Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням . Позовні вимоги обгрунтовує тим, що їй на праві власності належить житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі - продажу, укладеного 16 листопада 1993 року, посвідченого державним нотаріусом Фрунзівської нотаріальної контори Одеської області Романенко О.О. та зареєстрованим Котовським бюро технічної інвентаризації в обліковій реєстровій книзі № 996 кн.6 стор. 256. Також позивач є власником земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ( присадибна ділянка), кадастровий номер 5125255400:02:001:0369, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно № [NUMBER] від 18.05.2013 року. В даному будинку зареєстрований її внук [PERSON] , [INFO] , але не проживає, та не бажає добровільно пройти процедуру зняття з реєстраційного обліку з 2008 року. Реєстрація відповідача створює перешкоди у належному їй праві володіння, користування та розпорядження житловим будинком. Тому враховуючи вищевикладене позивач просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим будинком за адресою: [ADDRESS] . Позивач у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, у встановлений судом в ухвалі строк, будучи повідомленим належним чином, відзив на позов не подав, заяв про розгляд справи за його відсутності також не надходили. Крім того, згідно положень ч.11 ст.128 ЦПК України, про день, час та місце розгляду справи відповідач повідомлявся через оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України, що є належним повідомленням про дату, час та місце проведення судового засідання. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про задоволення позову. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] є власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору купівлі - продажу, укладеного 16 листопада 1993 року, посвідченого державним нотаріусом Фрунзівської нотаріальної контори Одеської області Романенко О.О. та зареєстрованим Котовським бюро технічної інвентаризації в обліковій реєстровій книзі № 996 кн.6 стор. 256. Також позивач є власником земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ( присадибна ділянка), кадастровий номер 5125255400:02:001:0369, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно № [NUMBER] від 18.05.2013 року. Згідно довідки Затишанської селищної ради Роздільнянського району Одеської області № 622 від 25.05.2021 р. в будинку за адресою [ADDRESS] , немає прописаних, зареєстрованих малолітніх та неповнолітніх осіб, недієздатних або обмежено дієздатних осіб, які б мали право користуватися цим будинком. Зареєстрований, але не проживає протягом останніх тринадцяти років [PERSON] , [INFO] . Згідно ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Факт того, що відповідач у вказаному житловому будинку за адресою [ADDRESS] не проживає підтверджується довідкою виданою Затишанською селищною радою Роздільнянського району Одеської області. Згідно ч.1 ст.6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, зобов`язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Відповідно до цієї норми закону відповідач зобов`язаний був зареєструватись за новим постійним місцем проживання протягом 10 днів з дня переїзду до цього постійного місця проживання. Тому суд вважає, що реєстрація постійного місця проживання відповідача за адресою: [ADDRESS] є формальною, без наміру його фактичного проживання в цьому будинку. Відповідно він втратив право на користування цим будинком, оскільки добровільно припинив користування вказаним будинком та переселився на інше місце свого проживання. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Статтею 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. З урахуванням викладеного суд вважає, що оскільки відповідач не проживає у спірному будинку без поважних причин, тому він має бути визнаний таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Отже, рішення суду про визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням і є підставою для зняття його з реєстраційного обліку за місцем реєстрації.

Outcome: approved