Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини, в якому вказує, що 24 липня 2020 року між нею та відповідачем [PERSON] зареєстровано шлюб Шевченківським районним у м. Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) актовий запис №372. Від шлюбу мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] , тому просить стягнути аліменти з відповідача на утримання дружини в розмірі ј частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця до досягнення дитиною трирічного віку. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надавши заяву з проханням проводити розгляд справи без її участі, в якій зазначила, що позов підтримує, просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання, а також шляхом оголошення на офіційному сайті суду. Відповідно до вимог ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. 07.07.2021 року судом винесено ухвалу про проведення заочного розгляду даної цивільної справи. Суд, дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, проаналізувавши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 24 липня 2020 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Шевченківському районному у місті Полтаві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), про що відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 24.07.2020 року, зроблений актовий запис № 372 (а.с.21). Від вказаного шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, відповідно до якого батьками є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789X11 (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно ст. 75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи. Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Згідно ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років, право на утримання дружина має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Оскільки судом встановлено, що малолітня [PERSON] проживає разом з матір`ю [PERSON] , не досягла 3-річного віку, позивач потребує матеріальної допомоги, відповідач [PERSON] не спростував шляхом подання належних та допустимих доказів той факт, що не має можливості надавати позивачці матеріальну допомогу на її утримання, а тому суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів з відповідача на утримання позивача до досягнення дитиною 3-річного віку підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави в сумі 908 грн. Крім цього, згідно п.3 ч.1ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивачка підлягає звільненню від сплати судового збору за вимогу про стягнення аліментів, тому його сплату в розмірі 908 грн. на користь держави, суд покладає на відповідача. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved