Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача Державного підприємства «Красноармійськвугілля» про (з врахування уточнених вимог) стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в обґрунтування якого вказала, що з 28.10.1982р. по 29.01.2015р. вона працювала у відповідача та була звільнена за станом здоровя на підставі п.2 ст.40 КЗпП України з виплатою вихідної допомоги згідно ст.44 КЗпП України. У порушення ст.ст.47, 116 КЗпП України, відповідач не провів остаточного розрахунку у встановлені строки. Відповідно до ст.117 КЗпП України, підприємство повинно сплатити середній заробіток за весь час затримки розрахунку з 30.01.2015р. по 30.04.2015р. Позивач до судового засідання не зявився, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, на позові наполягає. Представник позивача до судового засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, на позові наполягає. Представник відповідача до судового засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, з позовними вимогами (уточненими) згоден. Судом встановлено, що позивач з 28.10.1982р. по 29.01.2015р. знаходилася у трудових відносинах з відповідачем та була звільнена за п.2 ст.40 КЗпП України за станом здоровя, що встановлено на підставі записів з трудової книжки позивача та наказу ВП «Шахта «Стаханова» ДП «Красноармійськвугілля» від 02.02.2015р. № 02/100к (а.с.9, 14-16). Згідно довідки відповідача від 17.12.2015р., середньоденний заробіток позивача складає 226,20 грн. (а.с.10). Згідно довідок відповідача від 28.03.2016р. та від 05.04.2016р., заборгованість на день звільнення, погашена позивачу 30.04.2016р. (а.с.33-37). Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобовязаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст.116 КЗпП України. Відповідно до ст.116 КЗпП України, при звільнені робітника, виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, провадиться у день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Як встановлено судом, позивач звільнилася 29.01.2015р., а повний розрахунок з позивачем здійснений 30.04.2015р. Оскільки відповідачем порушені вимоги закону, у відповідності до ст.117 КЗпП України, з відповідача належить стягнути на користь позивача його середній заробіток за весь час затримки належних їй при звільненні сум по 30.04.2015р. Суд вважає, що стягненню підлягає сума: 14250,60 грн. з розрахунку 226,20 грн. х 63 робочих дні за період з 30.01.2015р. по 30.04.2015р. Крім цього з відповідача на користь позивача, відповідно до ст.88 ЦПК України, підлягає стягненню судовий збір у сумі 551,20 грн. На підставі ст.43 Конституції України, ст.ст.47, 116, 117 КЗпП України,

Outcome: approved