Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що 27.09.2007р. між нею та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстрований Тщенецькою сільською радою Мостиського району Львівської області, про що зроблено актовий запис №11. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. Зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося через те, що такий в останні роки змінив свої відношення та поведінку щодо неї (позивачки) та саме з вини відповідача між ними постійно виникали сварки. В ході таких сварок відповідач ображав та виражався в її адресу нецензурними словами в присутності дітей, що негативно впливало на стан їхнього здоровя та виховання. Стверджує, що вживала заходів до зміни поведінки відповідача та до збереження сімї, однак такі бажаного результату не дали. Вказує, що проживають з відповідачем [PERSON] окремо та не підтримують з ним подружніх відносин. Вважає, що примирення між ними неможливе, а їх шлюб існує лише формально. З огляду на наведені обставини, просить суд розірвати шлюб між нею, позивачкою [PERSON], та відповідачем [PERSON] Окрім того, після розірвання шлюбу просить відновити її дошлюбне прізвище «Дутко». Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, однак подала заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує та просить суд справу слухати у її відсутності. Також зазначила, що понесені нею судові витрати просить залишити за нею. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, однак подав заяву, в якій зазначив, що позов визнає, згідний на розірвання шлюбу з позивачкою [PERSON] та просить справу слухати у його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Дослідивши подані документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.3 ст.12 цього Кодексу, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони перебувають у шлюбі з 27 вересня 2007 року, який зареєстрований Тщенецькою сільською радою Мостиського району Львівської області, про що зроблено актовий запис за №11. Від даного шлюбу в сторін народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Статтею 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. У відповідності до ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що між сторонами склались неприязні відносини, відсутнє взаєморозуміння, постійно виникають сварки, а також відсутні почуття любові та взаємоповаги. Окрім цього, встановлено, що сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, їх шлюб існує формально, збереження сім'ї неможливе, сімейно-шлюбні відносини між подружжям не підтримуються протягом тривалого часу. Вказані обставини підтверджуються: свідоцтвом про шлюб серії І-СГ №057507 від 27.09.2007 року, копіями свідоцтв про народження дітей [PERSON] та [PERSON] та іншими матеріалами справи. Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини, примирення між сторонами неможливе, їхня сімя розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін і після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей, що має істотне значення.

Outcome: approved