Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] коштів на її утримання у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця до досягнення їхнім спільним неповнолітнім сином - [PERSON] , [INFO] , трьох років, посилаючись на те, що вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, дитина проживає на даний час з нею, добровільно надавати матеріальну допомогу відповідач відмовляється, тому вона вимушена звернутися до суду. Відповідач офіційно працює у ТОВ «ФОЗЗІ-ФУД» охоронцем, інших дітей на утриманні немає. Позивач офіційно не працює, отримує лише державну допомогу при народженні дитини. Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 19.03.2021 року відкрито провадження по справі, призначений її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження, сторонам встановлений строк для надання заяв по суті справи. 14.04.2021 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній зазначив, що позов визнає частково, не заперечує щодо стягнення з нього коштів на утримання дружини у розмірі 1/8 частини всіх видів його заробітку (доходу), оскільки позивач надає послуги з перманентного макіяжу в салоні краси «Діана» в Комунарському районі, на початку 2021 року у зв`язку із хронічним захворюванням він знаходився на стаціонарному лікуванні, 10.03.2021 року йому була проведена операція. Через погіршення стану здоров`я на теперішній час він потребує витрати на лікування. Крім того, судовим наказом Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 19.03.2021 року з нього стягнуто аліменти на дитину -[PERSON] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача. 29.04.2021 року на адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій остання зазначила, що відповідач не надав суду належних доказів отримання нею доходу, в період лікування відповідача з останнього аліменти не стягувалися, через стан здоров`я вона також потребує оперативного лікування. Крім того, 21.02.2021 року вона оформила на своє ім`я споживчий кредит у розмірі 38212,91 грн. на придбання побутової техніки для спільного з відповідачем користування, який тепер вимушена погашати самостійно. Позивач у судовому засіданні позові вимоги підтримала, просила суд задовольнити позов в повному обсязі, а також зазначила, що на теперішній час дитині 5 місяців, відповідач пішов з сім`ї, коли дитині було 3 місяці. 26.04.2021 року вона офіційно працевлаштувалася в ТОВ «Варус», у зв`язку із відсутністю коштів для існування. Вона з сином проживають в орендованій квартирі, з якої планують з`їжджати, оскільки немає коштів на її оплату. Відповідач і його представник у судовому засіданні просили позов задовольнити частково, не заперечували щодо стягнення з [PERSON] коштів на утримання позивача у розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно. Заслухавши пояснення позивача, відповідача і його представника, вивчивши матеріали справи і дослідивши письмові докази, суд доходить наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно зі свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER] , виданого 30.07.2020 року Комунарським районним у місті Запоріжжя відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), сторони 30.07.2020 року зареєстрували шлюб, про що складено відповідний актовий запис за №317 (а.с.6). Відповідно до свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , виданого 12.12.2020 року Комунарським районним у місті Запоріжжя відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), сторони є батьками неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] (а.с.7). Згідно зі судовим наказом, виданим 19.03.2021 року Комунарським районним судом м.Запоріжжя, з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 17.03.2021 року (а.с.60). На підставі довідки про доходи вих.№002625/СФ, виданої 09.04.2021 року ТОВ «Сільпо-Фуд», встановлено, що [PERSON] працює на посаді охоронця в магазині, його загальна сума доходу у період з 01.10.2020 року по 31.03.2021 року склала 54691,45 гривень (а.с.59). Отже, судом встановлено, що на даний час дитина знаходиться на утриманні матері, проживає разом з нею. Добровільно відповідач матеріальної допомоги на утримання дружини не надає, хоча є працездатним. На підставі ч.ч.2, 4, 6 ст.84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Отже, особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Аналіз вказаних положень сімейного законодавства дає підстави суду вважати, що сімейним законодавством України передбачено право дружини - матері на утримання чоловіком - батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині матері незалежно від цієї обставини. Судом встановлено, що відповідач не виконує свій обов`язок по утриманню дружини до досягнення дитиною трьохрічного віку. Відповідно до ст.80 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від доходу (заробітку) другого і (або) у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір коштів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач є працездатним, офіційно працевлаштований, має стабільний дохід, на його утриманні відсутні інші особи, крім спільної з позивачем дитини, а тому має можливість надавати визначену законодавством допомогу дружині. Беручи до уваги розмір аліментів, стягнутих з відповідача на утримання дитини, зважаючи на розмір доходу та витрат на лікування [PERSON] , виходячи з принципу справедливості, розумності та з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача і встановлених в судовому засіданні обставин, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача кошти на дружину у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення їхнім спільним неповнолітнім сином - [PERSON] , [INFO] , трьох років. Доказів на підтвердження неможливості сплачувати кошти на утримання дружини у вищезазначеному розмірі відповідач суду не надав. Отже, позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Так як задоволена основна вимога позивача, яка була звільнена від сплати судового збору при подачі заяви, з відповідача повинен бути стягнений в дохід держави судовий збір.

Outcome: approved