Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] міської ради про визнання права власності на житловий будинок, в обґрунтування якого вказав, що 22.02.2005 року померла її мати [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку, розташованого за адресою: Донецька область, м.Мирноград, вул.Тихого, буд.12, 1/2 частина якого належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності, виданого 19.05.1980 року Другою Красноармійською державною нотаріальною конторою за реєстровим № 2011, інша 1/2 частина належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 19.05.1980 року Другою Красноармійською державною нотаріальною конторою за реєстровим № 2013. За життя заповіт на своє майно її мати не склала. Вона єдина має право на спадкування за законом першої черги після смерті [PERSON] Вона прийняла спадщину, звернувшись з відповідної заявою до нотаріуса протягом шести місяців. Проте, нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок через відсутність реєстрації права власності на будинок у державному реєстрі прав власності. На її звернення до реєстраційної служби виконкому [PERSON] міської ради їй також було відмовлено у проведенні реєстрації вказаного будинку, оскільки зі смертю фізичної особи припиняється її дієздатність. Тому, з метою отримання спадщини після смерті матері, позивач просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок № 12 по вул.Тихого м.Мирноград Донецької області з відповідними надвірними спорудами та побудовами, що залишився після смерті її матері. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] до суду не зявилися, про час і місце розгляду справи сповіщені належним чином, письмово повідомили суд про розгляд справи у їх відсутність, наполягаючи на задоволенні позову. Представник відповідача [PERSON] міської ради до суду також не зявився, про час і місце розгляду справи сповіщений належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи суду не надав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає що вимоги позивача підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 22.02.2005 року померла [PERSON], яка була матірю [PERSON], що підтверджується свідоцтвом по смерть [PERSON], копією рішення Красноармійського міскрайонного суду Донецької області від 31.05.2016 року про ватсноаленн факту родинних відносин між позивачем та померлою (а.с.6, 7). Відповідно до технічного паспорту, виготовленого за станом на 18.07.2016 року, за адресою: м.Мирноград, вул.Тихого, буд.12, знаходиться житловий будинок загальною площею 50,6 кв.м, у тому числі житловою 17,6 кв.м, з відповідними господарськими будівлями та спорудами, а саме: Б-1 літня кухня, В-1 сарай, д-1 сарай, б-1 тамбур, З-1 душ, Ж-1 уборна, № 1-3 забор, І водопровід, П - замощення. У графі власник вказана [PERSON] (а.с.10-12). За даними комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» [PERSON] міської ради від 18.07.2016 року житловий будинок № 12 по вул.Тихого (колишня вул.Котовського) м.Мирноград (колишнє м.Димитров) Донецької області належить [PERSON] на підставі свідоцтва про права особистої власності на житловий будинок, виданого виконавчим комітетом Димитровської міської Ради народних депутатів 17.04.1980 року (а.с.14). Згідно із свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим [PERSON] після смерті її чоловіка [PERSON] державним нотаріусом Другої Красноармійської державної нотаріальної контори 19.05.1980 року, реєстр.№ 2013, 1/2 частина домоволодіння, розташованого за адресою: Донецька область, м.Димитров, вул.Котовського, б.12, перейшло у спадок позивачу [PERSON] Згідно із свідоцтвом про право власності, виданим [PERSON] після смерті її чоловіка [PERSON] державним нотаріусом Другої Красноармійської державної нотаріальної контори 19.05.1980 року, 1/2 частина домоволодіння, розташованого за адресою: Донецька область, м.Димитров, вул.Котовського, б.12, належить [PERSON] Згідно інформації виконавчого комітету [PERSON] міської ради від 17.08.2016 року на заяву позивача стосовно проведення реєстрації права власності за померлою [PERSON] на житловий будинок надані розяснення, відповідно яких зареєструвати право власності на нерухоме майно за останньою неможливо, оскільки зі смертю особи її право- та дієздатність припиняються (а.с.15). Відповідно до інформації державного нотаріуса Димитровської державної нотаріальної контори від 15.08.2016 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок за адресою: м.Мирноград Донецької області, вул.Тихого, б.12, після смерті [PERSON], яка померла 22.02.2005 року, оскільки наданий правоустановчий документ на житловий будинок не зареєстрований відповідно до чинного законодавства (а.с.16). За інформацією Димитровської державної нотаріальної контори від 07.09.2016 року на майно, яке залишилося після смерті [PERSON], померлої 22.02.2005 року, згідно даних інформаційних довідок зі Спадкового реєстру № 44994826 та № 44994840 від 07.09.2016 року 17.08.2005 року відкрита спадкова справа № 251-05 за заявою про прийняття спадшини та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом від імені доньки померлої [PERSON]; заповіти від імені [PERSON] не посвідчувались. Відповідно до ст.ст.1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно за ст.331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності на це майно виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно за ст.182 ЦК України право власності на нерухомі речі підлягає реєстрації. Як встановлено вище, [PERSON] на підставі свідоцтв про право власності та про право на спадщину за законом належало спірне домоволодіння на праві приватної власності. Проте своє право на це майно померла за життя не зареєструвала. У звязку зі смертю матері позивач не може зареєструвати належним чином право власності на спадкове домоволодіння. З огляду на ст.392 ЦК України, якщо право власності оспорюється або не визнається іншою особою, до суду може бути подано позов про визнання цього права. Згідно за п.1 ч.2 ст.16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Проаналізувавши вищевикладене, а саме те, що право власності на спадкоємне майно не було зареєстровано за життя його власника, що нині є перешкодою у прийнятті позивачем спадщини за законом, інших спадкоємців судом не встановлено, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню. На підставі ст.ст.392, 1261, 1268 Цивільного кодексу України, та

Outcome: approved