Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на свою користь на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання - [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини з усіх видів його доходу ( заробітку ), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до закінчення донькою навчання до 30 липня 2017 року, але не більше як до досягнення нею 23 - х років, мотивуючи свої вимоги тим, що з 22 липня 1994 року позивач та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі. Сімейні відносини між сторонами по справі повністю припинені з вересня 1998 року. З цього часу вони проживають окремо. Від шлюбу позивач та відповідач мають повнолітню доньку - [PERSON], [INFO], яка залишилася проживати разом з позивачкою. З 01 вересня 2013 року донька позивача та відповідача навчається в Дніпропетровському національному університеті імені О. Гончара по спеціальності «Психологія» на бюджетній основі. У зв'язку з вищевказаними обставинами їхня донька продовжує потребувати матеріальної допомоги. Позивач зазначила, що відповідач є працездатним, працює та отримує дохід і може надавати матеріальну допомогу. До початку слухання справи позивач надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, судові витрати просить покласти на позивача. До початку слухання справи відповідач надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 22 липня 1994 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] укладено 22 липня 1994 року, про що зроблено в Книзі реєстрації актів про укладення шлюбу запис за № 377. Після укладення шлюбу [PERSON] присвоєно прізвище «[PERSON]». Копія свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 29 травня 1995 року, доводить факт походження дитини - [PERSON], [INFO] відповідно від батьків, які є сторонами у справі. Відповідно до довідки № 375-88-510 від 11.11.2013 виданої Дніпропетровським національним університетом імені Олеся Гончара, факультетом психології, згідно якої [PERSON] є студентом 1-го курсу і перебуває на денній формі навчання на бюджетній основі з терміном навчання з 01.09.2013 року по 30.07.2017 року. Відповідно до ст. 198 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ч.1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати таку допомогу. Відповідно до ч.1 ст. 200 СК України Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і ( або ) у частці від заробітку ( доходу ) платника аліментів з урахуванням обставин зазначених у статті 182 цього кодексу. Відповідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частин вимог. Таким чином, суд вважає наявність фактів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, встановленою. На підставі викладеного,

Outcome: approved