Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить: -стягнути зі [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина - [PERSON] на період навчання, до досягнення ним 23 років, в розмірі ј частини всіх видів доходів [PERSON] . Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що в 1999 році між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] був укладений шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] . Від шлюбу у сторін є діти: [PERSON] , [INFO] , паспорт серія № [NUMBER] , який на даний час є студентом навчального закладу ОНПУ та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , актовий запис № 26, яка на даний час є неповнолітньою дитиною. На підставі постанови 1013/1 від 20.06.2001 року про відкриття виконавчого провадження про примусове виконання виконавчого листа № 2-342 з відповідача стягувались на користь [PERSON] аліменти в розмірі ј частки від його доходів до досягнення сином повноліття. Після досягнення сином повноліття виконавче провадження було закрито. Син, [PERSON] , на даний час навчається на першому курсі в Одеському національному політехнічному університеті денної форми навчання на державному утриманні, що підтверджується довідкою від 28.01.2019 року № 0124 та копією договору про проживання у гуртожитку в м. Одеса від 01.09.2018 року. Позивач не має фінансової можливості утримувати свого сина, який є на даний час студентом, оскільки малолітня донька є інвалідом з дитинства, що підтверджується посвідченням серії [NUMBER] , яка потребує постійного та регулярного лікування та спостереження. Позивач самостійно утримує як повнолітнього сина так і малолітню доньку, сплачує кошти за проживання сина в гуртожитку. Однак на всі ці всі потреби не вистачає коштів, що не дозволяє в належній мірі забезпечити дитину всім необхідним. Відповідач [PERSON] не надає фінансової допомоги сину, не приділяє достатньої уваги щодо його утримання. Син, [PERSON] досяг повноліття, однак не досяг 23 років, навчається на денному відділенні, потребує допомоги як від матері так і від батька. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 25.02.2019 року по справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача [PERSON] - адвокат Каланжов В.І., який діє на підставі ордеру, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Справа підлягає розгляду в заочному порядку у відповідності до ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засідання сторін по справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, з позовної заяви вбачається, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають: повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Постановою державного виконавця від 19.06.2002 року № 1013/І про стягнення аліментів у розмірі ј зі [PERSON] на користь [PERSON] стягувались аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] . Відповідно до довідки Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради від 10.10.2018 року [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . З довідки Одеського національного політехнічного університету від 28.01.2019 року № 50-0124 вбачається, що [PERSON] дійсно є студентом 1 курсу денної форми навчання (бюджет), інститут електромеханіки та енергоменеджементу. Строк навчання: до 30.06.2022 року (а.с. 11). Відповідно до договору від 01.09.2018 року [PERSON] надано житлова проща для проживання та реєстрації за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Із змісту ч.3 ст. 181 СК України вбачається, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Чинним законодавством України встановлено, що діти рівні у своїх правах незалежно від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей та повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги. Зобов`язання з утримання дітей виникає за наявності сукупності таких умов: родинного зв`язку між батьками й дитиною (кровний зв`язок між батьками та дитиною або зв`язок між усиновлювачем і усиновленою дитиною); неповнолітня дитини; навчання повнолітньої дитини; відсутність підстав для звільнення батьків від сплати аліментів; можливість батьків надавати матеріальну допомогу. Частиною 1 ст. 200 Сімейного кодексу України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до частини 2 статті 200 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Положеннями статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Відповідно до ч.1 ст.6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Частиною 2 статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 6 від 15.05.2006 року судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, враховуючи те, що термін сплати аліментів до повноліття дитини за рішенням суду сплинув, проте дитина, яка не досягла 23 років, продовжує навчання, та у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, суд вважає позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини [PERSON] , який продовжує навчання, обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню. Позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до вимог ст.5 Закону України «Про судовий збір», а тому суд вважає за доцільне відповідно до ст.141 ЦПК України стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 768,40 грн. в дохід держави.

Outcome: approved