Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Вікнянської сільської ради Гусятинського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно, а саме на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, загальною площею - 53, 1 кв. м., житлова площа 38, 3 кв.м., який знаходиться за адресою с. Вікно, вул. Центральна, 220 Гусятинського району Тернопільської області в порядку спадкування за заповітом після померлої 29.04.2003 р. [PERSON]. Позивач вказала, що 29.04.2003 року померла її баба [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина за заповітом на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по вул. Центральна, 220 в с. Вікно Гусятинського району Тернопільської області, який відносився до типу колишнього колгоспного двору і належав померлій [PERSON]. За життя [PERSON] склала заповіт, яким заповіла все належне їй майно її. Вважає, що вона є єдиною спадкоємицею за заповітом майна [PERSON] та у встановлений законом строк прийняла спадщину. Зазначила, що звернувшись у нотаріальну контору із заявою про видачу свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом на будинковолодіння отримала відмову у зв'язку із відсутністю правовстановлюючого документа. Посилаючись на наведене просить позов задовольнити. В судове засідання позивач не зявилася, однак подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не зявився, хоча про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином. Попередньо надіслав до суду заяву про слухання справи у їх відсутності. Позовні вимоги відповідач визнає повністю, просить позов задовольнити. Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по вул. Центральній, 220, в с. Вікно Гусятинського району Тернопільської області станом на 15.04.1991 року належав до типу колгоспного двору, членом якого на цей час була [PERSON], яка проживала в ньому, що підтверджується довідками Вікнянської сільської ради Гусятинського району від 16.06.2015 року №580 та від 18.05.2015 року № 485. Відповідно до вимог ст.120 ЦК УРСР від 1963 року, який діяв на час виникнення правовідносин, майно колгоспного двору належало його членам на праві спільної часткової власності. Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена колгоспного двору визначається виходячи з рівності всіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Таким чином, [PERSON] належить житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами № 220 по вул. Центральній, 220, в с. Вікно Гусятинського району Тернопільської області. Даний факт також відображений в технічному паспорті на житловий будинок садибного типу, виданим Гусятинським комунальним бюро технічної інвентаризації від 28.04.2015 року. 29 квітня 2003 року померла [PERSON], шо стверджується свідоцтвом про смерть серії 1- ИД № 140318, виданим Вікнянською сільською радою Гусятинського району Тернопільської області від 01.05.2003 року, про шо зроблено актовий запис за № 10. Як вбачається з довідки Вікнянської сільської ради Гусятинського району Тернопільської області №484 від 18.05.2015 року, [PERSON] на день смерті проживала та була зареєстрована в житловому будинку, що в с. Вікно по вул. Центральній, 220 Гусятинського району Тернопільської області і разом з нею постійно проживали і були зареєстровані внучка [PERSON] (позивачка по справі), чоловік внучки [PERSON], правнуки [PERSON] [PERSON], [PERSON]. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК Української РСР 1963 року. Як вбачається із копії заповіту від 22.09.1994 року [PERSON] зробила заповідальне розпорядження на усе своє майно [PERSON], який на день смерті не змінений і не скасований. Як видно із копії свідоцтва про укладення шлюбу серія І-ИД № 259613 від 10 січня 1995 року [PERSON] після укладення шлюбу присвоєно прізвище «Грома». Враховуючи те, що спадщина, яка відкрилася після смерті [PERSON] була прийнята спадкоємцем, застосуванню підлягають правила ЦК Української РСР 1963 року. Відповідно до вимог ст. 529 ЦК України 1963 року спадкоємцями першої черги є в рівних частинах діти, дружина і батьки померлого. Згідно із вимогами ст. ст. 548, 549 ЦК, який діяв на час відкриття спадщини, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина вважається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління майном або володіння спадковим майном, 2) якщо він подав нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до вимог ст. 553 ЦК УРСР 1963 року спадкоємець за законом або за заповітом вправі відмовитись від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. При цьому він може заявити, що відмовляється від спадщини на користь кого-небудь з інших спадкоємців, закликаних до спадкоємства за законом або за заповітом, а також на користь держави або окремих державних, кооперативних або інших громадських організацій. Наступне скасування спадкоємцем такої заяви не допускається. [PERSON] частково прийняла спадщину, звернувшись у нотаріальну контору із заявою про видачу свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом на майно після смерті [PERSON], проте державним нотаріусом Гусятинської державної нотаріальної контори її було відмовлено у видачі свідоцтва на право власності на спірний будинок у звязку із відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок, що підтверджується довідкою № 606/01-16 від 15.05.2015 року та копією свідоцтва про право спадщину за заповітом серії ВАР962286 від 28.11.2003 року. Отже, єдиним спадкоємцем спірного нерухомого майна померлої [PERSON] за заповітом є позивач [PERSON] Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За таких обставин, суд приходить до переконання, що за позивачем [PERSON] слід визнати право власності на майно у порядку спадкування за заповітом після померлої 29.04.2003 року [PERSON], а саме на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що по вул. Центральній, 220 в с. Вікно Гусятинського району Тернопільськоїобласті. На підставі наведеного, ст. ст. 529, 248, 549, 553 ЦК УРСР від 1963 року та ст. 392 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved