Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на її користь, як на повнолітню доньку, яка продовжує навчання, щомісячно у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму, починаючи з дня подачі позову до суду і до закінчення навчання, посилаючись на те, що відповідач є її батьком та зобов»язаний надавати матеріальну допомогу, оскільки після досягнення 18 років вона продовжує навчання в Полтавському національному технічному університеті ім.Ю.Кондратюка з 01 вересня 2013 року на фінансово-економічному факультеті. Розмір її стипендії становить 730 грн., що є недостатнім для задоволення особистих потреб, зокрема на харчування, додаткові витрати по навчанню, одяг, проїзд. Відповідач може надавати таку допомогу, тому вона змушена звернутися до суду з позовом. У судове засідання сторони не з»явилися, надіслали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позивач позов підтримала, відповідач позов визнав (а.с.14, 16). Перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] народилася [INFO], її батьками є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим відділом РАГС Октябрського району м.Полтави 04 грудня 1995 року (а.с.3). Відповідно до довідки Полтавського національного технічного університету імені Юрія Кондратюка за № 910-13 від 08 листопада 2013 року, [PERSON] є студентом 1 курсу фінансово-економічного факультету Полтавського національного технічного університету імені Юрія Кондратюка, форма навчання денна (а.с.6). З довідки про доходи від 13 листопада 2013 року Полтавського національного технічного університету імені Юрія Кондратюка вбачається, що розмір стипендії позивача за один місяць становить 730 грн. (а.с.7). З довідки виконавчого комітету Ленінської районної у м.Полтаві ради № 75 від 13 листопада 2013 року вбачається, що [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS], проживає в [ADDRESS], разом із матір»ю [PERSON] (а.с.8). Згідно ч.1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв»язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов»язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Частиною 3 ст. 199 СК України встановлено, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, що встановлено ч.1 ст.200 СК України. Враховуючи вимоги ч.1 ст.182 СК України, суд при визначенні розміру аліментів враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Оскільки [PERSON], [INFO], є студентом 1 курсу фінансово-економічного факультету Полтавського національного технічного університету імені Юрія Кондратюка, форма навчання денна а тому не має можливості працювати та потребує матеріальної допомоги, та враховуючи, що її батько [PERSON] зобов»язаний утримувати дочку до досягнення нею двадцяти трьох років за умови, що остання продовжує навчання, та може надавати матеріальну допомогу, оскільки працює та є працездатним, суд приходить до висновку про задоволення позову в частині стягнення аліментів у розмірі ? частини від усіх видів заробітку. Разом з тим, суд вважає, що обмеження щодо мінімального розміру аліментів до даних правовідносин застосовані бути не можуть, так як встановлене обмеження, передбачене ч.2 ст. 182 СК України, у розмірі 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, застосовується лише до неповнолітніх дітей, тому в цій частині позовних вимог суд вважає за необхідне відмовити. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України.

Outcome: partial