Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 13 липня 2011 року зареєструвала шлюб з відповідачем у Біловізькій сільській раді Рокитнівського району Рівненської області. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину: сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося, почалися непорозуміння, сварки, ревнощі, фізичне насилля зі сторони відповідача, також відповідач зловживає спиртним напоями, залишає сім`ю і йде до своїх батьків, не бере участі у ведені домашнього господарства, на надає матеріальної допомоги на утримання сім`ї, мало приділяє уваги у вихованні дитини. Шлюбні відносини припинились, тривалий час не спілкуються. Збереження сім`ї неможливе і суперечить її інтересам. Вважає, що примирення між ними неможливе. Просить шлюб розірвати, судові витрати покласти на відповідача. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, 17.11.2020 подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, після розірвання шлюбу просить залишити прізвище [PERSON] , витрати по сплаті судового збору просить стягнути з відповідача. Відповідач [PERSON] відзиву на позову заяву не подав, 04.03.2021 подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, згідний на розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи. Суд, дослідивши письмові докази, оцінивши їх в сукупності, приходить до наступного. Згідно свідоцтва про шлюб, сторони 13 липня 2011 року зареєстрували шлюб у Біловізькій сільській раді Рокитнівського району Рівненської області, актовий запис №04 (а.с. 9). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] (а.с.10). Відповідно до положень ст.51 Конституції України, ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст.110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст.110 СК України). Оскільки позивач наполягають на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що між сторонами виникали непорозуміння, різні погляди на сімейне життя. Сторони зберігати сім`ю не бажають, а тому суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї суперечить інтересам сторін. Згідно з ч.3 ст.115 Сімейного кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, а тому враховуючи заяву позивача, прізвище позивачу суд залишає [PERSON] .

Outcome: approved