Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-02 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Оболонської районної у місті Києві державної адміністрації, треті особи: Головне управління юстиції в місті Києві, Державна реєстраційна служба України, [PERSON], [PERSON], [PERSON], про визнання права власності на спадкове майно. Свої вимоги позивач мотивує тим, що згідно зі свідоцтвом про право власності на житло, виданим державним комунальним управлінням житлового господарства Мінського району м. Києва, їй, [PERSON], та членам її сім'ї: матері [PERSON], чоловіку [PERSON], синам [PERSON] та [PERSON] в рівних долях на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS]. Вказане свідоцтво позивачем було втрачено. [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, зокрема на вказану квартиру. Спадщину після [PERSON] за законом прийняла її донька - позивач [PERSON], яка постійно проживала з померлою на час відкриття спадщини. Державним нотаріусом Баришівської районної державної нотаріальної контори 07 жовтня 2014 року за заявою [PERSON] про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом було відкрито спадкову справу № 356/2014. Однак нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на квартиру [ADDRESS] у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на неї. У зв'язку з неможливістю отримати дублікат свідоцтва про право власності на житло, позивач просить визнати за нею право власності в порядку спадкування на 1/5 частину квартири [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач уточнила позовні вимоги, надала суду дублікат втраченого свідоцтва про право власності на житло - квартиру [ADDRESS] та рішення Оболонського районного суду м. Києва від 12 вересня 2014 року, яким встановлено факт постійного проживання [PERSON] разом зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини. Позивач подала до суду заяву, в якій просила справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримала з викладених вище підстав, та просила позов задовольнити. Представник відповідача подала до суду заяву, в якій просила справу розглядати без її участі. Треті особи: Головне управління юстиції в місті Києві та Державна реєстраційна служба України - подали до суду заяви, в яких просили справу розглядати без їх участі. Третя особи: [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечували, просили справу розглядати без їх участі. Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Відповідно до свідоцтва про смерть [PERSON], [INFO], померла [INFO] (а.с. 75). Зі свідоцтв про народження та про одруження вбачається, що позивач [PERSON], [INFO], є донькою [PERSON] (а.с. 80-81). 07 жовтня 2014 року позивач звернулася до Баришівської районної державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на частину квартири [ADDRESS] (а.с. 73). Державним нотаріусом Баришівської районної державної нотаріальної контори 07 жовтня 2014 року було відкрито спадкову справу № 356/2014 (а.с. 64). Позивач [PERSON] та треті особи [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що Державним нотаріусом Баришівської районної державної нотаріальної контори було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/5 частину квартири [ADDRESS], яка належала її матері - [PERSON], померлій [INFO], у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно. На даний час позивач отримала дублікат втраченого свідоцтва про право власності на житло. Згідно з вказаним свідоцтвом, виданим 14 грудня 1999 року державним комунальним управлінням житлового господарства Мінського району м. Києва, [PERSON], та членам її сім'ї: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в рівних долях на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS], загальною площею 57,65 кв.м, яку приватизовано на підставі розпорядження від 14 грудня 1999 року № 1801 відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» (а.с. 65). Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 12 вересня 2014 року, яке набрало законної сили, встановлено факт постійного проживання [PERSON] разом зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] (а.с. 71). Згідно з положеннями ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Оскільки [PERSON] за життя заповіту не було складено, єдиною спадкоємицею першої черги є її донька - позивач [PERSON] Відповідно до положень ст. 1268 ЦК України спадкодавець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її; спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Враховуючи те, що судом встановлено факт постійного проживання спадкоємця [PERSON] разом зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, вона вважається такою, що прийняла спадщину. Відповідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно з положеннями ст.ст. 66-68 Закону України «Про нотаріат» на майно, що переходить за правом спадкоємства до спадкоємців або держави, нотаріусом за місцем відкриття спадщини видається свідоцтво про право на спадщину. Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім'я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо. Нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, та склад спадкового майна. Пунктом 4.15 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 передбачено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. У ст. 392 ЦК України закріплено право власника майна пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Судом встановлено, що 1/5 частина квартири [ADDRESS], на момент смерті [PERSON] належала їй на праві власності, тобто, відповідно до ст. 1218 ЦК України, ця квартира входить до складу спадщини. Виходячи з того, що позивач прийняла спадщину у встановлені законом строки та бажає отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/5 частину квартири [ADDRESS], є всі підстави для задоволення позову та визнання за нею права власності на 1/5 частини вказаної квартири. На підставі викладеного,

Outcome: approved