Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] на її користь аліменти на її утримання у розмірі 1/10 частки заробітку (доходів) платника аліментів щомісячно. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вона є пенсіонером за віком, єдиним її доходом є пенсія за віком, яка складає 1773 гривень на місяць. Практично вся пенсія, яку вона отримує, витрачається на оплату комунальних послуг, придбання ліків та лікування. Сума, що залишається, є меншою ніж мінімальний прожитковий мінімум, і її ледь вистачає на харчування. Відповідач є рідним сином, офіційно працевлаштований, має достатній дохід та здатен надавати позивачу матеріальну допомогу, однак в добровільному порядку сторони не дійшли згоди з цього питання. Позовні вимоги обґрунтовує посиланням на ст. ст. 202, 205 СК України. Ухвалою Голопристанського районного суду Херсонської області від 14.04.2019 відкрито провадження у цивільній справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін. Сторони в судове засідання не з`явилися, про місце, дату та час слухання справи повідомлені належними чином, відзиву на позовну заяву, до суду не надходило, на адресу суду надійшли клопотання від сторін про розгляд справи за їх відсутності. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. На підставі ч. 5, ч. 8 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що заявлений позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. З досліджених матеріалів цивільного провадження судом встановлено наступне. Згідно зі ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Виходячи з вищенаведеного, суд розглянув справу в межах позовних вимог та за наявними в ній доказами, які надані сторонами. Згідно з свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 29 грудня 1979 року, позивач - [PERSON] , 1948 р.н., є матір`ю [PERSON] , 1979 р.н. (а. с. 7). Згідно пенсійного посвідчення серії [NUMBER] позивач [PERSON] є пенсіонером за віком (а. с. 10). Відповідно до довідки Головного управління пенсійного фонду України в Херсонській області від 19.03.2019 №588 позивач [PERSON] знаходиться на обліку управління ПФУ і отримує пенсію за віком в середньому за останні шість місяців у загальній сумі 10641,12 грн. (а. с. 9). Проте позивачем не надано ніяких доказів щодо матеріального становища відповідача. Згідно із ч. 1 ст. 202 СК України, повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Відповідно до ст. 203 ЦПК України, дочка, син крім сплати аліментів зобов`язані брати участь у додаткових витратах на батьків, викликаних тяжкою хворобою, інвалідністю або немічністю. Відповідно до ст. 205 СК України, суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків. Відповідно до ст. 206 СК України, у виняткових випадках, якщо мати, батько є тяжко хворими, особами з інвалідністю, а дитина (стаття 6 цього Кодексу) має достатній дохід (заробіток), суд може постановити рішення про стягнення з неї одноразово або протягом певного строку коштів на покриття витрат, пов`язаних з лікуванням та доглядом за ними. Право на утримання від дочки, сина мати та батько матимуть за умови, якщо вони є непрацездатними та потребують матеріальної допомоги. Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу. Відповідно до ст.46 Конституції України, кожному громадянину України держава має забезпечити рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум», прожитковий мінімум - це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік», прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2019 року становить 1497 гривень, з 1 липня - 1564 гривні, з 1 грудня - 1638 гривень. Пенсія позивача в даний час становить 1892 грн. (а. с. 9). Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Згідно зі ст. ст. 76, 89 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Змістом положень ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В ч. 2 ст. 78 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Позивачкою не надано будь-яких доказів щодо матеріального стану відповідача, не доведена наявність можливості надавати їй матеріальну допомогу. Також не надано доказів на підтвердження її доводів щодо сум сплати комунальних послуг на витрат на лікування. Позивачка має право пред`явити позов до всіх дітей, надавши докази наявності у них можливості надавати їй матеріальну допомогу. Таким чином, заявлені позовні вимоги не підтверджені належними та допустимими доказами, тому суд відмовляє в позові за недоведеністю позовних вимог.

Outcome: dismissed