Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із зазначеною позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказувала на те, що вони зареєструвала шлюб 21 серпня 1999 року у відділі РАГС виконкому Канівської міської ради Черкаської області, актовий запис № 100, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія 1-СР № 033557, виданий 21.08.1999 року. Шлюб у них повторний. 14.11.2004 року у них народилася дочка - [PERSON], яка проживає зі позивачем та знаходиться на її утриманні. Спільним подружнім життям проживали до жовтня 2014 року. Основна причина розпаду сім'ї це різниця характерів, відсутність між ними взаєморозуміння і довіри. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу суперечить як нашим з відповідачем інтересам, так і інтересам дочки. В даний час, вони проживають окремо, в звязку з цим відповідач ухиляється від участі у вихованні та утриманням дитини. Відповідач працездатний, інвалідом не являється, стан здоровя його задовільний і в нього є всі можливості надавати матеріальну допомогу на дитину. Просить суд розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 21 серпня 1999 року у відділі ЗАГС виконкому Канівської міської ради Черкаської області, актовий запис № 100. Після розірвання шлюбу залишити [PERSON] прізвище - [PERSON]. Стягнути з [PERSON], [INFO], ІПН-2686817830 уродженця [INFO] на користь [PERSON] аліменти на дочку - [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. (чотириста гривень 00 коп.) щомісячно до повноліття дитини. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності в якій підтримала позовну заяву та просить задовольнити її. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду заяву в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечує, що до їх задоволення. Суд вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним з подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, згідно матеріалів справи, шлюб між сторонами укладено 21.08.1999 року у відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Канівської міської ради Черкаської області, актовий запис № 100, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії 1-СР № 033557 (а.с.6) Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов в частині розірвання шлюбу підлягає до задоволення. Шлюб сторін розпався остаточно, носить формальний характер, відновити подружні стосунки неможливо, примирення сторони не бажають, тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Від шлюбу сторони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO].(а.с.8). Позивач сама не може утримувати доньку та нести одноособово витрати повязані з його вихованням, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення (ст. 182 СК України). Ст. 184 СК України передбачає, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] позов в частині стягнення аліментів визнає, що не суперечить вимогам законодавства України, а тому суд приходить до висновку, що він має можливість сплачувати на утримання доньки аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 400,00 (чотириста) гривень щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до її повноліття. Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню. У разі визнання відповідачем позовних вимог суд за наявності для того законних підстав задовольняє їх (ст.174 ЦПК України). Оцінюючи всі зібрані по справі докази, враховуючи інтереси дитини для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя, її повного та всебічного розвитку, враховуючи матеріальний та сімейний стан платника аліментів та одержувача аліментів, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved