Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-28 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку. Позивач вказала, що їй на праві приватної власності належить житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS]. Однак через те, що у її будинку зареєстрований Відповідач, який фактично в ньому не проживає, Позивач, як власник будинку, не може повною мірою реалізувати своє право, встановлене Конституцією України та Законом, на вільне володіння, користування та розпорядження своїм майном. Позивач - [PERSON], в судове засідання не з'явилася, належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи, через канцелярію суду надала заяву про слухання справи без її участі, позовні вимоги підтримала, та просила суд позов задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином та своєчасно шляхом надрукування оголошення в засобах масової інформації. Представник третьої особи - Чугуївського районного відділу ГУ ДМС у Харківській області, у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, згідно якої проти задоволення позову не заперечував та просив проводити розгляд справи у його відсутності. Суд відповідно до ст. 169 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу у відсутність нез'явившихся осіб за наявними доказами справи. Суд, дослідивши матеріали справи та представлені докази, вважає, що позов підлягає задоволенню, як такий, що знайшов своє повне підтвердження в ході судового розгляду. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивачу, [PERSON], [INFO], на праві приватної власності належить житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS]. Окрім Позивача в житловому будинку, який належить їй на праві приватної власності, розташованому за адресою: [ADDRESS], зареєстровані також її доньки - [PERSON] та [PERSON], а також Відповідач - [PERSON]. 20 січня 2012 року Рішенням Чугуївського міського суду Харківської області було розірвано шлюб між Позивачем, [PERSON] та [PERSON]. З 20.09.2012 року Відповідач не проживає в будинку розташованому за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. У зв'язку з тим, що в будинку Позивача зареєстрований Відповідач, який фактично в ньому не проживає, Позивач, як власник будинку, не може повною мірою реалізувати своє право, встановлене Конституцією України та Законом, на вільне володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідач жодної участі в сплаті комунальних послуг, а також в поліпшенні стану будинку за весь час володіння будинком Позивача не приймав, Позивач самостійно утримує будинок в належному стані, здійснює його поточний ремонт. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 Цивільного кодексу України та ст. 150 Житлового кодексу України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Стаття 383 Цивільного Кодексу України передбачає, що власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання та проживання членів своєї сім'ї. Стаття 3 Сімейного Кодексу України визнає сім'ю спільне проживання осіб, що пов'язані спільним побутом та мають взаємні права та обов'язки. Статтею 321 Цивільного кодексу України передбачена непорушність права власності, отже ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. В частині 4 статті 156 Житлового кодексу України зазначено, що до членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Частиною 2 статті 64 визначено, що до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Отже, у відповідності до ст. 156 ЖК України Відповідач не є членом сім'ї Позивача. Так як Відповідач не є членом сім'ї Позивача, а також оскільки у Позивача особисто з Відповідачем не було ніяких письмових домовленостей стосовно проживання у вище вказаному помешканні, Позивач має право на захист своїх прав власника і вимагати визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Таким чином, оскільки Відповідач фактично в будинку не проживає, не сплачує плату за користування житловим приміщенням і комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню будинку та не приймає участі в спільному побуті, він вважається таким, що втратив право користування будинком. Для зняття Відповідача з реєстрації у відповідності до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» необхідно отримати рішення суду про позбавлення Відповідача права користування житловим приміщенням. На підставі викладеного,

Outcome: approved