Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з повною заявою, в якій просила суд захистити її конституційне право на компенсацію моральної шкоди, заподіяної незаконними і протиправними рішеннями та діями і довготривалою бездіяльністю посадових осіб прокуратури Харківської області, відшкодувати з Державного бюджету України на користь позивача компенсацію моральної шкоди у розмірі 1 500 000, 00 гривень, яка була спричинена слідчим першого СВ СУ Харківської обласної прокуратури Білінським О.В. та групою процесуальних прокурорів прокуратури Харківської області у складі Вінакової Т.А., Білоусенка Н.О., Сороки М.К. у кримінальному провадженні № 42017221430000048 від 16.03.2017, у результаті умисного винесення незаконних рішень слідчим Богінським О.В. В обґрунтування\~позову вказує,\~що 02\~березня 2017\~року звернулася\~до керівника\~Харківської місцевої\~прокуратури №6\~ [PERSON] \~із заявою\~про вчинення\~слідчим другого\~СВ СУ\~Харківської обласної\~прокуратури [PERSON] \~та прокурорами\~відділу процесуального\~керівництва прокуратури\~області [PERSON] \~та [PERSON] \~кримінальних правопорушень,\~передбачених ч.2\~ст.\~382,\~ч.1\~ст.\~364,\~ч.1\~ст.\~367,\~ст.\~356\~КК України\~під час\~проведення останніми\~досудового розслідування\~у кримінальному\~провадженні №120152200000000275\~від 04.04.2015\~за фактом\~скоєння злочину\~у сфері\~службової діяльності\~за фактом\~неналежного досудового\~розслідування старшим\~слідчим СВ\~Харківського РВ\~ГУ МВС\~України в\~Харківській області\~ [PERSON] \~кримінальних правопорушень,\~передбачених ч.2\~ст.382,\~ч.1\~ст.364,\~ч.1\~ст.365,\~ч.1\~ст.366,\~ст.356\~КК України.\~Однак,\~вказана заява\~позивача від\~02\~березня 2017\~року була\~проігнорована керівником\~Харківської місцевої\~прокуратури №6\~та не\~прийнята до\~реєстрації як\~заява про\~злочини всупереч\~вимогам ст.\~214\~КПК України.\~Проте,\~того ж\~дня,\~прокурором Харківської\~місцевої прокуратури\~№6\~Бойком С.М.\~при прийнятті\~заяви позивача\~на особистому\~прийомі,\~останній була\~надана пам`ятка\~про права\~та обов`язки\~потерпілого.\~Відомості за\~повідомленням [PERSON] від 02 березня 2017 року про були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань лише 16 березня 2017 року на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м.Харкова від 09 березня 2017 року. На підставі постанови прокурора Харківської місцевої прокуратури №6 Лісняка О.О. від 16 березня 2017 року кримінальні провадження, відкриті за заявою [PERSON] були об`єднані в одне кримінальне провадження №42017221430000048 від 16.03.2017 за ознаками злочинів, передбачених ч.1 ст.364, ч.2 cт.382, ч.1 cт.367, cт.356 КК України. У подальшому матеріали вказаного кримінального провадження на підставі ч.1 ст. 218 КПК України були передані до прокуратури Харківської області за підслідністю. Під час досудового розслідування вказаного кримінального провадження слідчим прокуратури Харківської області Богінським О.В. було незаконно відмовлено [PERSON] у задоволенні її заяви від 18 квітня 2017 року про надання витягу з кримінального провадження №42017221430000048 від 16.03.2017. У зв`язку з чим позивач звернулась до суду з скаргою, яку було задоволено та зобов`язано слідчого прокуратури Харківської області розглянути клопотання позивача від 18 квітня 2017 року. Крім того, по вказаному кримінальному провадженні двічі виносились немотивовані та незаконні постанови від 26 квітня 2017 року та 10 січня 2018 року про закриття кримінального провадження №42017221430000048 від 16.03.2017, які були скасовані ухвалами слідчих суддів Червонозаводського районного суду м. Харкова від 17 жовтня 2017 року та 20 листопада 2019 року відповідно. Позивач вважає, що відповідач прокуратура Харківської області, незважаючи на ухвали суду, клопотання [PERSON] , докази у кримінальному провадженні, навмисно продовжує свою бездіяльність і не проводить належним чином досудове розслідування у розумні строки, що призвело до порушення прав позивача, передбачених ст.2 КПК України, зокрема, на забезпечення права швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування із застосуванням належної правової процедури, права на винесення справедливого рішення слідчого із застосуванням ним норм процесуального та матеріального права на захист особи, яка подає заяву про вчинення щодо неї кримінальних правопорушень, у зв`язку з чим позивач потребувала додаткових зусиль для відстоювання своїх порушених прав в судах із душевними стражданнями та переживаннями через протиправну діяльність слідчого Білінського О.В. та прокурорів Харківської обласної прокуратури Вінакової Т.А., Білоусенка Н.О., Сороки М.К. У зв`язку з викладеними обставинами, позивач вважає, що діями посадових осіб Харківської обласної прокуратури їй завдана моральна шкода, тому просила захистити її конституційне право на компенсацію моральної шкоди. Ухвалою Червонозаводського районного суду м.Харкова від 10 серпня 2020 року позовну заяву було залишено без руху, позивачу наданий строк для усунення недоліків 10 днів з дня вручення копії ухвали. У встановлений законом строк позивач усунув недоліки позовної заяви. Ухвалою Червонозаводського районного суду м.Харкова від 17 серпня 2020 року провадження у справі відкрито, розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено проведення підготовчого засідання. 08 вересня 2020 року представник відповідача Державної казначейської служби України Пузіков В., який діє в порядку самопредставництва подав через канцелярію суду відзив, в якому просив відмовити в повному обсязі у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що заявлені вимоги позивача про відшкодування з Державного бюджету України на користь позивача компенсацію моральної шкоди у розмірі 1 500 000, 00 гривень, яка була спричинена посадовими особами Харківської обласної прокуратури, повинна бути доведена позивачем на загальних підставах. При цьому, доведенню підлягає не лише факт порушення, але і факт завдання такими діями чи бездіяльністю моральної шкоди. В той же час , реалізація позивачем свого процесуального права на оскарження бездіяльності слідчого під час досудового розслідування в межах кримінального провадження шляхом подання відповідних скарг до суду не є підставою для відшкодування моральної шкоди, оскільки не є порушенням прав позивача та не є безумовним доказом неправомірності процесуальних рішень, дій чи бездіяльності у розумінні ст. 1174, 1176 ЦК України. Окрім того, розмір відшкодування шкоди повинен визначатись з урахуванням вимог розумності та справедливості такого відшкодування, яке має бути не більш ніж достатнім для поміркованого задоволення звичайних потреб потерпілої особи і не повинно призводити до збагачення позивача за рахунок Держави. Вказує, що держава бере участь у справі як відповідач через органи державної влади, діями яких завдано шкоду, а Казначейство відповідно до законодавства є лише органом, який здійснює списання коштів з Державного бюджету. 15\~вересня 2020\~року на\~адресу суду\~від позивача\~ [PERSON] \~надійшла відповідь\~на відзив\~Державної казначейської\~служби України,\~в якій\~викладені доводи\~позовної заяви\~та зазначено,\~що уДержавної казначейської\~служби України\~не може\~бути заперечень\~до позивача\~з приводу\~відшкодування моральної\~шкоди,\~оскільки у\~неї відсутні\~повноваження щодо\~проведення досудового\~розслідування.\~Вказує,\~що відзивДержавної казначейської служби України поданий неналежним представником з ігноруванням висновку ухвали Верховного Суду України від 26 березня 2020 року у справі №520/9703/19 з порушенням процесуальних норм цивільного судочинства та вимог п.2 ч.3 ст.178 ЦПК України, оскільки відзив повинен подаватися з ознаками юридичної визначеності, тобто на бланку юридичної особи з відтиском печатки чи штампу юридичної особи, що підтверджує статус юридичної особи. Крім того, до відзиву не додано витягу з Положення про Державну казначейську службу України, яким надається право голові ДКС України видавати довіреності або особисто брати участь у справі. Просила відзив відхилити та визнати його недопустимим доказом. 28 вересня 2020 року до канцелярії суду від представника відповідача - Харківської обласної прокуратури Крупської К. надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог, зазначивши, що посадовими особами органів прокуратури будь-яких протиправних дій стосовно позивача не вчинено, доказів протиправності вказаних дій під час досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №42017221430000048 та №12015220000000275, позивачем не надано. Вказує, що процесуальні рішення, прийняті посадовими особами відповідача, на які посилається позивач та які розцінені останньою як бездіяльність, є предметом оскарження на стадії досудового розслідування, що забезпечує реалізацію права особи на контроль у порядку кримінального судочинства за діяльністю уповноважених осіб на здійснення функцій органу досудового розслідування, проте не є безумовною підставою для відшкодування моральної шкоди, а сам факт скасування вказаних постанов, прийнятих органом досудового розслідування, не свідчить про протиправність дій відповідача та завдання такими діями позивачу моральної шкоди. 06 жовтня 2020 року на адресу суду від позивача [PERSON] надійшла відповідь на відзив Харківської обласної прокуратури, в якій викладені доводи позовної заяви. Вказує, що відзив Харківської обласної прокуратури поданий представником відповідача [PERSON] з порушенням вимог чч.1,2,3 ст.58, п.1 ч.1 ст.62, ч.3,4 ст.62, п.5,6 ч.3 ст. 178, п.1 ч.5 ст.178, ч.4,6 ст. 178, п.2 ч.1 ст.191 ЦПК України та ігноруванням висновку Верховного Суду України від 26 березня 2020 року, викладеного у справі №520/9703/19, оскільки вказаний відзив підписаний неналежним представником за відсутності документів, підтверджуючих повноваження Крупської К. та легітимність самої юридичної особи, без надання доказів на підтвердження обставин, на яких грунтуються заперечення відповідача. Також, 06 жовтня 2020 року на адресу суду від позивача [PERSON] надійшла заява про визнання недійсним відзиву Харківською обласної прокуратури від 25 вересня 2020 року, оскільки його подано з порушеннями норм цивільного законодавства та ігноруванням висновку Верховного Суду від 26 березня 2020 року у справі №520/9703/19, в якому зазначено, що представництво органів державної влади та органів місцевого самоврядування в судах здійснюється виключно прокурорами або адвокатами, яким було врегульовано питання про представництво за нормами прямої дії до п.3 ч.1 ст.131-1 та ст.131-2 Конституції України. 16 жовтня 2020 року [PERSON] через канцелярію суду було подано заву про визнання недійсним відзиву Державної казначейської служби України від 03 вересня 2020 року та довіреності №5-18-08/997 від 15 січня 2020 року, виданої головному спеціалісту юридичного відділу ГУ ДКСУ Пузікову В.А. як представнику ДКС України, оскільки довіреність суперечить висновку, викладеному в ухвалі Верховного Суду України від 26 березня 2020 року у справі №520/9703/19, яким було врегульовано, що з 01 січня 2020 року представництво органів державної влади та органів місцевого самоврядування в судах здійснюється виключно прокурорами або адвокатами. Відповідно до вимог ч.4 ст.62 ЦК України повноваження адвоката, як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до ЗУ «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 26 жовтня 2020 року підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду. Ухвалою Червонозаводського районного суду м.Харкова від 28 жовтня 2020 року заяву-повідомлення [PERSON] про відвід судді Демченко С.В. по цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до Прокуратури Харківської області, Державної казначейської служби України про компенсацію моральної шкоди визнано необґрунтованою, передано заяву про відвід для вирішення в порядку ч.1 ст.33 ЦПК України. 11 листопада 2020 року ухвалою Червонозаводського районного суду м.Харкова заяву [PERSON] про відвід судді Демченко у справі № 646/4586/20 було залишено без задоволення. Ухвалою Харківського апеляційного суду від 23 грудня 2020 року цивільну справу №646/4586/20 за позовною заявою [PERSON] до Прокуратури Харківської області, Державної казначейської служби України про компенсацію моральної шкоди повернуто до Червонозаводського районного суду м. Харкова для виконання вимог підпункту 15.11 пункту 15 частини 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК. Ухвалою Червонозаводського районного суду м.Харкова від 21 січня 2021 року апеляційну скаргу про відмову суду у роз`ясненні судового рішення - ухвали Червонозаводського районного суду м. Харкова від 28 жовтня 2020 по цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до Прокуратури Харківської області, Державної казначейської служби України про компенсацію моральної шкоди повернуто заявнику. Ухвалою Червонозаводського районного суду м.Харкова від 01 лютого 2021 року у задоволенні заяви [PERSON] про роз`яснення ухвали Червонозаводського районного суду м. Харкова від 26 жовтня 2020 року по цивільній справі за позовом [PERSON] до Прокуратури Харківської області, Державної казначейської служби України про компенсацію моральної шкоди відмовлено. Ухвалою Червонозаводського районного суду м.Харкова від 01 лютого 2021 року у задоволенні заяви [PERSON] про роз`яснення ухвали Червонозаводського районного суду м. Харкова від 28 жовтня 2020 року по цивільній справі за позовом [PERSON] до Прокуратури Харківської області, Державної казначейської служби України про компенсацію моральної шкоди відмовлено. 17 березня 2021 року [PERSON] подала до суду заперечення щодо прийняття судом доказів по самопредставництву від юридичної особи Державної казначейської служби України представника [PERSON] , посилаючись на те, що поданий 03 вересня 2020 року відзив на позовну заяву від імені ДКС України, підписаний представником в особі головного спеціаліста юридичного відділу Головного управління ДКС України у Харківській області Пузіковим В.А. в порядку самопредставництва, проте останній не може представляти інтереси відповідача, оскільки відсутні відомості про останнього в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, тобто [PERSON] не є тією особою, яка може вчиняти дії від імені Державної казначейської служби України та відповідно не може бути представником відповідача. Позивач [PERSON] в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Представник відповідача Харківської обласної прокуратури Панова М.С. у судовому засідання проти задоволення позову заперечувала, посилаючись на доводи, викладені у відзиві. Представник відповідача Державної казначейської служби України Пузіков В.А. у судовому засідання проти задоволення позову заперечував, посилаючись на доводи, викладені у відзиві. Суд, вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що 02 березня 2017 року [PERSON] звернулася до керівника Харківської місцевої прокуратури №6 Харківської області Яковлева А.С. з заявою про вчинення кримінальних правопорушень у порядку ч.1,2,4 ст. 214 КПК України. Як слідує з наявних в матеріалах справи документів, [PERSON] 02 березня 2017 року одержала пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого у кримінальному провадженні №42017221430000048 від 16.03.2017. Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 09 березня 2017 року зобов`язано керівника Харківської місцевої прокуратури №6 внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за повідомленням [PERSON] про кримінальні правопорушення від 02 березня 2017 року протягом 24 годин з моменту отримання копії ухвали, про що повідомити заявника, якому видати витяг з ЄРДР та розпочати досудове розслідування. 18 квітня 2017 року позивач звернулася до керівника прокуратури Харківської області із заявою в порядку п.2 ч.2 ст.56 КПК України про надання їй як потерпілій витягу з реєстру досудового розслідування у кримінальному провадженні №42017221430000048 від 16.03.2017. 20 квітня 2017 року старшим слідчим першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури області Богінським О. надіслано відповідь позивачу за результатами розгляду її заяви від 18 квітня 2017 року щодо надання витягу з реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні 42017221430000048 від 16.03.2017, в якій зазначено, що відповідно до вимог ст.42, 56, 220 КПК України право заявляти клопотання в порядку ст. 220 КПК України під час досудового розслідування має потерпілий, підозрюваний, обвинувачений та їх представники. Проте, у даному кримінальному провадженні осіб, які мають статус потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого на даний час не встановлено (відсутні жодні процесуальні документи, які б підтверджували наданням [PERSON] процесуального статусу потерпілої). Ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м.Харкова від 16 листопада 2017 року скаргу [PERSON] задоволено та зобов`язано слідчого прокуратури Харківської області розглянути клопотання [PERSON] від 17 квітня 2017 року у кримінальному провадженні №№42017221430000048, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 березня 2017 року, відповідно до вимог ст. 220 КПК України протягом трьох днів з дня отримання копії ухвали. Постановою старшого слідчого першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області Богінського О.В. від 26 квітня 2017 року кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №42017221430000048 від 16.03.2017 року, закрито на підставі п. 2 ч.1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення. Ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м.Харкова від 17 жовтня 2017 року скаргу [PERSON] задоволено та скасовано постанову старшого слідчого першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області Богінського О.В. від 26 квітня 2017 року про закриття кримінального провадження №42017221430000048 від 16.03.2017. Ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м.Харкова від 20 листопада 2019 року скаргу [PERSON] задоволено та скасовано постанову слідчого прокуратури Харківської області Богінського О.В. від 10 січня 2018 про закриття кримінального провадження №42017221430000048 від 16.03.2017 за ст.356, ч.1 ст.364, ч.1 ст. 367, ч.2 ст.382 КК України. На даний час досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні триває. Пред`являючи позов до Харківської обласної прокуратури, Державної казначейської служби України, позивач,

Outcome: dismissed