Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача, просить ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі ? частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи від дня предявлення позову і до досягнення нею 23 річного віку. Позов мотивує тим, що після досягнення нею 18 річного віку сплата аліментів відповідачем припинилась, оскільки вона продовжує навчання, просить стягувати аліменти на її утримання до досягнення нею 23 річного віку. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що відповідач є її батьком, який на підставі рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя сплачував аліменти на її утримання в розмірі ? частини усіх доходів. 23.09.2018р. вона досягнула повноліття, у звязку з чим право на утримання припинилось Разом з тим, з 01.09.2017р. вона зарахована на навчання до Львівського національного університету ветеринарної медицини та біотехнологій ім. С.З. Гжицького, де на даний час навчається на денній формі. У звязку з навчанням потребує матеріальної допомоги, проте відповідач такої допомоги не надає. Несе витрати на оплату вартості проживання у гуртожитку, а також витрати, повязані з поїздками додому у м. Запоріжжя. Відповідач натомість не має інвалідності, є працездатним, має постійне місце роботи і не має інших осіб на утриманні, у звязку з чим взмозі надавати матеріальну допомогу. Тому, просить стягувати аліменти з відповідача в примусовому порядку. Ухвалою судді від 01.11.2018р. відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Залучено до участі в справі як третю особу матір позивача [PERSON]. Визначено сторонам строк для подання відзиву, відповіді на відзив та письмових заперечень, а третій особі строк для подання пояснень. Відзиву на позовну заяву не надходило. В судовому засіданні представник позивача адвокат [PERSON], повноваження якого підтверджуються ордером серії ЛВ № 063382, позовні вимоги підтримав. Дав пояснення, аналогічні вищенаведеним та просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився повторно, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання, причин неявки не повідомив, відзиву на позов не подав. Зі згоди представника позивача та на підставі наявних у справі даних і доказів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. Третя особа [PERSON] в судове засідання також не прибула, подала заяву про підтримання позову та розгляд справи за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані в ній докази та ухвалюючи рішення у відповідності до вимог ст. 264 ЦПК України, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що 30.03.1996р. між відповідачем та Букач (зараз [PERSON]) Г.С. зареєстровано шлюб, в підтвердження чого до матеріалів справи долучено копію свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.11). Згідно копії свідоцтва про народження, від даного шлюбу 23.09.2000р. народилась позивач, яка досягла повноліття 23.09.2000р. Статтею 180 СК України\~визначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, батьки зобовязані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітню дитину в твердій грошовій сумі та (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. Як розяснив Пленум Верховного Суду України в п.20 Постанови від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»,обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, у зазначеній нормі права законодавець повязує обовязок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років із можливістю батьків надавати таку матеріальну допомогу. Згідно довідки Львівського національного університету ветеринарної медицини та біотехнологій ім. С.З. Гжицького, позивач є студентом ІІ курсу денної форми навчання факультету ветеринарної гігієни, екології та права. Навчання проводиться за рахунок державних коштів, термін закінчення навчання 30.06.2012р. Разом з тим, згідно поданих матеріалів, позивач є мешканкою м. Запоріжжя та згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи (а.с.9), зареєстрована за адресою [INFO]. Оскільки у звязку з навчанням позивач не працевлаштована, на думку суду потреба останньої в матеріальній допомозі існує. За змістом ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За відсутності доказів про протилежне, суд приходить до висновку про наявність у відповідача можливості матеріально утримувати доньку. При визначенні розміру аліментів суд враховує розмір прожиткового мінімуму громадян, який встановлений законом станом на час розгляду справи, стан здоровя позивача та її потребу в матеріальній допомозі, стан здоровя і матеріальне становище відповідача, відсутність на його утриманні інших осіб, а також інші обставини, які мають значення для справи. Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що з відповідача слід стягувати аліменти на утримання позивача в розмірі 1/4 частки його доходу (заробітку) щомісячно, починаючи з 05.10.2018р. і до закінчення нею навчання або досягнення 23 років в залежності від того, яка з цих обставин настане першою. При цьому, суд вважає за необхідне розяснити сторонам, що відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача судові витрати.

Outcome: approved