки нею не було доведено належними засобами доказування факт відключення її від мережі централізованого опалення з додержанням вимог Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630 та Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої воли при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженого наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України № 4 від 22.11.2005 року про що також свідчить наявний в матеріалах справи лист відповідача від 25.09.2018 року адресований позивачу із розясненнями щодо того, що самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється, оскільки проектна документація на влаштування індивідуального опалення не погоджувалася з КП КОР «Тетіївтепломережа», технічні умови на проведення відключення від мереж централізованого опалення підприємством не надавалися, що свідчить про правомірність нарахування плати в даному випадку за централізоване опалення. Більше того, облаштування в приміщенні іншої (незалежної від централізованої системи будинку) системи опалення само по собі не спростовує і не заперечує споживання відповідачем послуг позивача. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.5, ч.6 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, позивачем не було належним чином доведено факт відключення квартири від централізованого опалення відповідно до встановленої процедури, у зв?язку з чим, остання не мала правових підстав для ухилення від розрахунку за фактично отримані послуги з централізованого опалення згідно з рахунками відповідача. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими , а тому задоволені бути не можуть.

Outcome: dismissed