Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім'єю, усунення від права на спадкування, визнання права власності у порядку спадкування за законом та визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом та просила встановити факт її спільного проживання однією сім'єю з [PERSON] з 2000 року в [ADDRESS] до дня її смерті [INFO] року; усунути від права на спадкування [PERSON] після смерті спадкодавці [PERSON], що померла [INFO] року в м. Вінниці; визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на квартиру [ADDRESS] визнати свідоцтво про право власності в порядку спадкування за законом, видане 06.06.2013 року на ім'я [PERSON] на квартиру [ADDRESS], недійсним, а також стягнути судові витрати, мотивуючи свої вимоги тим, що саме вона є гідним спадкоємцем померлої, оскільки є єдиною особою, яка доглядала її з 2000 року до смерті. У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві та додатковій позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] у судовому засіданні позов не визнав та просив відмовити у його задоволенні з підстав, викладених у письмовому запереченні на позов від 30 жовтня 2013 року, яке долучено до матеріалів справи (а.с. 171-175). Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, у тому числі, показання свідків [PERSON] (майстер МКП «ЖЕК № 15»), [PERSON] (депутат Стрижавської селищної ради), [PERSON] (колишній чоловік померлої [PERSON], рідний брат позивача), [PERSON] (тітка відповідача), [PERSON] (сусідка померлої [PERSON] по палаті у лікарні), [PERSON] (сусідка позивача), [PERSON] (сусідка позивача), дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов частково обґрунтований та підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Судом встановлено наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. [INFO] року у м. Вінниці померла [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 13.03.2012 року. Позивач [PERSON], [INFO], є рідною сестрою колишнього чоловіка [PERSON] - [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 09.09.1992 року. Відповідач [PERSON], [INFO], є рідним племінником [PERSON] по лінії його батька [PERSON], померлого [INFO] року, що підтверджується рішенням Гірницького районного суду м. Макіївки Донецької області від 31.08.2012 року, яке набуло законної сили 11 вересня 2012 року (а.с. 141-142). Інші спадкоємці у [PERSON] відсутні. Таким чином, відповідач [PERSON] є спадкоємцем другої черги за законом за правом представлення відповідно до ст. ст. 1262, 1266 ЦК України, тобто єдиним спадкоємцем після смерті [INFO] року його рідної тітки [PERSON]. [PERSON] прийняв спадщину, подавши у передбачений законодавством строк для прийняття спадщини відповідну заяву про прийняття спадщини, на підставі якої було заведено Спадкову справу № 279/2012 (52591502), та отримав Свідоцтво про право на спадщину за законом, посвідчене державним нотаріусом Першої вінницької державної нотаріальної контори Надольською О.А. та зареєстроване в реєстрі за № 7-607. Відповідно до положень ст. 256 ЦПК України, факти, що мають юридичне значення встановлюються судом. Як вбачається з матеріалів справи, померла [PERSON] була зареєстрована та проживала у [ADDRESS] що належала їй на праві власності на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 01.02.1996 року, виданого згідно рішення виконкому Вінницької міської Ради народних депутатів від 01.02.1996 року № 41, та зареєстрованого КП «ВООБТІ» 18.02.1996 року у реєстровій книзі № 258 за реєстровим № 1506/23176 (а.с.18, 140). Позивач [PERSON] з 24 березня 1976 року по даний час зареєстрована за адресою: [ADDRESS] Як вбачається з медичної документації, а саме з Направленням в міський центр мікрохірургії ока від 22.09.2011 року (а.с.25), у 2011 році [PERSON] перенесла офтальмологічне оперативне втручання (операцію на оці), внаслідок чого їй стало важко проживати однією та [PERSON] стала проживати з нею однією сімєю та вести з нею спільне господарство. При цьому, з іншої медичної документації вбачається, що після проведення у 1999 році резекції молочної залози стан здоров'я [PERSON] був задовільний (а.с. 24, 26-36). При цьому, суд критично оцінює надані позивачем Акт МКП «ЖЕК № 15» від 23.01.2013 року, згідно якого [PERSON] дійсно постійно проживала за адресою: [ADDRESS] з [PERSON] і вели спільне господарство з 2000 року до дня смерті; Акт МКП «ЖЕК № 15» від 12.02.2013 року, згідно якого зі слів сусідів [PERSON] з 2000 року постійно хворіла і потребувала допомоги і лікування, яку надавала їй родичка [PERSON], яка постійно проживала разом з нею в [ADDRESS]; довідок МКП «ЖЕК № 15» від 23.01.2013 року №№ 174,175, згідно яких [PERSON] проживала без реєстрації за адресою: [ADDRESS] з 2000 року разом з [PERSON] і вели спільне господарство, оскільки такі відомості суперечать іншим доказам у справі та спростовуються наступним. Так, свідки (сусіди [PERSON]) [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], зі слів яких складено вищевказані документи, на неодноразові виклики до суду не з'явилися. [PERSON] було подано заяву про неможливість явки до суду за станом здоров'я; поштові виклики до суду на адресу [PERSON] та [PERSON] були повернуті до суду з відмітками, що вказані особи за зазначеними адресами не проживають; [PERSON] у судове засідання, призначене на 04.02.2014 року, не з'явилася, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, у подальшому поштові виклики до суду на її адресу були повернуті до суду з відміткою - «за закінченням терміну зберігання». Як вбачається з матеріалів справи, позивач [PERSON] проживала у [ADDRESS] зі своїм чоловіком [PERSON], який помер [INFO] року (підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 09.04.2012 року, а.с. 225), що унеможливлювало її постійне проживання однією сім'єю з [PERSON]. Як вбачається з Акту обстеження матеріально-побутових умов від 23.04.2011 року (відповідно до повідомлення Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області від 11.12.2013 року № 2844, було допущено технічну описку у році документу - вказано « 2011 рік» замість « 2012 року»), [PERSON] влітку забирала [PERSON] до себе; в 2012 році [PERSON] захворіла і за нею доглядла [PERSON] (а.с.12, 221). Як вбачається з показань свідка [PERSON] та не заперечувалося позивачем [PERSON] у судовому засіданні, а тому в силу вимог ч. 1 ст. 61 ЦПК України не підлягає доказуванню, [PERSON] до виходу на пенсію працювала продавцем у магазині у [ADDRESS] (режим роботи - з 8.00 год. до 20.00 год.), що унеможливлювало її щоденне (постійне) перебування за місцем проживання [PERSON] у м. Вінниці. При цьому, посилання позивача [PERSON] на те, що у разі її зайнятості на роботі її обов'язки члена сім'ї відносно [PERSON] виконував її чоловік, на переконання суду, не заслуговує на увагу, оскільки позовні вимоги стосуються саме визначення [PERSON] як члена сім'ї [PERSON]. Як вбачається з показань свідка [PERSON], під час її гостювання у [PERSON] у м. Вінниці у 2008 році (біля місяця) жодних ознак проживання [PERSON] у спірній квартирі не було, [PERSON] проживала сама; вони дійсно їздили гостювати і у [ADDRESS], однак не лише до [PERSON], а й до [PERSON], яка на даний час також померла, проте раніше проживала у одному будинку з [PERSON]. Крім того, суд звертає увагу, що долучені до матеріалів справи квитанції щодо оплати комунальних послуг (а.с.50-64, 66-80, 193-214) та отримання кредитних коштів (а.с. 48) стосуються лише періоду 2012 - 2013 років, а не усього періоду з 2000 року. При цьому, суд не заперечує, що впродовж вказаного періоду (з 2000 року) [PERSON] систематично спілкувалася з [PERSON], відвідувала її, запрошували до себе влітку, надавала допомогу у лікуванні та побуті, однак дані обставини не підтверджують факту їх проживання однією сім'єю впродовж вказаного періоду. Відповідно до ст. 1264 ЦПК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Згідно п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» вимога про усунення спадкоємця від права на спадкування може бути пред'явлена особою, для якої таке усунення породжує пов'язані зі спадкуванням права та обов'язки, одночасно з її позовом про одержання права на спадкування з підстав, визначених у частині другій статті 1259 ЦК. Оскільки судом не встановлено факт проживання позивача [PERSON] та [PERSON], яка померла [INFO] року, однією сім'єю з 2000 року, тобто не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини, то її позов в частині усунення відповідача [PERSON] від права на спадкування, визнання за нею права власності у порядку спадкування за законом та визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом не може бути задоволенний з огляду на те, що вона не є особою, для якої таке усунення породжує пов'язані зі спадкуванням права та обов'язки, не є спадкоємцем за законом наступних черг. При цьому, суд критично оцінює показання свідка [PERSON], згідно яких [PERSON] планувала подарувати (або заповісти) спірну квартиру саме [PERSON], оскільки в силу вимог ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, необхідно стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 114,70 грн. судового збору, тобто пропорційно до задоволених позовних вимог. При цьому, суд вважає, що витрати представника відповідача [PERSON] ([PERSON]), пов'язані з явкою до суду (відповідно до ст. 85 ЦПК України), не підлягають стягненю, оскільки судом не було відмовлено у задоволенні позову.

Outcome: partial