Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з даною позовною заявою, в якій просила постановити рішення, яким стягувати на її користь з [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн щомісячно на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що від шлюбу з відповідачем мають сина [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з позивачем та перебувають на її утриманні. Добровільно відповідач допомоги на утримання дітей не надає, однак він здоровий, працездатний, тому має можливість та зобов`язаний допомагати дітям. Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 27.01.2020 року відкрито провадження та призначено розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, попередньо надавши на адресу суду заяву в якій підтримала заявлені вимоги та просила розгляд справи провести у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надавши заяву, в якій просив стягувати з нього аліменти на утримання трьох дітей в розмірі 5000 грн. Просив розгляд справи провести у його відсутність. Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов належить задовольнити частково враховуючи таке. Згідно ст.180 СК України - батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; ст.182 СК України - при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у останнього інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення;наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття; ст.184 СК України - суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. В судовому засіданні встанволено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.9). Відповідач [PERSON] є батьком згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] , [INFO] (а.с.6), згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] , [INFO] (а.с.7), згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] , [INFO] (а.с.8). Сторони та діти проживають разом (а.с.10). При визначенні розміру аліментів судом враховано, що позивач наполягає на стягненні аліментів в твердій грошовій сумів розмірі по 3000 грн. на кожну дитину, тобто разом 9000 грн. на трьох дітей. Однак, відповідач має не має постійного місця роботи, його дохід є нерегулярним, однак він є працездатною людиною, може працювати та згоден надавати матеріальну допомогу на дітей в розмірі 5000 грн. Обставин, які б доводили необхідність звільнення його від обов`язків утримувати дітей не встановлено. Враховуючи зазначене, суд вважає, що відповідач [PERSON] зобов`язаний та може надавати на утримання трьох дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 5000 грн щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду та до досягнення дітьми повноліття. Суд, вважає, що дана сума є необхідною та достатньою, законною та такою, що відповідає потребам дітей на даний час. Встановлений даним рішенням суду розмір аліментів на утримання дитини, буде гарантією прав дитини, встановлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини. Проживання батьків окремо від дитини не повинно впливати на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Суд звертає увагу, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а також зобов`язані забезпечити необхідні умови життя, навчання та виховання дитини, готувати її до самостійного життя, на що, в тому числі, необхідні й фінансові витрати. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, відповідно до ч. 1 ст.155 СК України. Відповідно до ч.3 ст.51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (частина 7 статті 7 СК України). Частинами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини, прийнятої 20.11.1989 року, яка набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають із вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Враховуючи зазначене, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню в інтересах дітей. Згідно ч.1 та ч.2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. На підставі наведеного, з відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави.

Outcome: partial