Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], третя особа: Орган опіки та піклування Синельниківської міської ради про усунення перешкод у здійсненні бабою своїх прав щодо виховання внука. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що [PERSON] [INFO], є її онуком, та сином її загиблого в АТО сина - [PERSON], який загинув 27серпня 2014 року. Враховуючи, що позивач не має інших дітей і інших онуків. [PERSON] є єдиною дитиною, після смерті сина. У позивача з ним завжди були дуже гарні стосунки, вони легко знаходили спільну мову, незважаючи на різницю у віці, з моменту свого народження онук і батьки проживали разом з позивачем і її чоловіком. Позивач багато часу проводила з онуком, він виріс у неї на руках. . Після загибелі сина позивача, відповідач по справі з дитиною ще деякий час проживала за адресою позивача, а у червні 2015 року перейшла жити на квартиру, щоб проживати самостійно. Позивач продовжувала систематично спілкуватися з онуком і приймала участь у його вихованні. Відповідач на той час працювала на залізничному транспорті, тож позивач кожен день забирала онука до себе, поки вона на роботі, а ввечері повертала його матері. У вихідні позивач забирала онука до себе, якщо була у цьому необхідність. Але, починаючи з листопада 2015 року, таке становище змінилося, бо відповідач почала уникати спілкування з позивачем, потім сказала, що у неї з'явився інший чоловік, і у них непорозуміння щодо спілкування позивача з онуком [PERSON]. Були випадки коли вони домовлялися, що позивач забере онука, але вона приходила до них додому і нікого не було дома. Відповідач почала давати дитину для спілкування час від часу, нерегулярно, досить часто відмовляла позивачу у спілкуванні з онуком. У зв'язку з таким становищем позивач вимушена була у квітні 2016 року звернутися до органу піклування, після проведеної з відповідачем бесідою становище щодо її спілкування з онуком покращилось, але ненадовго. Між позивачем та відповідачем по справі знов почали виникати непорозуміння, почалися створюватися штучні перешкоди зі сторони відповідача, щодо спілкування позивача з онуком. Всі намагання позивача мирним шляхом врегулювати даний спір не призвели до результату, оскільки відповідач перешкоджає позивачу та штучно створює такі обставини, через які вона не може зустрічатися з онуком. На теперішній час склалася ситуація, що позивач вже більше місяця не спілкувалася з онуком, до того ж відповідач повідомила їй, що тепер надасть таку можливість лише за рішенням суду. Просить суд зобов'язати [PERSON] усунути перешкоди у спілкуванні з її онуком [PERSON], [INFO], та визначити такі способи її участі у вихованні онука [PERSON]: систематичні побачення щотижня в неділю з 9-00 до 18-00 години, спільний відпочинок влітку 7 (сім) днів безперервно у літній період дитина проводить з позивачем [PERSON]. До початку судового засідання позивач надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач до початку розгляду справи надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала повністю. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог в судове засідання не з'явилась, але надала суду висновок Синельниківської міської ради Дніпропетровської області, позовні вимоги визнала повністю. При визнанні позову суд ухвалює рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, відповідача, та дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. По справі встановлено, що [PERSON], [INFO], є сином відповідача та [PERSON], який помер 27.08.2014 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-КИ № 589553. Позивач по справі є матірю, загиблого [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серія VІ-КИ № 374452, та є бабою [PERSON]. Згідно акту обстеження умов проживання [PERSON], за адресою: [ADDRESS], умови проживання у квартирі добрі та дозволяють перебуванню малолітньої дитини. Відповідно до характеристики за місцем проживання [PERSON], характеризується позитивно. Згідно висновку органу опіки та піклування Синельниківської міської ради про доцільність визначення днів побачень [PERSON] з її малолітнім онуком [PERSON], орган опіки та піклування Синельниківської міської ради вважає за доцільне визначити порядок побачень [PERSON] з її малолітнім онуком [PERSON], [INFO], а саме шляхом систематичних побачень щотижня у неділю з 09-00 години до 18-00 години із забиранням дитини додому за місцем проживання позивача та спільний відпочинок влітку сім днів безперервно за згодою сторін. У відповідності до ч. 3 ст. 291 ЦК України фізична особа має право на підтримання зв'язків з членами своєї сім'ї та родичами незалежно від того, де вона перебуває. Одним із найважливіших прав дитини є право на сімейне виховання. Це право дитини включає, крім виховання батьками, право на спілкування з іншими членами сім'ї: дідом, бабою, іншими родичами. Відповідно до ст.257 СК України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. Відповідно до ст.263 СК України спір щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 цього Кодексу. Відповідно до ст. 159 СК суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Органом опіки та піклування виконавчого комітету Синельниківської міської ради було надано висновок від 23.11.2016 року щодо доцільності участі [PERSON] у вихованні малолітнього онука [PERSON]. Суд проаналізувавши всі обставини та докази, якими вони доводилися, дійшов висновку, що позивач як баба малолітнього [PERSON], має право брати участь у його вихованні. При цьому суд вважає, що позбавлення позивача права щодо її участі у спілкуванні та вихованні малолітнього онука може позбавити останнього родинних зв'язків з бабою по лінії батька, любові та турботи з боку баби. Це узгоджується з приписами Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, в якій принциповим положенням є те, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Враховуючи вік дитини, а саме те що дитина, в силу свого психологічного стану, швидко прив'язується до оточуючих її людей, які ставляться до неї відповідно та в інтересах самої малолітньої дитини суд вважає, що слід надати можливість спілкуватись бабі з онуком та приймати участь у його вихованні, при цьому суд враховує думку матері та висновок органу опіки та піклування Виконавчого комітету Синельниківської міської ради

Outcome: approved