Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, посилаючись на те, що відповідач ТОВ «Харківгаз Збут» Красноградський ВР, 20.06.2019 року незаконно виніс акт - розрахунок про стягнення з позивача суми вартості необлікованого природного газу за період з 17.11.2018 року по 31.03.2019 року в обсязі 2261 м.куб., вартістю 26421 грн. 40 коп. та стягнути витрати по експертизі газового лічильника в сумі 3108 грн. 83 коп. Також позивач просила скасувати протокол засідання комісії з розгляду актів про порушення, проведення донарахування споживачам природного газу за порушення вимог Кодексу газорозподільних систем по Красноградському відділенню АТ «Харківгаз від 20.06.2019 року. Ухвалою Сахновщинського районного суду Харківської області від 25 березня 2020 року справу прийнято до провадження та вирішено розгляд проводити за правила загального позовного провадження і призначено до підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 01 вересня 2020 року, закрито підготовче провадження і справу призначено до судового розгляду. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Представник відповідача ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ», в судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в задоволенні позовних вимог просив відмовити. Заслухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно положень ст.ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У направленому до суду відзиву представник відповідача ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» повідомляє, що ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» з 01.07.2015 року здійснює господарську діяльність з постачання природного газу на території Харківської області. Також зазначає. що дійсно за адресою [ADDRESS] , відкрито особовий рахунок № [NUMBER] на ім`я [PERSON] , що підтверджується квитанцією до сплати за природний газ ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» за травень 2019 року від 10.06.2019 року за № 1320316459. Ніяких інших вимог до позивача ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» не пред`являв. Вартість необлікованого природного газу за період з 17.11.2018 року по 31.03.2019 року в обсязі 2261 м.куб., в сумі 26421 грн. 40 коп. та витрати по експертизі газового лічильника в сумі 3108 грн. 83 коп, були нараховані оператором ГРМ - ПАТ «Харківгаз», яке немає жодного відношення до ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ». Тому вважав, що позов задоволенню не підлягає, оскільки ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» є неналежним відповідачем. Як вбачається з копії квитанції до сплати за природний газ ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» за травень 2019 року від 10.06.2019 року за особовим рахунком № [NUMBER] . [PERSON] , адреса: [ADDRESS] сума до сплати 8025 грн. (а.с. 8). Згідно копії акту експертизи лічильника від 05.04.2019 року комісія ПАТ «Харківгаз» спільно з ДП «Укрметртестстандарт» встановила несанкціоноване втручання в роботу газового лічильника, що належить « [PERSON] (померла) [PERSON] (донька) за адресою: [ADDRESS] (а.с.9). Відповідно до копії розрахунку витрат проведення експертизи лічильника природного газу ПАТ «Харківгаз» нараховано до сплати [PERSON] 3108,83 грн. в тому числі ПДВ 518,14 грн. (а.с.10). Згідно протоколу засідання комісії з розгляду актів про порушення, проведення донарахування споживачам природного газу за порушення вимог Кодексу газорозподільних систем по Красноградському відділенню АТ «Харківгаз» від 20.06.2019 року акт про порушення №67 від 01.042019 року, визнано таким, що відповідає вимогам кодексу ГРМ, вирішено провести донарахування об`ємів та суми вартості необлікованого природного газу з 17.11.2018 року по 31.03.2019 року в обсязі 2261,70 м.куб., вартістю 26421,40 грн., проведено розрахунок вартості робіт пов`язаних з демонтажем, транспортуванням та проведенням експертизи лічильника газу (а.с.11-12). Виходячи з наведеного встановлено, що відповідач ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ», є неналежним відповідачем по справі. Відповідно до приписів ст. 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18) зроблено висновок, що «пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження». Тобто, пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову. Оскільки позивач та її представник в судовому засідання не заявляли клопотань про заміну відповідача на належного, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і не наділений повноваженнями самостійно замінювати відповідача або притягувати - співвідповідача, тому у задоволенні позову слід відмовити. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). На підставі викладеного,

Outcome: dismissed