Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом до відповідача [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання малолітньої дитини сина [PERSON], 03 квітня2014 року народження, в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів (заробітку), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, розпочавши стягнення з дня предявлення позову до суду та до досягнення синомповноліття, а також стягнути з відповідача аліменти на свою користь в розмірі 1/4частини всіх видів доходів (заробітку), до досягнення сином трирічного віку. В обґрунтування позову зазначила, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі, який було укладено 25 квітня 2012 року у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській області,про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний актовий запис за № 131. Від шлюбу мають малолітню дитину сина [PERSON], 03 квітня 2014року народження, який проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні, при цьому, відповідач, проживаючи окремо, не надає належної матеріальної допомоги на утримання дитини,що свідчить про те, що останній ухиляється від виконання своїх безпосередніх батьківських обов'язків по утриманню дитини, а також не надає матеріальної допомоги і на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку, у звязку з чим є необхідним стягувати з останнього аліменти в судовому порядку. В судове засідання позивач надала заяву за вх.№29635 від 18.11.2016 року про розгляд справи без її участі, позовні вимоги про стягнення аліментів підтримала, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлявся судом про час та місце судового розгляду справи шляхом направлення судового виклику за зареєстрованим у встановленому Законом порядку місцем проживання відповідача, причини не явки суду не відомі, заяви, клопотання на адресу суду не надходили. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, не суперечать законодавству, яке регулює сімейні правовідносини, а тому підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що від шлюбу, який було зареєстровано 25 квітня 2012 року у Центральному відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №131, сторони мають малолітню дитину сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ОЛ № 160453, виданого Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, про щоскладено відповідний актовий запис за № 659. Батьками [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження зазначені: батько Колтунов Віктор Вікторович та мати Білоброва Анна Олегівна. Відповідно до довідки квартального комітету №16 Ленінського району м.Кіровограда від 25 серпня 2016 року №575 [PERSON] проживає разом з матірю [PERSON] за адресою м.Кіровоград, пров.Шахматний, 7, кв.1. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, причому відповідно до ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Крім того, відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Більш того, відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу, за якою розмір аліментів визначається у твердій грошовій сумі. На підставі вищевикладеного, оцінивши в сукупності наявні у справі докази, виходячи з положень ч.1 ст.11 ЦПК України та розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог, враховуючи, що обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька, при цьому, з урахуванням ст.182 СК України, суд враховує, що дитина проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні, при цьому, судом під час розгляду справи не встановлено наявності у платника аліментів інших неповнолітніх (малолітніх) дітей, непрацездатних осіб, батьків, виконавчих листів, за якими б проводилися стягнення, не можливості сплачувати аліменти, а також інших обставин, визначених ст.182 СК України, які мають прийматися судом до уваги при розгляді питання про стягнення аліментів, на підставі чого суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення аліментів з відповідача на її користь на утримання сина [PERSON], 03 квітня 2014року народження, до досягнення сином повноліття, підлягають задоволенню та стягненню з відповідача аліментів на користь позивача на утримання сина у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів (заробітку) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 29.08.2016 року і до досягнення дитиною повноліття, а саме до 03 квітня 2032 року. Відповідно до ч.ч.2, 4 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на аліменти у дружини-матері виникає лише у разі достатнього матеріального забезпечення чоловіка. З урахуванням зазначених вище обставин, що мають істотне значення для справи, виходячи з положень ч.ч. 2, 4 ст.84 СК України, за якими позивач [PERSON] з якою проживає малолітня дитина син [PERSON], [INFO], має право на утримання від чоловіка [PERSON] - батька дитини до досягнення дитиною трьох років, при цьому, суд враховує, що зазначене право позивач має незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища,враховуючи також, що відповідач [PERSON], [INFO], є молодою, працездатною особою, при цьому, судом під час розгляду справи не встановлено, що відповідач має на утриманні непрацездатних осіб, стягнень за виконавчими документами, аліментних зобовязань, у зв`язку з чимприходить до висновку про те, що відповідач може надавати позивачу матеріальну допомогу на її утримання до досягнення малолітнім сином трьох років, та на підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню та стягненню з відповідача на користь позивача на її утримання аліментіву розмірі 1/4 частини всіх видів доходів (заробітку) щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову, тобто з 29 серпня 2016 року, і до досягнення сином трирічного віку, а саме до 03 квітня 2017 року. При цьому, судом відзначається, що відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, тим самим, сторони не позбавлені можливості звертатися до суду з позовною заявою про збільшення/зменшення розміру аліментів за наявності вказаних обставин. Згідно з п.1 ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в частині суми платежу за один місяць. Крім того, відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп., приймаючи до уваги, що позивач на підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору при предявленні до суду позову про стягнення аліментів. Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст.84, ст. ст. 180, 182, 183, 191 СК України,

Outcome: approved