Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Пересічанської селищної ради Дергачівського району Харківської області про встановлення факту приналежності правовстановлюючого документу, про визнання права власності на квартиру, в порядку спадкування за заповітом. В обґрунтування позову позивач [PERSON] посилається на те, що згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого Комісією по приватизації державного житлового фонду птахорадгоспу «Пересічанський» від 18 грудня 1995 року на підставі розпорядження № 75 від 18.12.1995 року, квартира [ADDRESS] загальною площею 40,3 кв.м. на праві спільної сумісної власності належить [PERSON] та [PERSON]. Вказана квартира 12.01.2011 року в цілому зареєстрована в Комунальному підприємстві «БТІДРР» за [PERSON] та [PERSON] за реєстровим № 3325 та записано в реєстрову книгу № 22. Витяг про державну реєстрацію прав, виданий Комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації Дергачівської районної ради» 12.02.2011 року (номер витягу 29637690, реєстраційний номер 33398812 підтверджує факт, що [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності належала в цілому вищевказана квартира. [PERSON] перебував в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 15. 11.1956 року (свідоцтво про одруження серія [NUMBER] , актовий запис № 119). Після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище « [PERSON]» [PERSON] помер [INFO], свідоцтво про смерть серія [NUMBER], видане 21.01.2002 року Пересічанською селищною радою Дергачівського району Харківської області за актовим записом № 15). Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді спадкової маси, яка складається з 12 частини квартири [ADDRESS]. Спадщину після його смерті прийняла його дружина [PERSON], як дружина спадкодавця. 10 червня 2011 року державний нотаріус Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області видав на ім'я [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом за реєстровим № 2-358. [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом в КП «Бюро технічної інвентаризації Дергачівської районної ради» та в реєстраційній палаті Дергачівського районного управління юстиції Харківської області не зареєструвала. [PERSON] померла [INFO] ( свідоцтво про смерть серія [NUMBER], видане виконавчим комітетом Пересічанської селищної ради Дергачівського району Харківської області за актовим записом № 110). За життя [PERSON] склала заповіт від 13 квітня 2009 року, посвідчений приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 627, яким заповіла їй-позивачу у справі [PERSON], належну їй квартиру [ADDRESS] (Витяг про реєстрацію в Спадковому ре, номер в спадковому реєстрі 46883930) Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді спадкової маси, яка складається з квартири [ADDRESS]. Спадщину після смерті [PERSON] вона прийняла, подавши заяву про прийняття спадщини до нотаріуса. 08.08.2012 року КП «Бюро технічної інвентаризації Дергачівської районної ради» надало відповідь, що квартира [ADDRESS] належить [PERSON] та [PERSON], згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого Комісією по приватизації державного житлового фонду птахорадгоспу «Пересічанський» від 18 грудня 1995 року на підставі розпорядження № 75П від 18.12.1995 року Крім того, в свідоцтві про право власності прізвища власників вказані як «[PERSON]» та «[PERSON]» , а в свідоцтвах про смерть «[PERSON]» та «[PERSON]», що також стало перешкодою в оформленні свідоцтва про право на спадщину. Приватний нотаріус Дергачівського районного нотаріального округу [PERSON] надала лист- роз'яснення, згідно якого вказала на відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме, у зв'язку з тим, що правовстановлюючий документ на ім'я померлої на квартиру (12 частку), що є предметом спадщини, а саме свідоцтво про право власності на житло від 18.12.1995 року, видане комісією по приватизації державного житлового фонду птахорадгоспу « Пересічанський» має запис прізвища як « [PERSON]», а померла за спадковою справою « [PERSON]», інший правовстановлюючий документ: свідоцтво про право на спадщину за законом від 10.06.2011 року, видане Дергачівською державною нотаріальною конторою за р№ 2-358 не пройшов реєстрацію у відповідному бюро технічної інвентаризації та право власності не було зареєстровано в Реєстрі прав власності на нерухоме майно. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, в поданій до суду заяві свій позов підтримала повністю, просила позов задовольнити. Розгляд справи проводити без фіксації технічними засобами, що суд вважає за можливе. Відповідач по справі представник Пересічанської селищної ради Дергачівського району Харківської області в судове засідання не з'явився, в поданій до суду заяві позов визнав, просив справу розглядати в його відсутність, що суд вважає за можливе. Суд, вивчивши надані суду докази, приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи, згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого Комісією по приватизації державного житлового фонду птахорадгоспу «Пересічанський» від 18 грудня 1995 року на підставі розпорядження № 75 від 18.12.1995 року, квартира [ADDRESS] загальною площею 40,3 кв.м. на праві спільної сумісної власності належить [PERSON] та [PERSON]. Вказана квартира 12.01.2011 року в цілому зареєстрована в Комунальному підприємстві «БТІДРР» за [PERSON] та [PERSON] за реєстровим № 3325 та записано в реєстрову книгу № 22. Витяг про державну реєстрацію прав, виданий Комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації Дергачівської районної ради» 12.02.2011 року (номер витягу 29637690, реєстраційний номер 33398812 підтверджує факт, що [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності належала в цілому вищевказана квартира. [PERSON] перебував в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 15. 11.1956 року (свідоцтво про одруження серія [NUMBER] , актовий запис № 119). Після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище « [PERSON]» [PERSON] помер [INFO], свідоцтво про смерть серія [NUMBER], видане 21.01.2002 року Пересічанською селищною радою Дергачівського району Харківської області за актовим записом № 15). Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді спадкової маси, яка складається з 12 частини квартири [ADDRESS]. Спадщину після його смерті прийняла його дружина [PERSON], як дружина спадкодавця. 10 червня 2011 року державний нотаріус Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області видав на ім'я [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом за реєстровим № 2-358. [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом в КП «Бюро технічної інвентаризації Дергачівської районної ради» та в реєстраційній палаті Дергачівського районного управління юстиції Харківської області не зареєструвала. [PERSON] померла [INFO] ( свідоцтво про смерть серія [NUMBER], видане виконавчим комітетом Пересічанської селищної ради Дергачівського району Харківської області за актовим записом № 110). За життя [PERSON] склала заповіт від 13 квітня 2009 року, посвідчений приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 627, яким заповіла позивачу у справі [PERSON] належну їй квартиру [ADDRESS] (Витяг про реєстрацію в Спадковому ре, номер в спадковому реєстрі 46883930) Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді спадкової маси, яка складається з квартири [ADDRESS]. Спадщину після смерті [PERSON] прийняла позивач, подавши заяву про прийняття спадщини до нотаріуса. 08.08.2012 року КП «Бюро технічної інвентаризації Дергачівської районної ради» надало відповідь, що квартира [ADDRESS] належить [PERSON] та [PERSON], згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого Комісією по приватизації державного житлового фонду птахорадгоспу «Пересічанський» від 18 грудня 1995 року на підставі розпорядження № 75П від 18.12.1995 року Крім того, в свідоцтві про право власності прізвища власників вказані як «[PERSON]» та «[PERSON]» , а в свідоцтвах про смерть «[PERSON]» та «[PERSON]», що також стало перешкодою в оформленні свідоцтва про право на спадщину. Приватний нотаріус Дергачівського районного нотаріального округу [PERSON] надала лист- роз'яснення, згідно якого вказала на відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме, у зв'язку з тим, що правовстановлюючий документ на ім'я померлої на квартиру (12 частку), що є предметом спадщини, а саме свідоцтво про право власності на житло від 18.12.1995 року, видане комісією по приватизації державного житлового фонду птахорадгоспу « Пересічанський» має запис прізвища як « [PERSON]», а померла за спадковою справою « [PERSON]», інший правовстановлюючий документ: свідоцтво про право на спадщину за законом від 10.06.2011 року, видане Дергачівською державною нотаріальною конторою за р№ 2-358 не пройшов реєстрацію у відповідному бюро технічної інвентаризації та право власності не було зареєстровано в Реєстрі прав власності на нерухоме майно. Факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Встановлення факту не має бути пов'язано з наступним вирішенням спору про право, підвідомчого суду. Якщо при розгляді справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право, підвідомчий суду, або суд сам дійде висновку, що у даній справі встановлення факту пов'язано з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз'яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах (ч. З ст. 255 ЦПК України). Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження Тому мною відразу подається позовна заява про встановлення факту та визнання права власності, так як встановлення вищевказаного факту пов'язане зі спором про право. Згідно до ч.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з ст.4 ЦПК України: Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок смерті. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. При таких обставинах, з урахуванням доказів, наданих по справі, а також спірних правовідносин між сторонами, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі ст.ст.1216-1218, 1220-1223, 1233,1268-1270 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» , Постанови Пленуму Верховного суду України від N 5 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»,

Outcome: approved