Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Староміського ВДВС Вінницького МУЮ про звільнення майна з-під арешту Заявлений позов аргументувала тим, що 19 серпня 2002 року Староміським районним судом м. Вінниці було видано виконавчий лист № 2-880 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 1 938,83 грн., 51 грн. держмита та 170 грн. виконавчого збору і штрафу. З метою забезпечення виконання судового рішення державним виконавцем міського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції Самсонюк В.В. 14 березня 2005 року було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серія [NUMBER] Відповідно до розписки вчиненої 31 березня 2006 року стягувачем [PERSON] отримано від позивача борг визначений судом в розмірі 1938,83 грн. 31 березня 2006 року позивачем також було сплачено виконавчий збір і витрати виконавчого провадження в сумі 207,33 грн., що підтверджується від\-повідною квитанцією. На підставі свідоцтва на право власності серії [NUMBER] від 13.08.2015 року виданого державним реєстратором прав на нерухоме майно Вінницького МУЮ Левчук І.В., позивачу на праві власності належить житловий будинок з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] Разом з тим, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень, значиться запис про обтяження даного будинку, який вчинений на підставі постанови відповідача серія [NUMBER] від 14 березня 2005, номер запису про обтяження 10792672. Звернувшись до Староміського ВДВС Вінницького МУЮ з проханням зняття заборони на відчуження житлового будинку, позивач отримала відмову у зв'язку з відсутністю виконавчого провадження, оскільки згідно вимог закону його було знищено за терміном зберігання. Дані обставини і стали підставою для звернення до суду з даною позовною заявою. У судове засідання позивач не з'явилася, однак подала заяву, у якій просить розгляд справи провести у її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Представник відповідача - Староміського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції Вінницької області у судове засідання не з'явився, однак подав заяву, у якій просить розгляд справи провести у його відсутності, поклавшись на думку суду. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 19 серпня 2002 року Староміським районним судом м. Вінниці було видано виконавчий лист № 2-880 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] суми 1 938,83 грн. З метою забезпечення виконання судового рішення державним виконавцем міського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції Самсонюк В.В. 14 березня 2005 року було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серія [NUMBER] Вказаною постановою було накладено арешт на все майно позивача, зокрема житловий будинок з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] Відповідно до розписки вчиненої 31 березня 2006 року стягувачем [PERSON] отримано від позивача борг визначений судом в розмірі 1938,83 грн. 31 березня 2006 року позивачем також було сплачено виконавчий збір і витрати виконавчого провадження в сумі 207,33 грн., що підтверджується відповідною квитанцією. На підставі свідоцтва на право власності серії [NUMBER] від 13.08.2015 року виданого державним реєстратором прав на нерухоме майно Вінницького МУЮ Левчук І.В., позивачу на праві власності належить житловий будинок з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] Звернувшись до Староміського ВДВС Вінницького МУЮ з проханням зняття заборони на відчуження житлового будинку розташованого за адресою: [ADDRESS], позивач отримала відмову у зв'язку з відсутністю виконавчого провадження, оскільки згідно вимог закону його було знищено за терміном зберігання. Відповідно до листа-клопотання Староміського ВДВС Вінницького МУЮ від 21.10.2015 року за №14955/10-33 установлено, що станом на 21.10.2015 року згідно єдиного державного реєстру виконавчих проваджень у відділі відсутні будь-які виконавчі провадження де боржником являється [PERSON] проживаюча за адресою: [ADDRESS]. Згідно ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном; ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності; право приватної власності є непорушним. Аналогічні положення містяться і у ст. ст. 317, 321 ЦК України, згідно яких власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном; право власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні; особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства; кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу; способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, припинення дії, яка порушує право. Враховуючи те, що накладення арешту на житловий будинок з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS], порушує та обмежує права [PERSON] як власника та беречи до уваги той факт що згідно єдиного державного реєстру виконавчих проваджень у відповідача відсутні будь-які виконавчі провадження де боржником являється [PERSON], то позов підлягає задоволенню. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до положень статті 88 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене, на підставі ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 41 Конституції України, ст. ст. 15, 16, 184, 317, 319, 321, 328, 391 ЦК України, ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження»,

Outcome: approved