Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими забудовами та спорудами, загальною площею 57,6 кв.м., який розташований в смт. Каланчак Каланчацького району Херсонської області, вул. Котовського, 13, за набувальною давністю. Мотивуючи свої вимоги, позивач [PERSON] вказує, що з 2006 року проживає у житловому будинку, який розташований в смт. Каланчак Каланчацького району Херсонської області, вул. Котовського, 13, обслуговує житловий будинок, добросовісно володіє нерухомим майном більше 10 років, здійснює поточний ремонт, сплачує комунальні послуги. Користується житловим будинком відкрито, не приховуючи факту знаходження майна в її володінні. Інформацією про валасників зазначеного житлового будинку не володіє. Відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, інформація про власників зазначеного будинку у реєстрі відсутня. За таких обставин, вона як добросовісний набувач зазначеного житлового будинку, змушена звернутися до суду з позовом за захистом своїх прав. Ухвалою суду від 30 листопада 2018 року справу прийнято до провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 18 січня 2019 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з»явилася, надала суду заяву про підтримання позову та розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача [PERSON] селищної ради [PERSON] в судове засідання не з»явилася, надала суду заяву про визнання позову та розгляд справи за її відсутності. Третя особа на стороні позивача, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON], надав суду заяву про підтримання позову та розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи із наступного. У відповідності до\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 82 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до положень\~статті 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту є в т. ч. визнання права. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач [PERSON] з моменту свого народження, тобто з 1981 року по теперішній час проживає у житловому будинку, який розташований в смт. Каланчак Каланчацького району Херсонської області, вул. Котовського (Калиновій), 13, що підтверджується довідкою [PERSON] селищної ради № 294 від 25 липня 2018 року. Згідно копії технічного пасторту позивач [PERSON] є користувачем житлового будинку, який розташований в смт. Каланчак Каланчацького району Херсонської області, вул. Котовського,13. Позивач обслуговує житловий будинок, добросовісно володіє нерухомим майном більше ніж 10 років, по мірі своїх сил та коштів здійснює поточний ремонт, задля недопущення занедбаності стану нерухомому майну, підтримує подвір'я у належному стані, користується житловим будинком відкрито, безперервно, не приховуючи факту знаходження майна у володінні, сплачує кошти за нараховані комунальні послуги. Згідно\~ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду. Відповідно до Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» (далі - Постанова) відповідно до частини першої\~статті 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено\~ЦК України. Враховуючи положення статей\~335,\~344 ЦК України, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду. Відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, інформація про власників будинку, який розташований в смт. Каланчак Каланчацького району Херсонської області, вул. Котовського, 13, у реєстрі відсутня. Можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей\~15,16 ЦК України, а також частини четвертої\~статті 344 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Аналізуючи матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог [PERSON], які знайшли своє підтвердження в наданих суду доказах, враховуючи визнання позову відповідачем та вважає його задоволення єдиним способом захисту прав позивача як добросовісного набувача, оскільки вона володіє вказаним нерухомим майном з 2006 року, продовжує відкрито, безперервно проживати у зазначеному житловому будинку, тому суд приходить до висновку, що її позовні вимоги про визнання права власності на житловий будинок та господарські споруди, за набувальною давністю, підлягають задоволенню. Відповідно до п. 9 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»,рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно є підставою для державної реєстрації прав.

Outcome: approved