Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 08.05.2015 року у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, актовий запис № 272. В обґрунтування позову зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, кожен з них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, у звязку з чим вони припинили шлюбні стосунки, підґрунтя до порозуміння, а також почуття любові та поваги один до одного між ними втрачені. Вважає, що шлюб носить формальний характер, подальше його збереження чи примирення неможливі, сімя фактично розпалася, у звязку з чим виникла необхідність в юридичному оформленні розірвання шлюбу. Позивач [PERSON] в судове засідання подала заяву за вх. № 22542 від 29 вересня 2017 року, в якій просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання подав заяву за вх. № 22543 від 29 вересня 2017 року, в якій просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнав, проти їх задоволення не заперечував. Враховуючи подані сторонами заяви, перевіривши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, зясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернулася позивач, та надавши їм правову оцінку, суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, ґрунтуються на вимогах закону, який регулює сімейні правовідносини та підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що сторони зареєстрували шлюб 08 травня 2015 року у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис № 272, та 28 травня 2015 року видано свідоцтво про шлюбу серії І-ОЛ № 086769, шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, намірів відновлювати їх не мають. Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Крім того, в порядку ст. 11 СК України, судом було вжито заходи щодо примирення подружжя, та надано відповідачу [PERSON] строк на примирення\~ терміном на один місяць, разом з тим у термін, встановлений судом для примирення, подружжя не примирилося. Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року № 11 якщо після закінчення призначеного судом строку примирення подружжя не відбулося і хоча б один з них наполягає на припинені шлюбу, суд вирішує справу по суті. За вказаних вище обставин та підстав позову, зазначених позивачем причин для розірвання шлюбу, серед яких позивач зазначила втрату почуття любові та поваги один до одного, а також підґрунтя до порозуміння, у звязку з чим, з відповідачем припинено шлюбні стосунки, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя, збереження шлюбу сторін суперечить інтересам подружжя, зокрема, позивача, яка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За викладених обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, припинення сторонами шлюбно-сімейних відносин, дійсні причини предявлення позову про розірвання шлюбу, волевиявлення позивача припинити шлюбні відносини, враховуючи також ту обставину, що рішення позивача про розірвання шлюбу та предявлення з цього приводу позову до суду прийнято з усвідомленням нею його наслідків, виходячи при цьому також з відсутності у взаєминах сторін морально-правової основи шлюбу, до якої належать почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги, взаєморозуміння, підтримки та піклування, суд дійшов висновку про те, що шлюб між сторонами носить суто формальний характер, подальше спільне життя і збереження шлюбу та шлюбно-сімейних відносин суперечить інтересам подружжя, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті права сторін, а також права їх малолітніх дітей, в звязку з чим позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп. Відповідно до ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved