Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа Старобільська міська рада Луганської області про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку. В обґрунтування свого позову посилається на те, що вона є власником квартири [ADDRESS]. В зазначеній квартирі зареєстрована і не проживає відповідач [PERSON], та її реєстрація створює позивачу труднощі у здійсненні свого права власності. У звязку з чим просила суд винести рішення, яким визнати [PERSON] такою, що втратила право користування вказаною квартирою та зобовязати Старобільську міську раду зняти її з реєстраційного обліку.\~ Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, до початку судового засідання надала заяву про підтримання позовних вимог у повному обсязі та розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомила. Своїх заперечень суду не надала. Від неї не надійшла заява про відкладення розгляду справи, про час та місце розгляду справи повідомлена на веб-порталі «Судова влада України» на офіційному сайті суду, у звязку з чим суд на підставі ч. 11 ст. 128 ЦПК України вважає її повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, клопотань про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило, у звязку з чим суд вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності відповідача. Представник третьої особи Старобільської міської ради в судове засідання не зявився. Від міського голови [PERSON] до початку судового засідання надійшла заява, в якій міська рада не заперечує проти задоволення позовних вимог позивача та просить розглянути справу без участі представника міської ради. На підставі ч.3 ст.211 ЦПК України вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності сторін по справі. Згідно ст. 274 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного: Відповідно до копії договору купівлі-продажу від 21 травня 2016 року, квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON]. Відповідно до довідки виконавчого комітету Старобільської міської ради від 30 серпня 2017 року, [PERSON] зареєстрована в [INFO], але фактично не проживає з 2010 року. Згідно адресної довідки УДМС України в Луганській області від 24 вересня 2018 року, [PERSON] зареєстрована в [INFO] з 30 жовтня 2008 року. Згідно абз.2 ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. Відповідно до Постанови Верховного Суду України від 16.01.2012р., у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, предявивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Таким чином у судовому засіданні з досліджених матеріалів справи було достовірно встановлено, що відповідач [PERSON] не проживає за адресою реєстрації з 2010 року та втратила право користування житлом, і своєю реєстрацією перешкоджає здійсненню власником позивачем [PERSON] її права власності на квартиру, у зв'язку з чим суд вважає позовні вимоги законними, обґрунтованими, та такими, що підлягають повному задоволенню.

Outcome: approved