Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] та просить розірвати шлюб, який зареєстрований Тернопільським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис № 2149. Посилається на те, що 15.11.2014 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого в них народилася дочка [PERSON], [INFO]. З початку після одруження їх відносини із відповідачем були задовільними. Але з часом вони стали погіршуватись. Між ними почали відбуватись безпричинно сварки, з різних дріб'язкових причин. В їхніх відносинах явним стало те, що у них різні характери та різні погляди на життя. На даний час вони перестали цікавитись інтересами один одного і кожен став жити своїм життям. За наявності таких обставин, вважає що подальше їх спільне життя у шлюбі є неможливим. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу суперечить її інтересам. Позивач [PERSON], представник позивача - адвокат Дзюба П.П. в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю, просять справу розглядати в підготовчому судовому засіданні. Миритись позивач з відповідачем не бажає. Відповідач [PERSON] в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі, примиритись з позивачкою не бажає, просить справу розглядати у підготовчому судовому засіданні. Наслідки визнання позову йому зрозумілі. Відповідно до ч.3,4 ст. 200 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в підготовчому судовому засіданні в порядку, встановленому ст. 206 ЦПК України, згідно якої у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз'яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Статтею 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Відповідно до ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обгрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позовні вимоги слід задовольнити, розірвавши шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 15 листопада 2014 року Тернопільським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис № 2149, слід розірвати. На підставі ст. ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved