Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до ТОВ «ФК «Еліт Фінанс», в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В. 09.09.2020 за № 3458, про звернення стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» заборгованість в сумі 783 986,89 гривень Позов обґрунтовує тим, що 19.05.2021 з SMS-повідомлення від АТ КБ «ПриватБанк» їй стало відомо, що на її картковий рахунок на підставі постанови приватного виконавця було накладено арешт. Звернувшись до приватного виконавця Проценка Д.Ю. їй стало відомо, що арешт було накладено в ході примусового виконання виконавчого напису № 3458, вчиненого 09.09.2020 приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В. щодо стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» заборгованості у сумі 783986,89 гривень. Вважає, що спірний виконавчий напис нотаріуса вчинений з порушенням Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України за відсутності підстав рахувати заборгованість перед відповідачем, оскільки між нею та відповідачем відсутні будь-які договірні відносини з приводу надання кредитних коштів, будь-яких документів, що підтверджують право ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» на пред`явлення їй претензій, він не отримувала, будь-якої кредитної заборгованості перед ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» не існує. Ухвалою від 01.06.2021 відкрите провадження у справі та призначено її до розгляду в спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін. За клопотанням позивача у ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» та приватного нотаріуса Личука Т.В. витребувані докази, які суду надані не були. Відповідачу та третім особам копії ухвали про відкриття провадження у справі та копії позовної заяви з додатками направлялися поштою за зареєстрованим місцем проживання та місцезнаходженням останніх. Відправлення повернулися до суду з відміткою «Адресат відсутній за вказаною адресою». Згідно з пунктом 5 частини шостої статті 272 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) сторони є повідомленими про розгляд справи належним чином. Визначений частиною третьою статті 279 ЦПК строк для реалізації учасниками справи своїх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків сплив. Відповідач у наданий судом строк своїм правом подання до суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не скористався, у зв`язку з чим відповідно до частини восьмої статті 178 та частини п`ятої статті 279 ЦПК суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що передбачено в частині другій статті 247 ЦПК. Дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов наступних висновків. 09 вересня 2020 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Тарасом Володимировичем було вчинено виконавчий напис № 3458, згідно якого [PERSON] має заборгованість перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» у сумі 783 986,89гривень. Відповідно до спірного виконавчого напису 23.08.2007 між ПАТ «Український Промисловий Банк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 525-01/К-07. В подальшому, ПАТ «Дельта Банк» на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами №2273/К від 02.07.2020 відступило право вимоги за вказаним кредитним договором. Строк платежу по Кредитному договору настав, боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості здійснюється за період з 02.07.2020 по 01.09.2020. Сума заборгованості складається заборгованості за кредитом - 549 585,96 гривень, заборгованості за відсотками за користування кредитом - 225 529,22 гривень, заборгованості за комісіями - 8 571,71 гривня, суми плати, що здійснена Стягувачем за вчинення виконавчого напису - 300 гривень, а всього 783 986,89 гривень. Станом на 31.05.2021 щодо [PERSON] приватним виконавцем Запорізького виконавчого округу Проценком Дмитром Юрійовичем в межах виконавчого провадження № 65443000 здійснюється примусове виконання вказаного виконавчого напису. Постановою приватного виконавця від 17.05.2021 було відкрито виконавче провадження № 65443000. Постановою від 19.05.2021накладений про арешт коштів [PERSON] . Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Як зазначено у правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 05.07.2017 у справі № 754/9711/14-ц, з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Відповідно до п. 2.1 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 (далі - Порядок №296/5), для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Згідно з п. 3.1 Порядку № 296/5 нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Відповідно до п. 3.2 Порядку № 296/5 безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 (далі - Перелік № 1172). Відповідно до п. 3.3, 3.4 глави 16 Порядку № 296/5, якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. Суд встановив, що п. 2 Переліку № 1172, на підставі якого приватним нотаріусом вчинений спірний виконавчий напис, втратив чинність 22.02.2017 на підставі постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14, яка набрала законної сили. Вказаним судовим рішенням визнана незаконною та нечинною постанова Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі, в частині п. 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Редакція Переліку № 1172 до внесення змін, визнаних нечинними, не містила розділу про стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, а тому приватний нотаріус не мала правових підстав для вчинення спірного виконавчого напису. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно з ч. 10 ст. 84 ЦПК України у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду. Оскільки відповідач ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» та третя особа - приватний нотаріус Личука Т.В. не подали суду докази, витребувані ухвалою від 01.06.2021, суд визнає обставини, для з`ясування якої витребовувались вказані докази, а саме наявність спірного виконавчого напису нотаріуса. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Вказана правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 23.06.2020 у справі № 645/1979/15-ц. З огляду на вищевказане, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження, а отже підлягають задоволенню, оскільки приватний нотаріус вчинив спірний виконавчий напис на підставі нечинного нормативно-правового акту, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат». Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки судовий збір у сумі 908 гривень, сплачений нею за подання позову, та судовий збір у сумі 454 гривень, сплачений за подання заяви про забезпечення позову. Відповідно до ч. 7 ст. 158 ЦПК України заходи забезпечення позову у виді зупинення стягнення за оскаржуваним виконавчим написом продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Outcome: approved