Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , про стягнення аліментів, посилаючись на те, що 19.11.2011 року року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб у Зруб-Комарівській сільській раді, актовий запис №22. Позивач народила від відповідача сина, а саме: [PERSON] , [INFO] , який проживає разом із позивачем. З відповідачем шлюб розірвано Сторожинецьким районним судом 19.09.2019 року. Відповідач проживає окремо від дитини, на його утримання у добровільному порядку кошти не надає, виходячи з чого позивач просила стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину до досягнення нею повноліття. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, однак у позовних вимогах просила розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак від нього надійшов відзив на позовну заяву, в якому позов визнав частково, а саме просив визначити мінімальний розмір аліментів у твердій грошовій сумі та розглянути справу у його відсутності. Справа до суду надійшла 27.04.2021 року та була призначена до підготовчого судового засідання на 17.05.2021 року, також 17.05.2021 року, перенесено підготовчий розгляд справи на 31.05.2021 року, також 31.05.2021 року, перенесено підготовчий розгляд справи на 12.07.2021 року також 12.07.2021 року закрито підготовчий розгляд справи та призначено до судового розгляду на 13.09.2021 року. Встановивши фактичні обставини справи та відповідні правовідносини, суд знаходить що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] , який народився від шлюбних стосунків сторін по справі, який проживає, разом із своєю матір`ю позивачем по справі. Згідно ст.51 Конституції України та у відповідності до положень ст.ст.180, 181 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. За домовленістю між батьками дітей той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Таким чином відповідач, зобов`язаний утримувати дитнну до досягнення нею повноліття, нарівні із матір`ю, що він не здійснює і що свідчить про необхідність задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача, який не приймає участі в утриманні дитини, аліментів на її утримання. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Аліментів на утримання дитини, суд стягує з часу звернення позивача до суду, тобто з 27.04.2021 року, що відповідає положенням ст.191 СК України та згідно вимог п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, допускає негайне виконання судового рішення в цій частині в межах суми платежу за один місяць. Судові витрати суд, у відповідності до положень ст.141 ЦПК України, покладає на відповідача, у зв`язку з тим, що дитина сторін проживає з матір`ю, яка до суду зверталась для захисту інтересів неповнолітньої дитини, а будь-які інші грошові, а також аліментні обов`язки у відповідача відсутні. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved