Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] третя особа: служба у справах дітей Черкаської районної державної адміністрації про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів. Свої позовні вимоги мотивує тим, що з відповідачем по справі зареєструвала шлюб 21.02.2015 у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції (актовий запис № 144). Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , яка на сьогодні проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Позивач зазначає, що на сьогоднішній день сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, оскільки подальше збереження шлюбу не може створити нормальних умов для спільного сумісного життя та виховання дитини. Позивач вважає, що в інтересах доньки проживати саме з нею, а не з батьком. Позивач на даний час знаходиться у декретній відпустці, тому має час займатися вихованням доньки, піклуватися про неї. Крім того, разом з позивачем проживають її батьки, які мають сили і бажання допомагати у догляді за дитиною. Відповідач на сьогоднішній день не заперечує щодо проживання донки разом з позивачем. Відповідно до ст. 180, 181 СК України, батьки повинні утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Обов`язок утримувати дитину шляхом виплати аліментів покладено на батьків, які окремо проживають від дитини. Відповідач є працездатною особою, інших дітей не має. Враховуючи викладене вище, позивач просить шлюб, укладений між нею та відповідачем розірвати, визначити місце проживання дитини з позивачем та стягнути на утримання неповнолітньої дитини аліменти у розмірі 8000 грн. В судове засідання позивач не з`явилася, до початку судового засідання надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, до початку судового засідання надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав, не заперечував проти задоволення позовних вимог. Представник Черкаської районної державної адміністрації Черкаської області за довіреністю Гребеник В.С. в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази та оцінивши їх в сукупності, судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. 21.02.2015 між сторонами укладений та зареєстрований шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . На теперішній час сім`я фактично розпалася, оскільки подружнє життя між сторонами не склалося через різні погляди на життя. Шлюб між ними носить формальний характер. Розірвання шлюбу відповідатиме дійсній волі та особистим інтересам позивача. На момент розгляду справи перешкоди для розірвання шлюбу, визначені ст.110 СК України, судом не встановлені. Майнового спору з приводу розподілу спільного майна між сторонами на даний час немає. Відповідно до ст.111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Разом з тим, суд вважає недоцільним надавати сторонам строк для примирення. Статтею 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, оскільки перебування її у шлюбі з відповідачем не ґрунтується на принципі вільного волевиявлення, а за таких обставин позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Відповідно до ч. 1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 161 СК України, орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим з батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Відповідно до ст. 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо місця проживання дитини, обов`язковою є участь органу опіки та піклування, який подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. У принципі 6 Декларації прав дитини від 20.11.1959 року проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. Встановлено, що позивач та відповідач мешкають окремо. Донька [PERSON] проживає разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] . З огляду на зазначені обставини, заяву представника Черкаської районної державної адміністрації Черкаської області від 24.04.2020 про те, що вона не заперечує проти встановлення місця проживання дитини з позивачем, аналогічну заяву відповідача, відповідно до принципу 6 Декларації прав дитини, а також той факт, що мати в найбільшій мірі може сприяти гармонійному розвитку малолітньої доньки, не встановивши під час розгляду справи виняткових обставин у розумінні положень статті 161 СК України, які б свідчили про неможливість проживання дитини разом з матір`ю, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для визначення місця проживання дитини разом із матір`ю. Таким чином, з урахуванням встановлених судом обставин справи, вимоги позивача про визначення місця проживання дитини, відповідають вимогам закону та підлягають задоволенню. На теперішній час сторони проживають окремо, фактично не ведуть спільного господарства. Дитина перебуває на утриманні позивача. Згідно статті 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Законом України «Про державний бюджет на 2020 рік» встановлений прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років з 01.01.2020 в розмірі 1779 грн. Отже, з урахуванням вимог ст. 182 СК України, обставин встановлених під час судового розгляду, заяви відповідача про те, що він не заперечує проти задоволення позовних вимог, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги та стягнути із відповідача на утримання доньки [PERSON] аліменти у розмірі 8000 грн. щомісячно, починаючи з 11.03.2020 (дата звернення із позовом до суду) і до повноліття дитини. У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення підлягає до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. Частиною 2 ст.184 СК України, визначено, що розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991, індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру: розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі. Судові витрати, в частині позовних вимог про стягнення аліментів, підлягають стягненню з відповідача на користь держави в сумі 840,80 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved