Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю. В своїй заяві позивач зазначила,що з 1987 року разом із своїм чоловіком - [PERSON], який помер [INFO], вселилися в будинок, розташований за адресою: [ADDRESS], за цією адресою з 2000 року і зареєстровані. Зазначений будинок був наданий їм у власність колгоспом імені Мічуріна як членам колгоспу, в якому вони постійно працювали. Частина вартості за будинок вираховувалася з їх заробітної плати. Таким чином, більше 15-ти років вона добросовісно та безперервно володіє зазначеним домоволодінням, утримує його та проживає у ньому. Колгосп імені Мічуріна реорганізовано в ТОВ «Травень» яке з 2006 року ліквідовано, тому титульний власник зазначеного будинку відсутній. Вона є спадкоємцем після померлого чоловіка та одержала свідоцтво про право на спадщину за законом. Посилаючись на викладене, позивач просила визнати за нею за набувальною давністю право власності на нерухоме майно, а саме: житловий будинок літ. «А», загальна площа 86,0 кв.м; житлова площа 48,9 кв.м; прибудову літ. «а» площею 33,3 кв.м, прибудову літ. «а1» площею 20,8 кв.м, ґанок літ. «аг», сарай літ. «Б» площею 21,3 кв.м, убиральню літ. «В» площею 1,4 кв.м, погріб літ. «П» площею 6,3 кв.м, яму вигрібну літ. «Я», яму вигрібну літ. «Я1», колонку літ. «К» вимощення літ. «І», огорожу №1, ворота №2, які розташовані за адресою: [ADDRESS]. У підготовче засідання позивач та представник позивача не з'явилися, подали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали та прохали їх задовольнити. Представник відповідача - Глобинської міської ради в підготовче засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи за його відсутності, проти позову не заперечував. Відповідно до ч. 1 ст. 198 ЦПК України підготовче судове засідання проводиться за правилами, встановленими главою 6 цього розділу, з урахуванням особливостей підготовчого засідання, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Представники третіх осіб в підготовче засідання не з'явилися, не повідомивши суд про причину неявки, належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового розгляду. Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України,якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника), без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. Згідно паспорту серії [NUMBER], виданого Глобинським РВ УМВС України в Полтавській області 27 січня 2000 року [PERSON], народилася [INFO] в с. Ємільчино Житомирської області, згідно відмітки 18 вересня 1982 року зареєструвала шлюб із [PERSON], зареєстрована по [ADDRESS] з 18 лютого 2000 року (а.с. 7). Реєстрація позивача за адресою: [ADDRESS] з 18 лютого 2000 року підтверджується також домовою книгою зазначеного житлового будинку ( а.с. 17-19). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 09 червня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Глобинського районного управління юстиції Полтавської області ( а.с. 9). Спадкоємцем за законом після померлого [PERSON] є його дружина - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим державним нотаріусом Глобинської державної нотаріальної контори [PERSON] 02 серпня 2013 року ( а.с. 10). Як вбачається із копій трудових книжок колгоспника [NUMBER] та [NUMBER], виданих на ім'я [PERSON] та [PERSON] у 1986 році, останні до 2000 року працювали та були членами КСП ім. Мічуріна ( а.с. 11,12). Згідно виписки з протоколу №2 засідання правління КСП імені Мічуріна від 19.12.1991 року, слухали заяву [PERSON], який прохав продати йому колгоспний будинок, в якому проживає його сім'я та вирішили: продати [PERSON] колгоспний будинок, в якому проживає його сім'я по [ADDRESS] ( а.с. 15). Відповідно до архівного витягу з протоколу засідання правління колгоспу імені Мічуріна від 19 грудня 1991 року, наданого архівним сектором Глобинської районної державної адміністрації, слухали: про продаж житлового фонду колгоспу в особисту власність колгоспниками, вирішили: окремі будинки з житлового фонду колгоспу продати в особисте користування згідно поданих заяв із послідуючим затвердженням на зборах уповноважених колгоспників, зокрема сім'ї [PERSON] зі сплатою 50% балансової вартості ( а.с. 14). Згідно реєстраційного посвідчення, виданого Кременчуцьким міжміським бюро технічної інвентаризації, право власності на домоволодіння №348 по вул. Леніна на підставі рішення виконавчого комітету Глобинської міської ради народних депутатів, зареєстровано за колгоспом імені Мічуріна ( а.с. 16). Як вбачається із архівної довідки, виданої архівним сектором Глобинської районної державної адміністрації 24 квітня 2018 року №04-02/370 рішенням загальних зборів уповноважених членів колгоспу імені Мічуріна реформовано колгосп імені Мічуріна в колективне сільськогосподарське підприємство імені Мічуріна, яке в свою чергу реорганізовано в ТОВ «Травень». ТОВ «Травень» є повним правонаступником усієї сукупності прав та обов'язків сільськогосподарського підприємства імені Мічуріна. 02.10.2006 року проведена державна реєстрація припинення ТОВ «Травень» в зв'язку з ліквідацією, номер запису в ЄДР 15611110002000500 (а.с. 13). Згідно довідок Глобинської міської ради ввід 13 липня 2018 року за адресним номером: [ADDRESS] значиться «Когоспний будинок», відповідно до земельно-кадастрових книг, рішення сесії про надання у власність чи користування будь-яким особам земельної ділянки за адресою: [ADDRESS], відсутні ( а.с. 24,25). Відповідно до письмових пояснень [PERSON] та [PERSON], сусідів позивача, сім'я [PERSON] ( нині покійного) та [PERSON] вселилися до будинку за адресою: [ADDRESS] у 1987 році, цей будинок був наданий їм колгоспом імені Мічуріна, членами якого вони були. З цього часу вони постійно, відкрито та безперервно проживають будинку, оплачують комунальні послуги. ( а.с. 45-48). [PERSON] (позивач) звернулася до державного нотаріуса Глобинської державної нотаріальної контори із заявою про видачу на її ім'я свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [PERSON] на зазначений житловий будинок. 26 квітня 2018 року державний нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтва у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на майно ( а.с. 26). Як вбачається із дослідженої у судовому засіданні спадкової справи, заведеної після померлого [INFO] [PERSON], заяву про прийняття спадщини подала дружина померлого - [PERSON], діти померлого - [PERSON] та донька [PERSON] від прийняття спадщини відмовилися. Нотаріусом визначено коло спадкоємців та встановлено, що єдиним спадкоємцем за законом після померлого, який прийняв спадщину, є [PERSON], на ім'я якої видавалося свідоцтво про право на спадщину за законом ( а.с. 49-54). Відповідно до технічного паспорту від 12 квітня 2018 року, виконаного на замовлення [PERSON], на житловий будинок по [ADDRESS] та висновку по будівництву від 17 липня 2018 року житловий будинок літ. «А», загальна площа 86,0 кв.м; житлова площа 48,9 кв.м; прибудову літ. «а» площею 33,3 кв.м, прибудову літ. «а1» площею 20,8 кв.м, ґанок літ. «аг», сарай літ. «Б» площею 21,3 кв.м, убиральню літ. «В» площею 1,4 кв.м, погріб літ. «П» площею 6,3 кв.м, яму вигрібну літ. «Я», яму вигрібну літ. «Я1», колонку літ. «К» вимощення літ. «І», огорожу №1, ворота №2 - збудовано без істотних порушень діючих будівельних норм та правил (а.с. 20-23). Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна №139333885 від 27 вересня 2018 року за житловим будинком [ADDRESS], право власності, інші речові права, іпотеки та обтяження не зареєстровані (а.с. 55). Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. ст. 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ч.2 ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.1 ст.344 Цивільного кодексу України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. За ч.4 ст.344 Цивільного кодексу України, право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Відповідно до п. 11 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», враховуючи положення пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК про те, що правила статті 344 ЦК про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що ЦК набрав чинності з 1 січня 2004 року, положення статті 344 ЦК поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року. Отже, визнання судом права власності на нерухоме майно за набувальною давністю може мати місце не раніше 1 січня 2011 року. При цьому суди мають виходити з того, що коли строк давнісного володіння почався раніше 1 січня 2001 року, то до строку, який дає право на набуття права власності за набувальною давністю, зараховується лише строк з 1 січня 2001 року. За ч.4 ст.344 Цивільного кодексу України, право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Згідно з п.9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» при вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати,зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. Згідно п. 14 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 07. 02. 2014 р. виходячи зі змісту частини першої статті 344 ЦК України відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв'язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю. За ч. 1 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Згідно п. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено та доведено позивачем, її добросовісне, відкрите, безперервне володіння об'єктом нерухомого майна - житловим будинком [ADDRESS] більше 10 років. Також встановлено, що право власності на зазначений будинок ні за ким не зареєстровано. На підставі викладеного та

Outcome: approved