Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-21 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Уточнивши позовні вимоги зазначила, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від спільного життя в них народилися діти [PERSON], [INFO] та [PERSON] 11.08.2008р. Відповідач є їхнім батьком. Позивачка самостійно утримує та забезпечує спільних дітей усім необхідним для її належного розвитку. Відповідач не надає жодної матеріальної допомоги, не приймає участь у вихованні дітей. Тому просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітнього сина у твердій грошовій сумі 300 грн., але не менше 30 % від прожиткового рівня на дитину даного віку. Позивачка у судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву про можливість розгляду справи у її відсутність, на позовних вимогах наполягає. Відповідач у судове засідання також не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про можливість розгляду справи у його відсутність, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Враховуючи викладене, суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст.197 ЦПК України. Вивчивши матеріали цивільної справи суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача з урахуванням наступного. Як вбачається з матеріалів справи, Позивач і Відповідач 27 липня 2002 року зареєстрували в Михайлівській сільській раді Апостолівського району Дніпропетровської області шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 10 (а.с. 9). Від спільного життя Позивача з Відповідачем в них народився народилися діти [PERSON], [INFO] та [PERSON] 11.08.2008р. (а.с. 8). Відповідно до довідки від липня 2015 року виданої виличним комітетом № 5 діти Позивача проживають разом з нею, за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Кошута, б. 15 (а.с.3). Згідно\~ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Пунктом 17 постанови ПВСУ № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України» при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів передбачено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що відповідач дійсно не утримує свою дитину, яка знаходиться на утриманні позивачки, тому, відповідно до ч. 2 ст. 180 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 184 Сімейного Кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України). Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що визнання відповідачем [PERSON] позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. З урахуванням наведеного, згідно з до ч. 1 ст. 182 СК України, враховуючи матеріальне становище платника аліментів, інші обставини, що мають істотне значення, та відповідно до ст. 180 СК України, суд вважає необхідним з відповідача стягувати аліменти на користь позивачки на утримання дітей і до досягнення ними повноліття у твердій грошовій сумі, що становить 300 гривень щомісячно на кожну дитину, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п.1. ч.1. ст. 367 ЦПК України, рішення про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць, підлягає обов'язковому негайному виконанню. Згідно зі ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Оскільки позивачку звільнено від сплати судового збору, судовий збір на користь держави слід стягнути з відповідача. На підставі наведеного, ст.ст. 180, 181 СК України та

Outcome: approved