Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів. Посилається на те, що з 21.02.2011 року по 02.11.2012 року вона перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. У вказаному шлюбі у них народився син [PERSON], [INFO]. З моменту офіційного розірвання шлюбу відповідач не бере участі у вихованні сина, добровільно матеріальну допомогу не надає, не цікавиться його здоровям, успіхами та уподобаннями. На даний час відповідач має іншу сімю та виховує сина від другого шлюбу. Відповідач офіційно працює водієм охоронником ГМР у ТОВ «Венбест» де отримує офіційний дохід. З цих підстав просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до його повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання надала заяву про внесення змін до предмету позову у позовній заяві про стягнення аліментів, згідно якої просила стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання сина [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень щомісячно. В подальшому, оскільки в судовому засіданні було встановлено, що відповідач має офіційний постійний дохід, позивач відмовилась від уточнених позовних вимог та просила стягувати з відповідача аліменти в частці від доходу. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлявся належним чином судовою повісткою, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про розгляд справи у його відсутності від нього також не надходило, а тому справу, зі згоди позивача [PERSON] розглянуто в порядку заочного розгляду на підставі наявних у ній доказів, що відповідає положенням ст.ст. 224, 225 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов доведений , однак підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Статтею 180 СК України передбачено обовязок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження серії 1-МИ №142469 від 16.06.2011 року (а.с. 15) відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO]. Малолітній [PERSON] здоровий, проживає разом із позивачем [PERSON] та її батьками [PERSON], [PERSON], що вбачається з висновку про стан здоровя, фізичний та розумовий розвиток дитини та акту обстеження матеріально-побутових умов від 01.08.2016 року (а.с. 17-18). Судом встановлено, що шлюб між сторонами розірвано, з моменту розірвання шлюбу відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, добровільної угоди про сплату аліментів сторонами не укладено, відповідач [PERSON] офіційно працює в ЧФ ТзОВ «Венбест» на посаді водія охоронника ГМР з 03.03.2016 року, за період з березня по вересень 2016 року розмір його сукупного доходу становив 12705,18 гривень, утримання у вигляді сплати аліментів з вказаної суми доходу не проводяться. Вказане підтверджується довідкою ЧФ ТзОВ «Венбест» №126 від 07.11.2016 року та додатками №1, №2 до неї у вигляді довідки про доходи та наказу №11-К від 02.03.2016 року про прийняття [PERSON] на роботу (а.с. 47-49). Відповідно ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачується щомісячно. Стаття 183 ч. 1 СК України визначає, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 ст. 79, ч.1 ст. 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Враховуючи викладене, а також те, що відповідач має регулярний щомісячний дохід, суд вважає, що з останнього на користь позивача на утримання малолітнього [PERSON], [INFO] слід стягувати аліменти в частці від його заробітку (доходу) відповідно до положень ст.183 СК України. За таких обставин, суд, врахувавши вимоги статті 182 СК України, вважає, що без погіршення матеріального становища відповідача, з нього на користь позивача необхідно стягувати аліменти на утримання малолітнього [PERSON] в розмірі ? частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 21.07.2016 року до досягнення сином повноліття. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів. Згідно ч. 2 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. За таких обставин, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору в розмірі 551,20 грн., то з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір саме в такому розмірі. На підставі викладеного,

Outcome: partial