Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому посилається на те, що 06 червня 2008 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб, від якого є спільна дитина - донька [PERSON], яка народилася [INFO]. Посилається на те, що сімейне життя з відповідачем не склалося. На сьогоднішній день відповідач допомогу на утримання спільної неповнолітньої дитини не надає. Посилаючись на вказані обставини просить розірвати шлюб, укладений між сторонами, а також стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки [PERSON], яка народилася [INFO], в розмірі ? частки всіх видів його доходу, але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення від дня пред'явлення цього позову до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 17 вересня 2018 року відкрите провадження у вказаній справі та вирішено розглядати справи за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання 19 жовтня 2018 року о 09 год. 40 хв. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 19 жовтня 2018 року позовна заява [PERSON] роз'єднані, виділивши у самостійні провадження позовну заяву про стягнення аліментів, залишивши номер цивільної справи № 591/5367/18 (провадження № 2/591/2655/18), та позовну заяву про розірвання шлюбу виділено в самостійне провадження, передавши до канцелярії суду для її реєстрації. В судовому засіданні 19 жовтня 2018 року оголошено перерву для уточнення позовних вимог до 07 листопада 2018 року до 09 год. 30 хв. 07 листопада 2018 року від позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог, в якій позивач, зазначаючи про відсутність підтверджуючих документів про необхідність сплачувати підвищеного розміру аліментів, а саме прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, просить уточнити позовну вимогу про стягнення аліментів з відповідача на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі ? частки всіх видів його доходів, аде не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. 07 листопада 2018 року підготовче засідання відкладене в зв'язку з неявкою в судове засідання відповідача та необхідністю направлення відповідачу заяви про уточнення позовних вимог. В судове засідання сторони не з'явилися, про час і місце судового розгляду повідомлені належним чином, від позивача надійшла письмова заява, в якій просить слухати справу в її відсутність. 19 жовтня 2018 року відповідач [PERSON] надав письмову заяву, якою визнав позовні вимоги в частині стягнення з нього аліментів, зазначив, що налсідки визнання позову йому роз'яснені та зрозумілі. В зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. За нормами ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного. Матеріалами справи встановлено, що сторони по справі 06 червня 2008 року уклали шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 6). [INFO] у сторін народилася дочка [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження на а.с. 5, яка перебуває на утриманні позивача (а.с. 8). За ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Крім того, відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. За нормами ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Визначаючи розмір аліментів, суд виходить з того, що відповідач є особою працездатного віку, має задовільний стан здоров'я, особи, які б перебували на його утримані, відсутні, і він має об'єктивну можливість виплачувати аліменти. Будь-яких доказів, які б спростовували ці обставини, відповідач не надав. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що визначений позивачем розмір аліментів на утримання дитини буде розумним, достатнім і відповідатиме інтересам дитини, при цьому не порушуючи прав та інтересів відповідача, та інших осіб. За ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Зазначений позов поданий до суду 11 вересня 2018 року. Таким чином позов підлягає задоволенню, і з відповідача необхідно стягнути аліменти на користь позивача на утримання неповнолітнього сина в розмірі ? частини усіх видів доходу відповідача щомісячно до повноліття дитини, але не менше 50% від розміру прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, в зв'язку із задоволенням позову про стягнення аліментів, оскільки позивач була звільнена від сплати судового збору, необхідно стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved