Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дитину. Свій позов мотивувала тим, що 19 жовтня 2013 року між сторонами було зареєстровано шлюб у Виконавчому комітеті Демидівської сільської ради Жмеринського району Вінницької області. У шлюбі народився син [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалось, сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, між ними відсутнє взаєморозуміння, шлюбні відносини фактично припиненні. За таких обставин, позивач вважає, що збереження шлюбу є неможливим. При цьому вказувала, що син проживає разом з позивачем, знаходиться повністю на її утриманні. Відповідач свій обов`язок щодо утримання дитини не виконує участі в його утриманні не бере. За вказаних обставин просить суд розірвати шлюб між сторонами та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частки від всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також судові витрати. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 11 серпня 2021 року відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) осіб. Вказану ухвалу, разом із копією позовної заяви з додатками, надіслано відповідачу рекомендованим листом, який 01 вересня 2021 року отримано відповідачем [PERSON] . Відповідач ні відзиву на позов, ні клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не подав. Враховуючи вищевикладене та положення ст.\~178,\~279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Дослідивши обставини справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено,\~що 19\~жовтня 2013\~року між\~ [PERSON] та\~ [PERSON] \~зареєстровано шлюб\~у Виконавчому\~комітеті Демидівської\~сільської ради\~Жмеринського району\~Вінницької області,\~за актовим\~записом №03\~(а.с.\~6). У шлюбі народися син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 26 березня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, за актовим записом №1164 (а.с. 7). Як вбачається із довідки №1368 від 04.08.2021 року, виданої Виконкомом Вовковинецької селищної ради Хмельницького району Хмельницької області позивач [PERSON] разом із сином [PERSON] проживають за адресою: [ADDRESS] (а.с. 22) В той час, як відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи №52304 від 28.07.2021, виданою Департаментом адміністративних послуг Вінницької міської ради (а.с. 19). Сторони проживають окремо, відповідач належної допомоги на утримання дитини не надає. Суд звертає увагу, що відповідач доказів неможливості надавати допомогу суду не надав. Між сторонами виникли правовідносини врегульовані нормами Сімейного кодексу України, зокрема, в частині припинення шлюбу та обов`язку батьків утримувати дитину і його виконання. Відповідно до ч. 2 ст.\~104\~СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст.\~112\~СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Судом установлено, що примирення між сторонами неможливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Позивач наполягає на розірванні шлюбу. За таких обставин суд дійшов висновку про розірвання шлюбу. Згідно ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст.\~180\~СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст.\~181\~СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до частини 1 статті 183\~цього ж\~Кодексу частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Положеннями ст.\~182\~СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров`я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, інші обставини, що мають істотне значення; розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ст.7\~Закону України\~«Про Державний\~бюджет України\~на 2021\~рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня становить 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень. Дитині виповнилося 7 років. Судом установлено не виконання відповідачем своїх обов`язків по утриманню дитини, а тому право позивача є порушене, яке підлягає захисту шляхом стягнення з відповідача коштів на утримання дитини (аліментів). Визначаючись щодо способу та розміру стягнення аліментів, суд враховує обов`язок обох батьків утримувати дитину до її повноліття, розмір гарантованого законодавством України прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, те, що відповідач здорова, працездатна особа та має можливість надавати матеріальну допомогу, а дитина потребує такої допомоги. Суд бере до уваги, що відповідач доказів надання матеріальної допомоги та неможливості утримувати дитину, відомостей про незадовільний стан здоров`я суду не надав. Тому суд, зважаючи на реальні і розумні потреби в матеріальному утриманні дитини, взаємний обов`язок батьків по її утриманню, інші встановлені обставини, що мають значення в їх сукупності, вважає справедливим встановлення аліментів в розмірі ј частки від доходу (заробітку) відповідача, починаючи з дати звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. При визначені розміру аліментів судом враховані всі повідомлені обставини, визначені ст.182 СК України. Суд також зауважує, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Суд вважає за доцільне, ухвалюючи рішення у даній справі, роз`яснити сторонам, що у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів та в інших випадках, передбачених СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів (частина перша статті 192 СК України). Аліменти підлягають стягненню в контексті ст. 191 СК України з дня пред`явлення позову, тобто в даній справі з 19.07.2021 року. У відповідності до п.1. ч.1\~ст.\~430\~ЦПК України рішення суду в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми платежу (аліментів) за один місяць підлягає негайному виконанню. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача підтверджені документально понесені судові витрати в розмірі 908,00 грн судового збору за позовну вимогу про розірвання шлюбу, а також стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 681,00 грн пропорційно розміру задоволеної вимоги про стягнення аліментів, від сплати якого позивач була звільнена при зверненні до суду. Що стосується витрат позивача на правничу допомогу, то суд зважає, що відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ст.\~137\~ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат враховується: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя ст. 137 ЦПК України). Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним з врахуванням чинників по фактичним обставинам, визначеним частиною четвертою вказаної статті. Відповідно до ч. 5, 6 ст.\~137\~ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами; обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Визначаючись з розподілом витрат на правничу допомогу, суд враховує, що позивач скористалася допомогою адвоката, про що свідчить договір №6 про надання правової (правничої) допомоги від 07 липня 2021 року, акт №1 приймання передачі правових (правничих) послуг до договору від 25 серпня 2021 року, а також детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом від 25.08.2021 року, та сплатила за надані послуги 2000,00 грн, що підтверджується прибутковим касовим ордером №1 від 25 серпня 2021 року. Вказані витрати позивача на правничу допомогу пов`язані з розглядом справи, розмір останніх є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, про їх не співмірність інша сторона заяв не заявляла, а тому при їх розподілі суд враховує результат розгляду справи. Відповідно до ст.\~141\~ЦПК судові витрати, пов`язані з розглядом справи, зокрема, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Зважаючи, що позивачем заявлено дві позовних вимоги, з яких вимогу про стягнення аліментів задоволено частково, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1750,00 грн витрат на правничу допомогу (пропорційно розміру задоволених вимог). На

Outcome: partial