Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 12 травня 2012 року Фрунзенським відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 105. Позивач в обґрунтування своїх вимог за позовом зазначив, що вони знаходяться з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 12 травня 2012 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину- [PERSON], [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалось, воно відображається тільки у неприязних стосунках один до одного, які втілюються у постійні сварки. Одна з основних причин розпаду сім'ї це різниця поглядів, відсутність взаєморозуміння та довіри. В сімейних стосунках відсутня повага, почуття кохання. Відносини переросли в ще більш ворожі. Після розірвання шлюбу позивач просила залишити їй прізвище «[PERSON]». Позивач вважає, що збереження родини не є можливим, на примирення вона не згодна, тому просила розірвати шлюб. У судове засідання позивач не з`явилася, повідомлялася про дату та час слухання справи своєчасно та належним чином, надала суду заяву, з якої вбачається, що вона просить розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить шлюб розірвати. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». Відповідач у судове засідання не з'явився, повідомлявся про дату та час слухання справи своєчасно та належним чином, надав суду заяву, з якої вбачається, що він просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить шлюб розірвати про що винести рішення суду. Враховуючи, що розгляд справи відбувся у відсутність позивача та відповідача, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову, з наступних підстав: Згідно ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 12 травня 2012 року Фрунзенським відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 105 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 12 травня 2012 року). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], батьками якої є сторони по справі. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і зберігання шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. У ході судового розгляду встановлено, що шлюбно-сімейні відносини припинені, сторони не ведуть спільне господарство, у них відсутній єдиний сімейний бюджет. Позивач вважає, що збереження родини не є можливим, на примирення вона не згодна, відповідач клопотань про надання строку на примирення не надавав. Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємостосунки подружжя, а саме, що сторони не ведуть спільне господарство, у них відсутній сімейний бюджет, не підтримують шлюбно-сімейні відносини, вважає необхідним шлюб розірвати, так як подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї за неможливе. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка при реєстрації шлюбу прізвище змінила з «[PERSON]» на «[PERSON]». Оскільки позивач змінила прізвище, вона має право залишити його після розірвання шлюбу. Суд, з'ясувавши фактичні взаємовідносини подружжя, вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сім'ї неможливим. При таких обставинах, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню. За письмовою заявою позивачки, суд зазначає про вибір прізвища позивача, яка просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище з «[PERSON]». Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до положень ст.. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved