overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 09 вересня 2014 року у Скалатській міській раді Підволочиського району, посилаючись на те, що сімейні відносини не склались через несумісність характерів та відсутність взаєморозуміння. У зв’язку із постійними суперечками та конфліктами сумісне проживання стало нестерпним. Переконана, що подальше спільне проживання є неможливим, а тому просить позов задовольнити. В судовому засідання позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, пояснила, що на даний час проживають окремо, спільних дітей у шлюбі немає, на примирення категорично не згідна, просить шлюб розірвати, після розірвання шлюбу прізвище змінити на дошлюбне - [PERSON]. Відповідач [PERSON] в судовому засідання позовні вимоги визнав, пояснив, що із викладеними у позові мотивами не згідний, однак проти розірвання шлюбу не заперечив. Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив такі факти: Згідно свідоцтва про шлюб серії 1-ИД № 110044, виданого виконавчим комітетом Скалатської міської ради 09 вересня 2014 року, [PERSON], [INFO], та [PERSON] (прізвище до одруження [PERSON]П.), [INFO], зареєстрували шлюб 09 вересня 2014 року у Скалатській міській раді Підволочиського району Тернопільської області, про що зроблено відповідний актовий запис №20. З пояснень сторін судом встановлено, що спільне сімейне життя у них не склалося, спільних дітей у шлюбі немає, проти надання терміну на примирення заперечують. За вказаних обставин судом встановлено, що дальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є таким, що суперечить їх інтересам, тому відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, шлюб підлягає до розірвання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 09 листопада 2003 року у с. Мислова Підволочиського району, посилаючись на те, що за час перебування у шлюбі у них народилося двоє дітей, проте через протилежні погляди на шлюб спільне сімейне життя у них не склалося, шлюбні відносини фактично припинено, а тому просить позов задовольнити. В судовому засідання позивач підтримала позовні вимоги в повному обсязі, пояснила, що протягом останніх чотирьох років сімейні відносини у них погіршились, сенсу надалі проживати разом немає, проти надання терміну для примирення заперечує, просить шлюб розірвати, прізвище після розірвання шлюбу залишає «[PERSON]», після розлучення діти залишаться проживати з нею, спору майнового характеру немає. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав, проти розірвання шлюбу не заперечив. Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив такі факти: Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER], виданого Мисловецькою сільською радою Підволочиського району Тернопільської області 09 листопада 2003 року, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб 09 листопада 2003 року, про що зроблено відповідний актовий запис № 5. Під час перебування у шлюбі в сторін народилося двоє дітей: [PERSON],[INFO], та [PERSON], [INFO], що стверджується їх свідоцтвами про народження. З пояснень сторін судом встановлено, що спільне сімейне життя у них не склалося через розбіжність у поглядах на життя, проти надання терміну на примирення заперечують, після розірвання шлюбу діти залишаються проживати з матір'ю, спір майнового характеру відсутній. За вказаних обставин судом встановлено, що дальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є таким, що суперечить їх інтересам, тому відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, шлюб підлягає до розірвання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 09 травня 1998 року, посилаючись на те, що на протязі останніх років сімейне життя у ник погіршилось, на даний час сумісне проживання припинено, дітей просить залишити проживати з нею, позов задовольнити. В судовому засідання позивач підтримала позовні вимоги в повному обсязі, пояснила, що протягом останніх двох років проживають окремо, обоє намагаються створити іншу сім»ю, син залишиться проживати з нею, щодо його утримання досягнуто згоди, спору майнового характеру немає, проти надання терміну для примирення заперечує, просить шлюб розірвати, прізвище після розірвання шлюбу змінювати не бажає. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав, проти розірвання шлюбу не заперечив. Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив такі факти: Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Підволочиського районного управління юстиції Тернопільської області 04 березня 2008 року, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб 09 травня 1998 року у Рожиській сільській раді Підволочиського району Тернопільської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 1. Під час перебування у шлюбі в сторін народився син [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] від 10 жовтня 1998 року. З пояснень сторін судом встановлено, що спільне сімейне життя у них не склалося, проти надання терміну на примирення заперечують, після розірвання шлюбу дитина залишається проживати з матір'ю, спір майнового характеру відсутній. За вказаних обставин судом встановлено, що дальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є таким, що суперечить їх інтересам, тому відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, шлюб підлягає до розірвання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 10.06.2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис №229, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося у звязку з різними характерами та різними поглядами на життя та шлюбні обовязки, шлюб існує формально, сторони разом не проживають з червня 2015 року. Позивач не має наміру поновлювати шлюбні відносини, переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечить їх інтересам. Від шлюбу з відповідачем мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO]. Спору щодо місця проживання дитини немає, донька проживає з позивачкою та після розірвання шлюбу залишиться проживати із нею. Спір щодо розподілу спільного майна буде вирішуватись окремо. У судовому засіданні позивач позов підтримала та наполягала на його задоволенні. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Частиною 1 ст.61 ЦПК України передбачено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Статтею ст.56 СК України передбачено право дружини та чоловіка на особисту свободу, у тому числі й на припинення шлюбу. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. За змістом ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 10.06.2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис №229, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії І-ЖД №024591. виданим 10.06.2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження серії І-ЖД №041035, виданим 10.06.2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис №351. Дитина проживає з матірю. Сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства, разом не проживають з червня 2015 року, тому на даний час шлюб між ними носить виключно формальний характер. Приймаючи до уваги, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, їх особисті та майнові права після розірвання шлюбу не будуть порушені, суд дійшов до висновку, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсному волевиявленню сторін і шлюб може бути розірваний.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 10 березня 2005 року Кулиничівською селищною радою Харківського району та області, актовий запис №4. Позивач в обґрунтування своїх вимог за позовом зазначила, що вони знаходяться з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 10 березня 2005 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалось, оскільки між ними відсутнє взаєморозуміння, у них різні погляди на сімейне життя. Шлюбно-сімейні відносини припинені, сторони не ведуть спільне господарство, у них відсутній єдиний сімейний бюджет, проживають окремо. Позивач вважає, що збереження родини не є можливим, на примирення вона не згодна. Позивач [PERSON] належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, якою позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, проти вирішення справи шляхом ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON], належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності та відзиву на позов не надав. Враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. З огляду на положення ст. 280 ЦПК України,\~судом, за згодою позивача, проведено заочний розгляд справи. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до наступного. В судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб 10 березня 2005 року, який був зареєстрований Кулиничівською селищною радою Харківського району та області, актовий запис №4. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], яка мешкає разом з позивачем. Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини, мешкають окремо, спільне господарство не ведуть, майновий спір між ними відсутній. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судовим розглядом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. З огляду на наведене, суд вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Положеннями ст.\~113\~СК України закріплено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем. Оскільки позивач після реєстрації шлюбу не змінювала своє прізвище, то суд за таких обставин залишає їй прізвище без змін «Леонідова». На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 10 серпня 1996 року Київським відділом реєстрації актів громадянського стану м.Харкова, актовий запис №450. Позивач в обґрунтування своїх вимог за позовом зазначила, що вони знаходяться з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 10 серпня 1996 року Київським відділом реєстрації актів громадянського стану м.Харкова. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки. Шлюбно-сімейні відносини припинені, сторони не ведуть спільне господарство. Позивач вважає, що збереження родини не є можливим, на примирення він не згоден. У судове засідання позивача не з`явилася, повідомлялася про дату та час слухання справи своєчасно та належним чином, надала суду заяву, з якої вбачається, що вона просить розглядати справу за її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти примирення заперечує. Відповідач у судове засідання не зявився, повідомлений про дату та час розгляду справи своєчасно та належним чином, надав до суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутністю, при цьому зазначила, що позовні вимоги визнає у повному обсязі. Враховуючи, що розгляд справи відбувся у відсутність позивача та відповідача, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову, з наступних підстав: Згідно ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 10 серпня 1996 року Київським відділом реєстрації актів громадянського стану м.Харкова, актовий запис №450. (свідоцтво про одруження серія 1-ВЛ №031335 від 10.08.1996 року). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серія 1-ВЛ №248540 від 20.05.2003 року). Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і зберігання шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. У ході судового розгляду встановлено, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені, сторони не ведуть спільне господарство, у них відсутній єдиний сімейний бюджет. Позивач вважає, що збереження родини не є можливим, на примирення вона не згодна. З заяви відповідача також вбачається, що він просить шлюб розірвати. Суд, зясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємовідносини подружжя, вважає подальше сімейне життя подружжя і зберігання сімї неможливим. При таких обставинах, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 10 червня 1999 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Тернопільської міської ради Тернопільської області, актовий запис 588. Заявлені вимоги мотивує тим, що сімейне життя не склалося із-за різних характерів та переконань, стосунки між сторонами спору погіршилися, внаслідок чого у них постійні суперечки, позивач з відповідачем не підтримують подружніх відносин, шлюб носить формальний характер, сторони не ведуть спільного господарства, а тому, вважає, що їх сімя розпалася остаточно. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, однак на адресу суду направила заяву в якій позов підтримала й просить судовий розгляд здійснювати за власної відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, однак надаслав заяву в якій проти задоволення позову не заперечив, та просить справу розглядати за своєї відсутності. Розглянувши матеріали справи, суд встановив такі факти: Між сторонами спору зареєстровано шлюб 10 червня 1999 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Тернопільської міської ради Тернопільської області, актовий запис 588. У сторін спору є дитина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сімї суперечитиме інтересам одного з них. На цьому ж наголошує Верховний Суд України в п. 10 Постанови Пленуму за № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійним та поділ спільного майна подружжя» - проголошена Конституцією України охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. В судовому засіданні встановлено, що сторони спору тривалий час не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства, шлюб носить формальний характер . Проаналізувавши докази в їх сукупності, суд вважає, що оскільки сторони спору позов підтримують та визнають, про що суду надано заяви в письмовій формі, встановлення строку для примирення є недоцільним, подальше збереження сімї суперечитиме їх інтересам, а тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 11.02.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис№57, мотивуючи тим, що стосунки між ними не склалися, сумісного господарства не ведуть. Примирення та збереження сімї позивач вважає неможливим. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просив позов задовольнити. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Вислухавши позивача, відповідача, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. В судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 11.02.2014 року, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії І-ЖД №203130, виданим 11.02.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис№57. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження серії І-ЖД №395347, виданим 29.07.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис№905. Дитина залишається проживати з матірю. Спору щодо розподілу сумісного майна та місця проживання дитини на даний час не має. Стосунки між сторонами не склалися, сумісне господарства разом не ведуть. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ч.3 ст.109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки сторони однією сімєю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки \~наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, а також відповідач позов визнав, суд вважає за можливе шлюб розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-01 00:00:00

Позивач [PERSON] \~звернулася до\~суду з\~позовом до\~ [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 11.08.2007 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Лозова Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис №262. В обґрунтування позову зазначила, що від шлюбу сторони мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Спільне проживання не склалося по причині різних поглядів на шлюб та сім`ю. Шлюбні відносини між ними припинені з лютого 2019 року, з цього ж часу не ведуть спільного господарства, а тому вважає, що примирення між ними не можливо, просить суд шлюб з відповідачем розірвати. У судове засідання позивач не з`явилася, повідомлялась про дату та час слухання справи своєчасно та належним чином, через канцелярію суду надала заяву про слухання справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд шлюб розірвати. Після розірвання шлюбу залишити дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений заздалегідь та належним чином, через канцелярію суду надав заяву, якою не заперечував проти розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 3 ст.\~200, ч. 4 ст.\~206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову на підготовчому судовому засіданні, та у відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб 11.08.2007, який був зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Лозова Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис №262.(серія [NUMBER] ). Від шлюбу сторони мають дочку [PERSON] , [INFO] (свідоцтво серії [NUMBER] видане 25.01.2008 Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову №3 Харківського міського управління юстиції, актовий запис №453). Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ст.113\~СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За письмовою заявою позивача, суд зазначає про вибір прізвища позивача, яка просить після розірвання шлюбу відновити дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Таким чином, зважаючи, на те, що сторони сімейних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому суд вважає, що шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved