Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить: розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] , зареєстрований 05 липня 2017 року у Кропивницькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис №469; стягнути з відповідача на її (позивача) користь аліменти на утримання малолітніх дітей: доньок [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини від його (відповідача) заробітку (доходу), але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення донькою [PERSON] повноліття, після чого продовжувати стягувати аліменти на меншу доньку в розмірі ј частини його (відповідача) заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення донькою [PERSON] повноліття, тобто до [INFO] . В обґрунтування позову позивач зазначила, що 05.07.2017 року між нею (позивачем) та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано у Кропивницькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис №469. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей - доньок [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Крім того, позивач зазначила, що на початку весни 2019 року їх сімейні відносини стали погіршуватися, між нею та відповідачем часто виникали сварки та суперечки, причиною яких були різні погляди на сімейне життя. При цьому, вона (позивач) всіма силами намагалася зберегти сім`ю, однак між ними втрачено почуття любові та поваги один до одного. Фактично останній час спільне господарство вони не ведуть, сім`я існує формально, збереження шлюбу вважає неможливим, у зв`язку з чим виникла необхідність в юридичному оформленні розлучення. Окрім того, позивач зазначила, що відповідач є працездатною особою, працює у різних приватних підприємців, отримує заробітну плату, а тому він може і зобов`язаний надавати матеріальну допомогу у вигляді аліментів на утримання їх спільних малолітніх дітей. Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 25 вересня 2019 року відкрито спрощене позовне провадження у даній цивільній справі та призначено справу до судового розгляду з повідомленням (викликом) учасників справи. Позивач [PERSON] в судове засідання подала заяву, яка зареєстрована в суді 09.11.2020 року за вх. №25542 про розгляд справи без її участі, позовні вимоги про розірвання шлюбу та стягнення аліментів підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання подав заяву, зареєстровану судом за вх. №25541 від 09.11.2020 року про розгляд справи за його відсутності, в якій також зазначив, що позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів визнає в повному обсязі. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи подані учасниками справи заяви, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, не суперечать законодавству, яке регулює сімейні правовідносини, а тому підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що сторони зареєстрували шлюб 05 липня 2017 року у Кропивницькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, про що складено відповідний актовий запис № 469 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Також встановлено, що від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей - доньок [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане повторно Компаніївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, про що складено відповідний актовий запис № 11 та [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане Кропивницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, про що складено відповідний актовий запис № 308. Батьками дітей в свідоцтвах про народження зазначені в графі «Батько» - [PERSON] , в графі «Мати» - [PERSON] . Сімейні стосунки між подружжям не склалися, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин та ведення спільного господарства. За вказаних вище обставин та підстав позову, зазначених позивачем причин для розірвання шлюбу, серед яких позивач зазначила різні погляди на сімейне життя, втрату почуття любові та поваги один до одного, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя, збереження шлюбу сторін суперечить інтересам подружжя, і, зокрема, позивача, якою пред`явлено позов до суду про розірвання шлюбу з відповідачем. Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. При цьому, судом під час судового розгляду справи з наявних у суду матеріалів не встановлено наявності обставин, визначених ч. 2 ст. 110 СК України, за яких позов про розірвання шлюбу не може бути пред`явлений. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За викладених обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, припинення сторонами шлюбно-сімейних відносин, дійсні причини пред`явлення позову про розірвання шлюбу, волевиявлення позивача припинити шлюбні відносини, враховуючи також ту обставину, що рішення позивача про розірвання шлюбу та пред`явлення з цього приводу позову до суду прийнято з усвідомленням нею його наслідків, виходячи, при цьому, також з відсутності у взаєминах сторін морально-правової основи шлюбу, до якої належать почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги, взаєморозуміння, довіри, підтримки та піклування, суд дійшов висновку про те, що шлюб між сторонами носить суто формальний характер, подальше спільне життя і збереження шлюбу та шлюбно-сімейних відносин суперечить інтересам подружжя, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті права сторін, а також права їх малолітніх дітей, у зв`язку з чим позов в частині розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Позивачем пред`явлено також вимоги про стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітніх дітей, які підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, причому відповідно до ч.1ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч. 1 ст. 183, ч. 1 ст. 184 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ч. 2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, відповідно до ч. ч. 2, 3 ст.183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття та якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Судом встановлено, що малолітні діти [PERSON] , 2012 року народження, та [PERSON] , 2018 року народження, проживають разом з матір`ю - позивачем [PERSON] , про що свідчить довідка квартального комітету № 26 Подільського району м. Кропивницького від 14.09.2020 року № 291. На підставі вищевикладеного, оцінивши в сукупності наявні у справі докази, враховуючи, що обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, при цьому, припинення фактичних шлюбних відносин між батьками, а так само проживання їх окремо від дітей, - не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від виконання обов`язків щодо останніх, до досягнення ними повноліття, при цьому, судом враховується також матеріальний та сімейний стан відповідача, те, що відповідач є молодою, здоровою та працездатною особою, а також інші обставини, визначені ст.182 СК України, які мають враховуватися судом при вирішенні питання про стягнення аліментів, при цьому, судом не встановлено наявності у відповідача на утриманні інших малолітніх (неповнолітніх) дітей, непрацездатних осіб, аліментних зобов`язань, а так само неможливість відповідачем сплачувати аліменти на утримання двох малолітніх дітей у розмірі, визначеному позивачем, на підставі чого та виходячи з правової норми ст.183 СК України, з урахуванням викладеного вище, суд вважає, що позовні вимоги позивача в частині стягнення аліментів на утримання дітей підлягають задоволенню та стягненню з відповідача на користь позивача аліментів на утримання малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів (заробітку) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи з 16 вересня 2020 року і до досягнення старшою дитиною донькою [PERSON] , [INFO] , повноліття, а саме: до [INFO] . При цьому, якщо після досягнення повноліття старшою дитиною [PERSON] , ніхто з батьків не звернеться до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, стягувати аліменти за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття, тобто у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів (заробітку) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з [INFO] і до досягнення дитиною - донькою [PERSON] , [INFO] , повноліття, тобто до [INFO] . Крім того, судом також відзначається, що відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, тим самим, сторони не позбавлені можливості звертатися до суду з позовною заявою про збільшення/зменшення розміру аліментів за наявності вказаних обставин. Згідно з п.1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в частині суми платежу за один місяць. Крім того, відповідно до ч. ч. 1, 6 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у зв`язку з чим судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп. сплачений позивачем за позовну вимогу про розірвання шлюбу підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, та судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп. за звернення до суду з позовною вимогою про стягнення аліментів підлягає стягненню з відповідача в дохід держави, враховуючи, що позивач відповідно до положень Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору при поданні до суду позову про стягнення аліментів. Відповідно до ст.ст. 110, 112, 180, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved