Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON], які діють в особистих інтересах та інтересах малолітнього сина [PERSON], [INFO], третя особа: орган опіки та піклування - виконком Мирноградської міської ради, про позбавлення права користування житловим приміщенням. \~В обґрунтування позовних вимог вказала, що згідно свідоцтва про право власності на житло 1/15-341, виданого Комунальним підприємством «Служба єдиного замовника» 20 листопада 2003 року, зареєстрованого в БТІ міста Димитров 10 грудня 2003 року за реєстраційним номером 3855713, вона є власником квартири [ADDRESS]. З 06.05.2008 року в квартирі зареєстровані її син [PERSON], невістка [PERSON] та онук [PERSON], [INFO], які з 2014 року та по теперішній час за місцем реєстрації не проживають, що підтверджується актом від 26.06.2018. Житлово-комунальні послуги вона сплачує самостійно. Факт реєстрації відповідачів перешкоджає їй розпоряджатися належною їй квартирою, тому вона просить позбавити відповідачів права користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 2 будинку № 2 по вул.Мухамадєєва в м.Мирнограді Донецької області.\~ В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та пояснила, що відповідачі -\~її син,\~невістка та\~онук виїхали\~з України\~восени 2014\~року до\~Російської Федерації\~та на\~даний час\~проживають там,\~до м.\~Мирнограда з\~тих пір\~не поверталися,\~в належній\~їй квартирі\~не проживають. Відповідачі до судового засідання не зявилися, про час і місце розгляду справи повідомлені у передбаченому Цивільно-процесуальним кодексом порядку. Представник третьої\~особи органу\~опіки та\~піклування -\~виконкому Мирноградської\~міської ради\~[PERSON]\~в судовому\~засіданні заперечувала\~проти задоволення\~позовних вимог\~про позбавлення\~права користування\~житлом малолітньої дитини [PERSON], [INFO], оскільки відсутні відомості про можливе отримання членами родини [PERSON] російського громадянства або тимчасової реєстрації на території Росії, а також про наявність у них іншого нерухомого майна на праві приватної власності або на праві користування. Тому позбавлення права користування житлом малолітньої дитини буде порушувати її права, зокрема ст.18 Закону України «Про охорону дитинства». Вислухавши учасників\~справи,\~проаналізувавши наявні\~докази,\~суд вважає,\~що позов\~підлягає частковому\~задоволенню з\~таких підстав. Судом встановлено, що позивач є власником квартири [ADDRESS] згідно свідоцтва про право власності на житло № 1/15-341, виданого Комунальним підприємством «Служба єдиного замовника» 20 листопада 2003 року, зареєстрованого в БТІ міста Димитров 10 грудня 2003 року, реєстраційний номер 3855713, номер запису 2 (а.с.11-13). Згідно довідки відділу ведення Реєстру територіальної громади виконавчого комітету Мирноградської міської ради №6741 від 21.06.2018, в квартирі [ADDRESS] з 06.05.2008 зареєстровані [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO] (а.с.9). Згідно з актом №183 від 26.06.2018, складеним Координаційним комітетом органів самоорганізації населення міста Мирноград, [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO], зареєстровані за адресою: квартира [INFO], але з 2014 року і по теперішній час фактично не проживають за вказаною адресою (а.с. 10). \~ \~ \~ \~ \~Згідно висновку\~органу опіки\~та піклування\~-\~Виконкому Мирноградської\~міської ради\~від 20.08.2018\~№ 023,\~орган опіки\~та піклування\~заперечує проти\~визнання малолітнього\~[PERSON],\~[INFO],\~таким,\~що втратив\~право користування\~житловим приміщенням\~за адресою: [ADDRESS] (а.с. 21-22). Свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили суду, що вони є сусідами позивачки, проживають в одному [INFO]. В квартирі № 2 їхнього будинку разом з позивачкою раніше проживали її син [PERSON] з дружиною та дитиною, але у жовтні 2014 року вони виїхали до Росії та з того часу не проживають у вказаній квартирі. Згідно з ч.2 ст.405\~ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності в житлі без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, судом встановлено, що відповідачі не проживають в [INFO] з жовтня 2014 року і по теперішній час, загалом вже майже 4 роки. Поважних причин не проживання відповідачів у цій квартирі судом не встановлено. Враховуючи вищенаведене, суд вважає позовні вимоги щодо відповідачів [PERSON] та [PERSON] обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. А щодо малолітнього [PERSON] суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог про позбавлення його права користування житлом, виходячи з наступного. У відповідності до частини другої статті 2 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої Україною 27.02.1991, яка набрала чинності для України 27.09.1991, держави-учасниці вживають всіх необхідних заходів для забезпечення захисту дитини від усіх форм дискримінації або покарання. За частиною першою статті 3 зазначеної Конвенції в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. За статтею 27 Конвенції держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Статтею 1 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що охорона дитинства система державних та громадських заходів, спрямованих на забезпечення повноцінного життя, всебічного виховання і розвитку дитини та захисту її прав. За частиною другою статті 18 Закону України «Про охорону дитинства», діти члени сім'ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. Позивачем не надано суду доказів наявності у батьків дитини [PERSON] у власності або в постійному користуванні іншого житла. З огляду на викладене, а також з врахуванням висновку органу опіки та піклування, визнання малолітньої дитини такою, що втратила право користування вищевказаною квартирою, призведе до порушення права малолітньої дитини на житло. Крім того, позивачем не надано жодного доказу на підтвердження того, що реєстрація у квартирі її онука, малолітньої дитини, якимось чином перешкоджає їй користуватися даною квартирою. Отже, вимоги про позбавлення [PERSON] права користування жилим приміщенням задоволенню не підлягають. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~

Outcome: partial