Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-12 00:00:00

Позивач [PERSON], звернулася до суду з позовом до [PERSON], про стягнення аліментів, відповідно до вимог ст. ст. 180-182, 184, 191 СК України, просить: стягувати щомісячно з [PERSON], на користь [PERSON], аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття, починаючи за три минулі роки з моменту звернення до суду. Свої вимоги обґрунтовує тим, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який 12.10.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Білгород-Дністровському району Білгород-Дністровського МУЮ Одеської області було розірвано. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Діти проживають разом із нею та знаходяться на її утриманні, вона неодноразово намагалась домовитись з відповідачем про те, щоб він добровільно допомагав утримувати дітей, проте відповідач усіляко ухилявся від надання матеріальної допомоги дітям. Позивач стверджує, що батько дітей, який є фізичною особою-підприємцем /офіс його фірми знаходиться по вул. Комсомольській, 10, офіс № 3 у м. Білгород-Дністровський Одеської області; фірма займається працевлаштуванням у Польші/, зможе сплачувати аліменти на користь дітей у розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку. На підставі вказаних вище обставин вона і звернулась до суду з даним позовом. Представник позивач в судове засіданні надала заяву, згідно якої вона позовні вимоги підтримує, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, у відповідності до ч.1 п.2 ст. 131 ЦПК України повідомлявся належним чином, про причину неявки суду не сповістив. Так, у відповідності до ч.1 п.2 ст. 131 ЦПК України, у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів звязку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.. Зі згоди представника позивача, про що свідчить її заява, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд приходить до наступного. Матеріалами справи\~встановлено,\~щодійсно сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Білгород-Дністровському району Білгород-Дністровського МУЮ Одеської області 12.10.2011 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії І-ЖД № 100949. Від шлюбу у позивача та відповідача народилось двоє дітей донька [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЖД № 137514, виданим виконавчим комітетом Випасненської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, а також син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЖД № 279458, виданим виконавчим комітетом Випасненської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області /. У відповідності до довідки № 3483 від 14.09.2018 року, виданої виконавчим комітетом Мологівської сільської ради, [PERSON], [INFO] мешкає в с. Випасне, вул. Крушельницької №1б. До складу її сім`ї входять та проживають за данною адресою: дочка [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO]. Позивач у своєму позові зазначає, що батько дітей, відповідач по справі є фізичною особою-підприємцем,офіс його фірми знаходиться по вул. Комсомольській, 10, офіс № 3 у м. Білгород-Дністровський Одеської області; фірма займається працевлаштуванням у Польші, проте матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Згідно наданої на запит суду відповіді з Чорноморської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області, [PERSON], знаходиться на обліку в Білгород - Дністровському відділенні Чорноморської ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до\~ст.\~182\~Сімейного кодексу\~України \~при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності\~до ч.3\~ст.\~181\~СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина..\~ Частиною 5 ст.183 СК України, визначений розмір аліментів із розрахунку: на одну дитину однієї чверті, на двох дітей однієї третини, на трьох і більше дітей половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Виходячи із загальних засад справедливості цивільного судочинства та необхідності захисту інтересів дітей, враховуючи, що\~ ст. 180 СК України\~ покладає обов'язок утримувати дітей на обох батьків, прийнявши до уваги вікову категорію дітей, їх потреби, матеріальне становище стягувача та платника аліментів, враховуючи також, те, що стягнення аліментів\~на утримання\~дитини є\~одним із\~способів захисту\~інтересів дитини,\~забезпечення одержання\~нею коштів,\~необхідних для\~її життєдіяльності,\~суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення аліментів у розмірі 1/3 частини щомісячно на утримання дітей є обгрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про: 1) стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів у межах суми платежу за один місяць. Стосовно вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів за три минулих роки, суд дійшов наступного висновку. У відповідності\~до ст.191\~СК України, \~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Стаття, що коментується, у частині 2 передбачає виняток із загального правила про те, що стягнення аліментів здійснюється на майбутній час. Стягнення аліментів за час, що передує пред'явленню позову, є можливим у порядку виключення лише за наявності наступних умов: до моменту звернення з позовом до суду аліменти не стягувались; особа, яка вимагає аліментів, приймала заходи щодо одержання аліментів, але вони не були одержані у результаті ухилення особи, зобов'язаної сплачувати аліменти (відповідача), від їх сплати. Заходи, що вживав позивач щодо одержання аліментів можуть бути різноманітними, наприклад, він звертався до батьків відповідача з проханням вплинути на нього, щоб той платив аліменти на дитину або направляв йому листи з такої вимогою чи на адресу його місця роботи тощо). Ухилення може виражатися у тому, що зобов'язана особа - відповідач ухилялась від укладення договору про сплату аліментів на утримання дитини, приховувала своє місцезнаходження або свій заробіток (доходи) та інші подібні дії. Таким чином, ухилення від сплати аліментів є винною протиправною поведінкою, тобто це свідоме невиконання своїх обов'язків в умовах, коли позивач звертався до відповідача особисто або через суд з вимогою про сплату грошової суми, необхідної для утримання дитини. У такому випадку суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Трирічний строк, протягом якого можливим є стягнення аліментів за минулий час, являється присікальним (преклюзивним). Стягнення аліментів за межами цього строку незалежно від причин їх неотримання є неможливим. Присудження аліментів за минулий час являється правом, а не обов'язком суду, з позовом до якого звернувся позивач. Суд, виходячи із конкретних обставин справи, проаналізувавши усі надані докази, може присудити аліменти на утримання дитини за минулий час, у межах трирічного строку, або відмовити у задоволенні таких позовних вимог. Враховуючи те, що матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів того, що позивач вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не могла їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати, суд вважає, що в даному випадку позовні вимоги є недоведеними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню в цій частині. У відповідності до ч.1 п.6 ст.214 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує також питання: як розподілити між сторонами судові витрати. Враховуючи те, що позивач звільнена від сплати судового збору за подачу позову про стягнення аліментів, згідно вимог чинного законодавства, то їх стягнення підлягає з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: partial