Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-26 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений з [PERSON] 21 листопада 2007 року, посилаючись на те, що сімейне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними фактично припинені, спільного господарства не ведуть та однією сім'єю фактично не проживають. Збереження шлюбу вважає неможливим. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Також позивач просить призначити виплату аліментів відповідачем на утримання малолітньої дитини [PERSON] у розмірі 1 500,00 грн щомісячно з урахуванням індексації, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14.04.2016 року до досягнення дитиною повноліття. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити з підстав наведених у позовній заяві. Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог щодо розірвання шлюбу не заперечував, щодо стягнення аліментів на утримання дитини визнавав у розмірі 1 000,00 грн щомісячно. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги належить задовольнити частково з наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] 21 листопада 2007 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції м. Києва між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 1825 (а.с.6). Під час шлюбу сторін [INFO] відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] народилася донька [PERSON] (а.с.7). Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що між сторонами не склалося сімейне життя, не підтримуються сімейно-шлюбні стосунки, сторони не ведуть спільного господарства, тривалий час проживають окремо. Суд вважає, що збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, тому позовні вимоги про розірвання шлюбу необхідно задовольнити. Відповідно до ч. 2 ст. 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно вимог статей 180, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У судовому засіданні встановлено, що місячна заробітна плата відповідача становить 1 700,00 грн, також відповідач має в середньому 500,00 грн додаткового прибутку. Оцінивши надані по справі докази, з огляду на те, що, відповідач зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття, створювати необхідні умови для її розвитку та життя нарівні з позивачем, суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивача в частині стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі 1 000,00 грн щомісячно з урахуванням індексації, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14.04.2016 року до досягнення дитиною повноліття. Суд вважає, що такий розмір аліментів на утримання дитини є обґрунтованим та доцільним. Відповідно до ст.ст. 79, 88 ЦПК України на користь держави з відповідача має бути стягнено судовий збір в розмірі 551,20 грн за розгляд позовної вимоги щодо стягнення аліментів. За розгляд позовної вимоги про розірвання шлюбу з відповідача необхідно стягнути на користь позивача судовий збір в розмірі 551,20 грн. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: partial