Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей, посилаючись на те, що 29 вересня 2008 року вони з відповідачем уклали шлюб у Старонижбірківській сільській раді Гусятинського району Тернопільської області. Від цього шлюбу у них є двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Діти знаходяться на утриманні позивача, а відповідач в добровільному порядку не надає їм належної матеріальної допомоги, тривалий час припинив утримувати та виховувати дітей. Відповідач має можливість надавати грошову допомогу на їх утримання, оскільки їздить на заробітки в Польщу та має стабільний заробіток (дохід), тому просить суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей визначені у твердій грошовій сумі у розмірі по 2000 грн., щомісячно на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого законодавством для дітей певного віку, щомісячно, з моменту звернення до суду та до досягнення дітьми повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, попередньо разом з позовом подала до суду клопотання про розгляд справи в її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить задовольнити позов. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, попередньо подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає частково, а саме в розмірі стягнення з нього аліментів на утримання дітей в розмірі 1250 гривень, оскільки він не працює та немає змоги більше оплачувати. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав. Сторони по справі з 29.09.2008 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що вбачається із копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 29.09.2008 року, виданого Старонижбірківською сільською радою Гусятинського району Тернопільської області (а.с.4). [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що вбачається із відповідних копій свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 15.07.2009 року та серії [NUMBER] від 25.06.2010 року, виданих Старонижбірківською сільською радою Гусятинського району Тернопільської області (а.с.6-7). Відповідно до\~ст.ст.\~180,\~182\~Сімейного кодексу\~України батьки\~зобов`язані \~утримувати дитину\~до досягнення\~нею повноліття.\~При визначенні\~розміру аліментів\~суд враховує:\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини;\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів;\~наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина;\~наявність на\~праві власності,\~володіння та/або\~користування у\~платника аліментів\~майна та\~майнових прав,\~у тому\~числі рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів,\~виключних прав\~на результати\~інтелектуальної діяльності,\~корпоративних прав; доведені\~стягувачем аліментів\~витрати платника\~аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; інші\~обставини,\~що мають\~істотне значення.\~Розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Мінімальний\~гарантований розмір\~аліментів на\~одну дитину\~не може\~бути меншим,\~ніж 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку. Мінімальний\~рекомендований розмір\~аліментів на\~одну дитину\~становить розмір\~прожиткового мінімуму\~для дитини\~відповідного віку\~і може\~бути присуджений\~судом у\~разі достатності\~заробітку (доходу)\~платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Відповідно до\~ст.\~141\~ Сімейного\~кодексу України\~мати,\~батько мають\~рівні права\~та обов`язки\~щодо дитини,\~незалежно від\~того,\~чи перебували\~вони у\~шлюбі між\~собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого\~частиною п`ятою\~статті 157 цього Кодексу. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як вбачається з викладених у позовній заяві обставин, якими позивач [PERSON] обґрунтовує свої позовні вимоги, відповідач коштів на утримання дітей не надає, у зв`язку з чим діти перебувають на її утриманні. Відповідно до довідки Васильковецької сільської ради Гусятинського району Тернопільської області № 136 від 11.04.2019 року [PERSON] проживає в с. Старий Нижбірок Гусятинського району Тернопільської області та до складу її сім`ї входять: чоловік [PERSON] , [INFO] ; син [PERSON] , [INFO] ; дочка [PERSON] , [INFO] ; мати [PERSON] , [INFO] ; чоловік матері [PERSON] , [INFO] (а.с.8). Із доданих до суду матеріалів відповідачем, а саме копією трудової книжки серії [NUMBER] підтверджується те, що відповідач [PERSON] на даний час офіційно не працевлаштований. Таким чином, суд вважає, що розмір аліментів слід визначити в твердій грошовій сумі в розмірі 1350 гривень щомісячно, оскільки доказів про те, що відповідач може сплачувати аліменти в розмірі по 2000 грн. на кожну дитину щомісячно не представлено, а судом не здобуто. Твердження [PERSON] в позовній заяві про те, що відповідач може їй надавати аліменти на утримання дітей в розмірі по 2000 грн. щомісячно на кожну дитину не ґрунтуються на матеріалах справи. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що відповідач не в повній мірі виконує свій батьківський обов`язок утримувати дітей [PERSON] та [PERSON] , та враховуючи матеріальний стан відповідача, то є підстави для часткового задоволення позовних вимог в розмірі 1350 грн. щомісячно на кожну дитину, оскільки такій розмір з урахуванням визначеного законом прожиткового мінімуму та рівного з батьком обов`язку матері утримувати дітей забезпечить належні умови для утримання та проживання дітей. При цьому суд виходить також з розумності та достатності заявленого позивачкою розміру стягуваних аліментів, необхідних для задоволення потреб на утримання дитини, враховуючи ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік». Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік»: прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. Судовий збір в дохід держави суд стягує з відповідача.

Outcome: partial