Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом посилаючись на те, що 03 червня 2015 року помер її батько [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина, до складу якої, крім іншого, входить будинковолодіння № 9 по вул. Прибережна, що в с.Сапогів Борщівського району Тернопільської області. Поряд з тим, зазначила, що ще за життя, а саме 22 лютого 2013 року, померлий, на випадок своєї смерті, належне йому майно, заповів їй. Однак, через відсутність правовстановлюючих документів на спірне будинковолодіння, свої спадкові права оформити не може. А тому, просила суд визнати за нею право власності на спірне будинковолодіння, яке розташоване в с.Сапогів по вул.Прибережна, 9 Борщівського району Тернопільської області, як за спадкоємцем за заповітом після смерті батька [PERSON]. В судове засідання сторони не з»явилися. Позивач [PERSON], її представник адвокат [PERSON] в поданих до суду заявах, просили справу слухати у їх відсутності, при цьому, зазначили, що позов підтримують та просять такий задоволити. Від сільського голови Сапогівської сільської ради [PERSON] до суду надійшла заява, в якій такий просив розгляд справи провести у відсутності відповідача. За таких обставин, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. Як встановлено судом, 03 червня 2015 року в с.Сапогів Борщівського району Тернопільської області помер батько позивача [PERSON], що стверджено копією свідоцтва про смерть серія І-ИД № 190783, виданого 04 червня 2015 року Сапогівською сільською радою Борщівського району Тернопільської області. Поряд з тим, встановлено, що за життя померлий [PERSON] зробив заповітне розпорядження, відповідно до якого, належний йому житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в с.Сапогів по вул.Прибережна, 9 Борщівського району Тернопільської області, земельний пай розміром 1, 53 га що знаходиться на території Сапогівської сільської ради, заповів позивачу [PERSON]. Зазначене сторонами не оспорювалось, крім того, стверджено заповітом від 22 лютого 2013 року, посвідченого секретарем Сапогівської сільської ради Борщівського району, зареєстрованого в реєстрі за № 14. Після смерті батька [PERSON], позивач прийняла спадщину, подавши заяву до приватного нотаріуса Борщівського районного нотаріального округу [PERSON] про прийняття спадщини, на підставі якої було відкрито спадкову справу до майна померлого за №298/2015. Крім того, 10.04.2017 року позивач звернулася із заявою щодо видачі їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом, де їй було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, однак у видачі свідоцтва на 1/4 частину спірного будинковолодіння їй було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно. Наведене підтверджується інформацією приватного нотаріуса Борщівського районного нотаріального округу [PERSON] від 10.04.2017 року за № 221/02-31, матеріалами спадкової справи № 298/2015, відкритої 23.11.2015 року щодо майна померлого 03 червня 2015 року [PERSON]. Поряд з тим, встановлено, що спірне будинковолодіння №9 по вул. Прибережна в с.Сапогів Борщівського району, відносилося до колгоспного двору, і станом на 15 квітня 1991 року (тобто на момент набрання законної сили Законом України Про власність) [PERSON], [PERSON], [PERSON], були його членами, що стверджено копіями особового рахунку №10 з погосподарських книг за 1991 1995 рр. на ім»я [PERSON], довідкою Сапогівської сільської ради №105/02-12 від 01.03.2017 року. Позивач [PERSON] 01 вересня 1988 року вибула з членів колгоспного двору на навчання у м.Тернопіль в ПТУ №2, звідки повернулася 01.07.1991 року. Наведене вбачається з довідки Сапогівської сільської ради №221/02-12 від 07.06.2017 року, копії диплома Д №772525 на ім»я [PERSON] Відповідно до норм статтей 120, 123 Цивільного кодексу (в редакції 1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві спільної власності, розмір долі члена двору встановлювався виходячи з рівності долей всіх членів двору. Відповідно до п.6 а) постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включаються перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба). А отже, [PERSON], [PERSON], [PERSON] та позивач [PERSON], на відповідній правовій основі набули право, кожен зокрема, на 1/4 частину будинковолодіння, розташованого по вул.Прибережна, 9 в с.Сапогів Борщівського району Тернопілської області. Однак, у визначеному законом порядку померлий [PERSON], за життя, не оформив своє право власності на належну частину будинковолодіння. Рішенням Сапогівської сільської ради 13 ї сесії 21 го скликання від 08.11.1993 року, [PERSON] передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку площею 0, 48 га. З них 0, 12 га. для обслуговування житлового будинку та 0, 36 га. для ведення особистого підсобного господарства, що вбачається з копії даного рішення. Відповідно до ст.ст. 1216-1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Судом встановлено, що окрім позивача [PERSON], як спадкоємця за заповітом, спадкоємцями за законом щодо майна [PERSON] є дружина померлого [PERSON] та син померлого [PERSON], при цьому вони відмовилась від прийняття спадщини подавши до приватного нотаріуса відповідні заяви. Вказані обставини, сторонами не оспорювалися, були стверджені наявними в матеріалах справи копіями заяв від 10.03.2017 року, матеріалами спадкової справи № 298/2015, відкритої 23.11.2015 року щодо майна померлого 03 червня 2015 року [PERSON]. Згідно характеристики будинку, господарських будівель та споруд від 20.02.2017 року, виготовленого КП Борщівське РБТІ, інвентаризаційна вартість будинковолодіння № 9 по вул. Прибережна в с.Сапогів Борщівського району становить 169557 грн. Аналізуючи всі досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи те, що відповідачем заперечень щодо задоволення позову надано не було, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, підставними, грунтуються на вимогах закону, а тому, підлягають задоволенню в межах встановленого судом розміру спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON] Тобто позивач, як спадкоємець за заповітом, має право на ? частину спірного домоволодіння. В зв»язку з частковим задоволенням позовних вимог суд вважає за необхідне повернути позивачу зайво сплачену суму судового розміру у сумі 1055,57 грн. Виходячи з наведеного, на підставі ст.ст. 1216-1218 ЦК України,

Outcome: partial