Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою про встановлення факту родинних відносин, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Згідно поданої заяви позивачка просить встановити факт того, що [PERSON] [INFO] є рідною сестрою [PERSON], яка померла [INFO] р. та визначити [PERSON] додатковий строк два місяця з моменту набрання законної сили рішенням суду, для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлої [INFO] р. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначає, що [PERSON] є її рідною сестрою, факт родинних відносин може підтвердитися показаннями свідків та документами. Представник позивача в судовому засіданні свою позовну заяву підтримала, та суду пояснила, що згідно свідоцтва про народження позивача її прізвище на російській мові [PERSON] по батькові [PERSON]. Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб, до шлюбне прізвище позивача [PERSON], по батькові [PERSON], після реєстрації шлюбу,прізвище позивача [PERSON] (шлюб розірвано 20.01.1967 р.), позивач 15.03.1967 р. уклала шлюб, після реєстрації шлюбу її прізвище - [PERSON]. Представник відповідача вважає, що строк для прийняття спадщини нею пропущено з поважних причин. В обґрунтування зазначає, що вона в установлений законом строк 01 липня 2015 року звернулася до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Січкар Б.В., бажаючи подати заяву про прийняття спадщини після померлої [INFO] р. рідної сестри [PERSON] Приватний нотаріус Січкар Б.В. надала позивачу на підпис заяву, в якій зазначено, що позивач приймає спадщину, яка залишилася після смерті її рідної сестри [PERSON], дана заява була зареєстрована в реєстрі за номером 1256. Позивач вважала, що дана заява є її заявою про прийняття спадщини, оскільки вона зареєстрована у відповідному реєстрі. Про те, що дану заяву необхідно було кудись направити, їй не було відомо, тому як нотаріус до якого остання звернулася для оформлення спадщини - це нотаріус Криворізького міського нотаріального округу, який мав всі підстави для відкриття спадкової справи. Позивач, після оформлення вищевказаної заяви, 16.09.2015 р., вважаючи, що прийняла спадщину, звернулася до Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області із позовом до [PERSON] про визнання заповіту недійсним. 14.12.2015 р. до участі у розгляду справи у якості третьої особи залучено приватний нотаріус Железна О.В., який посвідчував заповіт на користь [PERSON] Ухвалою суду від 13.09.2016 р. суддя Прасолов В.М. залишив позовну заяву без розгляду. Протягом усього часу розгляду справи ні відповідач, ні нотаріус Железна О.В., яка відкрила спадкову справу після померлої [INFO] р. [PERSON] на підставі заяви [PERSON], не заявляли, що [PERSON] є неналежним позивачем, оскільки вона пропустила строк для прийняття спадщини. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні повідомила, що позовні вимоги [PERSON] в частині встановлення факту родинних відносин вона визнає в повному обсязі, оскільки вказаний факт нею не заперечуються та просила відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] в частині визнання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Представник відповідача [PERSON] повідомив, що позовні вимоги [PERSON] в частині встановлення факту родинних відносин вони визнають повному обсязі, оскільки вказаний факт ними не заперечуються. Проте вони проти в задоволенні позову в частині визначення додаткового строку для прийняття спадщини та просять відмовити в позові в повному обсязі виходячи з того, що причини пропуску строку наведені позивачкою не є поважними. Так, представника відповідача посилався на те, що саме по собі незнання закону в частині порядку прийняття спадщини не є обставинами непереборної сили, що перешкоджали позивачці подати заяву про прийняття спадщини. Крім того, з дій позивачки слідує, що в цей період остання вела активний образ життя, зверталась до нотаріуса, юриста, суду, отже безперечно мала можливість як звернутися за роз'ясненнями закону так і вчинити всі дії необхідні для прийняття спадщини, проте не зробила цього. Представник відповідача - Виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради м. Кривого Рогу в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за своєї відсутності, просив винести рішення на розсуд суду. Суд, розглянувши в судовому засіданні цивільну справу, повно і всебічно з'ясувавши обставини цієї справи, дійшов до такого. Так, відповідно свідоцтва про народження позивача її прізвище на російській мові [PERSON] по батькові [PERSON]. Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб, до шлюбне прізвище позивача [PERSON], по батькові [PERSON], після реєстрації шлюбу,прізвище позивача [PERSON] (шлюб розірвано 20.01.1967 р.), позивач 15.03.1967 р. уклала шлюб, після реєстрації шлюбу її прізвище - [PERSON]. До того ж відповідач [PERSON] в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення та повідомила, що позовні вимоги [PERSON] в частині встановлення факту родинних відносин вона визнає в повному обсязі, оскільки вказаний факт нею не заперечуються. Отже, розглядаючи вимоги про встановлення факту родинних відносин та визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, суд вважає позовну заяву такою, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON], підтверджується письмовими доказами, які містяться в матеріалах справи, а також підтвердженні відповідачем [PERSON]. Встановлення факту родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] позивачу необхідно для оформлення спадщини. Щодо визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, суд вважає, що дана вимога не підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, відповідно до ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщин Так, відповідно до позиції Верховного Суд України роз'яснив вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.» (п.24 Постанови Пленуму ВСУ України № 7 від 30.05.2008 року) Аналогічна позиція міститься в листі ВИЩОГО СПЕЦІАЛІЗОВАНОГО СУДУ УКРАЇНИ З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ № № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013. Суд вважає, що в судовому засіданні [PERSON] не навела та не довела наявність об'єктивних, непереборних та істотних труднощів що перешкодили їй подати заяву про прийняття спадщину до нотаріуса. Посилання позивачки на незнання закону в частині не тільки складення заяви про прийняття спадщини, а і в частині подання її до нотаріуса, не може бути прийняти судом, оскільки вони протирічать вимогам перелічених вище актів, та не можуть вважатися обставинами непереборної сили. Крім того, відповідно до позиції, викладеній в листі ВИЩОГО СПЕЦІАЛІЗОВАНОГО СУДУ УКРАЇНИ З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ № № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013, вказано, що «Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.» Суд вважає, що позивач по справі не була обмежена в спірний період в консультації з нотаріусами та юристами, більше того, вона неодноразово до них зверталася, про що свідчить її звернення до нотаріуса та складення заяви про прийняття спадщини, її звернення до юриста та подання позову про визнання недійсним заповітом. Вказані факти свідчать про те, що були повністю відсутні будь-які обставини непереборної сили, що перешкоджали їй звернутись із заявою про прийняття спадщини, яких вимагає п. 24 Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 року.

Outcome: partial