Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про встановлення факту володіння житловим будинком з надвірними будівлями та спорудами та визнання права власності на житловий будинок з надірними будівлями та спорудами і присадибну земельну ділянку в порядку спадкування за законом. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 23.02.2015 року вона звернулася до приватного нотаріуса Томаківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Рудого М.Є. для отримання свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок та присадибну земельну ділянку, які розташовані за адресою: [ADDRESS] (нумерація будинку змінена з [ADDRESS] на [ADDRESS] на підставі рішення Виконавчого комітету Томаківської селищної ради від 18.02.2015 року за № 22), Томаківського району Дніпропетровської області, що належали її чоловікові [PERSON], який помер [INFO]. Позивач вважає, що вона прийняла спадщину після смерті чоловіка, так як вони проживали разом, вступивши в фактичне управління майном. Приватним нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначене нерухоме майно, так як у неї відсутні оригінали правовстановлюючих документів на будинок та земельну ділянку і місцезнаходження їх їй невідоме та запропонував звернутися до суду для вирішення питання реалізації своїх спадкових прав. Позивач зазначає, що вказаний житловий будинок чоловік збудував на підставі Проекту 346-1 варіант 1, схематичного плану до нього затверджених архітектором Томаківського району 23.02.1979 р. та дозволу, наданого виконавчим комітетом Томаківської районної ради депутатів трудящихся Дніпропетровської області, згідно рішення № 8 від 24.01.1979 року. Для обслуговування житлового будинку чоловіку була виділена присадибна земельна ділянка площею 0,17 гектарів. Проте за свого життя, по причині передчасної смерті, чоловік не встиг зареєструвати право власності на будинок в органі БТІ. Згідно положень діючих на момент забудови будинку ст.ст. 86, 88 Цивільного Кодексу Української РСР та ст. 12 Закону України «Про власність», ч. 2 ст. 331 Цивільного кодексу України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Присадибну земельну ділянку загальною площею 0,17 га, на якій розташований зазначений житловий будинок і яка належала її чоловіку на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] та згідно рішень Томаківської селищної ради народних депутатів 17.02.1993 року № 21 та 08.02.1995 року № 26, вона також не може оформити, так як у неї відсутній оригінал зазначеного Державного акту і місце знаходження його їй не відоме, а є лише ксерокопія. Позивач зазначає, що відповідачем у даній справі є їх син [PERSON], який проживав разом з ними на день смерті спадкодавця, що підтверджується довідкою наданою Томаківською селищною радою. Сторони у судове засідання не з'явилися. Позивач та представник позивача подали до суду письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності, при цьому позов підтримують в повному обсязі та просять задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, але також подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, при цьому зазначив, що проти даного позову не заперечує. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню, так як знайшов своє підтвердження матеріалами справи, що підтверджують вказані факти та викладені правовідносини. З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 09.09.1999 року виконкомом Томаківської селищної ради Томаківського району Дніпропетровської області, вбачається, що спадкодавець [PERSON] дійсно помер [INFO] /актовий запис № 80/. Ступінь родинного зв'язку [PERSON], яка є позивачем у справі, зі спадкодавцем [PERSON] підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER], який вони зареєстрували 29.12.1979 року у Томаківському райвідділі ЗАГС Дніпропетровської області. Відповідно до вимог чинного законодавства позивач прийняла спадщину після смерті чоловіка, так як вони проживали разом, вступивши в фактичне управління майном, що підтверджується довідкою наданою Томаківською селищною радою 23.02.2015 року за № 347. КП «Томаківське БТІ» ДОР, на запит адвоката Івахненка О.О., який представляє інтереси позивача, надало довідку від 03.03.2015 року за вих. № 3, що право власності на будинок розташований за адресою: [ADDRESS], ні за ким не зареєстровано. Згідно положень діючих на момент забудови будинку ст.ст. 86, 88 Цивільного Кодексу Української РСР та ст. 12 Закону України «Про власність», ч. 2 ст. 331 Цивільного кодексу України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до роз'яснення Державної архітектурно - будівельної інспекції України (лист від 01.09.2011 року за № 40 - 12 - 2409) не потребує введення в експлуатацію приватних житлових будинків, збудованих до 05 серпня 1992 року, при набутті права власності на такі об'єкти. Відповідно до роз'яснень, викладених у розділі 3 (Організація та порядок виконання робіт) «Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна», не належать до самочинного будівництва: \ Пункт 3.2 розділу 3 доповнено абзацом згідно з Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства N 42 ( z0201-06 ) від 08.02.2006 \: індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них побудовані до 5 серпня 1992 року; \ Абзац пункту 3.2 розділу 3 в редакції Наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства N 404 ( z1538-12) від 09.08.2012 \. Із технічного паспорту на будинок, виготовленого КП «Томаківське БТІ» ДОР» 03.03.2015 року, вбачається, що [PERSON], згідно експлікації до плану будинку, фактично являвся власником житлового будинку загальною площею 129,57 кв.м., згідно характеристики будинку, господарських будівель та споруд: житловий будинок «А» площею 137,47 кв.м. з господарськими будівлями: гараж «Б» площею 16,0 кв.м., сарай «В» площею 32,4 кв.м.; сарай «Г» площею 5,9 кв.м., погріб «Д» площею 4,10 кв.м. Будинок та інші господарські будівлі 1984 року побудови, не є аварійними та придатні до користування. Володіння [PERSON] зазначеним житловим будинком з господарськими будівлями не суперечило та не суперечить суспільним інтересам та не порушує прав інших осіб. Згідно з висновком КП «Томаківське БТІ» ДОР» дійсна вартість житлового будинку з господарськими будівлями станом на 26.02.2015 року складає 60 658,00 гривень. Згідно Витягу з технічної документації про нормативно грошову оцінку земельної ділянки, наданого Відділом Держземагенства у Томаківському районі 12.02.20015 року за № 0-421-04-1492/2-15, по проведеним розрахункам, виходячи з вартості одного метра квадратного землі, нормативно грошова оцінка присадибної земельної ділянки становить 50 280,00 гривень. На підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] та згідно рішень Томаківської селищної ради народних депутатів 17.02.1993 року № 21 та 08.02.1995 року № 26, копії яких додано позивачем до матеріалів справи, присадибну земельну ділянку загальною площею 0,17 га, на якій розташований зазначений житловий будинок і яка належала чоловіку позивача, остання також не може оформити, в зв'язку з відсутністю оригіналу вказаного Державного акту на право приватної власності на землю. Як вбачається з листа приватного нотаріуса від 23.02.2015 року за № С-4/02-17, позивачу оформити спадкові права на вищевказане майно не є можливим, в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. З наданої приватним нотаріусом Томаківського районного нотаріального округу інформації від 06.04.2015 р. № 198/01-16 вбачається, що після смерті [PERSON] заведена спадкова справа 25/2015. Відсутність правовстановлюючих документів на вищевказане нерухоме майно є дійсно перешкодою для отримання позивачем свідоцтва про право на спадщину. Згідно п.4.12 Гл.10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року, свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки відповідно до ч.1 ст. 1261 ЦК України. Зазначені письмові докази та наведені обставини, щодо побудови будинку та його експлуатації, підтверджують факт володіння [PERSON] житловим будинком, тобто чоловік позивача фактично являвся власником зазначеного житлового будинку. Оскільки [PERSON] мав право на отримання свідоцтва про право власності на житловий будинок, а після його смерті має місце перехід прав та обов'язків від спадкодавця до спадкоємців, то в порядку правонаступництва позивач має право на отримання спадщини навіть при тих обставинах, що за свого життя спадкодавець не встиг отримати свідоцтво про право власності на належне йому майно. Відповідно до пункту 2 ППВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Виходячи із наведеного, враховуючи ту обставину, що ніхто, крім вказаного позивача не претендує на спадщину після смерті [PERSON], суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог і має підстави для задоволення позову в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved