Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON], третя особа: орган опіки та піклування в особі служби у справах дітей Апостолівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позову позивач посилалася на ту обставину, що відповідач ухиляється від обов'язку по утриманню дитини, зовсім не виявляє турботи до дитини, не цікавиться її життям, здоров'ям та навчанням, матеріально не утримує доньку, тому позивач просила позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її неповнолітньої доньки. У судове засідання позивач не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач повторно в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому ч. 5 ст. 74 ЦПК України порядку. Суд визнав за можливе розглянути справу без участі відповідача, в порядку заочного розгляду, відповідно до ст.ст. 224-225 ЦПК України. Представник органу опіки та піклування в особі служби у справах дітей Апостолівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області Дайнеко Н.М. у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги позивача підтримала, надала до заяви висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача. Суд оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє доведення в судовому засіданні, є такими, що ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України, у зв'язку з чим позов відлягає задоволенню з наступних підчтав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 28.03.2002 року). З довідок виконавчого комітету Зеленодольської міської ради № 2042 від 05.12.2016 року та № 2138 від 20.12.2016 року, установлено, що позивач - [PERSON] та її донька -[PERSON] проживають вдвох за адресою: [ADDRESS]. Згідно довідки № 71 від 08.12.2016 року, виданої Мар'янською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів № 1 Зеленодольської міської ради, вбачається, що дитина навчається у даній школі з 2012 року і на протязі цього періоду вихованням дівчинки займалась тільки мама [PERSON] З характеристики на ученицю [PERSON] № 70 від 08.12.2016 року, виданій Мар'янською загальноосвітньою школою І ступеня Зеленодольської міської ради, встановлено, що дитина виховується в неповній сім'ї , увагу навчанню та вихованню дитини приділяє лише мати. Відповідно до висновку, виданого опікунською радою села Мар'янське Зеленодольської міської ради Апостолівського району Херсонської області від 21.12.2016 року, визнано доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню неповнолітньої доньки [PERSON]. З наданого органом опіки та піклування, в особі служби у справах дітей Апостолівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області висновку також вбачається доцільним позбавити [PERSON] батьківських прав щодо [PERSON]. Допитані в судовому засіданні свідки - [PERSON], [PERSON] та [PERSON] підтвердили факт, що відповідач не бере участі у вихованні дитини, не відвідує дитину, не надає коштів на її утримання, понад 8 років не з'являвся в с. Мар'янське. Згідно ст. 150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України - мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно із абз. 2 п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.07 року, із змінами, внесеними постановою Пленуму ВС України № 20 від 19.12.2008 року, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до положень ст. 12 ч. І Конвенції ООН від 20 листопада 1989 р. «Про права дитини» (ратифікована Україною 27 лютого 1991 р.), держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що стосуються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю. З цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що стосується дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства. Таким чином, в судовому засіданні доведено, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, що є підставою для позбавлення його батьківських прав з врахуванням інтересів дитини, тому, суд вважає за доцільне задовольнити вимоги, щодо позбавлення батьківських прав [PERSON]. Згідно ч. 2, ч. 3 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У відповідності до ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. В судовому засіданні не встановлено обставин, за якими відповідач міг би бути звільненим від обов'язку утримувати свою неповнолітню доньку, тому суд вважає за необхідне задовольнити вимоги, щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини. Питання про судові витрати суд вважає за необхідне вирішити в порядку передбаченому статтею 88 ЦПК України відповідно до Закону України «Про судовий збір», що діяв на час подачі позову до суду. При цьому, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, тому, суд стягує з відповідача на користь позивача документально підтверджений судовий збір за позовну заяву про позбавлення батьківських прав в розмірі 551 грн. 20 коп. та 551 грн. 20 коп. в доход Державного бюджету України за позовну вимогу про стягнення аліментів на дитину.

Outcome: approved