Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 07 березня 2008 року померла її мати [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина, до складу якої, крім іншого, входить будинковолодіння № 241 по вул.Великий кінець, що в с.Іванків Борщівського району Тернопільської області. Поряд з тим, зазначила, що ще за життя, а саме 17 грудня 2004 року померла [PERSON], на випадок своєї смерті, належне їй майно заповіла позивачу. Проте, через відсутність правовстановлюючих документів на спірне будинковолодіння, свої спадкові права оформити не може. А тому, просила суд визнати за нею право власності на будинковолодіння, яке розташоване в с.Іванків по вул.Великий кінець, 241 Борщівського району Тернопільської області, як за спадкоємцем за заповітом після смерті матері [PERSON]. В судове засідання позивач не зявилася. До суду подала заяву, згідно якої просила розгляд справи провести без її участі, при цьому, позов просила задоволити з підстав, викладених у позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] селищної ради в судове засідання не зявився. В поданій до суду заяві, селищний голова [PERSON] просив справу слухати у відсутності їх представника, при цьому зазначив, що селищна рада позов визнає. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з»явилася. В поданій до суду заяві просила справу слухати у її відсутності, при цьому зазначила, що не заперечує щодо задоволення позовних вимог позивача. За таких обставин, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, надані сторонами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Як встановлено судом, 07 березня 2008 року в с.Іванків Борщівського району Тернопільської області померла мама позивача [PERSON], що стверджено копією свідоцтва про смерть серії 1-ИД № 060020, виданого 10 березня 2008 року Іванківською сільською радою Борщівського району Тернопільської області. Поряд з тим, встановлено, що за життя померла [PERSON] зробила заповітне розпорядження, відповідно до якого, все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті, і на що за законом матиме право, заповіла позивачу [PERSON]. Зазначене сторонами не оспорювалось, крім того, стверджено копією заповіту від 17.12.2004 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Іванківської сільської ради Борщівського району, зареєстрованого в реєстрі за № 215. Після смерті [PERSON], відкрилась спадщина, до складу якої, крім іншого, входить будинковолодіння № 241 по вул. Великий кінець, що в с.Іванків Борщівського району Тернопільської області, і яку позивач фактично прийняла, подавши заяву до Борщівської державної нотаріальної контори про прийняття такої, на підставі якої було відкрито спадкову справу до майна померлої за №917/2008 від 22.08.2008 року. Крім того, 20.01.2017 року позивач звернулася із заявою щодо видачі їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спірне будинковолодіння, однак в цьому їй було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно. Наведене підтверджується інформацією Борщівської державної нотаріальної контори від 20.01.2017 року за № 29/02-14. Судом встановлено, що будинковолодіння, в якому проживала померла [PERSON], відносилося до двору робітника, і станом на 15 квітня 1991 року (тобто на момент набрання законної сили Законом України Про власніть) вона, позивач [PERSON] та діти позивача [PERSON] та [PERSON] були його членами, головою двору була [PERSON] а також являлася його власником, оскільки станом на 20.02.1987 року дане будинковолодіння було зареєстроване в Чортківському БТІ на її прізвище. Наведене стверджено копією особового рахунку №241 з погосподарської книги Іванківської сільської ради за 1991-1995 роки на імя [PERSON], копією інвентарної справи на спірне будинковолодіння, довідкою [PERSON] [PERSON] селищної ради №1234 від 12.12.2016 року. Рішенням Іванківської сільської ради 16 ї сесії 21 го скликання від 26.10.1993 року, [PERSON] передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку площею 0, 85 га. З них 0, 25 га. для обслуговування житлового будинку та 0, 60 га. для ведення особистого підсобного господарства, що вбачається з витягу з даного рішення а також довідки [PERSON] [PERSON] селищної ради №1203 від 05.12.2016 року. Судом встановлено, що окрім позивача, спадкоємцем за законом майна померлої [PERSON], є її дочка [PERSON], яка на час відкриття спадщини проживала окремо від неї та із заявою про прийняття спадщини не зверталася. Зазначене випливає з інформації Борщівської державної нотаріальної контори №29/02-14 від 20.01.2017 року. Крім того, вказані обставини, також стверджені матеріалами спадкової справи № 917/2008 від 22 серпня 2008 року, відкритої щодо майна померлої [PERSON]. Згідно характеристики будинку, господарських будівель та споруд від 09 листопада 2016 року, виготовленого СПД ФОП [PERSON], інвентаризаційна вартість будинковолодіння № 241 по вул. Великий кінець в с.Іванків Борщівського району становить 150622 грн. Відповідно до ст.ст.1216-1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, аналізуючи всі досліджені в ході судового розгляду докази, суд приходить до висновку, що [PERSON], як спадкоємець за заповітом, має право на спадщину, яка відкрилась після смерті матері [PERSON] і за нею слід визнати право власності на будинковолодіння № 241 по вул.Великий кінець в с.Іванків Борщівського району Тернопільської області. Виходячи з наведеного вище, на підставі ст.ст. 328, 392, 1217, 1218, 1220, 1223, 1268 ЦК України та

Outcome: approved