Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Микілківської сільської ради Котелевського району Полтавської області, в якому просить: встановити факт, що вона є рідною онукою [PERSON], 1905 року народження, яка померла [INFO] в с. Шевченкове Котелевського району Полтавської області, також про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], 1905 року народження, яка померла [INFO] в с. Шевченкове Котелевського району Полтавської області, терміном два місяці. Обгрунтовуючи звернення до суду відсутністю всіх документів які б беззаперечно підтверджували, що [PERSON]є її рідною бабусею, що в свою чергу перешкоджає та унеможливлює їй оформити спадкові права за законом, оскільки нотаріус не видає свідоцтва про право на спадщину. У попередніх відкритих судових засіданнях позивач [PERSON] просить суд задовольнити її позов встановити факт родинних відносин та визначити додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини за законом після смерті рідної бабусі [PERSON]. Пояснила суду, що [PERSON],яка померла [INFO] в с. Шевченкове є її рідною бабусею по лінії батька. Але під час вирішення питання по спадкуванню за законом, виникла проблема у нотаріуса, оскільки не надано оригінали документів, що підтверджували б факт родинних відносин із [PERSON]. Також надала суду фото-таблицю з зображенням своїх рідних серед яких є її бабуся та вона. Строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] пропустила з поважних причин, оскільки хворіла та мала скрутні життєві обставини. Представник відповідач Микілківської сільської ради Котелевського району Полтавської області у судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися в установленому законом порядку. Відповідач - Микілківська сільська рада Котелевського району Полтавської області надала до суду відзив на позов в порядку ст. 178 ЦПК України, в якому просять суд провести судове засідання без участі їхнього представника зазначивши, що позовні вимоги [PERSON] визнають в повному обсязі (а.с. 97). У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Фактичне визнання відповідачем пред'явленого позову, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до абз.3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року N 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Суд, системно дослідивши матеріали цивільної справи в їх сукупності (а.с. 1-119), заслухавши пояснення позивача, свідків вивчивши правові норми, які регулюють дані правовідносини, приходить до переконання, що позовну заяву слід задовольнити повністю з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] померла [PERSON], про що свідчить світлокопія запису акта про смерть № 26 від 18.11.2997 року (а.с. 92) та повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть від 12.06.2018 року (а.с. 93-95). Відсутність документів, які б підтверджували факт родинних відносин із [PERSON] та [PERSON], пояснюється тим, що на сьогоднішній день збереглися лише свідоцтво про народження позивача [PERSON](а.с. 12), а інші свідоцтва про народження, метрики відсутні, і поновити їх на теперішній час не представляється можливим, що підтверджується відповідями органів державної реєстрації актів цивільного стану (а.с. 21). Як встановлено під час судового розгляду з досліджених в ході судового засідання документів та пояснень позивачки, хронологічно по ступеню споріднення між позивачкою [PERSON] по батьківській лінії: 1) [PERSON] є рідним батьком [PERSON];2) [PERSON] є рідним сином [PERSON]. Вище зазначене споріднення підтверджується також прізвищами вказаних осіб, як родичів між собою і узгоджується з поясненнями та проханням позивача про встановлення даного юридичного факту. Крім цього допитані в судовому засіданні в якості свідків [PERSON] та [PERSON] кожен окремо чітко пояснили суду, що [PERSON] є рідною бабусею [PERSON]. У суду не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість показань свідків та того, що померла [INFO] [PERSON]дійсно є рідною бабусею [PERSON], і протиставлюваних, зворотних доказів суду не надано, даний факт також узгоджується із дослідженими в суді документами наданими позивачем, зокрема довідкою Микілківської сільської ради Котелевського району Полтавської області № 334 від 01.06.2018 року, в якій зазначено, що [PERSON] року народження проживала однією сім'єю з сином [PERSON] 1939 року народження (а.с. 22), витягом з погосподарської книги Микілківської сільської ради, в якій вказано членів двору із зазначенням років народження, а саме [PERSON],[PERSON] та [PERSON](а.с. 23), фотографіями наданими позивачем де чітко вона вказала своїх близьких родичів в тому числі і рідну бабусю [PERSON] (а.с. 24). Також узгоджується місце народження позивача та місце проживання та смерті рідної бабусі, яким є село Шевченкове Котелевського району Полтавської області. При цьому, поза розумним сумнівом знаходиться обставина наявності родинних відносин між позивачкою [PERSON]та померлою [INFO] [PERSON]по ступеню споріднення, як рідної онуки та рідної бабусі. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Встановлення факту родинних відносин є необхідним для можливості реалізації права на спадкування після смерті спадкодавця. Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Державний нотаріус Котелевського районного нотаріального округу Полтавської області Рой Т.В., відмовила позивачу у прийнятті заяви, оскільки остання пропустила шестимісячний строк для звернення до нотаріуса та рекомендувала звернутися до суду, що підтверджується відповідним листом № 352/02-14 від 18.04.2018 року (а.с. 20). У даний час позивач не може прийняти спадщину, оскільки пропустила встановлений ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк для звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Своєчасно звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини в шестимісячний строк позивач не змогла у зв'язку з тим, що юридично не обізнана і мала проблеми зі здоров'ям, а також скрутне життєве становище, що в свою чергу і перешкодило їй своєчасно звернутися до нотаріуса. Те, що позивач мала проблеми зі свої здоров'ям та здоров'ям свого сина в той час коли необхідно було звернутися до нотаріуса підтверджується: довідками Котелевської центральної районної лікарні № 64 від 16.04.2018 року та додатками до неї (а.с. 29,30-48), довідкою Комунального закладу «Котелевський центр первинної медико-санітарної допомоги» № 344 від 18.04.2018 року та додатками до неї (а.с. 52, 53-57), проблемне життєве становище підтверджується наданими позивачем рішеннями судів (а.с. 58-72). При розгляді та винесенні рішення по даній цивільній справі суд, враховував, що звернення позивача до суду в порядку ст. 1272 ЦК України про визначення їй додаткового строку, достатнього для подання нею заяви про прийняття спадщини, в повній мірі відповідає її правомірному очікуванню набуття права власності в порядку спадкування за законом після смерті спадкодавця - рідної бабусі, що узгоджується і з вимогами Європейської конвенції з прав людини, зокрема із статтею 1 (захист права власності) Додаткового протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка судом вказують на наявність поважної причини пропуску строку для подання позивачем заяви про прийняття спадщини, оскільки в даній життєвій ситуації в якій опинилася позивач вона не мала змоги своєчасно подати відповідну заяву до нотаріуса. При цьому, на думку суду формальний момент - пропущення строку для прийняття спадщини за законом не може превалювати над фактичними поважними причинами пропуску даного строку за конкретних життєвих обставин, тому суд вважає за можливе на підставі ст. 1272 ЦК України задовольнити позовну заяву [PERSON] про визначення їй додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після померлої рідної бабусі [PERSON], яка померла [INFO], терміном два місяці. Вирішуючи дану позовну заяву по суті, суд враховує всі обставини і оцінює всі отримані докази з точки зору справедливості, добросовісності та виваженості, закріплених в ст. 3 ч. 1 п. п. 5, 6 Цивільного кодексу України та неприпустимості позбавлення особи права на судовий захист, відповідно до вимог чинного ЦПК України шляхом підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав, а також про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Вирішуючи питання судових витрат суд виходить з того, що одна позовна вимога по встановленню факту входить до окремого провадження, то відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. По другій позовні вимогі відповідно до змісту вимог ст. 141 ЦПК України, судові витрати стягти з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved