Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Сторожинецька державна нотаріальна контора, про встановлення фактів родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно за законом. Посилається на те, що 14.02.1947 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON], після державної реєстрації кожному з подружжя присвоєно прізвище «[PERSON]». [INFO] року у подружжя народився син [PERSON]. 26.08.1952 року [PERSON], не розірвавши шлюб з [PERSON], під дошлюбним прізвищем «[PERSON]» зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON]. Після державної реєстрації шлюбу кожному з подружжя присвоєно прізвище «[PERSON]». Під час шлюбу подружжям [PERSON] та [PERSON] набуто у спільну сумісну власність наступне майно: -квартиру [ADDRESS], право власності на яку оформлено на ім.»я [PERSON] на підставі договору міни від 04.10.1994 року; -право на земельну частку (пай) розміром 0,98 в умовних кадастрових гектарах у землі, яка перебуває у колективній власності колективного товариства [ADDRESS], що підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER]; -домоволодіння за адресою: [ADDRESS]. [INFO] року [PERSON] померла. Після її смерті відкрилася спадщина на 1\\2 частку вказаного майна. В установлений законом шестимісячний строк, а саме, [INFO] року позивач, будучи онукою померлої [PERSON] і в силу ч.1 ст.1266 ЦК України спадкоємцем за правом представлення, оскільки її батько [PERSON] помер [INFO] року, тобто ще до смерті своєї матері [PERSON], звернулася до Сторожинецької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом. Відповідач [PERSON] 18.02.2014 року подав заяву про прийняття спадщини за законом. Зазначає, що оскільки частки у спадщині кожного із спадкоємців є рівними, то їх слід розподілити наступним чином: [PERSON] належить ? частки, з яких ? - це частка у спільному майні подружжя + ? - спадщина після смерті дружини [PERSON]; позивачу належить ? спадщини після смерті баби [PERSON] Вказує, що у видачі свідоцтв про право на спадщину їй було відмовлено в зв»язку з неподанням оригіналів, що посвідчують право власності [PERSON] на вищевказане майно, які в неї відсутні, а також через недоведення родинних відносин з [PERSON]. Зазначає, що померла [PERSON] при житті не оформила право власності на належну їй частину домоволодіння по [ADDRESS], та відповідно не зареєструвала це право в органах державної реєстрації речових прав на нерухоме майно. Причиною неможливості довести позивачем документально родинні відносини є відсутність відомостей щодо підстави зміни прізвища з [PERSON] на [PERSON] за період з 14.02.1947 року по 26.08.1952 року. Те, що її батько [PERSON] є сином [PERSON] підтверджується записом в особовому рахунку [NUMBER] погосподарської книги Старобросковецької сільської ради на 1986-1990 роки. Крім того, те, що позивач є онукою [PERSON] встановлено також рішенням Апеляційного суду Чернівецької області від 09.06.2016 року. Просить встановити факт, що [PERSON], який помер [INFO] року, є сином [PERSON], яка померла [INFO] року; встановити факт, що позивач [PERSON] є онукою [PERSON], яка померла [INFO] року; визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно, що залишилось після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року, а саме: на ? частки квартири [ADDRESS], на ? частки права на земельну частку (пай) розміром 0,98 в умовних кадастрових гектарах у землі, яка перебуває у колективній власності колективного господарства [ADDRESS], що належало [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], на ? домоволодіння по [ADDRESS], Чернівецької області. Ухвалою суду від 25.05.2017 року позовні вимоги в частині визнання права власності на спадкове майно за законом, а саме: на ? частку домоволодіння по [ADDRESS], Чернівецької області, залишено без розгляду за заявою представника позивача. Представник позивача [PERSON] - [PERSON], який діє на підставі довіреності від 16.11.2016 року, посвідченої Хоміцькою Н.Г., приватним нотаріусом Сторожинецького районного нотаріального округу, зареєстрованої в реєстрі за №1448, в судовому засіданні позовні вимоги про встановлення фактів, що [PERSON], який помер [INFO] року, є сином [PERSON], яка померла [INFO] року, а позивач [PERSON] є онукою [PERSON], яка померла [INFO] року; про визнання за [PERSON] права власності на спадкове майно, що залишилось після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року, а саме: на ? частки квартири [ADDRESS], на ? частки права на земельну частку (пай) розміром 0,98 в умовних кадастрових гектарах у землі, яка перебуває у колективній власності колективного господарства [ADDRESS], що належало [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], підтримав з підстав, викладених в позовній заяві, підтвердивши викладені в ній обставини. Додатково пояснив, що покійна [PERSON] 14.02.1947 року уклала шлюб з [PERSON], під час якого [INFO] року у них народився син [PERSON]. В подальшому, не розірвавши шлюб з [PERSON], під дошлюбним прізвищем «[PERSON]» вона зареєструвала шлюб з [PERSON] Дані обставини визнаються відповідачем, що підтверджується його позовною заявою про визнання незаконною постанови державного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії та зобов»язання видати свідоцтво про право на спадщину, в цивільній справі №723/624/16-ц та апеляційною скаргою на рішення суду в цій же справі. Факт родинних відносин позивача [PERSON] з померлою [PERSON] доводиться рішенням апеляційного суду Чернівецької області від 09.06.2016 року в справі №723/624/16-ц, яким встановлено, що [PERSON], будучи онукою померлої [PERSON], звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Крім того, вказаним рішенням встановлено, що померла [PERSON] одночасно перебувала у двох шлюбах, і обставини, які свідчили про недійсність шлюбу з [PERSON] відпали з моменту смерті [PERSON] [INFO] року. Тобто майно, право власності на частку в якому просить визнати позивач, є спільним сумісним майном подружжя і дана обставина визнається відповідачем. Те, що [PERSON] є сином покійної підтверджується довідкою Старобросковецької сільської ради від 03.11.2014 року №1398 та витягами з погосподарських книг з особовим рахунком на домоволодіння [PERSON]. З актового запису про народження [PERSON] вбачається, що графа «по батькові» в ньому відсутня, тому в повному витягу з Державного реєстру актових записів про народження ім»я дитини зазначене лише «[PERSON]». Його батьком в актовому записі зазначений [PERSON]. Також дата народження [PERSON] та [PERSON] співпадають - це [INFO] року. Наведеним підтверджується, що [PERSON] є сином покійної [PERSON] Представник відповідача [PERSON] - [PERSON], який діє на підставі довіреності від 06.10.2016 року, посвідченої секретарем виконавчого комітету Старобросківської сільської ради, Сторожинецького району, зареєстрованої в реєстрі за №62, в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити в їх задоволенні з тих підстав, що відсутні будь-які документи на підтвердження того, що [PERSON] є рідним сином померлої [PERSON], а якщо б були належні документи на підтвердження даної обставини, то нотаріус не відмовила б позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину. Заперечив посилання представника позивача про те, що рішенням апеляційного суду Чернівецької області від 09.06.2016 року встановлена обставина, що [PERSON] є онукою [PERSON], оскільки суд зазначив про це в описовій частині рішення на підставі того, що в спадковій справі наявна заява [PERSON], в якій вона зазначила, що приймає спадщину після смерті баби [PERSON]. Пояснив також, що не погоджується із звітом про оцінку квартири, бо проведено її без участі відповідача. Вказав, що оскільки державним нотаріусом відмовлено позивачу у вчиненні нотаріальних дій, то відповідачем в даній справі повинна бути державна нотаріальна контора, а не його довіритель [PERSON] При цьому визнав обставини про те, що у померлої [PERSON] був син [PERSON], що позивач [PERSON] є донькою [PERSON], а також що квартира [ADDRESS] та право на земельну частку (пай) розміром 0,98 в умовних кадастрових гектарах, що належало [PERSON] згідно сертифікату серії [NUMBER] є спільним майном подружжя [PERSON] та [PERSON] Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до положень ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав і обов»язків є юридичні факти, перелік яких, зазначений в цій статті, не є вичерпним. Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способи захисту цивільних прав зазначені в ч.2 ст.16 ЦК України, разом з тим цією ж нормою встановлено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до роз»яснень постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.95 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суди розглядають справи про встановлення фактів, якщо такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, при цьому, якщо встановлення факту пов»язане з вирішенням спору про право, то дана вимога вирішується в порядку позовного провадження. Відносно цих вимог закону судом встановлено, що позивач [PERSON] народилася [INFO] року, її батьками є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого повторно 15.04.2014 року серії [NUMBER], копією свідоцтва про шлюб, виданого повторно 10.11.2016 року серії [NUMBER] (а.с.12,13). Відповідно до копії свідоцтва про смерть, виданого повторно 10.11.2016 року серії [NUMBER], [PERSON] помер [INFO] року в м.Сторожинець, Чернівецької області у віці 65 років (а.с.39). Згідно витягу із Спадкового реєстру №46125326 від 12.12.2016 року спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася. Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя №00017311744 від 10.11.2016 року відділом ДРАЦС Сторожинецького РУЮ Чернівецької області складено актовий запис №49 від 26.08.1952 року про шлюб між [PERSON] та [PERSON], прізвище якої після шлюбу «[PERSON]» (а.с.11). Відповідно до копії свідоцтва про смерть, виданого повторно 01.12.2016 року серії [NUMBER], [PERSON] померла [INFO] року в с.Старі Бросківці, Сторожинецького району, Чернівецької області у віці 84 роки (а.с.41). Після смерті [PERSON] [INFO] року була заведена спадкова справа №325/2013, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №35305100 від [INFO] року (а.с.43). Як вбачається з листа державного нотаріуса Сторожинецької державної нотаріальної контори Хоміцької Н.Г. від 21.10.2014 року №898/01-16 [PERSON] [INFO] року подала заяву про прийняття спадщини за законом, [PERSON] 18.02.2014 року подав заяву про прийняття спадщини за законом та 10.04.2014 року подав заяву про видачу свідоцтва про право власності на ? частку спільного сумісного майна подружжя (а.с.42). Постановою державного нотаріуса Вижницької державної нотаріальної контори [PERSON] в порядку заміщення державного нотаріуса Сторожинецької державної нотаріальної контори від 11.11.2016 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на спадкове майно, що складається із квартири [ADDRESS], та права на земельну частку (пай) у землі, посвідченого сертифікатом, яка перебуває у колективній власності товариства «Світанок» розміром 0,98 в умовних кадастрових гектарах, в зв»язку з тим, що нею не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності [PERSON] на дане майно, та не доведено факт родинних стосунків спадкодавця з спадкоємцем (а.с.45). З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя №00015813358 від 17.09.2015 року відділом ДРАЦС Сторожинецького РУЮ Чернівецької області складено актовий запис №25 від 14.02.1947 року про шлюб між [PERSON] та [PERSON], прізвище якої після шлюбу «[PERSON]» (а.с.9). Та обставина, що померла [PERSON] перебувала з 14.02.1947 року в шлюбі з [PERSON], який в 1947 році був заарештований та згідно вироку військового трибуналу засуджений до 10 років позбавлення волі, і в подальшому від дошлюбним прізвищем «[PERSON]» одружилася з [PERSON], визнана самим відповідачем, що підтверджується копією апеляційної скарги в справі №723/624/16-ц (а.с.56-60) та його представником [PERSON] в судовому засіданні. У подружжя [PERSON] та [PERSON] [INFO] року народився син [PERSON], про що відділом ДРАЦС Сторожинецького РУЮ Чернівецької області складено актовий запис №40 від 03.03.1948 року, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження №00017284405 від 01.11.2016 року (а.с.10). З копії запису акта про народження №40, що міститься в матеріалах спадкової справи №325/2013 до майна померлої [INFO] року [PERSON], копія якої на запит суду надана державним нотаріусом, вбачається, що даний запис вчинено в березні 1948 року та внесено відомості про дитину [PERSON], який народився [INFO] року, батьками якого вказані [PERSON] та [PERSON]. Графа «по батькові» у вказаному акті відсутня. (а.с.115 звор.). Наведене підтверджується Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №00017798932 від 20.03.2017 року (а.с.183). Як вбачається з довідки виконкому Старобросковецької сільської ради Сторожинецького району від 03.11.2014 року №1398, [PERSON], [INFO], станом на 01.07.1990 року проживав в домоволодінні [ADDRESS], головою якого зазначений [PERSON], членами - [PERSON], [INFO] - дружина, [PERSON], [INFO] - син (а.с.15). Наведене також підтверджується копіями погосподарських книг за 1958-1960 роки, 1986-1990 роки, 1991-1995 роки, в яких членами сім»ї [PERSON], [INFO], зазначені дружина [PERSON], [INFO] р.н., син [PERSON], [INFO], (а.с.209, 222-224). Крім того, з вказаних вище копії запису акта про народження, витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження, копій погосподарських книг вбачається, що дата народження [PERSON] та [PERSON] співпадає, оскільки в наведених документах такою датою є [INFO] року. Таким чином, суд вважає, що дослідженими доказами доведено той факт, що [PERSON], [INFO], є сином [PERSON], яка померла [INFO] року. Наведеним також доводиться той факт, що позивач [PERSON] є онукою померлої [PERSON]. А тому позовні вимоги в цій частині слід задовольнити. Відповідно до ст.22 Кодексу про шлюб та сім»ю України майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Відносно цих вимог закону судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 26.08.1952 року. 14.02.1947 року [PERSON], маючи на той час прізвище «[PERSON]» уклала шлюб з [PERSON], який помер [INFO] року. Рішенням апеляційного суду Чернівецької області від 09.06.2016 року в справі за позовом [PERSON] до Сторожинецької державної нотаріальної контори Чернівецької області про визнання постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії неправомірною та зобов»язання видати свідоцтво про право власності на ? частку спільного сумісного майна подружжя та свідоцтво про право на спадщину за законом, встановлено, що обставини, які свідчили про недійсність шлюбу між [PERSON] та [PERSON] відпали з моменту смерті [PERSON] [INFO] року (а.с.61-64). Відповідно до копії договору міни від 04.10.1994 року, укладеним між [PERSON] та [PERSON], сторони здійснили обмін житловими приміщеннями, внаслідок якого [PERSON] набула у власність квартиру [ADDRESS] (а.с.25). Згідно копії сертифікату на право на земельну часту (пай) серії [NUMBER] [PERSON] набула право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності колективного товариства «Світанок» розміром 0,98 в умовних кадастрових гектарах на підставі договору купівлі - продажу права на земельну частку (пай), посвідченого 14.09.2000 року приватним нотаріусом [PERSON] (а.с.55). Тобто, вказане майно набуте в період після [INFO] року, коли відпали обставини вважати шлюб між [PERSON] та [PERSON] недійсним. Те, що зазначене майно є спільним майном подружжя [PERSON] та [PERSON], не заперечував в судовому засіданні представник відповідача [PERSON], визнає його таким і сам відповідач, що підтверджується його заявами про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право власності на ? частку спільного сумісного майна подружжя та свідоцтва про право на спадщину (а.с.110 звор., 116). Згідно ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування - це перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частиною 1 статті 1266 ЦК України передбачено, що внуки,правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Як встановлено судом, [INFO] року померла [PERSON], якій на праві спільної сумісної власності подружжя належали: ? частка квартири [ADDRESS], та ? частка права на земельну частку (пай) розміром 0,98 в умовних кадастрових гектарах у землі, яка перебуває у колективній власності колективного господарства [ADDRESS]. Позивач [PERSON], будучи донькою [PERSON], який помер [INFO] року, і як встановлено даним судовим рішенням є сином померлої [INFO] року [PERSON], будучи спадкоємцем за правом представлення як онука померлої [PERSON], має право на частку в спадковому майні. Крім позивача [PERSON], спадкоємцем щодо спадкового майна [PERSON] є чоловік померлої - [PERSON]. Таким чином, виходячи із рівності часток у спадщині, суд вважає, що за позивачем [PERSON] слід визнати право власності на ? частки квартири [ADDRESS] та на ? частки права на земельну частку (пай) розміром 0,98 в умовних кадастрових гектарах у землі, яка перебуває у колективній власності колективного господарства [ADDRESS], що належало [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER]. При цьому заперечення представника відповідача проти позову щодо оцінки квартири, з якою він не погоджується і яка проведена без повідомлення його довірителя, суд не приймає до уваги, оскільки дана оцінка не має будь-якого доказового значення при вирішенні позовних вимог, і як зазначив представник позивача проведена вона була для визначення ціни позову та сплати судового збору. Також суд вважає безпідставними доводи представника відповідача про те, що належним відповідачем в дані справі має бути державна нотаріальна контора, а не його довіритель, оскільки згідно діючого законодавства нотаріуси є належними відповідачами у справах, де оскаржується відмова у вчиненні нотаріальної дії, у спорах же про визнання права власності на спадкове майно належним відповідачем є особа - учасник цивільних правовідносин, яка не визнає або оспорює право власності спадкоємця на спадкове майно, тобто нотаріуси в таких спорах не є належними відповідачами. На підставі викладеного,

Outcome: approved