Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа Служб у справах дітей та сім`ї Роганської селищної рали Харківського району Харківської області, в якому просить позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , однак матеріальної допомоги на утримання сина він не надає, спілкується з дитиною тільки в телефонному режимі. З травня 2018 року дитина не бачила відповідача жодного разу. Позивач зазначила, що ніколи не створювала перешкод у користуванні дитини з батьком. Також зазначила, що відповідач ніяким чином не піклується про сина, не проявляє зацікавленості в його подальшій долі, не цікавиться його успіхами, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духований розвиток дитини, його навчання, підготовку до самостійного життя. Вказані факти, на думку позивача, можуть розцінюватися, як ухилення від виховання дитини батьком, свідомого нехтування ним своїми обов`язками, що підтверджує відсутність важливого ставлення відповідача до своїх батьківських обов`язків. Враховуючи вищевикладене, позивач була вимушена звернутися до суду із позовом. Ухвалою Комінтернівського районного суд м. Харкова від 02.12.2019 року по вищевказаній справі відкрито провадження, призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження з викликом сторін. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги в повному обсязі та посилаючись на обставини викладені в позовній заяві просила їх задовольнити. Крім того, надала до суду заяву в якій просила позовні вимоги в частині зобов`язання органу служби у справах дітей та сім`ї Роганської селищної рали Харківського району Харківської області надати висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідача залишити без розгляду. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі, та пояснив, що н тривалий час не виконував батьківські обов`язки через особисті обставини поязані з його працею, які на даний час відсутні. Відповідач пояснив, що на даний час відсутні будь-які непереборні обставини, що перешкоджають виконанню ним своїх батьківських обов`язків у відношенні сина, та він свідомо самоусунувся від їх виконання. У судовому засідання представник третьої особи Служби у справах дітей та сім`ї Роганської селищної рали Харківського району Харківської області - Васильєва К.В. проти задоволення позовних вимог про позбавлення батьківських прав відповідача відносно малолітньої дитини [PERSON] . Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] є батьком неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 09.02.2010 року (а.с. 6). Відповідно до довідки Виконавчого комітету Роганської селищної ради Харківського району Харківської області від 06.09.2019 року № 01-23-872 за адресою: [ADDRESS] , зареєстрована проживаючою: [PERSON] , 1970 року народження, та до складу її сім`ї входять також [PERSON] , 2004 року народження, [PERSON] , 2010 року народження (а.с. 7). Як вбачається з довідки Комунального некомерційного підприємства Харківської районної ради «Центр первинної медичної допомоги № 4» Харківського району [PERSON] з народження перебуває на обліку у КНП ХМР «Центр первинної медичної допомоги № 4» Харківського району, та догляд за дитиною здійснює виключно мати [PERSON] (а.с. 9). Відповідно до листа Роганської гімназії селищної рали Харківського району Харківської області вбачається, що [PERSON] навчається у 4-Б класі Роганської гімназії, мати приділяє належну увагу навчанню та вихованню сина. Батько дитини жодного разу не відвідував гімназію, вихованню сина ніякої уваги не приділяє, матеріально не забезпечує, з дитиною не спілкується, не відвідує батьківські збори (а.с. 10). Крім того, з розрахунку заборгованості по аліментам щодо виконання судового наказу № 635/1834/19, яким стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 06.03.2019 року і до досягнення дитиною повноліття вбачається, що відповідач має заборгованість по сплаті аліментів за період з 06 березня 2019 року по серпень 2019 року в розмірі 6008,44 грн. (а.с. 12,13). Відповідно до висновку Служби у справах дітей та сім`ї Роганської селищної рали Харківського району Харківської області № 252 від 21.12.2019 року, виходячи з інтересів дитини Роганська селищна рада, як представник органу опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] у відношенні малолітнього [PERSON] , [INFO] (а.с. 49-50). Згідно зі ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст.ст. 4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Положеннями частин 1,4 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. п. 15, 16, 17 постанови від 30 березня 2007 року № «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків можливе лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх обов`язків з незалежних від неї причин. Відповідно до ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Отже, за змістом п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України та зазначених вище роз`яснень Пленуму Верховного Суду України позбавлення батьківських прав можливе лише у разі винної поведінки відповідача, свідомого нехтування ним своїми обов`язками. Згідно з положеннями ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Виходячи з наведеного, та приймаючи до уваги визнання відповідачем позовних вимог, суд приходить до висновку, що перешкоди для виконання відповідачем своїх батьківських обов`язків на час розгляду справи відсутні, він свідомо ухиляється від їх виконання, у зв`язку з чим позовні вимоги позивача про позбавлення батьківських прав [PERSON] , батьківських прав відносно дитини [PERSON] , [INFO] є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved