Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Маріупольської міської ради про визнання права власності на кооперативну квартиру, третя особа ОСББ «Ліга». Просить суд визнати за нею право власності на кооперативну квартиру [ADDRESS]. В подальшому уточнила позовні вимоги та в остаточній їх редакції просила суд визнати за нею право власності на трьохкімнатну кооперативну квартиру [ADDRESS] загальною площею 62,8 кв.м., жилою площею 43,7 кв.м. В обґрунтування позовних вимог позивач вказувала на те, що вона є членом ЖБК «Орджонікідзевський-153» і квартиронаймачем квартири [ADDRESS], ордер на яку видано на підставі рішення виконавчого комітету Жданівської міської ради народних депутатів у 1986 році. Всі роки вона користувалася квартирою, сплачувала комунальні послуги, що підтверджується квитанціями і ніщо не ставило під сумнів її право власності на вказану квартиру. В теперішній час у неї виникла необхідність у переоформленні квартири, але в Реєстраційній службі відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно їй було роз'яснено про необхідність вирішення вказаного питання в судовому порядку, внаслідок чого вона змушена звернутися до суду із даним позовом. В судове засідання позивач не з'явилась, просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, про що подала письмову заяву. Відповідач будучі повідомлений про дату, місце та час розгляду справи, до суду неодноразово не з'являвся, у зв'язку з чим суд, відповідно до ст. 169 ч.4 ЦПК України, розглянув справу без його участі. Представник третьої особи ОСББ «Ліга», Юдін В.П., діючий на підставі довіреності, у судове засідання не зявився, просив розглянути справу без його участі, не заперечував проти задоволення позову. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] в повному обсязі, виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що підставою для вселення [PERSON] та членів її родини в кооперативну квартиру [ADDRESS] є ордер №00619 КО-2 від 28.02.1986 року, виданий на підставі рішення виконкому Жданівської міської ради народних депутатів №119 від 05.03.1986 року (а.с.8) Відповідно до довідки № 98-с/13 від 19.08.2013 року, виданої ОСББ «Ліга», [PERSON] є членом ОСББ «Ліга» (до 18 червня 2007 року - членом ЖБК «Орджонікідзевський-153»), нею в повному обсязі внесено пай за квартиру [ADDRESS] в сумі 7897 рублів, остаточний розрахунок проведено у 1992 році (а.с.9, 9-а). З технічної документації вбачається, що власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] (а.с.4-5). Відповідно до ст.4 Заключних і перехідних положень Цивільного Кодексу України (далі за текстом ЦК України), який набрав чинності 01.01.2004 року, щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, які виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Таким чином, оскільки правовідносини, пов'язані з правом володіння, користування і розпорядження вказаним майном (квартирою) виникли до набрання чинності діючого Цивільного кодексу України, при вирішенні даного спору, суд застосовує положення Цивільного Кодексу України в редакції 1963 року. Відповідно до ч.1 ст. 15 Закону України «Про власність», член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно. Згідно роз'яснень п.5-1 Постанови Пленуму Верховного Суду СРСР №9 від 18.09.1987 року «Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи», член житлово-будівельного кооперативу, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, придбає право власності на квартиру і вправі розпоряджатися нею на свій розсуд - продавати, заповідати, обмінювати, і вчиняти відносно неї інші угоди, не заборонені законом. Положенням ст. 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Аналізуючи вищевикладені норми права, оскільки право власності на квартиру у позивача виникло правомірно, позивач повністю сплатила пайовий внесок за квартиру, та її право власності ставиться під сумнів у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на квартиру, суд приходить до висновку про обгрунтованість заявлених позовних вимог, внаслідок чого задовольняє позов [PERSON] в повному обсязі.

Outcome: approved