Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб з відповідачем [PERSON] та стягнути з нього аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повнолітнього віку, посилаючись на те, що шлюбні стосунки з відповідачем припинені з лютого 2015 року з тієї причини, що вони втратили почуття любові та поваги один до одного, дитина знаходяться на її утриманні, а відповідач надавати матеріальну допомогу на утримання дитини не бажає. В судове засідання позивач не зявилася, причину відсутності суду не повідомила, про дату, час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, надала суду заяву про слухання справи за її відсутністю та задоволення позову в повному обсязі. Відповідач у судове засідання двічі не зявився, причину відсутності суду не повідомив, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, повідомлень щодо поважності причин його відсутності, заяви про слухання справи за його відсутністю та заперечень проти позову до суду не надходило. Виходячи з наведених обставин, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 14.05.2011 року у Хортицькому відділі реєстрації актів громадянського стану м. Запоріжжя, актовий запис № 198. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження якого батьком записаний відповідач [PERSON] Сторони створити міцної сім'ї за час спільного проживання не змогли внаслідок чого шлюб фактично розпався, подружні стосунки припинились, сторони втратили друг до друга почуття любові і поваги, примирення між ними неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам та інтересам їхньої дитини. Відповідно до п. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини. Таким чином, враховуючи викладене та оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає, що позовні вимоги про розірвання шлюбу обґрунтовані і підлягають задоволенню, та шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім'ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам та інтересам їхньої дитини. Крім того, неповнолітня дитина проживає разом з матірю позивачем по справі, а відповідач добровільно виділяти грошові кошти на її утримання відмовляється. Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до вимог ст. 182 СК України, при призначенні розміру аліментів, суд враховує розмір установленого законодавством прожиткового мінімуму, стан здоров'я і матеріальне становище позивача, яка самостійно утримує неповнолітню дитину, матеріальний стан відповідача, з якого стягнень по іншим виконавчим документам не проводиться, а також інші істотні обставини в справі, а саме відповідач є працездатним, та має можливість утримувати неповнолітню дитину. На підставі викладеного, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повнолітнього віку. На підставі викладеного,

Outcome: approved