Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про зміну розміру аліментів. Позивач повідомила, що з [PERSON] перебувала у шлюбі з 2005 року. В 2007 році їх шлюб був розірваний, про що в книзі реєстрації шлюбів відділу РАЦС Вінницького МУЮ Вінницької області зроблено актовий запис № 1733. Від шлюбу у сторін народилася донька [PERSON], [INFO]. Після розлучення відповідач участі у вихованні доньки не бере, коштів на її утримання не дає. Рішенням Ленінського районного суду від 11.11.2010 року було задоволено частково позов [PERSON] до [PERSON] про збільшення розміру аліментів. Збільшено розмір аліментів, визначених за ухвалою Ленінського районного суду м. Вінниці від 17.03.2008 року, які встановлені у твердій грошовій сумі з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] з розміру 200,00 грн. на 400,00 грн., щомісячно, до досягнення донькою повноліття. Позивач зазначає, що на даний час відповідач працює та отримує заробітну плату. У звязку з вищевикладеним [PERSON] звернулася до суду та просила змінити спосіб стягнення аліментів та стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі ? частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до повноліття. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] надав суду заяву, в якій не заперечує про стягнення з нього аліментів у мінімальному розмірі відповідно до чинного законодавства. Дослідивши матеріали справи та надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Як вбачається зі свідоцтва про народження [PERSON] та [PERSON] ([PERSON]Г.) являються батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-АМ № 023800 від 20.12.2005 року. Рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 11.11.2010 року збільшено розмір аліментів, визначених за ухвалою Ленінського районного суду м. Вінниці від 17.03.2008 року, які встановлені у твердій грошовій сумі з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] з розміру 200,00 грн. на 400,00 грн., які стягувати з [PERSON] щомісячно, з 04.10.2010 року до досягнення донькою повноліття. Як вбачається з довідки, виданої МКП «ЖЕК № 12» від 08.07.2017 року у квартирі за адресою: м. Вінниця, вул. Келецька, 83/22 зареєстровані: [PERSON] власник та [PERSON] донька. З довідки, наданої Вінницькою ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області, вбачається, що [PERSON] в період з 01.01.2017 року по 30.09.2017 року отримував доходи з заробітної плати ПП Служба Безпеки «Каскад» - за перший квартал 2017 року 9600,00 грн., за другий квартал 9600,00 грн., за третій квартал 16305,89 грн., ПП «Електричні системи» за третій квартал 1285,18 грн. Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходить з того, що відповідно до положень статей 1-3 Конвенції ООН\~«Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обовязки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідно до частини другої\~статті 51 Конституції України,\~статті 180 Сімейного кодексу України\~батьки зобовязані утримувати своїх дітей до їх повноліття. Положеннями частини першої\~статті 182 Сімейного кодексу України\~передбачено, що суд при визначенні розміру аліментів, враховує\~стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. (ч. 2\~ст. 182 СК) Згідно з частиною першою\~статті 192 Сімейного кодексу України\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених\~СК України. Поряд з цим, частиною третьою\~статті 181 СК України\~передбачено, що спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно з пунктом 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них. Враховуючи зміст статей\~181,\~192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у звязку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Як зазначено вище та встановлено судом, відповідно до рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 11.11.2010 року збільшено розмір аліментів, визначених за ухвалою Ленінського районного суду м. Вінниці від 17.03.2008 року, які встановлені у твердій грошовій сумі з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] з розміру 200,00 грн. на 400,00 грн., які стягувати з [PERSON] щомісячно, з 04.10.2010 року до досягнення донькою повноліття. Звертаючись до суду з даним позовом, позивач зазначала, що відповідач має стабільний дохід у вигляді заробітної плати, а тому наявні підстави змінити спосіб стягнення аліментів, визначивши їх у частці від заробітку.\~\~\~\~ Вказані обставини знайшли своє підтвердження при розгляді справи, оскільки як вбачається з довідки наданої Вінницькою ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області вбачається, що [PERSON] в період з 01.01.2017 року по 30.09.2017 року отримував доходи з заробітної плати ПП Служба Безпеки «Каскад» - за перший квартал 2017 року 9600,00 грн., за другий квартал 9600,00 грн., за третій квартал 16305,89 грн., ПП «Електричні системи» за третій квартал 1285,18 грн. (нараховано). Отже, судом встановлено, що відповідач має постійне місце роботи, регулярний дохід, а тому суд вважає, що спосіб стягнення аліментів, що стягуються із відповідача на користь позивача на утримання доньки\~[PERSON] підлягає зміні.\~\~\~\~ Що стосується розміру частки доходу відповідача, який підлягає стягненню як аліменти на утримання дитини, суд приходить до висновку щодо стягнення 1/4 частки доходів відповідача. В той же час суд враховує, що відповідно до частини другої\~статті 182 СК України\~мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини першої статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, суд вважає задовольнити позов та стягнути з відповідача на користь позивача на утримання доньки аліментів аліментів у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини. Що стосується періоду, з якого слід розпочати стягнення аліментів у новому розмірі, суд враховує, що відповідно до пункту 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до ст. 137 ЦПК України, витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Адвокат [PERSON] яка в свою чергу є представником [PERSON], в судовому засіданні просила стягнути з відповідача понесені судові витрати на правову допомогу, понесені [PERSON] Відповідно до акту виконаних робіт від 20.12.2017 року, за виконану роботу замовник перераховав виконавцю 3000,00 грн. На підтвердження понесених витрат на оплату правової допомоги в матеріалах справи міститься квитанція № 1 від 20.12.2017 року, згідно якого [PERSON] здійснила сплату 3000,00 грн. на правову допомогу згідно договору № 2 від 12.07.2017 року. Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим, граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений\~Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах». Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо повязаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Європейським судом з прав людини висловлена правова позиція, згідно з якою при розгляді питань компенсації витрат, понесених сторонами на отримання ними юридичної допомоги (в тому числі й під час розгляду їх справ в національних судах) задоволенню судом підлягають лише ті вимоги, по яким доведено, що витрати заявника були фактичними, неминучими, необхідними, а їх розмір розумним та обґрунтованим (остаточне рішення Європейського суду з прав людини від 10 січня 2010 року, №33210/07 і 41866/08) та «Гуриненко проти України» (рішення Європейського суду з прав людини від 18 лютого 2010 року, № 37246/04). Матеріалами справи підтверджено, що адвокат [PERSON]\~[PERSON] брала участь у судових засіданнях, що відбулися 03.10.2017 року, 30.10.2017 року, 22.11.2017 року загальна тривалість яких становить біля 1 год. Суд, виходячи із суті спору та зважаючи на складність цієї справи, тривалий час розгляду, вважає, що заявником не обґрунтовано зазначений затрачений час на надання цих послуг і їх об'єм, а тому визначена представником позивача сума витрат на правову допомогу є дещо завищеною. Відтак, ураховуючи засади виваженості, розумності та справедливості, суд приходить до висновку до часткового задоволення про стягнення судових витрат з [PERSON] на користь [PERSON] 1000,00 грн. Згідно з частиною 6\~статті 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Отже, оскільки позивач при зверненні до суду судового збору не сплачувала, так як звільнена від його сплати, з відповідача слід стягнути на користь держави 640,00 грн. судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved