Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] помер батько її чоловіка [PERSON], який 28 листопада 2005 року склав заповіт на ім'я свого сина [PERSON], яким заповідав усе своє майно, у тому числі й житловий будинок з господарськими та надвірними спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS]. Однак, [INFO] [PERSON] помер так і не оформивши спадщину належним чином. Спадкоємцями за законом на спадщину після смерті [PERSON] є його дружина, позивач у справі [PERSON], діти, відповідачі у справі [PERSON], [PERSON] та матір [PERSON] При зверненні до Тарутинської районної державної нотаріальної контори Одеської області з заявою про видачу свідоцтва про право власності, позивачу було відмовлено у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадковий будинок. Враховуючи викладене, позивач просить в судовому порядку визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими та надвірними спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS]. Представник позивач [PERSON] /за довіреністю/ в судове засідання не з'явилася, на розгляд суду від неї надійшла заява про підтримання позовних вимог та з проханням розглянути справу за її відсутності. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, надали заяву про згоду з позовними вимогами та з проханням розглянути справу за їх відсутності. Ці обставини відповідають вимогам ч. 2 ст. 158 ЦПК України. В зв'язку з цим в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7, спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, законами України «Про нотаріат», «Про міжнародне приватне право», іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. Статтею 1216 Цивільного кодексу України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто (ст.ст. 1233, 1234 ЦК України). Відповідно до ч.ч. 1, 3, 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно із ст. 1258 Цивільного кодексу України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у випадку відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. Положеннями ч. 1 ст. 328 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, а спадкування за законом є однією з підстав набуття права власності. Як вбачається з матеріалів справи житловий будинок, розташований в [ADDRESS] належав батьку спадкодавця [PERSON] (а.с. 17, 18). За життя [PERSON] 28 листопада 2005 року склав заповіт, яким заповідав усе своє майно, у тому числі й житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] своєму синові [PERSON], тобто чоловікові позивача (а.с. 14, 17). [INFO] [PERSON] помер (а.с. 13, 26). 15 лютого 2006 року спадкоємець за заповітом [PERSON] подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] (а.с. 19). [INFO] [PERSON] помер (а.с. 24), так і не оформивши спадщину. Спадкоємцями за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO] є його дружина, позивач у справі [PERSON], діти, відповідачі у справі [PERSON], [PERSON] та матір [PERSON], які відносяться до першої черги спадкоємців на підставі ст. 1261 ЦК України (а.с.5-8, 20, 22, 27-30, 32, 33). Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. При зазначених обставинах, суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на спадкове майно у вигляді вищезазначеного будинку за законом. На підставі викладеного,

Outcome: approved