Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Свої позовні вимоги позивач [PERSON] мотивує тим, що вона є власником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , відповідно до договору дарування від 27.12.2002 року. Відповідач [PERSON] зареєстрована за місцем проживання у зазначеній квартирі як член сім`ї власника, однак фактично з грудня 2019 року у зазначеній квартирі не мешкає, не сплачує комунальні платежі. Позивачу доводиться нести додаткові витрати на утримання власної квартири, оскільки розрахунок вартості комунальних послуг ведеться від числа зареєстрованих осіб. Враховуючи, що [PERSON] без поважних причин понад один рік не проживає у спірній квартирі, позивач [PERSON] просить суд визнати [PERSON] , такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою, розташованою за адресою: [ADDRESS] , з грудня 2019 року. Позивач [PERSON] про місце, дату та час розгляду справи була повідомлена належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.24). На адресу суду від позивача [PERSON] надійшло письмове клопотання, в якому вона просила суд розглядати справу за її відсутності (а.с.25). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про місце, дату та час розгляду справи була повідомлена належним чином, що підтверджується розпискою про отримання судової повістки про виклик до суду (а.с.23). Від відповідача [PERSON] до суду надійшла письмова заява про розгляд справи за її відсутності, в якій вона позовні вимоги визнала в повному обсязі, не заперечувала проти їх задоволення (а.с.26). Суд, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, розглянувши справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі доказами та документами, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до договору дарування від 27.12.2002 року, зареєстрованого в раєстрі за № 2474, квартира за адресою: [ADDRESS] , була подарована [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] [PERSON] та її неповнолітньому сину [PERSON] (а.с.12). Згідно із копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 28.09.2007 року, виданого відділом РАЦС Вугледарського міського управління юстиції Донецької області, [PERSON] після реєстрації розірвання шлюбу отримала прізвище [PERSON] (а.с.6). Крім того, після реєстрації розірвання шлюбу з [PERSON] позивачу присвоєно прізвище [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 27.03.2012 року (а.с.7). Позивач 31.08.2013 року зареєструвала шлюб з [PERSON] , і їй було присвоєно прізвище [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 31.08.2013 року (а.с.8). Згідно із довідкою ОСББ «Молодь-Вугледар» № 48 від 08.06.2021 року в квартирі за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані відповідач [PERSON] та [PERSON] . Власник [PERSON] в квартирі не зареєстрована (а.с.11). Власниками квартири за адресою: [ADDRESS] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією технічного паспорту, реєстраційний № [NUMBER] , на зазначену квартиру (а.с.14-15). Відповідно до акту ОСББ «Молодь-Вугледар» № 49 від 08.07.2021 року власником квартири за адресою: [ADDRESS] , є [PERSON] . Крім того, в зазначеній квартирі зареєстровані [PERSON] та [PERSON] , які не мешкають в квартирі з грудня 2019 року по теперішній час (а.с.16). Згідно з ч. 1 ст.\~317\~ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Права власника житлового будинку, квартири, визначені ст.\~383\~ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для свого власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст.\~321\~ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.\~391\~ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно із положеннями ч. 2 ст.\~405\~ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст.\~150\~Житлового кодексу\~України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Статтями 12, 81\~ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. В межах даної цивільної справи, яка розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, відповідачем [PERSON] не надано до суду відзив на позов або зустрічний позов, а також не надано жодного доказу, на підставі якого суд мав би можливість встановити, чи наявні у останньої перешкоди для проживання у спірній квартирі, причини відсутності відповідача понад встановлені строки у квартирі, а також визначити підстави для продовження пропущеного строку для проживання у квартирі. Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] без поважних причин не проживала у квартирі за адресою: [ADDRESS] , понад один рік, що підтверджується довідкою про склад сім`ї № 48 від 08.06.2021 року та актом № 49 від 08.07.2021 року. Окрім того, відповідач добровільно вибула з вищезазначеної квартири, підстав для продовження пропущеного строку судом встановлено не було, а тому суд вважає доцільним задовольнити позов в повному обсязі та визнати [PERSON] , [INFO] , такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до вимог ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі викладеного,

Outcome: approved