Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом та свої уточнені вимоги мотивує тим, що вона з 29.04.1999 р. перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. 26.01.2002 р. шлюб між нею та відповідачем було розірвано. Від спільного проживання мають сина [PERSON], [INFO], який навчається в Сумському державному університеті на платній основі. Відповідач з 2002 р. допомоги на утримання сина не надає, дитина повністю знаходиться на її утриманні. Домовленості між нею та відповідачем відносно його участі в утриманні сина не досягнуто. Навчання сина вимагає значних витрат. Щомісячна плата за навчання складає 1200 грн. Її доходів на це не вистачає, оскільки її заробітна плата складає 3200 грн. на місяць. Також вона щомісяця сплачує іпотечний кредит. Відповідач в змозі надавати матеріальну допомогу синові. Крім того, аліментів на утримання інших осіб відповідач не сплачує. У звязку з цим, просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина, [PERSON], [INFO], на період його навчання, у сумі 1500 грн. щомісячно. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав до суду заперечення, в якому зазначив, що на даний час він проживає з сімєю: дружина [PERSON] та син [PERSON], [INFO] Він має чистий дохід з вирахуванням податків та ЄСВ в середньому 4000 грн. в місяць. У звязку з чим, просив позов [PERSON] задовольнити частково та стягнути з нього аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON], який продовжує навчання, у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. щомісячно. Суд, дслідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ст. 199 Сімейного Кодексу України,- якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, який згідно свідоцтва про розірвання шлюбу від 26.01.2002 р. був розірваний (а.с.5). Від сумісного проживання у сторін є син - [PERSON], [INFO] (а.с.4). З довідки, наданої Сумським державним університетом Навчально наукового інституту бізнес технологій «УАБС», №542 від 08.08.2017 р. вбачається, що [PERSON] є студентом 2 курсу бакалавратури денної форми навчання; навчається за рахунок коштів фізичних осіб; термін навчання з 01.09.2016 р. по 30.06.2020 р. (а.с.8,9,10). Відповідач [PERSON] офіційно працює у виконавчому комітеті Хоминцівської сільської ради Роменського району Сумської області з 09.09.2017 р. з структурою заробітної плати: посадовий оклад 4100 грн., ранг 45 грн. (а.с.57). Як роз'яснено Пленумом Верховного Суду України в п.20 постанови від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», - обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст. 200 СК України,- суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст. 182 СК України,- при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З довідки про доходи, виданої [PERSON], вбачається, що заробітна плата останньої за період з лютого 2017 р. по липень 2017 р. становить 19097,75 грн. (а.с.7). Таким чином, матеріалами справи встановлено, що у звязку з продовженням навчання повнолітній син сторін, якому ще не виповнилось 23 роки, потребує матеріальної допомоги, а у відповідача [PERSON] є можливість надавати таку допомогу синові, так як він працює і щомісячно отримує заробітну плату. Однак, при цьому, суд бере до уваги і ті обставини, що на утримані у відповідача знаходиться неповнолітній син [PERSON], [INFO], від іншого шлюбу (а.с. 54), а обов'язок утримувати свого повнолітнього сина, який продовжує навчатися після досягнення повноліття, покладається на обох батьків, а тому суд вважає необхідним стягувати з [PERSON] аліменти на утримання повнолітнього сина у розмірі 1000 грн. щомісячно. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 640 грн., так як позивач звільнений від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів.

Outcome: partial