Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою, де просить суд ухвалити рішення, яким визнати [PERSON] , [INFO] , такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] . В обґрунтування своїх вимог зазначила, що вона, [PERSON] та її неповнолітня донька [PERSON] є власниками квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . В зазначеній квартирі також зареєстрована [PERSON] . Відповідно до акту про не проживання [PERSON] з 2014 року у вказаній квартирі не проживає, де на даний час проживає та працює їй не відомо. Більш того, відповідач квартирою не цікавиться, її особисті речі у житлі відсутні. Вона маю незначні доходи та не маю можливості сплачувати кошти за житлово-комунальні послуги, які нараховуються в залежності від кількості зареєстрованих у будинку осіб. При цьому для недопущення утворення боргів, вона вимушена сплачувати всі комунальні та інші платежі за відповідача, яка не проживає у вищевказаному помешканні. Таким чином, реєстрація відповідача у квартирі тягне за собою підвищений розмір комунальних послуг та неможливість оформлення субсидії, що створює їй перешкоди у користуванні та розпорядженні належним на праві власності будинком. В судове засідання позивач не з`явилася, надала до суду заяву, відповідно до якої, просить розгляд справи проводити без її участі, просить позов задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, направленням судових повісток по місцю реєстрації, про причини неявки суд не повідомив. Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву, відповідно до якої, просить розгляд справи проводити без її участі, просить позов задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Враховуючи, що відповідач, яка був належним чином повідомлена про місце і час розгляду справи не з`явилася в судове засідання без повідомлення причин своєї неявки, та з урахуванням заяви позивача, суд вирішив на підставі ст. ст. 247, 280 ЦПК України провести розгляд справи без фіксації технічними засобами та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, при тому, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо дослідивши всі наявні докази у справі, з`ясувавши всі обставини, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, приходить до наступного. Позивач [PERSON] та її неповнолітня дочка [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі - продажу від 11 жовтня 2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Ганночкою О.В. та зареєстрованого у реєстрі за №17774 та витягом № 891234 про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 18.11.2005 року. В зазначеній квартирі, крім позивача та третьої особи, також зареєстрована [PERSON] , що підтверджується зокрема копією паспорта останньої. Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно акту про не проживання № б/н від 26.03.2019 року ОСББ № 4 [PERSON] в квартирі [ADDRESS] не проживає з 2014 року по теперішній час. Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Водночас, відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Зняття з реєстрації здійснюється в день звернення особи. За заявою особи зняття з реєстрації може бути здійснено одночасно з реєстрацією нового місця проживання з урахуванням вимог, визначених частиною одинадцятою статті 6 цього Закону. Виходячи з того, що Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов`язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов`язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Відповідно до ст.ст. 317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст.ст.386, 391 ЦК України, власник має право звертатися з до суду за захистом свого права власності перед іншою особою та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання. На підставі викладено, враховуючи той факт, що відповідач, без поважних причин не користуються житловим приміщенням, яке належить позивачу та третій особі, понад 6 місяців, суд вважає, що відповідача слід визнати такою, що втратила право на користування вказаним приміщенням.

Outcome: approved