Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-20 00:00:00

Позивач\~ [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання за нею в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON], померлого 02 грудня 2015 року права власності на земельну ділянку площею 1,6500 га, кадастровий номер 6124688200010010958, в межах згідно з планом, розташовану на території Терпилівської сільської ради Підволочиського району Тернопільської області, яка належала померлому [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого державним нотаріусом Другої Рівненської державної нотаріальної контори 30 серпня 2012 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1-628. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 02 грудня 2015 року помер [PERSON], з яким перебувала у шлюбі зареєстрованому 15 вересня 1984 року. Заповітного розпорядження [PERSON] не залишив, спадкоємцями першої черги за законом після його смерті крім неї, як дружини померлого, є їх спільні діти [PERSON], [PERSON], а також мати спадкодавця [PERSON], які спадщини не прийняли, від прийняття спадщини відмовились, про що у визначений законом строк подали нотаріусу відповідні заяви. 28 вересня 2016 року на імя позивача видано Свідоцтво про право на частину спадкового майна, яке було спільною сумісною власністю подружжя і Свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті чоловіка. Крім того, до спадкової маси після смерті [PERSON] відноситься і успадкована ним після смерті свого батька [PERSON] земельна ділянка, площею 1,650 га кадастровий номер 6124688200010010958, передана для ведення особистого селянського господарства, що належала спадкодавцю на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 456162, виданого Підволочиською райдержадміністрацією 21 вересня 2006 року, отримавши 30 серпня 2012 року Свідоцтво про право на спадщину за заповітом, посвідчене державним нотаріусом Другої Рівненської державної нотаріальної контори 30 серпня 2012 року, зареєстроване в реєстрі за № 1-628. У зазначеному свідоцтві зазначено, що право на спадщину підлягає державній реєстрації в територіальних органах Держкомзему, проте [PERSON] за життя реєстрації майна відповідно до вимог чинного законодавства не здійснив. Зазначена обставина стала причиною відмови позивачу у віддачі Свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, що належала спадкодавцю згідно Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого 30 серпня 2012 року, а тому, зважаючи на те, що іншого шляху вирішення порушених нею прав немає, - просить позов задовольнити. В судове засідання позивач не зявилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] у судове засідання не зявилися, однак подали до суду заяви, згідно якої просять справу розглянути у їх відсутності, проти задоволення позову не заперечують. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що слід ухвалити рішення у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив такі факти: [PERSON] помер 02 грудня 2015 року в м. Рівне, про що свідчить свідоцтво про смерть серії І-ГЮ № 181000, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції. Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 45241175 від 28 вересня 2016 року після смерті [PERSON], померлого 02 грудня 2015 року, приватним нотаріусом м. Рівне заведено спадкову справу № 1/2016, на імя спадкоємця [PERSON], спадкоємиці першого ступеня спорідненості, видано Свідоцтво про право на спадщину НВХ 814594 від 28 вересня 2010 року. Інформація щодо інших спадкоємців після смерті [PERSON] відсутня. Разом із тим, у видачі на імя [PERSON] Свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 1,6500 га, кадастровий номер 6124688200010010958, в межах згідно з планом, розташовану на території Терпилівської сільської ради Підволочиського району Тернопільської області, яка належала [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого державним нотаріусом Другої Рівненської державної нотаріальної контори 30 серпня 2012 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1-628 позивачу відмовлено, про що свідчить постанова приватного нотаріуса від 29 вересня 2016 року. Свою відмову нотаріус мотивує тим, що згідно відомостей викладених у Витязі з державного земельного кадастру про земельну ділянку, наданого Управлінням Держгеокадастру у м.Рівне Рівненської області власником земельної ділянки з кадастровим номером 6124688200010010958, розташованої на території Терпилівської сільської ради Підволочиського району Тернопільської області є [PERSON], що вказує на те, що спадкодавець [PERSON] не здійснив реєстрацію відповідно до вимог винного законодавства права власності на земельну ділянку, набуту внаслідок отримання ним Свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Із письмових пояснень позивача судом встановлено, що земельна ділянки площею 1,650 га кадастровий номер 6124688200010010958, належала [PERSON] на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 456162, виданого Підволочиською райдержадміністрацією 21 вересня 2006 року, після смерті якого спадщину отримав [PERSON], та отримав Свідоцтво про право на спадщину за заповітом, посвідчене державним нотаріусом Другої Рівненської державної нотаріальної контори 30 серпня 2012 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1-628, проте за життя реєстрації майна у встановленому законом не здійснив. Таким чином судом встановлено, що позивач [PERSON] є спадкоємцем за законом після смерті чоловіка [PERSON], спадщину прийняла, на частину спадкового майна отримала свідоцтва про право на спадщину за законом, інші спадкоємці за законом від прийняття спадщини відмовились, однак у звязку з тим, що правовстановлюючий документ на спадкове майно не відповідає вимогам, які ставляться до документів, що подаються для вчинення нотаріальної дії, - не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом та використати належне їй право власності на земельну ділянку згідно Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого державним нотаріусом Другої Рівненської державної нотаріальної контори 30 серпня 2012 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1-628. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять\~усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно статті 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За вказаних обставин суд вважає, що позов [PERSON] є підставним і підлягає до задоволення шляхом визнання за нею в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого 02 грудня 2015 року, права власності на земельну ділянку площею 1,6500 га, кадастровий номер 6124688200010010958, в межах згідно з планом, розташовану на території Терпилівської сільської ради Підволочиського району Тернопільської області, яка належала спадкодавцю на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого державним нотаріусом Другої Рівненської державної нотаріальної контори 30 серпня 2012 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1-628. На підставі наведеного,

Outcome: approved