Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача ДП «Львівський державний завод «ЛОРТА» про стягнення з відповідача на її користь середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 18.09.2018 до 24.04.2019 в сумі 49 330 грн. 08 коп. В обґрунтування позову покликалася на те, що працювала у ДП «Львівський державний завод «ЛОРТА» на посаді провідного інженера-конструктора. На підставі наказу №500к від 14.09.2018 звільнена з посади за власним бажанням у зв`язку з порушенням роботодавцем законодавства про працю. Проте, при звільненні відповідач не провів з нею розрахунку, відтак на підставі довідки №182 від 17.09.2018 заборгованість по заробітній платі становила 43103,05 грн. Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 19.02.2019 стягнуто з відповідача на її користь 43103,05 грн. Однак, таке стягнення не стосувалося середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Оскільки відповідач порушив термін проведення розрахунку, відтак середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 18.09.2018 до 24.04.2019 складає 49 330 грн. 08 коп. Позивач у судове засідання не з`явилася, звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, не заперечила щодо стягнення з відповідача на її користь середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати при звільненні, що станом на 18.04.2019 (149 робочих днів) складає 38 926, 25 грн. без урахування податків та зборів. У судове засідання представник відповідача не з`явився, звернувся до суду з заявою, в якій позов визнав частково, не заперечив щодо стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати при звільненні, що станом на 18.04.2019 (149 робочих днів) складає 38 926, 25 грн. без урахування податків та зборів. Просив суд розгляд справи здійснювати за його відсутності. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити частково з таких підстав. Встановлено, що позивач [PERSON] перебувала у трудових відносинах з відповідачем ДП «Львівський державний завод «ЛОРТА» на посаді провідного інженера-конструктора конструкторсько-технологічного відділу. Відповідно до наказу №500к від 14.09.2018, позивач звільнена 17.09.2018 з посади за власним бажанням на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України. Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 19.02.2019, що набрало законної сили 29.03.2019, стягнуто з ДП «Львівський державний завод «ЛОРТА» на користь [PERSON] заборгованість із заробітної платі у розмірі 43 103 грн. 05 коп. При цьому, стягнута судом сума коштів не включала середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні. Так, вищевказаним судовим рішенням встановлено, що діями відповідача порушено трудові права позивача на належний рівень оплати праці, передбачений чинним законодавством, у день звільнення відповідачем не проведено з позивачем остаточного розрахунку та не виплачено заборгованість із заробітної плати, а тому такі обставини згідно з вимогами ч. 4 ст. 82 ЦПК України не підлягають доказуванню у межах цієї цивільної справи. Як видно з постанови старшого державного виконавця Залізничного ВДВС м.Львів ГТУЮ у Львівській області Мацьківа А.О. від 25.04.2019 про закінчення виконавчого провадження, рішення суду про стягнення на користь позивача невиплаченої заробітної плати відповідачем виконано в повному обсязі 22.04.2019. Відповідно до частини першої статті 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний у день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, визначені статтею 116 КЗпП України. Згідно з ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. За змістом ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у статті 116 цього Кодексу, за відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Таким чином, обов`язок роботодавця виплатити середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, визначені ст. 116 КЗпП України. Звертаючись до суду з вказаним позовом, позивач посилалась на те, що оскільки в день звільнення - 17.09.2018 заробітна плата не була виплачена в повному розмірі, а відтак відповідач зобов`язаний виплатити середній заробіток за час затримки розрахунку, починаючи з 18.09.2018 до 24.04.2019. Згідно з розрахунком, проведеним позивачем, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 18.09.2018 до 24.04.2019 (152 робочі дні) становить - 49 330 грн. 08 коп. Разом з тим, як видно з довідки № 240 від 10.06.2019, наданої відповідачем, середньоденна заробітна плата позивача без урахування податків та зборів становить 261,25 грн., а відтак середньомісячний заробіток за час затримки заробітної плати (149 робочих днів) станом на 18.04.2019 становить - 38 926, 25 грн. без урахування податків та зборів. Враховуючи те, що вищезазначена сума підтверджена сторонами, про що ними подані відповідні заяви, суд приходить до висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 18.09.2018 по 18.04.2019 (149 робочих днів) у розмірі 38 926, 25 грн. без урахування податків та зборів. Окрім цього, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача ДП «Львівський державний завод «ЛОРТА» на користь позивача необхідно стягнути судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 768, 40 грн. На підставі статей 116, 117 Кодексу законів про працю України та

Outcome: partial