Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] акціонерного товариства [PERSON] «Надра» про визнання договору поруки припиненим, посилаючись на те, що 21.04.2008 року між [PERSON] та Відкритим акціонерним товариством комерційним банком «Надра» укладено кредитний договір «Автопакет» № 797699. Предметом застави зазначено автомобіль Hyundai Accent 1.5 CRD1, 2008 р.в. реєстраційний номер [NUMBER]. В забезпечення повернення кредиту пунктом 3.2. кредитного договору «Автопакет» № 797699 передбачена порука, відповідно до якого позивач [PERSON] виступила поручителем за належне виконання зобовязань [PERSON], який нею був підписаний. 17.04.2015 року [PERSON] помер. Вважає, що договір не містить положень, якими передбачено таку згоду чи встановлено обовязок нести відповідальність за основним зобовязанням після зміни позичальника, оскільки у звязку зі смертю позичальника [PERSON] та за відсутності її згоди відповідати за належне виконання зобовязань за кредитним договором будь-яким іншим позичальником, згадана порука припинилась. Просить визнати поруку зазначену в п.3.2 Порука договору «Автопакет» №797699 від 21.04.2008 року, укладеним між Відкритим акціонерним товариством [PERSON] «Надра» та [PERSON], [PERSON] припиненим та стягнути з [PERSON] акціонерного товариства [PERSON] «Надра» на її користь судові витрати по сплаті судового збору. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, про дату та час розгляду справи була повідомлена належним чином, згідно довіреності від 10.08.2016 року, надала право представляти її інтереси в судовому засіданні представнику [PERSON], який також будучи повідомленим про день, час і місце розгляду справи в порядку ст. 74 ч. 4 ЦПК України, суду надав в інтересах своєї довірительки позивача по справі письмову заяву, з клопотанням справу розглянути, як у відсутність позивача [PERSON], так і в його відсутність; позовні вимоги позивачем, представником позивача підтримано в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] акціонерного товариства [PERSON] «Надра», в судове засідання повторно не зявився, будучи повідомленим про день, час і місце розгляду справи в порядку ст. 74 ч. 4 ЦПК України, відомостей про поважність причини неявки в судове засідання суду не повідомили. Вимогами ст. 169 ч.4 ЦПК України визначено, що в разі повторної неявки в судове засідання відповідача повідомленого належним чином суд вирішує справу на підставі наявних в ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Судом встановлено, що згідно поданої в суд заяви, позивачем, в її інтересах представником не заперечувалося проти розгляду справи в заочному порядку з ухваленням заочного рішення. Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, обєктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Судом, належними доказами по справі встановлено, що 21.04.2008 року між [PERSON] та Відкритим акціонерним товариством комерційним банком «Надра» укладено кредитний договір «Автопакет» № 797699. Предметом застави зазначено автомобіль Hyundai Accent 1.5 CRD1, 2008 р.в. реєстраційний номер [NUMBER]. В забезпечення повернення кредиту пунктом 3.2. кредитного договору «Автопакет» № 797699 передбачена порука, відповідно до якого позивач [PERSON] виступила поручителем за належне виконання зобовязань [PERSON], який нею був підписаний (а.с.6-9). Згідно свідоцтва про смерть від 17.04.2015 року [PERSON] помер (а.с.11). Законодавцем визначено, що здатність мати цивільні права та обов'язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна процесуальна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті у відповідності до ст. 25 ЦК України. Статтею 608 ч.1 ЦК України, передбачено, що зобов'язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язаним з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою. Згідно ст.ст.553, 554 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. У разі порушення такого зобов'язання боржник і поручитель відповідають як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Вимогами ст. 523 ЦК України визначено, що порука або застава, встановлена іншою особою, припиняється після заміни боржника, якщо поручитель або заставодавець не погодився забезпечувати виконання зобов'язання новим боржником, а згідно зі статтею 607 ЦК зобов'язання припиняється неможливістю його виконання у зв'язку з обставиною, за яку жодна зі сторін не відповідає. Відповідно до ст.ст.1216, 1218 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У разі смерті фізичної особи, боржника за зобов'язаннями у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов'язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємця, тобто, відбувається передбачена законом заміна боржника за зобов'язанням. Порука припиняється у разі переведення боргу на іншу особу, якщо поручитель не поручився за нового боржника, передбачено частиною 3 ст. 559 ЦК України. Відповідно до постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» розяснено, що на поручителів може бути покладено відповідальність за порушення боржником обов'язку щодо виконання зобов'язання за кредитним договором у випадку смерті позичальника лише за наявності у позичальника правонаступника, який прийняв спадщину, та згоди поручителя відповідати за будь-якого нового боржника, зафіксованої в тому числі у договорі поруки. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 03 червня 2015 року № 6-206цс15, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для усіх судів України. З дослідженого договору «Автопакет» №797699 від 21.04.2008 року (п. 3.2) вбачається, що позивач зобовязалася відповідати перед Банком за належне виконання саме позичальником усіх його зобовязань за кредитним договором. Разом з цим, судом установлено, що договір не містить положень, якими передбачено таку згоду чи встановлено обовязок нести відповідальність за основним зобовязанням після зміни позичальника. У звязку зі смертю 17.04.2015 року позичальника [PERSON] та за відсутності згоди позивача [PERSON] відповідати за належне виконання зобовязань за кредитним договором будь-яким іншим позичальником, згадана порука припинилась. Згідно положень ст.10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст.ст. 212, 213 ЦПК України, законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно ї законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.\~\~ Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Таким чином, повно і всебічно зясувавши обставини справи, оцінивши докази, надані відповідно сторонами в їх сукупності, виходячи з позиції представника позивача щодо задоволення позовних вимог за обраним способом захисту та системного аналізу співмірності заявлених вимог з вимогами закону, суд вважає, що заявлені позовні вимоги грунтуються на законі і підлягають задоволенню. У відповідності до ст. 88 ч.1 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої\~ сторони\~ понесені\~ нею і документально підтверджені судові витрати.\~ Якщо\~\~ позов\~\~ задоволено\~\~ частково,\~\~ судові\~\~ витрати присуджуються\~\~ позивачеві\~\~ пропорційно\~ до\~ розміру\~ задоволених позовних вимог,\~ а відповідачеві -\~ пропорційно\~ до\~ тієї\~ частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Таким чином з відповідача підлягають стягненню судові витрати по справі, в повернення оплаченого позивачем судового збору, документально підтвердженого квитанцією від 12.10.2016 року, в розмірі 551,20 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved