Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить суд позбавити [PERSON], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], права користування житловим приміщенням квартирою №124, в будинку 36, по вул. Ферганській, у м.Харкові, виселивши [PERSON] з зазначеної квартири. В обґрунтування позову позивач зазначала, що вона є єдиним власником квартири [ADDRESS] року її синвселив в квартиру свою дружину [PERSON]. 11.09.2012 року відповідачка вселила в її квартиру своїх неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO], [PERSON], [INFO]. Відповідачка є колишньою дружиною сина позивача, який помер 21.08.2015 року. Після смерті сина, відповідачка перешкоджає користуванню позивача її квартирою, у звязку з чим вона змушена проживати зі своєю донькою. У добровільному порядку позивач знятися з реєстрації себе та своїх дітей не бажає. У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити, надали суду пояснення аналогічні викладеним вище. Відповідач та її представник у судовому засіданні позовні вимоги не визнала у повному обсязі, просила у їх задоволенні відмовити, надала суду заперечення на позовну заяву в яких зазначила, що її чоловік [PERSON] мав право користування житловим приміщенням. На її думку, вона має право користування житловим приміщенням, оскільки при вселенні у жиле приміщення у 2012 році, відповідач та позивач були повязані спільним побутом, постійно проживали та були зареєстровані за однією адресою разом, вели спільне господарство, позивач дбайливо ставилась до своєї невістки, свого рідного онука [PERSON], допомагала у догляді за ним. Відповідач зазначає, що вона, як член сімї [PERSON] була вселена у займане жиле приміщення, за згодою власника квартири. Представники третіх осіб у судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися заздалегідь і належним чином, причини неявки суду не повідомили Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Даний принцип полягає у змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Стороні зобов'язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення, як того вимагають положення ст. 60 ЦПК України, за якими доказуванню підлягають обставиш які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, яг беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В ст.ст. 13,41 Конституції України\~закріплено основні правові принципи регулювання відносин власності, головним із яких є принцип рівного визнання й захисту усіх форм власності. Відповідно до\~статті 13 Конституції України, власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству. У такій редакції конституційна норма не лише покладає на власника обов'язки, а й орієнтовно вказує на його зобов'язання. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири №124 в житловому будинку 36 по вул. Ферганській, у м.Харкові (свідоцтво про право власності на житло від 13.11.1996 року №8-96-78733 на ? частину, договір дарування від 11.09.2006 року, реєстровий №2215, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО [PERSON], договір дарування від 29.09.2006 року, реєстровий №2295, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО [PERSON]В.). Як вбачається з довідки з місця проживання про склад сімї та прописку від 02.09.2016 року №347, виданої КП «Жилкомсервіс» дільниця №56, в квартирі [ADDRESS], окрім власника [PERSON], зареєстровані також: з 25.06.2012 року [PERSON], з 11.09.2012 року [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. У ході судового розгляду встановлено і не оспорюється сторонами у справі, що відповідач [PERSON] була дружиною сина позивача [PERSON] [PERSON], який помер 19 серпня 2015 року, актовий запис №12661 (свідоцтво про смерть серія 1-ВЛ №510023), [PERSON], [INFO], є донькою відповідачки, [PERSON], [INFO], є сином відповідача [PERSON] та померлого [PERSON], тобто є рідним онуком позивача [PERSON] \~У відповідності з вимогами ст. 47 Конституції України кожен має право на житло , а відповідно до ст.379 ЦК України , житлом є житловий будинок , квартира , інше приміщення нарівні з власником будинку / квартири/. Згідно ст.156 ЖК України члени сім.ї власника квартири або будинку мають право на проживання та користування вказаним житлом. Припинення відносин з власником\~\~житла не припиняє право проживання та користування ним, а відповідно до ст.64 ЖК України члени сім,ї несуть майнову відповідальність , яка випливає з договору найму житла . \~\~\~\~\~\~\~\~ При вселенні\~\~відповідача у вказаний будинок відповідно до вимог ст.156 ЖК України не було іншої угоди про порядок користування\~\~вказаним житловим приміщенням , а тому відповідно до цієї ж ст. 156 ЖК України , припинення сімейних відносин не позбавляє їх права користуванння цим приміщенням. \~Крім того, надавши згоду на реєстрації відповідача [PERSON] та її малолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], позивач [PERSON] тим самим визнала за ними право користування таким житлом. Щодо виселення, то ст. 157 ЖКУ встановлює, що членів сімї власника квартири може бути виселено у випадках, передбачених ч. 1 ст. 116 ЖКУ. Виселення провадиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення. Частина 1 ст. 116 ЖКУ визначає, що якщо наймач, члени його сімї або інші особи, які проживають разом з ними, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціального співжиття роблять неможливим для інших проживання із ними в одній квартирі, а заходи запобігання і громадського впливу виявилися безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. Таким чином ст. 116 ЖКУ вичерпно вказує на такі підстави виселення фізичної особи без надання іншого жилого приміщення: систематичне руйнування чи псування жилого приміщення; використання його не за призначенням; систематичне порушення правил співжиття, що робить неможливим для інших проживання із ними в одній квартирі чи в одному будинку. Виселення через неможливість спільного проживання може мати місце лише при систематичному порушенні винним правил суспільного проживання. Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов.язана довести ті обставини , на які вона посилається , як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст.61 ЦПК України. Позивачем у судовому засіданні не доведено, що відповідач порушує правила суспільного проживання, підстав для визнання втратившими відповідача та її дітей, а також для виселення відповідача судом не вбачається. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed