Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення боргу за розписками. В обгрунтування своїх позовних вимог позивач вказала, що 05 липня 2011 року між нею та відповідачем [PERSON] було укладено договір позики у формі розписки, згідно якої позивач передала відповідачу грошові кошти в розмірі 10000 грн. із зобов'язанням за користування коштами сплачувати кожний місяць 1000 грн.. 30 березня 2012 року між нею та відповідачем [PERSON] було укладено ще один договір позики у формі розписки, згідно якої позивач передала відповідачу грошові кошти в розмірі 5000 грн. із зобов'язанням за користування коштами сплачувати кожний місяць 500 грн.. Позика була надана для особистих потреб відповідача. Укладення договорів позики підтверджується розписками відповідача від 05.07.2011р. та від 30.03.2012р.. Відповідно до розрахунку заборгованості за розпискою від 05.07.2011р., відповідач [PERSON] перед позивачем [PERSON] має заборгованість 58000 грн., яка складається з суми позики в розмірі 10000 грн. та суми невиплачених відсотків за користування грошовими коштами в розмірі 48000 грн.. Згідно розрахунку заборгованості за розпискою від 30.03.2012р., відповідач [PERSON] перед позивачем [PERSON] має заборгованість 29000 грн., яка складається з суми позики в розмірі 5000 грн. та суми невиплачених відсотків за користування грошовими коштами в розмірі 24000 грн.. [PERSON] неодноразово зверталася до [PERSON] з вимогою повернення позичених коштів, але відповідач проігнорувала прохання позивача та відмовляється повертати борг, в зв'язку з чим позивач звернулася до суду з позовом. В судове засідання представник позивача [PERSON], який діє на підставі договору про надання юридичних послуг від 23.01.2017р., не з'явився, при цьому подав заяву про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задоволити в повному обсязі. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явилася по невідомих суду причинах, про час і місце розгляду справи була належним чином повідомлена. У відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідност. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 2 ст 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно розписки від 05 липня 2011 року, [PERSON] позичила у [PERSON] 10000 гривень, які зобов'язалася повернути та надавати 10 відсотків від суми боргу до 5-го числа кожного місяця, про що свідчить її власний підпис у розписці (а.с. 10). 30 березня 2012 року, [PERSON] позичила у [PERSON] 5000 гривень, які зобов'язалася повернути та надавати 10 відсотків від суми боргу до 5-го числа кожного місяця, про що свідчить її власний підпис у розписці (а.с. 12). Ч. 1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики позичальник зобов'язаний повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Ч. 1 ст. 526 ЦКУ передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідач не повернула позичені кошти, що свідчить про невиконання нею взятих на себе зобов'язань. Оскільки зобов'язання щодо повернення позики випливає із розписки, тобто є договірним, відповідач повинна повернути позивачу заборговані кошти. Згідно розрахунків станом на січень 2017 року сума боргу відповідача [PERSON] перед позивачем [PERSON], згідно розписки від 05.07.2011р., становить 58000 грн. 00 коп.; згідно розписки від 30.03.2012р. становить 29000 грн. 00 коп. (а.с. 5,6). Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно до ч. 1 ст. 64 ЦПК України, письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 614 ЦК України особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Враховуючи, що відповідач не з'явилася в судове засідання і не надала доказів щодо вжиття всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання, а позивач [PERSON]. в свою чергу довела невиконання зобов'язань взятих на себе відповідачем [PERSON], надавши достатньо письмових доказів, суд приходить до висновку, що є всі підстави для задоволення позову. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved