Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила розірвати договір довічного утримання (догляду), укладений 07.03.2019 між нею та відповідачем [PERSON] , засвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Малаховим М.С., та повернути їй у власність 1/2 частину квартири [ADDRESS] , яка була передана нею у власність відповідачу на підставі договору довічного утримання (догляду) від 07.03.2019. Свої позовні вимоги позивач мотивувала тим, що вона проживає одна у спірній квартирі [ADDRESS] . У зв`язку з тим, що вона є людиною похилого віку та має вік 86 років, вона за своїм фізичним станом потребує стороннього догляду та допомоги, тому прийняла рішення укласти договір довічного утримання (догляду). 07 березня 2019 року позивачем через представника було укладено договір довічного утримання (догляду) з [PERSON] та відповідачем [PERSON] , відповідно до умов якого позивач передала у власність, а набувачі [PERSON] та [PERSON] отримали по 1/2 частці кожний у власність квартиру [ADDRESS] , та в замін чого [PERSON] та [PERSON] зобов`язалися забезпечувати її утриманням (доглядом) довічно на умовах цього Договору. Матеріальне забезпечення з утримання (догляду) мало бути в сумі 400,00 грн, яке має надаватися особисто позивачу на руки щомісячно [PERSON] та [PERSON] по 200 грн кожним. Однак, не зважаючи на взяті на себе зобов`язання за договором, відповідач [PERSON] жодних дій по утриманню позивача не здійснює. Всі ці обов`язки в повному обсязі виконує [PERSON] . При цьому місце знаходження [PERSON] позивачу не відомо: він її не відвідує, на зв`язок з нею не виходить. У зв`язку з цим позивач вважає, що договір з [PERSON] має бути розірваний, у зв`язку з його не виконанням з боку відповідача, а частина квартири має бути повернена позивачу у власність. 07 листопада 2019 року за вищевказаним позовом відкрито провадження. Представник позивача у судовому засіданні підтримала заявлений позов у повному обсязі та просила його задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві. Проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Третя особа [PERSON] у судовому засіданні підтримала заявлений позов у повному обсязі та просила його задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві. Проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України та відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення представника позивача та третьої особи, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити з огляду на таке. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 07 березня 2019 року між позивачем (через представника) було укладено договір довічного утримання (догляду) з [PERSON] та відповідачем [PERSON] , який був нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Малаховим М.С. та зареєстровано в реєстрі за № 119. Відповідно до п. 1 договору позивач передала у власність, а набувачі [PERSON] та [PERSON] отримали по 1/ 2 частці кожний у власність квартиру [ADDRESS] , та в замін чого [PERSON] та [PERSON] зобов`язалися забезпечувати позивачу утриманням (доглядом) довічно на умовах цього Договору. Згідно з п. 7 договору: матеріальне забезпечення з утримання (догляду), оцінюється сторонами в сумі 400,00 грн, яке має надаватися особисто позивачу на руки, щомісячно [PERSON] та [PERSON] по 200 грн кожним. Відповідно до п. 8 договору: утримання (догляд) визначається сторонами у вигляді: а) забезпечення позивача житлом шляхом збереження права безоплатного довічного проживання в квартирі, що відчужується за цим договором. У обох сторін є право користування допоміжними приміщеннями та службами квартири; б) надання побутових послуг (прибирання 1 раз на тиждень, прання, в тому числі постільної білизни - 1 раз на 14 днів, послуги перукарні - 1 раз на місяць, ремонт побутової, а також аудіо-, і відеотехніки, тощо); в) забезпечення необхідними лікувальними засобами на підставі виданих лікарями рецептів, лікування в некомерційних медичних закладах; г)забезпечення необхідними продуктами харчування; приготування їжі; д) забезпечення в разі необхідності придатними для носіння одягом та взуттям; е) здійснення санітарно-гігієнічних процедур по відношенню до позивача; ж) здійснення поточного ремонту у квартирі. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Однак, не зважаючи на вказану норму, відповідач [PERSON] не надав належних та допустимих доказів того, що він виконує вказані вище умови спірного договору. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] надала суду свідчення, в яких вказала, що позивача знає з початку весни 2019 року, їх познайомила [PERSON] , яка здійснює догляд та утримання позивача відповідно до укладеного між позивачем, відповідачем та третьою особою договору довічного утримання. Приблизно в травні 2019 року [PERSON] звернулася до [PERSON] з проханням допомогти їй в догляді за позивачем, так як в [PERSON] тяжко захворів батько і вона також мала здійснювати догляд і за ним, а відповідач [PERSON] після підписання договору довічного утримання на зв`язок не виходить та допомогу у догляді позивача не надає. У зв`язку з цим [PERSON] більш ніж місяць до часу смерті батька [PERSON] відвідувала позивача майже кожного дня, допомагаючи [PERSON] здійснювати догляд за позивачем, так як позивач є особою похилого віку, самостійно пересуватися не може та потребує сторонньої допомоги. За весь час, що свідок відвідувала позивача, вона не бачила відповідача, та в квартирі були відсутні ознаки того, що хтось крім неї та [PERSON] відвідували позивача та надавали їй будь-яку допомогу. За змістом ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 4 ст. 626 ЦК України до договорів, що укладаються більш як двома сторонами (багатосторонні договори), застосовуються загальні положення про договір, якщо це не суперечить багатосторонньому характеру цих договорів. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 755 ЦК України договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду: на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов`язків, незалежно від його вини. Відповідно до ч. 1 ст. 756 ЦК України у разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов`язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення. У цьому разі витрати, зроблені набувачем на утримання та (або) догляд відчужувача, не підлягають поверненню. Враховуючи наведене, відповідно до положень ст. 4-5, 12-13, 133, 141, 263-265, 280, 281 ЦПК України, ст. 626, 755, 756 ЦК України, суд -

Outcome: approved