Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-12 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], 09.03.2015р.н., у розмірі 2000грн., щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що з 02.10.2014 року уклала шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу у них народилася донька [PERSON], 09.03.2015р.н., яка проживає з позивачкою. Відповідач коштів на утримання доньки не надає, а позивачці самій важко належним чином забезпечувати нормальний розвиток дитини. Тому позивач просить стягувати з відповідача аліменти в судовому порядку, та враховуючи, що він всі зароблені кошти витрачає на свої потреби, вважає, що аліменти у сумі 2000,00грн. будуть достатніми для утримання доньки. В судове засідання позивач не прибула, однак на адресу суду надійшла заява про зменшення позовних вимог, та просить суд стягувати з відповідача аліменти на утримання доньки у розмірі 1000,00грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Розгляд справи проводити у її відсутності. Відповідач в судове засідання не прибув, проте надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, зменшені позовні вимоги визнає. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до частини 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши письмові докази по справі вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи із наступних підстав. Із копії свідоцтва про одруження серії І-СГ №232464 встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 02.10.2014 року уклали шлюб у Острівській сільській раді Сокальського району. Із копій свідоцтва про народження серії І-СГ №442156 вбачається, що за час перебування у шлюбі в сторін народилася дочка [PERSON], 09.03.2015р.н. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначені ч.3 ст. 181 СК України, яка вказує, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч. 3 ст. 181 СК України). Вирішуючи питання про аліменти, які необхідно стягувати з відповідача, суд виходить з того, що відповідно до ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При винесені рішення про визначеня розміру аліментів суд бере до уваги ст. 184 СК України та враховуючи те, що позивач зменшила позовні вимоги, а відповідач подав заяву у якій зменшені позовні вимоги визнав, тому суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти у сумі 1000,00грн.

Outcome: approved