Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-07 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулася до суду з позовом до відповідача, [PERSON], третя особа: [PERSON] в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої дитини на термін продовження навчання, у розмірі ? частини усіх видів його заробітку, щомісяця, починаючи з дня подачі позову і до закінчення дитиною навчання до 31 січня 2020 року. В обґрунтування позову зазначає, що з 01 вересня 2017 року по теперішній час донька навчається в житлово-комунальному коледжі Харківського національного університету міського господарства імені [PERSON], на другому курсі денної форми навчання. Вона працює оператором АЗС, але коштів на утримання дитини під час навчання, а саме: на харчування, придбання одягу, користування транспортом , придбання необхідної літератури для навчання та інше, не вистачає. Відповідач участі у вихованні дитини не бере, коштів на її утримання не надає. В судове засідання позивач не зявилась, надала заяву, в якій просила провести судовий розгляд без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином відповідно до вимог п. 2 ч. 7, п. 4 ч.8 ст. 128 ЦПК України, причин неявки суду не повідомив, відзиву на позов не надав. Третя особа в судове засідання не зявилася, надала заяву, в якій просила провести судовий розгляд без її участі. Згідно ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, не подано відзиву на позов, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, на підставі п. 4 ст. 280 ЦПК України, враховуючи згоду позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення. У зв'язку з неявкою в судове засідання усіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису. Всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, які є належними, допустимими і достовірними у їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків. Матеріалами справи встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком повнолітньої [PERSON], 25січня [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії I-ВЛ № 117893, виданого 16 лютого 2000 року Близнюківським районним відділом реєстрації актів цивільного стану Харківської області. Згідно довідки Житлово-комунального коледжу Харківського національного університету міського господарства імені [PERSON] № 35 від 02лютого 2018 року, [PERSON], є студенткою2-го курсу денної форми навчання Житлово-комунального коледжу Харківського національного університету міського господарства імені [PERSON], наказ про зарахування № 1097-03 від 25.08.2017, термін закінчення навчання 31січня 2020 року. Згідно ст. 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ч.1 ст. 200 Сімейного Кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів, з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до положень ст. 182 СК Українипри визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2)стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як зазначено у п. 20\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у звязку з цим у матеріальної допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідач відзив на позов не надав, також не надав доказів про наявність на його утриманні інших неповнолітніх дітей та непрацездатних членів сім'ї; доказів, які свідчать про його незадовільний стан здоровя, матеріальне становище та наявність підстав для звільнення від обов'язку утримувати повнолітню доньку на період навчання. Таким чином, судом встановлено, що відповідач може матеріально утримувати свою повнолітню доньку, що продовжує навчання і потребує матеріальної підтримки. З урахуванням потреб доньки та можливостей батька, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог і вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти у зазначеному позивачем розмірі, щомісячно, до закінчення навчання (31 січня 2020 року), але не більше, ніж до досягнення нею 23-х річного віку. Згідно з ч. 1\~ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач звільнений від сплати судового збору, тому у порядку ст. 141 ЦПК України суму судового збору необхідно стягнути із відповідача у дохід держави.

Outcome: approved