Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши в обґрунтування своїх вимог, що з відповідачем [PERSON] вона знаходиться в юридичному шлюбі з 20 жовтня 2000 року. Під час спільного подружнього життя у них народилися діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки з відповідачем не склалися. З 16 серпня 2014 року вони з відповідачем припинили сімейні стосунки, відповідач як біженець виїхав до Російської Федерації, пообіцявши, що після того, як облаштується на новому місці, забере їх до себе, однак відповідач знайшов там іншу жінку, повертатися не збирається. Просить суд їх шлюб з відповідачем розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з*явилася, про час та місце розгляду справи по суті повідомлена належним чином, надала суду заяву з клопотанням розглянути справу за її відсутності, наполягає на задоволенні вимог у повному обсязі, не заперечує проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явився по невідомій суду причині, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи від нього до суду не надходило. Суд вважає, що в справі є дані про всі права і взаємовідносини сторін, тому немає необхідності вислуховувати особисті пояснення осіб, які не з'явились до суду і розглянути справу за відсутності сторін. Враховуючи позицію позивача, яка не заперечувала проти розгляду справи у порядку заочного провадження, суд вважає можливим розглянути справу заочно. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 20 жовтня 2000 року. Їх шлюб зареєстровано відділом РАГС Армянського міськвиконкому автономної республіки Крим за актовим записом № 136 (а.с. 6). Сторони мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с. 7-12). Діти проживають разом з матір*ю за адресою: [ADDRESS] (а.с. 13). Жодна із сторін відновлювати сімейні стосунки та зберігати шлюб не бажає. Позивач вважає, що їх сім'я розпалася остаточно, подальше спільне життя неможливе і що не розірваний шлюб буде порушувати їх особисті інтереси в подальшому. Згідно частини першої статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Підставою розірвання шлюбу, відповідно до положень статті 112 Сімейного кодексу України, є неможливість подальшого спільного життя подружжя і збереження шлюбу. Досліджені докази по справі, позиція сторін та їх небажання жити однією сім'єю дають суду підстави для висновку про неможливість збереження шлюбу. Оскільки встановлені судом фактичні стосунки, які склалися між подружжям, не дають підстав вважати, що збереження шлюбу та їх подальше сумісне життя можливе, суд вважає, що шлюб слід розірвати. Обставин, які б перешкоджали розірванню шлюбу, судом не встановлено. Спір майнового характеру не заявлений, питання про місце проживання дитини та питання їх матеріального забезпечення у даному провадженні перед судом не порушувалось. У позові про розірвання шлюбу, між сторонами неможливо встановити ступінь винуватості будь-якої сторони, у зв'язку з чим, суд вважає необхідним залишити судові витрати на рахунку сторони, що звернулась з позовом про розірвання шлюбу. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved