Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій просить розірвати шлюб укладений між ними 29 травня 2015 року Зарічним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сумського міського управління юстиції за актовим записом № 258, обґрунтовуючи позов тим, що подружнє життя не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення спільного господарства та виховання дитини. Шлюбні відносини між ними фактично припинені в липні 2015 року, і не відновлені до теперішнього часу. В звязку з цим в подальшому не бажає продовжувати подружні відносини з відповідачем. У попереднє судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, про час і місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку. [PERSON] в позовній заяві зазначиласуду, що просить суд розглянути справу у її відсутності (а.с. 3). У попередньому судовому засіданні відповідач [PERSON]позов визнав повністю, просить постановити рішення у попередньому судовому засіданні, строк на примирення не потрібен, про що надав суду відповідну письмову заяву (а.с. 17). Суд, системно дослідивши матеріали цивільної справи, заслухавши пояснення відповідача, вивчивши правові норми, які регулюють дані правовідносини, приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до повного задоволення з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Ч. 4 ст. 130 ЦПК України передбачає ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до абз.3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року N 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Фактичне визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. 29 травня 2015 року сторони зареєстрували шлюб у Зарічному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сумського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний запис № 258, що підтверджується світлокопією свідоцтва про шлюб серії 1-БП № 098087, виданим 29 травня 2015 року (а.с. 6). Від цього шлюбу, сторони мають одну спільну малолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується світлокопією свідоцтва про народження (а.с.6 зворотна сторона). В ході судового засідання відповідач не заявив про наявність спору про спільне сумісне майно подружжя та місця проживання малолітньої доньки, так не заявлено про це і позивачем в її позовній заяві до суду від 23.10.2017 року (а.с.2-3). Частиною 2 ст. 104 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини - інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що сторони не підтримують подружні відносини з липня 2015 року, на примирення відповідач категорично не погоджуються, у них виникають постійні непорозуміння, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача [PERSON], відповідача [PERSON] та інтересам їх малолітньої дитини. Задовольняючи позовні вимоги позивача [PERSON] до відповідача [PERSON], про розірвання шлюбу, суд виходить із засад справедливості, добросовісності, виваженості, розумності, відповідно до вимог п. п. 5, 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача на користь позивача слід стягти судові витрати по сплаті судового збору (а.с. 1). На підставі викладеного,

Outcome: approved