Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що вони з відповідачем перебували у цивільному шлюбі, від якого 23 травня 2012 році народився син [PERSON], який проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні. Відповідач, являючись батьком дитини, кошти на утримання сина не надає, хоча працює і має постійний дохід. Виходячи з викладеного позивач просила суд, стягувати із відповідача на утримання дитини аліменти в сумі 1000 (одна тисяча) гривень, щомісячно до досягнення дитиною повноліття допустивши негайне виконання рішення суду в межах платежів за один місяць. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, однак направила на адресу суду письмову заяву, в якій позовні вимоги змінила, просила суд стягувати з відповідача на її користь, на утримання сина [PERSON] аліменти в сумі 614 (шістсот чотирнадцять) гривень щомісячно до досягнення сином повноліття. Справу просила розглядати у її відсутності. Судові витрати просила покласти на відповідача. Відповідач в судове засідання ,направив письмову заяву в якій змінені позовні вимоги визнав, просив справу розглянути у його відсутності. Дослідивши письмові докази по справі, судом встановлені наступні обставини справи і відповідні їм правовідносини. Так судом, згідно свідоцтва про народження серії 1-МИ №161771, виданого 25.05.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції, судом встановлено, що у сторін 23.05.2012 року, народився син [PERSON]. Згідно ст.51 Конституції України та у відповідності до положень ст.ст.180, 181 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Сторони, як встановлено судом, спільно не проживають, а дитина проживає з матірю. Таким чином відповідач, проживаючи окремо від сімї, зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття, нарівні із матірю дитини, що свідчить про необхідність задоволення позовна вимога про стягнення з відповідача аліментів на утримання своєї дитини. Вирішуючи питання про розмір аліментів, що будуть стягуватись з відповідача, суд виходить з того, що згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Законом України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2016 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років, з 1 травня -1228 грн., з 1 грудня в сумі 1313 грн. Відповідно до вимог ст.ст. 213, 215 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим, а за змістом має містити встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини. При встановленні фактів суд оцінює належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Виходячи з цього та зважаючи на те, що обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька і з урахуванням матеріального становища батьків суд знаходить, що таке, належне утримання можливе в розмірі який буде повністю забезпечувати встановлений Законом прожитковий мінімум дитини сторін. Аліменти на утримання дитини суд стягує з часу звернення позивача до суду, тобто з 24 червня 2016 року, що відповідає положенням ст.191 СК України та згідно вимог п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, допускає негайне виконання судового рішення в цій частині в межах суми платежу за один місяць. Судові витрати суд, у відповідності до положень ст.88 ЦПК України, покладає на відповідача, у звязку з тим, що дитина проживає з матірю, яка до суду зверталась для захисту інтересів малолітньої дитини а будь-які інші грошові, а також аліментні обовязки у відповідача відсутні.

Outcome: approved