Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-08 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулася до суду із позовною заявою, де просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб, зареєстрований 24 липня 2002 року у Полтавському міському відділі реєстрації актів громадянського стану Полтавського обласного управління юстиції за актовим записом №728; після розірвання шлюбу позивачу залишити прізвище «[PERSON]». Свої вимоги мотивувала тим, що 24 липня 2002 року між нею та [PERSON] було зареєстровано шлюб у Полтавському міському відділі реєстрації актів громадянського стану Полтавського обласного управління юстиції. Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що подружнє життя не склалося; відповідач байдуже ставиться до сина та ведення побуту, рідко бува вдома. Позивач бачила відповідача в останнє у вересні 2003 року, після чого останній покинув сім'ю, та на даний час позивачу невідомо фактичне місцезнаходження чоловіка. За таких обставин позивач вважає, що шлюб не має ніякого сенсу, у зв'язку із чим вона і вимушена звернутись до суду із позовом про розірвання шлюбу. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, однак надала до суду заяву, згідно якої просила суд розглянути справу без її участі та вказала, що позовні вимоги просить задовольнити, після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище «[PERSON]». Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся судом про дату, час та місце розгляду справи, не надав до суду пояснень про причини неявки. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 280 Цивільно-процесуального Кодексу України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причини або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторони позивача та відповідача, на підставі письмових матеріалів справи. При цьому суд враховує, що відповідач був належним чином повідомлявся про дату, час та місце слухання справи, він не повідомив суд про причини неявки, ним не подано відзив. Враховуючи думку позивача [PERSON], вивчивши та проаналізувавши представлені докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги законні та обґрунтовані, і підлягають задоволенню з наступних підстав. Шлюб між сторонами у справі, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрований 24 липня 2002 року у Полтавському міському відділі реєстрації актів громадянського стану Полтавського обласного управління юстиції за актовим записом №728, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER]. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], що вбачається зі свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 06 грудня 2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Київського районного управління юстиції міста Полтави. В судовому засіданні встановлено, що подружжя шлюбних відносин не підтримує з 2003 року, спільно не проживає. Позивач не має наміру щодо збереження шлюбу. Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі статтею 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Відповідно до частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із положеннями пункту 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Приймаючи до уваги ту обставину, що сторони не підтримують шлюбно-сімейних стосунків значний час, спільного господарства не ведуть, проживають окремо; збереження шлюбу суперечить, зокрема інтересам позивача; приймаючи до уваги відсутність заперечень щодо розірвання шлюбу зі стороні відповідача, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог, і вважає їх такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу [PERSON] бажає залишити прізвище «[PERSON]».

Outcome: approved