Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-14 00:00:00

Позивач, [PERSON] , звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 усіх доходів відповідача, та не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що сторони мають спільну дитину- [PERSON] , [INFO] , проживають окремо один від одного з 2017 року, матеріальну допомогу на утримання сина відповідач не надає, ухиляється від покладеного обов`язку щодо утримання дитини. Тому позивач звернулась до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила розглядати справу без її участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій визнав позовні вимоги, проти виплати аліментів не заперечував та просив розглядати справу без його участі. Під час розгляду справи судом встановлено наступне. Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 06.08.2013р.), проте у зареєстрованому шлюбі не перебувають. Позивач зазначає, що відповідач ухиляється від покладеного обов`язку щодо утримання дитини, та допомогу не надає. Дитина фактично проживає з позивачем. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Виходячи з викладеного, а також враховуючи повне визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку про наявність обов`язку відповідача приймати участь в утриманні дитини та обґрунтованість позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при присудженні аліментів, судом враховуються наступні обставини: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. В позовній заяві, позивач просить стягнути аліменти з обмеженням виплат десятьма прожитковими мінімумами на дитину відповідного віку, проте відповідно ч.5 ст. 183 Сімейного кодексу України дане обмеження застосовується при поданні заяви про видачу судового наказу. Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Позивач при подачі позову була звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», як позивач у справі про стягнення аліментів. За змістом ч.1, 2, 6 ст.141 ЦПК України, а також враховуючи, що позивача звільнено від сплати судового збору,суд дійшов висновку, що він підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved