Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом та обґрунтовує вимоги тим, що 4 жовтня 1986 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] . Шлюб зареєстрований в Піщанській сільській раді Ковпаківського району м.Суми, актовий запис №29. Від шлюбу мають повнолітніх синів - [PERSON] , [INFO] і [PERSON] , [INFO] . Під час сумісного життя з [PERSON] в 1988 році за адресою: [ADDRESS] , ними був побудований житловий будинок «А-1» площею частин приміщень підрахованих по формулі 75,6 кв.м., загальною площею 70,3 кв.м., житловою 43,5 кв.м., підсобна площа 26,8 кв.м., площа приміщень не включених в загальну площу - 5,3 кв.м., надвірні будівлі і споруди-кухня «Б», гараж «В», погрібник «Г», погріб «п/г», сарай «Д», убиральня «Е», навіс «Ж», огорожа 1-4. Сімейне життя не склалося, сім`я розпалася, і рішенням Ковпаківського районного суду від 10 липня 2006 року шлюб між нею і [PERSON] був розірваний, але вони продовжували проживати в належному їм на праві власності житловому будинку [ADDRESS] і в дійсний час вона і сини проживають в спірному будинку. Між ними - нею і [PERSON] була домовленість, що поділ будинку вони проведуть добровільно. 15.06.2011 року [PERSON] видане свідоцтво про право власності на нерухоме майно - житловий будинок з надвірними і господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS] . В дійсний час власником будинку, надвірних будівель і споруд, відповідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав на нерухоме майно є [PERSON] . Рішенням Піщанської сільської ради від 26.1.1993 року та від 24.10.2007 року, земельна ділянка площею 0,0822 га, передана у власність [PERSON] для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. [INFO] [PERSON] помер. Ст.60 Сімейного кодексу України передбачено, що майно набуте подружжям під час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до технічного паспорта на житловий будинок, житловий будинок збудований в 1988 році, надвірні будівлі і господарчі споруди збудовані в 1990 році, тобто всі споруди збудовані за час сумісного проживання, за спільні кошти з [PERSON] , тому вважає, що Ѕ частина житлового будинку, надвірних будівель і споруд, Ѕ частина земельної ділянки, на якій розташований житловий будинок і споруди належить їй, Ѕ частина зазначеного майна є спадковим майном. Спадкоємцями на майно померлого [PERSON] є сини - [PERSON] і [PERSON] . Вона зверталася з заявою до Сумської міської державної нотаріальної контори про видачу їй свідоцтва про право власності на Ѕ частину житлового будинку надвірних будівель і споруд, земельної ділянки, як майно придбане за час шлюбу але постановою державного нотаріуса Сумської міської державної нотаріальної контори від 11.12.2019 року №6145/02-31 їй відмовлено у видачі свідоцтва. Позивач просить суд ухвалити рішення, яким визнати за нею право власності на Ѕ частину майна - житлового будинку «А-1», площа частин приміщень підрахована по формулі - 75,6 кв.м, загальна площа 70,3 кв.м, житлова площа - 43,5 кв.м, підсобна площа - 26,8 кв.м, площа приміщень не включена в загальну - 5,3 кв.м, надвірних будівель і споруд - кухні «Б», гаража «В», погрібника «Г», погріба «п/г», сарая «Д», убиральні «Е», навіса «Ж», огорожі 1-4 за адресою: [ADDRESS] , Ѕ частину земельної ділянки площею 0,0822 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку і надвірних будівель і споруд, кадастровий номер - 5910191500:01:006:0377. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю з зазначених в позові підстав, просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] , визнав та не заперечував проти визнання права власності на Ѕ частину житлового будинку з господарськими будівлями та Ѕ частину земельної ділянки за його матір`ю [PERSON] . В судовому засіданні представника відповідача [PERSON] - [PERSON] , не заперечувала проти задоволення позову. Представник третьої особи - Сумської міської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Ухвалою суду від 22.06.2020 року витребувана у Сумській міській державній нотаріальній конторі копія спадкової справи після смерті [PERSON] . Ухвалою суду від 17.07.2020 року закрито підготовче провадження та справа призначена до судового розгляду по суті. Суд, заслухавши пояснення позивача [PERSON] , представника відповідача [PERSON] - [PERSON] , відповідача [PERSON] , перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав: Судом установлено, що 4 жовтня 1986 року позивач [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] . Шлюб зареєстрований в Піщанській сільській раді Ковпаківського району місті Суми, актовий запис №29 (а.с.19). Від шлюбу у [PERSON] та [PERSON] народилися сини - [PERSON] , [INFO] (а.с.18) і [PERSON] , [INFO] (а.с.20). Під час шлюбу позивачем [PERSON] та [PERSON] в 1988-1990 роках за адресою [ADDRESS] були побудовані житловий будинок «А-1», надвірні будівлі і споруди-кухня «Б», гараж «В», погрібник «Г», погріб «п/г», сарай «Д», вбиральня «Е», навіс «Ж», огорожа 1-4. Викладені обставини підтверджуються копією інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (а.с.21), копією технічного паспорту на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] (а.с.24-27). [PERSON] було видане свідоцтво про право власності на нерухоме майно - житловий будинок з надвірними і господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно (а.с.31). Рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 10 липня 2006 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний (а.с.34). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.30 ). Позивач [PERSON] звернулася до Сумської міської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право власності на майно (подружня частка) щодо майна померлого [INFO] [PERSON] Сумською міською державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа після смерті [PERSON] , яка містить лише заяву [PERSON] (а.с.100-104). Постановою заступника завідувача Сумської міської державної нотаріальної контори Комендантової О.І. відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право власності на частину житлового будинку за адресою [ADDRESS] , оскільки зазначений об`єкт нерухомості не перебуває у правовому режимі спільної сумісної власності спадкодавця [PERSON] та [PERSON] (а.с.33). Згідно з ст.22 Кодексу про шлюб та сім`ю України майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Відповідно до ст.28 Кодексу про шлюб та сім`ю України в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. Статтею 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Позивачем [PERSON] надані докази на підтвердження, що будинок з господарськими будівлями за адресою [ADDRESS] був збудований за час шлюбу з [PERSON] . Отже, є підстави для визнання за позивачем [PERSON] права власності на Ѕ частину житлового будинку з господарськими будівлями. Інша Ѕ частина житлового будинку з господарськими будівлями входить до складу спадкового майна після смерті [PERSON] . Стосовно земельної ділянки вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають з таких підстав: Рішеннями Піщанської сільської ради від 26.11.1993 року та від 24.10.2007 року земельна ділянка, площею 0,0822 га, передана у власність [PERSON] для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №423253, кадастровий номер земельної ділянки-5910191500:01:006:0377. Земельна ділянка була передана у власність [PERSON] в порядку приватизації згідно Декрету КМУ від 26.12.1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», що підтверджується рішеннями Піщанської сільської ради від 26.11.1993 року та від 24.10.2007 року (а.с.97-98). Державний акт на право власності на земельну ділянку був виданий [PERSON] 21.02.2008 року (а.с.28-29). У статті 60 СК України закріплено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таке ж положення містить і стаття 368 ЦК України. Частиною першою статті 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до частини п`ятої статті 61 СК України у редакції Закону України від 11 січня 2011 року № 2913-VI «Про внесення змін до статті 61 Сімейного кодексу України щодо об`єктів права спільної сумісної власності подружжя», який набрав чинності 08 лютого 2011 року, об`єктом права спільної сумісної власності подружжя була земельна ділянка, набута внаслідок безоплатної передачі її одному з подружжя із земель державної або комунальної власності, у тому числі приватизації. Законом України від 17 травня 2012 року № 4766-VI «Про внесення змін до Сімейного кодексу України щодо майна, що є особистою приватною власністю дружини, чоловіка», який набрав чинності з 13 червня 2012 року, режим майна подружжя, набутого внаслідок приватизації, було змінено. Відповідно до пункту 5 частини першої статті 57 СК України земельна ділянка, набута за час шлюбу внаслідок приватизації, є особистою приватною власністю дружини, чоловіка. Частину п`яту статті 61 СК України виключено. Отже, з урахуванням змін до СК України правовий режим приватизованої земельної ділянки змінювався. Виключно протягом періоду з 08 лютого 2011 року до 13 червня 2012 року приватизована одним із подружжя земельна ділянка вважалася об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Вказані висновки викладені у постановах Верховного Суду від 10 травня 2018 року у справі № 158/1016/16-ц (провадження № 61-4238св18), 23 січня 2019 року у справі № 352/1974/15-ц (провадження № 61-4313св18). За приписами частини першої статті 125 ЗК України в редакції, яка діяла на час отримання [PERSON] державного акту, право власності та право постійного користування земельною ділянкою виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Земельна ділянка була передана у власність [PERSON] безоплатно відповідно до норм ЗК України, тому режим спільного сумісного майна подружжя на цю земельну ділянку не поширюється. На підставі вищевикладеного суд вважає, що позовні вимоги в частині визнання за [PERSON] право власності на Ѕ частину нерухомого майна - житлового будинку «А-І», загальною площею 75,6 кв.м, житловою площею 43,5 кв.м, господарських будівель і споруд - кухні «Б», гаража «В», погрібника «Г», погріба «п/г», сарая «Д», вбиральні «Е», навіса «Ж», огорожі 1-4 за адресою [ADDRESS] , є такими, що підлягають задоволенню. Позов [PERSON] в частині визнання права власності на Ѕ частину земельної ділянки задоволенню не підлягає.

Outcome: partial