Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до територіальної громади с. Литвинець в особі Литвинецької сільської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. В обґрунтування позову зазначила, що 25.04.2014 помер її батько [PERSON]. Після смерті батька згідно заповіту, відкрилася спадщина на майно, до складу якого входить: земельна ділянка (пай), розміром 2,12 га, яка розташована на землях Литвинецької сільської ради Канівського району . 07.10.2016 позивач звернулася з заявою про прийняття спадщини за заповітом до державного нотаріуса Канівської державної нотаріальної контори, але отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у звязку з пропуском строку для прийняття спадщини. У встановлений законом строк не подала заяву до нотаріальної контори для прийняття спадщини, оскільки була процесуально необізнана, вважала, що прийняла спадщину шляхом проживання разом з батьком на час його смерті. Просить суд врахувати поважність причин пропуску строку для подачі заяви про прийняття спадщини та встановити трьохмісячний термін для прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON]. В судове засідання [PERSON] не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов пітримує. Представник позивача, за дорученням [PERSON], в судове засідання не зявився, до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача - територіальної громади с. Литвинець в особі Литвинецької сільської ради Канівського району Черкаської області в судове засідання не зявився, до суду надійшла телефонограма, про розгляд справи без участі їх представника, позов визнають. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно свідоцтва про смерть серії І-СР № 233641 (а.с.4) вбачається, що [PERSON] помер 25.04.2014 року. В судовому засіданні з достовірністю встановлено, що позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом спадкового майна, у вигляді земельної ділянки (пай) розміром 2,12 га , після смерті батька [PERSON] ( а.с. 8). Їх родинні стосунки підтверджуються свідоцтвом про народження та свідоцтвом про одруження позивача ( а..с 5,6). Згідно постанови від 07 жовтня 2016 року державний нотаріус Канівської державної нотаріальної контори [PERSON] відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], у звязку з пропуском строку для прийняття спадщини ( а.с. 7) . Згідно листа Канівської держнотконтори від 30.11.2016 вбачається, що після смерті [PERSON], який помер 25 квітня 2014 року заяви про прийняття спадщини в нотконтору не надходили. Згідно ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; якщо виникнення у особи права на спадщину залежить від неприйняття спадщини або відмови в його прийнятті іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється в три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Згідно ч.3 ст.1272 вказаного Кодексу за позовом спадкоємця, що пропустив строк для прийняття спадщини із поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що позивач [PERSON]. пропустила шестимісячний термін для звернення до нотаріальної контори, про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON], оскільки була процесуально необізнана, вважала, що прийняла спадщину шляхом проживання в будинку батька, за яким доглядала до смерті. Згідно довідки Литвинецької сільської ради від 12.12.2016 № 240/02-37 , вбачається, що [PERSON] проживала в будинку разом з батьком [PERSON], [INFO], та вела за ним догляд до дня його смерті 25.04.2014 р. Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть № 122 від 26 квітня 2014, вбачається, що причина смерті [PERSON] є злоякісне новоутворення нижньої третини стравоходу. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, становленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30. 05. 2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст.60 ЦПК України докази в їх сукупності, оскільки позивач пропустив строк прийняття спадщини, суд вважає за необхідне визнати причину пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини спадкоємцем поважною, а позов задовольнити та визначити [PERSON] додатковий строк терміном у три місяці для подачі заяви про прийняття спадщини. На підставі наведеного та

Outcome: approved