Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, в якій зазначає, що відповідач є її батьком. На сьогоднішній день вона досягла повноліття, навчається на контрактній основі на 1 курсі факультету соціально-психологічної освіти та управління Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ денної форми здобуття освіти. Позивач вказує, що у зв`язку з навчанням вона потребує матеріальної допомоги від батьків. Мати надає їй матеріальну допомогу в добровільному порядку: допомогу в придбанні одягу, продуктів харчування, також надає грошові кошти для сплати контрактного навчання та несе інші, пов`язані з навчанням витрати (в т.ч. проїзд до місця навчання та у зворотньому напрямку). Відповідач же добровільно не надає їй грошової допомоги, хоча працює в ШУ «Тернівське» шахта «Західно-Донбаська» ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля». У зв`язку з викладеним, позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, на весь час її навчання, але не більш ніж до досягнення нею 23 років. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, однак раніше подала до суду письмову заяву розгляд справи за її відсутністю, зазначила, що суду довіряє, відводів не має, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с. 6). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, однак раніше подав до суду письмову заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутністю, зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти задоволення позову (а.с. 18). Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Перевіривши матеріали справи, судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 25.02.2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Тернівського міського управління юстиції Дніпропетровської області (а.с. 5). Згідно з довідкою за № 994 від 20.01.2021 р., виданою Дніпровським державним університетом внутрішніх справ, [PERSON] , 2003 року народження, у 2020 р. зарахована до Дніпровського державного університету внутрішніх справ, в теперішній час навчається на 1 курсі факультету соціально-психологічної освіти та управління денної форми навчання, IV рівня акредитації, на контрактній основі і стипендією не забезпечується (а.с. 3), про що також свідчать квитанції АТ КБ «Приватбанк» від 18.09.2020 р. та від 13.01.2021 р. про оплату послуг за навчання (а.с. 4). Угоди про добровільну сплату аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, між сторонами не досягнуто. У відповідності до ст. 198 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. З позовної заяви видно, що відповідач працює на шахті «Західно-Донбаська» ШУ «Тернівське» ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» та отримує заробітну плату, що не заперечується відповідачем, але в добровільному порядку допомоги доньці [PERSON] не надає, однак остання потребує матеріальної допомоги від батьків, оскільки продовжує навчання. Згідно з ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. З правових позицій, викладених у пункті 20 Постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», видно, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності та те, що [PERSON] дійсно навчається, потребує матеріальної допомоги з боку батька, який працює, а також ту обставину, що відповідач визнав вимоги позивача в повному обсязі, суд вважає за необхідне позов задовольнити. Розмір аліментів суд визначає у відповідності із ст.ст. 182, 200 Сімейного кодексу України. Рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. На підставі ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача судовий збір у розмірі 908 грн. на користь держави.

Outcome: approved