Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною завою до [PERSON], [PERSON], треті особи - Головне управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, Служба у справах дітей виконкому Жовтневої районної у місті Кривому Розі ради про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку, пояснивши, що 18.10.2001 року між нею та [PERSON] було розірвано шлюб. Колишній чоловік [PERSON] разом із донькою [PERSON] виїхали мешкати за невідомою адресою, та на протязі 13 років тероризують її постійними судовими процесами з різних підстав. Так, за рішенням суду була скасована приватизація квартири [ADDRESS] , що у м. Кривому Розі яка отримувалась нею та померлим сином від першого шлюбу, [PERSON] неодноразово ініціював виписку та виселення її чоловіка [PERSON], за рішенням суду був вселений разом із [PERSON] та неповнолітнім [PERSON] до вищевказаної квартири де не мешкали ні хвилини та не має їхньої жодної речі. За рішенням Жовтневого районного суду м. кривого Рогу від 26.04.2013 року було відмовлено у задоволенні її позовних вимог, щодо визнання [PERSON], [PERSON] та [PERSON] втратившими право на житло, пройшло понад 1 рік часу та відповідачі жодного разу не з'явились за місцем реєстрації. Відповідачі всупереч нормам діючого законодавства є лише формально зареєстрованими за адресою : [ADDRESS] [PERSON] з неповнолітнім [PERSON] мешкає за адресою: [ADDRESS], а [PERSON] за адресою : [ADDRESS], та навіть після примусового вселення відповідачів, в порядку примусового виконання рішення суду, вони нехтують своїми правами і обов'язками. 31.03.2015 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із зустрічною позовною заявою до [PERSON], треті особи - Головне управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, Служба у справах дітей виконкому Жовтневої районної у місті Кривому Розі ради про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, зняття з реєстраційного обліку та виселення, пояснивши свою заяву тим, що рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 27.09.2011р. [PERSON] у задоволенні позовних вимог до [PERSON], [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] - відмовлено; позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] до [PERSON], [PERSON], управління благоустрою та житлової політики Криворізької міської ради, третя особа - КЖП № 26 про визнання недійсним свідоцтва про право власності на житло, визнання недійсною реєстрації, виселення та вселення - задоволено - вселено [PERSON] та [PERSON] у [ADDRESS]; виселено із [ADDRESS] [PERSON] без надання іншого житла, знявши його з реєстраційного обліку; визнано недійсним свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 07.11.2011р. та розпорядження управління житлового комунального господарства Криворізької міської ради від 22.10.2007 р. № Ж-1332 про приватизацію квартири [ADDRESS] на ім'я [PERSON], на підставі якого видане свідоцтво про право власності на житло. Актом державного виконавця від 15.12.2011 року при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-3488/07 виданого 27.09.2011 року Апеляційним судом Дніпропетровської області про вселення [PERSON] в [ADDRESS] встановлено, що останній в квартиру не вселився так як [PERSON] не відчинила двері. При примусовому виконанні виконавчого листа Апеляційного суду Дніпропетровської області у справі № 2-2488 від 27.09.2011р. про виселення [PERSON] з [ADDRESS] останнього було виселено, про що складено Акт державного виконавця від 21.12.2011 року. 25.11.2015 року первісним позивачем було уточнено позовні вимоги. В судовому засіданні позивач (відповідач за зустрічною позовною заявою) [PERSON] та її представник [PERSON] позовну заяву підтримали в повному обсязі, зустрічну позовну заяву [PERSON] та [PERSON] не визнали в повному обсязі. В судовому засіданні відповідач (позивач за зустрічною позовною заявою) [PERSON] та його представник [PERSON] позовну заяву не визнали в повному обсязі, вважають позов [PERSON] безпідставними, також вважають , що [PERSON] не може втратити право проживання у квартирі, оскільки є власником нерухомого майна, володіє ним та користується своїм майном, зустрічну позовну заяву підтримали в повному обсязі. Представники третьої особи у справі - Головне управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, Служба у справах дітей виконкому Жовтневої районної у місті Кривому Розі ради , кожен окремо, звернулись до суду із заявами, в яких вказали, що просять розглядати справу у їх відсутність, та винести рішення на розсуд суду. Вислухавши у судовому засіданні сторони та дослідивши письмові докази, суд вважає позовні вимоги не підлягають задоволенню по наступним підставам. Судом встановлено, що відповідно до ордеру на житлове приміщення № 306 від 22.01.1990 року [PERSON] виділена квартира [ADDRESS], що у м. Кривому Розі, яка складається з двох жилих неізольованих(прохідних) кімнат розміром: 11,6 кв.м та 16,4 кв.м, на сім'ю, яка складається з трьох чоловік. Квартира до теперішнього часу є неприватизованою. Судом встановлено, що рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 27.09.2011р. [PERSON] у задоволенні позовних вимог до [PERSON], [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] - відмовлено; позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] до [PERSON], [PERSON], управління благоустрою та житлової політики Криворізької міської ради, третя особа - КЖП № 26 про визнання недійсним свідоцтва про право власності на житло, визнання недійсною реєстрації, виселення та вселення - задоволено - вселено [PERSON] та [PERSON] у [ADDRESS]; виселено із [ADDRESS] [PERSON] без надання іншого житла, знявши його з реєстраційного обліку; визнано недійсним свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 07.11.2011р. та розпорядження управління житлового комунального господарства Криворізької міської ради від 22.10.2007 р. № Ж-1332 про приватизацію квартири [ADDRESS] на ім'я [PERSON], на підставі якого видане свідоцтво про право власності на житло. Актом державного виконавця від 15.12.2011 року при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-3488/07 виданого 27.09.2011 року Апеляційним судом Дніпропетровської області про вселення [PERSON] в [ADDRESS] встановлено, що останній в квартиру не вселився так як [PERSON] не відчинила двері. При примусовому виконанні виконавчого листа Апеляційного суду Дніпропетровської області у справі №2-2488 від 27.09.2011р. про виселення [PERSON] з [ADDRESS] останнього було виселено, про що складено Акт державного виконавця від 21.12.2011 року. [PERSON] не надано належних доказів тому, що [PERSON] та [PERSON] не проживали у спірній квартирі без поважних причин, проте як встановлено [PERSON] чиняться перешкоди в проживанні позивачів в спірному житловому приміщенні, останні не можуть мирно користуватися спірною квартирою оскільки для них створено негативні умови. Так, відповідно до Акту державного виконавця від 15.12.2011 року при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-3488/07 виданого 27.09.2011 року апеляційним судом Дніпропетровської області про вселення [PERSON] в спірну квартиру встановлено, що останній в квартиру не вселився, так як [PERSON] не відчинила двері. Крім того, конфліктність виниклої ситуації обумовлена тим, що після виконання рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 27.09.2011 року співмешканець [PERSON] - [PERSON] знову став проживати у спірній квартирі разом із [PERSON] Аналогічні обставини встановлені також ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 13.08.2013 р. справа № 0413/10984/12 між тими ж самими сторонами. Статтею 47 Конституції України та ст. 1 ЖК України передбачено, що кожен має право на житло, а також те, що ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування ним інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій. Також ст. 311 ЦК України передбачено, що ніхто не може бути виселений із займаного житлового приміщення, або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. У відповідності до ст.71 ЖК України особа втрачає право на житло у разі не проживання в приміщенні понад 6 місяців без поважної причини. На думку суду, [PERSON] не надано належних доказів тому, що [PERSON] та [PERSON] не проживали у спірній квартирі без поважних причин, проте як встановлено [PERSON] чиняться перешкоди в проживанні відповідачів ( позивачів за зустрічною позовною заявою) в спірному житловому приміщенні, останні не можуть мирно користуватися спірною квартирою оскільки для них створено негативні умови. Так, відповідно до Акту державного виконавця від 15.12.2011 року при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-3488/07 виданого 27.09.2011 року апеляційним судом Дніпропетровської області про вселення [PERSON] в спірну квартиру встановлено, що останній в квартиру не вселився, так як [PERSON] не відчинила двері. Крім того, конфліктність виниклої ситуації також встановлена судом та обумовлена тим, що після виконання рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 27.09.2011 року співмешканець [PERSON] - [PERSON] знову став проживати у спірній квартирі разом із [PERSON] Вказані обставини (наявність конфлікту) підтверджуються, як поясненнями сторін по справі, так і показами свідків[PERSON]., [PERSON],[PERSON], [PERSON], [PERSON]. [PERSON], [PERSON] та [PERSON] не можуть користуватись житловим приміщенням, оскільки їм чиняться перешкоди, що підтверджується поданням зустрічного позову, показами свідків, наявністю судових рішень між тими самими сторонами, обставини жодним чином не змінилися. Щодо зустрічного позову [PERSON], [PERSON] про визнання [PERSON] такою, що втратила право на житло та зняття останньої з реєстраційного обліку слід відмовити з тих самих підстав (недоведеність позовних вимог). Позивачами за зустрічним позовом не доведено, що є підстави для визнання особитакою, що втратила право користування жилим приміщенням, зняття з реєстраційного обліку та виселення До того ж, такий спосіб захисту права, як визнання особи такою, що втратила право на житло, не передбачено. Враховуючи вказане, у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON] в інтересах малолітнього [PERSON]треті особи - Головне управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, Служба у справах дітей виконкому Жовтневої районної у місті Кривому Розі ради про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку відмовити в повному обсязі та зустрічну позовну заяву [PERSON], [PERSON] до [PERSON], треті особи - Головне управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, Служба у справах дітей виконкому Жовтневої районної у місті Кривому Розі ради про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, зняття з реєстраційного обліку та виселення - залишити без задоволення.

Outcome: dismissed