Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, в якому зазначила, що є власником будинку за адресою: [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 02 грудня 2000 року. У відповідності до довідки про склад сім`ї, виданої Сватівською міською радою, в будинку позивача зареєстрована [PERSON] , прізвище якої згідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 17.01.2015 року змінено на « [PERSON] ». Відповідач не проживає у вказаному будинку та не сплачує комунальні платежі, в утриманні будинку часті не бере. Просить суд визнати [PERSON] , прізвище якої згідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 17.01.2015 року змінено на « [PERSON] », такою, що втратила право користування житловим приміщенням - будинком [ADDRESS] із зняттям її з реєстраційного обліку. Ухвалою судді Сватівського районного суду луганської області від 17 вересня 2019 року було відкрито провадження по справі та призначене підготовче судове засідання. 23 жовтня 2019 року ухвалою суду було закрите підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача - адвокат Рясний І.О. підтримав заявлені позовні вимоги, та пояснив, що відповідач [PERSON] - це колишня невістка позивача, яка більше 12 років не проживає за адресою реєстрації, участі в утриманні будинку не приймає. Після смерті сина позивача, відповідач вдруге вийшла заміж та змінила прізвище на « [PERSON] ». Просить задовольнити позовні вимоги, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] , будучи повідомленою належним чином про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, причини неявки до суду не повідомила, відзиву на позовну заяву до суду не надсилала. Свідок [PERSON] , допитана в судовому засіданні, пояснила, що проживає по [ADDRESS] з 2007 року і позивач є її сусідкою. За весь час проживання по сусідству вона відповідача не бачила, остання навіть в гості не приїздила. Їй відомо, що участі в утриманні будинку відповідач не приймає. Свідок [PERSON] , допитаний у судовому засіданні, надав пояснення, аналогічні поясненням свідка [PERSON] . Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона сусідка позивача. Їй відомо, що у позивача був син, який одружився на [PERSON] , у них народилася донька, після народження якої вони поїхали до м. Києва. Потім син позивача помер, а відповідача вона більше 12 років не бачила за адресою реєстрації. Особистих речей відповідача в будинку не має, участі в утриманні будинку вона не бере. Свідок [PERSON] , допитана у судовому засіданні пояснила, що син позивача одружився на [PERSON] та якийсь час вони проживали у будинку позивача. В 2007 - 2008 році відповідач з чоловіком поїхали до м. Києва та з цього часу відповідач до м. Сватове не приїздила, з часом удруге вийшла заміж та на цей час проживає з новою родиною у Польщі, в утриманні будинку участі не приймає, її особистих речей у будинку немає. Зі згоди позивача, суд ухвалює проводити заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, свідків, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у відповідності ЦПК України випадках. Згідно ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, відповідно копії договору купівлі-продажу від 02 грудня 2000 року, посвідченої приватним нотаріусом Сватівського районного нотаріального округу Павленко С.П., позивач [PERSON] є власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] (а.с.20-21). Згідно довідки про склад сім`ї, виданої Сватівською міською радою № 2307 від 13.05.2019 року, за адресою: [ADDRESS] зареєстрована [PERSON] , [INFO] (а.с.12). У відповідності до свідоцтва про укладення шлюбу між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] , виданого 17 січня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, прізвище дружини після укладення шлюбу - « [PERSON] » (а.с.19). Позивач, звертаючись до суду, посилається на те, що відповідач [PERSON] не є членом її сім`ї, та з 2007 року не проживає у належному їй будинку, тому втратила право користування житловим будинком за адресою: [ADDRESS] . Безпідставне перебування відповідача на реєстраційному обліку в будинку, на думку позивача, свідчить про перешкоди у користуванні власністю та є підставою для визнання відповідача такою, що втратила право користування будинком. Відповідно до ст. 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97 ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном. У відповідності до положень ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно ч. 1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Приписами ст. 383 Цивільного кодексу України та ст. 150 ЖК України передбачено право власника використовувати житло для власного проживання членів сім`ї, інших осіб, та розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Згідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України, передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. З досліджених у судовому засіданні матеріалів справи встановлено, що відповідач [PERSON] не є членом родини позивача, в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] не проживає з 2007 року, особистих речей там не має, обов`язки щодо утримання будинку і сплати комунальних послуг не несе, а отже, своєю реєстрацією в будинку чинить перешкоди власнику - позивачу [PERSON] у розпорядженні своїм майном. Таким чином, порушення права власності мають бути усунуті відповідно до положень ст. 321 ЦК України, оскільки право власності є непорушним, ніхто не може бути позбавлений цього права, або обмежений у його здійсненні. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки у зазначеному випадку саме такий спосіб захисту дає можливість реального усунення порушення права власності. Проте, стосовно позовної вимоги про зняття [PERSON] з реєстраційного обліку, суд зазначає наступне. Згідно положень ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. У відповідності до п.3, 8, 26 Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 року № 207, реєстрація/зняття з реєстрації місця проживання/перебування здійснюється виконавчим органом сільської, селищної або міської ради, сільським головою (у разі коли відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено) (далі - орган реєстрації) на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради. Документи для здійснення реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання/перебування особи подаються до органу реєстрації (у тому числі через центр надання адміністративних послуг) з урахуванням вимог Закону України «Про адміністративні послуги». Зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про зняття з реєстрації місця проживання особи, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Враховуючи, що позовні вимоги про визнання відповідача [PERSON] такою, що втратила право користування спірним житловим приміщенням задоволені, то відповідно до положень ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» - це і є підставою для зняття уповноваженим органом з реєстрації місця проживання відповідача, тому позовні вимоги щодо зняття з реєстрації місця проживання заявлені передчасно. Позивач фактично просить вирішити питання, що відноситься до компетенції органів державної влади - виконавчого органу сільської ради на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської ради, в вказаному випадку - Сватівської міської ради. Разом з тим, визнання відповідача [PERSON] такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, є підставою для зняття відповідача з реєстраційного обліку в позасудовому порядку. За таких обставин, позовні вимоги щодо зняття з реєстраційного обліку відповідача [PERSON] задоволенню не підлягають. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial