Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про позбавлення батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що відповідач, шлюб з яким розірвано рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 14.06.2017, є батьком [PERSON] , [INFO] . Відповідно до рішення Сихівського районного суду м. Львова від 28.08.2017 з відповідача стягнуто аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн., щомісячно і до досягнення ним повноліття. Однак, останній свої зобов`язання не виконував у повній мірі. Попри це, дитина росте та розвивається, має неабиякі творчі та розумові здібності, а відтак з`являються нові потреби у вихованні та утриманні дитини. Син відвідує приватний дошкільних заклад загального розвитку підготовчої шкоди «Горішок», заклад дошкільної освіти №32 м.Львова, відвідує курси роботехніки у школі «Brainy», та за час відвідування вищевказаних закладів вихованням дитини займається лише матір. Відповідач не бере участі у вихованні дитини, не цікавиться його духовним розвитком, досягненнями, абсолютно не цікавиться його життям, створює позивачу як матері перешкоди у реалізації в повній мірі її материнських прав та обов`язків. 18.02.2020 Франківської районної адміністрації прийнято висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дитини [PERSON] . Позивача [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала з підстав, що у такому викладені. Додатково зазначила, що внаслідок працевлаштування у Чеській Республіці відповідачем [PERSON] було надано дозволи на виготовлення закордонного паспорта, виїзд дитини за кордон та згоду на проживання дитини у Чеській Республіці на кілька років наперед, однак в подальшому останній відмовився такі дозволи надавати. За законодавством Чеської Республіки дозвіл на виїзд дитини за кордон строку дії не має, а відтак дитині відкрили візу та в липні 2019 року сина влаштовано у приватний дошкільний навчальний заклад. При цьому, відповідач на будь-який контакт не йде, а відсутність дозволу батька позбавляє її можливості належно піклуватись про сина, зокрема, влаштувати дитину в Чехії у державний дошкільний заклад, на медичне обслуговування та відпочинок. Відповідач [PERSON] востаннє спілкувався з сином 3,5 роки тому, участі у його вихованні не бере, не відвідує його та не спілкується. В судове засідання від 26.10.2020 позивач не з`явилася, до суду надійшла заява, в якій позов підтримала, просила суд такий задовольнити, а розгляд справи здійснювати за її відсутності, не заперечила щодо заочного розгляду справи. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала з підстав, що у такому викладені. В судове засідання від 26.10.2020 не з`явилася, до суду надійшла заява, в якій позов підтримала, просила суд такий задовольнити, а розгляд справи здійснювати за її відсутності, не заперечила щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання, причин неявки не повідомив та не подав відзив на позовну заяву, а тому відповідно до ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Представник третьої особи органу опіки та піклування Франківської районного адміністрації Брухаль Л.Б. у судовому засіданні позов та висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав підтримав. У судове засідання від 26.10.2020 не з`явився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності. У зв`язку з неявкою сторін відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Заслухавши пояснення учасників розгляду, які з`явились в судове засідання, дослідивши та оцінивши докази у справі в сукупності, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Статтею 150 СК України встановлено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Зокрема, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно з ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно з роз`ясненнями, що містяться в п.16 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення та позбавлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, підготовку її до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Із копії свідоцтва про народження, виданого 11.03.2014 Залізничним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, видно, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . Встановлено, що шлюб, укладений 28.07.2012 між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований Залізничним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №233, розірвано рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 14.06.2017. Рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 28.08.2017 вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини, [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з часу подачі позову до суду, тобто з 29.05.2014 до досягнення дитиною повноліття. Згідно з довідкою №507 від 24.02.2020, виданою ЛКП «Вулецьке», [PERSON] , [INFO] , зареєстрований разом з матір`ю [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до довідки №1 від 13.01.2020, виданої приватним дошкільним закладом загального розвитку підготовчої школи «Горішок», [PERSON] , 2014 р.н., навчається в приватній школі «Горішок» з 02.09.2019 по теперішній час, мати [PERSON] здійснює оплату за навчання щомісячно, дитину приводить і забирає вона або бабуся [PERSON] . Контактів батька дитини не мають, за дитиною він не приходить, спілкування його з педагогами не відбувається. Окрім цього, [PERSON] , [INFO] , відвідує заклад дошкільної освіти №32 м. Львова з 05.07.2016, за час перебування в якому зі слів вихователів групи [PERSON] та [PERSON] вихованням дитини займалася мама, за її відсутності ці обов`язки брала на себе бабуся, в закладі батька дитини ніхто не бачив, що підтверджується довідки № 8 від 21.01.2020, виданої закладом дошкільної освіти (ясла-садок) №32. Як видно із заяви [PERSON] від 19.12.2019, [PERSON] , [INFO] , відвідує курс робототехніки у школі «Brainy» (Костюшка 8) з жовтня 2018 року до цього часу. За час відвідування курсу спілкувалися з мамою [PERSON] , бабусею [PERSON] , які і здійснюють опалу за навчання дитини. З батьком дитини не знайомі, участі у вихованні дитини з його боку не бачили. Із заяви [PERSON] від 21.01.2020, адресованої голові Франківської РА, встановлено, що остання навчає малювання [PERSON] , проводить та забирає дитину з уроків матір [PERSON] та бабуся [PERSON] , які цікавляться його навчанням і досягненнями, батька дитини жодного разу не бачила. Згідно з довідкою, виданої дитячим садком «Бржезінєвес», що у [ADDRESS] , у випадку отримання дозволу на проживання на території Чеської Республіки на строк більше ніж 90 днів, [PERSON] , [INFO] буде влаштований з метою отримання дошкільної освіти на підставі заяви про влаштування з метою дошкільної освіти, яка була подана 01.08.2019 посередництвом законного представника [PERSON] , [INFO] , закордонний паспорт [NUMBER] , дозвіл на довгострокове проживання [NUMBER] , постійно проживаюча в Україні. Із копії договору оренди житлового приміщення від 03.11.2017, укладеного між орендодавцями [PERSON] , [PERSON] та орендарем [PERSON] , видно, що право на проживання у житловій квартирі за адресою: [ADDRESS] , мають [PERSON] та її син [PERSON] , [INFO] . [PERSON] користується вищевказаною квартирою, що підтверджується довідкою з місця проживання, виданою 17.02.2020 [PERSON] . Згідно з довідки з місця роботи, виданої ТОВ компанія «Конфі Дентал» 14.02.2020, [PERSON] , працює стоматологом у компанії «Конфі Дентал» в м.Прага на підставі трудового договору від 20.11.2018. Відповідно до заяви [PERSON] , посвідченої приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Ковтун Л.Б. 23.06.2017, батько надав згоду на виїзд на постійне місце проживання в Чеській Республіці малолітньому сина [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] , 1988 р.н. Згідно з висновком Франківської районної адміністрації Львівської міської ради від 18.02.2020 комісія з питань захисту прав дитини вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дитини [PERSON] , [INFO] , оскільки такий свідомо ухилився від виконання батьківських обов`язків. Допитана в судовому засіданні як свідок [PERSON] дала показання про те, що перебуває у родинних відносинах з позивачем [PERSON] та буває за місце її проживання. З січня 2016 року відповідача [PERSON] не бачила, хоча можливість бачитись із дитиною останній має, проте спроб ніяких не вчиняв. Свідок [PERSON] дав показання про те, що є хрещеним батьком дитини [PERSON] та приблизно раз у місяць буває за місцем проживання дитини. Востаннє відповідача [PERSON] бачив у червні 2015 року та з цього часу він не цікавиться життям дитини. Допитана як свідок [PERSON] надала показання про те, що є сусідкою позивача та протягом двох останніх років допомагала із дитиною [PERSON] , зокрема, водила його на підготовку, гуртки, ходила на прогулянки, фактично кожного дня перебувала у сім`ї. Батька дитини бачила у 2016 році, в подальшому останній до сина не приходив, причини чого їй не відомо. Спроби спілкуватись із дитиною батько не вчиняв, при цьому, син постійно перебував за місцем своєї реєстрації. Таким чином, судом встановлено, що відповідач тривалий час свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання та утримання сина, не піклується про його фізичний, духовний та моральний розвиток, життям та здоров`ям не цікавиться, не турбується про його майбутнє, не бере участі у підготовці дитини до самостійного життя, відтак суд дійшов висновку, що [PERSON] необхідно позбавити батьківських прав відносно дитини [PERSON] , [INFO] . Окрім цього, вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840 гривень 80 копійок. На підставі статями 150, 155, 164, 166, 181-182 СК України та

Outcome: approved