Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22 листопада 2014 року, в якому у них [INFO] народився син [PERSON] , який проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Поряд з тим зазначила, що причиною розпаду їх сім`ї стала поведінка відповідача, який в побуті є невживчивим, через що часто виникали суперечки та сварки. Такі відносини призвели до того, що вони пробували проживати окремо від батьків, однак в побуті нічого не мінялося. Це стало для неї непосильним і вона з дитиною пішла жити до своєї родини. Таким чином вони припинили подружні відносини і проживають окремо. А тому, вважає, що шлюб між ними існує формально, і за таких обставин подальше збереження шлюбу є неможливим, у зв`язку з чим просила суд шлюб між ними розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON] , а також просила стягнути з відповідача в її користь сплачений нею судовий збір. Відповідач [PERSON] подав до суду відзив на позовну заяву, у якому просив не розривати шлюб та надати сторонам строк на примирення три місяці, посилаючись на те, що позивач зазначила неправдиві обставини щодо їх сімейного життя. Поряд з тим зазначив, що він поважає та любить свою дружину, переживає за сім`ю, за спільну дитину і вживає всіх заходів, щоб вони були щасливі. Ухвалою Борщівського районного суду Тернопільської області від 14 березня 2019 року провадження у справі зупинено та надано сторонам строк для примирення - три місяці. Позивач у судове засідання не прибула, у поданій до суду заяві просила справу розглядати без її участі. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі та наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач подав до суду заяву, згідно якої розгляд справи просив провести без його участі, при цьому вказав, що не заперечує проти розірвання шлюбу. За таких обставин, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, що сторонами не оспорювалося, стверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 22 листопада 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Борщівського районного управління юстиції у Тернопільській області, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 22 листопада 2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Борщівського районного управління юстиції у Тернопільській області, про що складено відповідний актовий запис № 147. Після укладення шлюбу присвоєно прізвище - чоловікові та дружині « [PERSON] ». Від шлюбу мають одну дитину - сина [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з позивачкою. Також судом встановлено, що сторони подружні відносини не підтримують тривалий час, проживають окремо. За час строку, наданого судом для примирення, сторони не примирилися. Виходячи з наведеного вище, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, а його розірвання не суперечить будь-чиїм законним правам та інтересам. Поряд з тим, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених нею судових витрат у виді судового збору. Тому, враховуючи викладене, на підставі ст.112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved