Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, укладеного з [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що 03 січня 2009 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] Від шлюбу вони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою. Сумісне життя в них не склалося через часті сварки та інші негаразди, які виникали з вини відповідача. Шлюбні стосунки припинені. Подальше сумісне життя неможливе. У звязку з цим просить розірвати шлюб. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, надала суду заяву, якою викладені вимоги позовної заяви підтримала в повному обсязі, просила суд позов задовольнити та розглянути справу за її відсутності. Проти винесення судом заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчать поштові повідомлення, про причини своєї неявки суду не повідомив, у звязку з чим зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу. Так, з матеріалів справи судом встановлено, що 03.01.2009 року сторони зареєстрували шлюб у Озерській сільській раді Брусилівського району Житомирської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 1 (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. (а.с. 6-8). Відповідно до довідки № 112 від 06.03.2018 року, виданої Брусилівською селищною радою Житомирської області, склад сімї позивачки становить [PERSON], 1959 р.н, чоловік, [PERSON],[INFO], дочка, [PERSON],[INFO], син, [PERSON], [INFO], син, [PERSON], [INFO], дочка, [PERSON], [INFO], дочка, [PERSON], [INFO], дочка. Відповідно ст. 120 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя. Так, з матеріалів справи судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами на теперішній час припинені. Будь-яких заходів до примирення сторони не приймають. За таких обставин суд вважає, що родина сторін фактично розпалась та підстав для її збереження немає. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу протирічило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають суттєве значення. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. У звязку з викладеним суд вважає можливим шлюб між сторонами розірвати. Відповідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року з відповідача на користь позивача [PERSON] також суд вважає за необхідне стягнути судовий збір у розмірі 704, 80 гривень. На підставі ст. ст. 56, 105, 110 112, 120 СК України та

Outcome: approved