Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини та своє утримання. Позивач повідомила, що вона з відповідачем проживали однією сімєю. Від спільного проживання мають сина [PERSON], [INFO]. Сторони припинили відносини, проживають окремо. Дитина проживає з позивачем, яка витрачає значні кошти на її утримання, зважаючи на стан здоровя дитини. Відповідач свої обовязки не виконує, а тому позивач просила стягувати з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 2500,00 грн щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та на її утримання в розмірі 1500,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною трьох років. Відповідач відзив на позов не надав. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не зявився, будучи повідомленим про день, час та місце судового засідання в порядку, визначеному чинним законодавством, що підтверджується матеріалами справи, про причини неявки суд не повідомив, відзиву не надав, а тому суд ухвалив (без винесення окремого процесуального документа із занесенням ухвали до протоколу судового засідання) провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечувала проти такого порядку розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що сторони [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження серії І-АМ №362636 від 25.05.2017 року (а.с.5). На даний час позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною трирічного віку, інших джерел доходу, окрім соціальних виплат по догляду за дитиною, вона не має. Позивач проживає спільно з дитиною. Відповідач проживає окремо, добровільно належної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча має можливість її надавати. Протилежного судом не встановлено. Між сторонами склалися правовідносини, що регулюються нормами Сімейного кодексу України, зокрема в частині обов'язку батьків утримувати дитину та обов'язку чоловіка утримувати жінку в разі проживання з нею їхньої дитини. Згідно положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини», в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обовязки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Згідно ч.2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3\~ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі\~за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Положеннями\~ст. 182 СК України\~передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоровя та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, інші обставини, що мають істотне значення; розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до\~ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік», прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років становить з 1 грудня 2018 року 1626 грн. Відповідно до\~ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік», прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років становить: з 1 січня 2019 року -1626 грн, з 1 липня 2019 року -1699 року, з 1 грудня 2019 року -1779 грн. Згідно ч. ч. 1, 2\~ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі; розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ч. 2 ст. 91 СК України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до\~частин другої - четвертої статті 84\~та\~статей 86\~і\~88\~цього Кодексу. Нормами статті 84 СК України встановлено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на таке утримання є незалежним від того, чи працює дружина, незалежним від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Судом не встановлено виконання відповідачем своїх обовязків по утриманню дитини та жінки, а тому право позивача є порушене, яке підлягає захисту шляхом стягнення з відповідача коштів на утримання дитини ( аліментів) та дружини. Визначаючись щодо розміру та способу стягнення аліментів, суд враховує обовязок обох батьків утримувати дитину до її повноліття, розмір гарантованого законодавством України прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, те, що відповідач здорова, працездатна особа та має можливість надавати матеріальну допомогу, а дитина потребує такої допомоги. Суд бере до уваги, що відповідач доказів надання матеріальної допомоги та неможливості утримувати дитину суду не надав. Тому суд, зважаючи на реальні і розумні потреби в матеріальному утриманні дитини, встановлені обставини в їх сукупності, приходить до висновку про наявність підстав для стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 2000,00 грн. Судом враховані всі обставини, передбачені ст.182 СК України. При цьому, суд звертає увагу сторін, що відповідно до ст.185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, зобовязані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Суд також приходить до висновку, що підлягає частковому задоволенню позов в частині стягнення аліментів на утримання жінки та, з урахуванням встановлених обставин та відсутності доказів про неможливість утримувати дружину, вважає справедливим встановити аліменти на утримання позивача в розмірі 1000,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною трьох років. Аліменти підлягають стягненню в контексті ст. 191 СК України з дня пред'явлення позову, тобто в даній справі з 05.11.2018 року. На підставі п.1 ч.1\~ст.\~430\~ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає\~негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з позивача 704,80 грн. судового збору на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial