Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, який було уточнено, в якому зазначає, що 25.07.2009 року між нею та [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Новотроїцького районного управління юстиції Херсонській області, актовий запис № 37. Від шлюбу мають двох дітей: доньку [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов»язки з ведення спільного господарства та виховання дітей. Шлюбні відносини припинені з травня 2017 року, діти проживають разом з нею. Відповідач в добровільному порядку не надає позивачу матеріальної допомоги на утримання дітей, а саме на ліки, на їжу, на одяг, на іграшки та інше. Окрім того, на теперішній час [PERSON] не може працювати, оскільки займається виховуванням дітей, молодша донька була народжена в 2016 році та перебуває на її повному утриманні. Відповідач матеріальну допомогу їй, як дружині, що має на вихованні дитину, яка не досягла трьох років також не надає. Оскільки відповідач має нерегулярний, мінливий дохід аліменти на утримання дітей та дружини прохає стягнути в твердій грошовій сумі. Позивач прохає розірвати шлюб між сторонами, стягнути аліменти на утримання двох доньок в твердій грошовій сумі по 3500 гривень на кожну щомісяця до досягненнями ними повноліття з дня подачі позову, а також аліменти на своє утримання в розмірі 1 000 гривень до досягнення меншою донькою трьох років, а також стягнути суму сплаченого нею судового збору при зверненні з позовною заявою до суду. В судовому засіданні позивач на позовних вимогах наполягає, прохає задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач позовні вимоги визнає частково, повністю згоден з позовними вимогами в частині стягнення аліментів на утримання дітей та дружини, не згоден в з розірванням шлюбу, бажає зберегти сім»ю. Суд, заслухавши сторони по справі, вивчивши матеріали, вражає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного. Як було встановлено в судовому засіданні між сторонами було укладено шлюб 25.07.2009 року та зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Новотроїцького районного управління юстиції Херсонській області, актовий запис № 37 ( а.с.7). Від шлюбу мають двох доньок: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] ( а.с.8.9), які мешкають разом з матір»ю. Спільне життя у сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини, шлюбні відносини припинені з травня 2017 року. Відповідно до ч. 1 ст. 24 CK України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя, відповідно до ст. 110 СК України. Згідно зі ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя чоловіка і жінки і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв»язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У судовому засіданні об'єктивно встановлено, що подальше спільне життя сторін із збереженням шлюбу неможливо, наданий судом місячний строк для примирення не змінив стосунків позивача та відповідача, а також враховуючи категоричність позиції позивача щодо неможливості збереження шлюбу, суд приходить до висновку, що її перебування в шлюбі із відповідачем суперечить її (позивача) інтересам, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини, до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Відповідно 180 СК України батьки повинні утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до181 СК України обов'язок утримувати дитину шляхом виплати аліментів покладено на батьків, які окремо проживають від дитини. Згідно із ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Позивач просила суд визначити аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі, оскільки відповідач офіційно не працює, але має багато роботи та заказів як будівельник, має стабільний дохід. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК Українисуд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених ними вимог. За правиламист.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з частиною першою статті 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно із ч.1ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, враховуючи, що діти проживають разом з матір»ю, з урахуванням віку дітей, їхніх потреб, даних про особу позивача, відповідача, як вони встановлені в судовому засіданні, доводів відповідача про те, що він не заперечує проти позовних вимог про стягнення аліментів на дітей та на утримання дружини, своїх доводів про те, що має змогу платити їх в такому розмірі, як зазначено в позові, виходячи з засад розумності, реальності, суд знаходить, що позовні вимоги в частині сплати аліментів також підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі частини першої статті 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені нею судові витрати за подання позовної заяви у розмірі 640 гривень.

Outcome: approved