Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання права власності на 23,5/100 частини житлового будинку [ADDRESS], в порядку спадкування по заповіту, посилаючись на те, що згідно договору купівлі-продажу від 12 квітня 1990 року власником 47/100 житлового будинку [ADDRESS] є [PERSON], яка померла [INFO]. Ще при житті, а саме 30.08.2008 року спадкодавець склала заповіт, відповідно до якого заповіла позивачу та відповідачу в рівних частках все своє майно, яке позивач та відповідач як спадкоємці за заповітом своєчасно прийняли. Позивачка не може оформити право власності у зв'язку з тим, що померла під час життя не оформила правовстановлюючі документи на спадкове майно. Просила визнати за нею право власності на спадкове майно, в порядку спадкування по заповіту після смерті - [PERSON]. В судовому засіданні представник позивачки вимоги позову підтримав в повному обсязі та надав пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні вимоги позову визнав в повному обсязі, не заперечував щодо визнання за позивачкою права власності на 23,5/100 частини спірного житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, після смерті [PERSON]. Суд, заслухавши пояснення представника позивачки та відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги позову підлягають до задоволення. Судом встановлено, що 12 квітня 1990 року між Рідківською сільською радою та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу, який був зареєстрований в реєстрі за № 600, відповідно до якого [PERSON] придбала та є власником 47/100 частини житлового будинку [ADDRESS]. Згідно ст. 128 ЦК УРСР, право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Ст. 153 ЦК УРСР, договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібний у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визначені такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди. Ст. 124 ЦК УРСР, за договором купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти майно і платити за нього певну гршову суму. Ст. 227 ЦК УРСР договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріального посвідчення, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору. Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті Ради народних депутатів. Відповідно до законодавства діючого на час укладення договору купівлі-продажу житлового будинку від 12.04.1990 року укладеного між Рідківською сільською радою народних депутатів та спадкодавцем [PERSON], остання набула права власності на 47/100 частини житлового будинку за адресою [ADDRESS], оскільки як вбачаються з умов договору, а саме: покупець [PERSON] сплатила вартість квартири в сумі 2848 рублів, які вона внесла на рахунок сільської ради народних депутатів с. Рідківці 27 січня 1990 року; [PERSON] набуває право власності (володіння, користування, розпорядження) на квартиру з моменту укладення договору при умові його нотаріального посвідчення. Відповідно до договору № 600 від 12.05.1990 року він був посвідчений державним нотаріусом Новоселицької державної нотаріальної контори Бежан Д.С., що підтверджується відповідною відміткою нотаріуса. Таким чином суд вважає, що відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку спадкодавець набула право власності на спірне майно. Судом також встановлено, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть. Після її смерті відкрилась спадщина на 47/100 частини житлового будинку [ADDRESS]. Також встановлено, що при житті, а саме 30.08.2008 року спадкодавець склала заповіт, відповідно до якого заповіла позивачу та відповідачу в рівних частках все своє майно, яке позивачка своєчасно прийняла, оскільки подала до Новоселицької державної нотаріальної контори Чернівецької області заяву про прийняття ним спадщини, однак позивачці було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, у зв'язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно. Позивачка не може оформити право власності на спадкове майно, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на спадщину, а тому право власності в такому випадку, згідно ст. 392 ЦК України, може бути визнано в судовому порядку. Відповідач позовні вимоги визнав, що не порушує прав та інтересів інших осіб. На підставі наведеного суд вважає, що вимоги позову підлягають до задоволення в повному обсязі.

Outcome: approved