Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення грошових коштів в обґрунтування якого вказала, що у червні 2015р. вона мала намір купити у відповідача квартиру за адресою: вул.Львівська, 3/48, м.Красноармійськ Донецької області. 08.06.2015р., з метою укладання договору купівлі-продажу вищевказаної квартири, а також для того, щоб відповідач не продала нікому квартиру, вона передала останній грошові кошти у якості авансу у сумі 400 доларів США, про що відповідач надала їй відповідну розписку. У подальшому відповідач відмовилася укладати з нею договір купівлі-продажу квартири за адресою: вул.Львівська, 3/48, м.Красноармійськ Донецької області з невідомих їй причин. 26.10.2015р., 27.11.2015р., 29.12.2015р. відповідач віддавала їй по 1000 грн., а всього 3000 грн., що становить 113,21 доларів США, чим частково повернула суму авансу, яку отримала 08.06.2015р. На теперішній час відповідач не повернула суму авансу і відмовляється це робити добровільно. Станом на 09.03.2016р. офіційний курс гривні до долару США становить 2649,7130 грн. за 100 доларів США і відповідно сума авансу, що підлягає поверненню з урахуванням часткового погашення суми в розмірі 3000 грн., становить 7599,11 грн. з розрахунку: 3000 грн. / 2649,7130 грн. х 100 $ = 113,21 доларів США сума повернута відповідачем; 400 $ (сума авансу) 113,21 $ (сума повернута) = 286,79 $ - сума, що не повернута; 2649,7130 грн. \\ 100 $ х 286,79 $ = 7599,11 грн. У звязку з цим просить стягнути з відповідача на свою користь 286,79 доларів США, що в еквіваленті на гривню становить 7599,11 грн., витрати на правову допомогу у сумі 2500 грн. та судовий збір у сумі 551,21 грн. Позивач до судового засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та пояснив суду, що те, що квартира знаходиться у Красноармійську, підтверджується поясненнями позивача та розпискою. Суму 400 доларів США запропонувала отримати від позивача сама відповідач. Позивач 400 доларів США накопила. На час передачі 400 доларів США, немає документального підтвердження їх вартості. З доповіді клієнта йому відомо, що виявилися якійсь проблеми з продажем квартири та які позивач визнала як відмову від продажу. Діючим законодавством обумовлено повернення вказаної суми. Позивач розуміла це як аванс, сказала, що відповідач її завірила, що усі документи будуть у порядку. Розписку щодо отримання від відповідача 26.10.2015р., 27.11.2015р., 29.12.2015р. по 1000 грн. підтверджує. Відповідач у судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що вона не відмовляється від того, що отримала 400 доларів США від позивача. Але вона не відмовлялася від продажу позивачу квартири. Коли позивач приїхала з чоловіком дивитися квартиру за адресою: пров.Львівський, 3/48, м.Димитров, то сказали їх все влаштовує. Вона попередила позивача, що у неї покупець, який згоден оплатити вартість угоди. Та відповіла, що поговорить зі своєю мамою. Потім позивач передзвонила та сказала, що вони згодні і привезе завдаток 400 доларів США. У наступний день позивач приїхала з чоловіком та мамою. Вона їм пояснила, що квартира оформлена на свекрів, яка померла і тепер потрібно оформити квартиру на чоловіка. Також, пояснила, що у неї самої помер син. Обяву про продаж квартири вона давала у «Телескоп», потім зняла обяву. Згодом позивач сказала, що вони уїжджають на море. Потім позивач дзвонила, питала як справи, вона відповіла, що все нормально, оформлює документи. А більше чим через місяць позивач подзвонила та сказала, що відмовляється покупати квартиру і попросила повернути гроші. Позивач дала завдаток 400 доларів США на переоформлення документів на квартиру. Вони звернулися до суду про встановлення факту проживання на час спадщини, а потім звернулися до нотаріуса та отримали документи на квартиру. Всього було витрачено на переоформлення документів близько 7000 грн. Позивач була згодна чекати, поки вони оформлять документи. Позивач писала розписку, що відмовляється від придбання квартири, коли не памятає. Домовлялися здійснити купівлю-продаж за 40000 грн. та витрати на оформлення покладаються на покупця. На цих же умовах були й інші покупці. У висновку вона продала цю квартиру за 30000 грн., витрати на оформлення були поділені навпіл. Тому її збиток 10000 грн. Позивач сказала, що відмовляється від придбання квартири, тому що її чоловіка забирають в армію. Вона сама позивачу возила гроші по 1000 грн. Вона запропонувала позивачу, щоб та відшкодувала їй 1500 грн. за те, що відбила їй покупців від квартири. Позивач відмовилася і тому вона тепер вважає, хай буде як вирішить суд. Вона погоджується, що віддала 3000 грн., вважає, що це складає 150 доларів США, виходячи з курсу 1 долар США 20 грн., залишилося віддати 250 доларів США. Представник відповідача підтримала доводи відповідача. Судом встановлено, що згідно розписки від 08.06.2015р., відповідач від позивача отримала 400 доларів США у якості завдатку за квартиру за адресою по вул.Львівський, 3/48 (а.с.4). Згідно довідки ПАТ «Державний ощадний банк України» від 09.03.2016р., офіційний курс НБУ станом на 09.02.2016р. склав 2649 грн. 7130 коп. за 100 доларів США (а.с.5). Згідно розписки, відповідач віддала позивачу 26.10.2015р., 27.11.2015р., 29.12.2015р. по 1000 грн. (а.с.6). Згідно розписки, позивач, після того, як віддала гроші в сумі 400 доларів США на оформлення документів до продажу квартири, через місяць відмовилася від придбання, оскільки її чоловіка призвали до АТО. 26.10.2015р., 27.11.2015р., 29.12.2015р. вона отримала по 1000 грн. повернення (а.с.40). Згідно договору купівлі-продажу від 16.10.2015р., відповідач продала, а [PERSON] придбала квартиру за адресою: пров.Львівський, 3/48, м.Димитров Донецької області за 30293 грн. (а.с.41). Згідно розписки від 08.06.2015р., позивач надала відповідачу завдаток у сумі 400 доларів на оформлення документів (а.с.42). Вислухавши пояснення представників сторін, відповідача, перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно абз.абз.1, 4 ч.1 ст.635 ЦК України, попереднім є договір, сторони якого зобовязуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, у письмовій формі. Відповідно до ст.657 ЦК України, договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається в письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Як вбачається з матеріалів справи, попередній договір між сторонами не складався, сторони обмінялися розписками, які не несуть за собою відповідних правових наслідків. За змістом ч.2 ст.570 ЦК України, якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона є авансом. Тому сума у розмірі 400 доларів США, яка зазначена у розписках, є авансом. Згідно ч.ч.1, 2 ст.1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобовязана повернути потерпілому це майно. Особа зобовязана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. У судовому засіданні відповідач пояснила, що вона дійсно узяла гроші за майбутній продаж квартири у розмірі 400 доларів США для оформлення документів на зазначену квартиру, що й підтверджується розписками, які не оспорюють сторони, однак в подальшому, квартира була продана іншій особі, тому суд вважає, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягає вказана сума як безпідставно отримана сума коштів. Доводи відповідача про те, що це не вона відмовилася від продажу квартири, а позивач сама не забажала купувати квартиру, не ґрунтуються на законі, оскільки обовязок повернення грошей застосовується незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Як вбачається з наданих суду розписок і це підтверджено поясненнями представника позивача та відповідача у судовому засіданні, відповідач, в рахунок повернення 400 доларів США, віддала позивачу 26.10.2015р., 27.11.2015р., 29.12.2015р. по 1000 грн. Відповідно до ст.524 ЦК України, зобовязання має бути виражене у грошовій одиниці України гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобовязання в іноземній валюті. За змістом ч.ч.1, 2 ст.533 ЦК України, грошове зобовязання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Таким чином суд вважає, що 26.10.2015р. відповідач повернула позивачу 44,30 доларів США з розрахунку: 1000 грн. / 2257,4677 грн. х 100 $, де 1000 грн. розмір суми, яка була повернута; 2257,4677 курс НБУ станом на 26.10.2015р., який складав 2257,4677 грн. за 100 доларів США. Аналогічно проводиться розрахунок за 27.11.2015р.: 1000 грн. / 2359,7302 грн. х 100 $ = 42,38 доларів США. Аналогічно проводиться розрахунок за 29.12.2015р.: 1000 грн. / 2379,0721 грн. х 100 $ = 42,03 доларів США. Усього сума, яку повернула відповідач позивачу складає: 44,30 + 42,38 + 42,03 = 128,71 долар США. Тобто сума, яка залишалася неповернутою складає: 400 128,71 = 271,29 доларів США, що на день постановлення рішення суду згідно офіційного курсу НБУ складає: 271,29 $ х 24,8196 грн. = 6733,31 грн. На думку суду саме ця сума авансу підлягає поверненню позивачу. Також позивач просила повернути й вартість наданої їй правової допомоги. Згідно довідки представника позивача, який є адвокатом та представляв її у суді на підставі договору про правову допомогу від 14.03.2016р. (а.с.7-9), позивачем було сплачено 200 грн. за консультацію (1 год.), складання позовної заяви 600 грн. (3 год.), представництво інтересів в суді 1700 грн. (за всі судові засідання незалежно від їх кількості). Згідно п.2 ч.3 ст.79 ЦПК України, до витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати на правову допомогу. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.84 ЦПК України, витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. За змістом ст.1 Закону України «Про граничний розмір грошової компенсації на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах субєктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Таким чином, консультація та складання позовної заяви не перевищувало 40% від мінімальної заробітної плати за 1 год. участі особи. Однак, як вбачається з матеріалів справи, час судових засідань загалом складав 50 хв. Тому витрати на правову допомогу за участь у судових засіданнях складають: 1450 грн. х 40% / 60 мін. х 50 мін. = 483,33 грн. Усього витрати на правову допомогу складають: 200 + 600 + 483,33 = 1283,33 грн. Оскільки позивач просила стягнути 7599,11 грн., а задоволено 6733,31 грн., то в силу ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача, пропорційно задоволених вимог, підлягають стягненню понесені нею судові витрати по сплаті судового збору у сумі 487,79 грн. та витрати на правову допомогу 1135,69 грн. На підставі ст.ст.524, 533, 570, 635, 657, 1212 ЦК України,

Outcome: partial