Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-28 00:00:00

Позивач [PERSON]звернулася до суду з позовом до [PERSON]про визнання права власності на спадкове майно. Свої позовні вимоги вона мотивувала тим, що [INFO] року померла мати її батька [PERSON]. Відповідно до складеного нею заповіту передала батькові позивачки [PERSON] частку квартири [ADDRESS],яка належала їй на праві спільної сумісної власності з [PERSON] 05.10.2009 року батько позивачки [PERSON] звернувся до Четвертої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, але йому було повідомлено, оскільки для оформлення спадщини на належне [PERSON] нерухоме майно необхідна письмова згода [PERSON] оскільки частина спадкодавця не визначена. 26.10.2010року рішенням Миколаївського районного суду Миколаївської області визнано право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] за [PERSON] Однак за життя він не зареєстрував право власності на свою частку у вищевказаній квартирі, в органах КП ММБТІ тому правовстановлюючі документи на право власності відсутні. [INFO] року батько позивачки [PERSON] помер. При зверненні до нотаріальної контори про видачу відповідного свідоцтва позивачці було відповлено з причин відсутності свідоцтва на право власності на вищевказане майно. Так як позивач не має можливість вирішення спору у позасудовому порядку, то просить визнати за нею право власності на спадкове майно. В судове засідання представник позивача,яка діє на підставі довіренності № 219 від 17.12.2013 року [PERSON] не зявилася,однак надала заяву з якої вбачається,що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та наполягає на їх задоволенні. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, з наданої заяви вбачається, що позов визнає, не заперечує проти його задоволення та просить слухати справу без її участі. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку про задоволення позову зі слідуючих причин. В судовому засіданні встановлено,що рішенням Миколаївського районного суду Миколаївської області від 26.10.2010року визнано право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] за [PERSON].(а.с.7-9),який є батьком позивачки, про що записано в її свідоцтві про народження(а.с.13) [INFO] року батько позивачки [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, актовий запис № 74 від 20.11.2012р.(а.с.12). Після його смерті залишилося спадкове майно у вигляді 1/2 частини квартири [ADDRESS] . За правилами ст. 1216. 1217. 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.1 ст. 1236 ЦК України заповідач має право охопити заповітом права та обов'язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов'язки, які можуть йому належати у майбутньому. Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може були визнання права. Частиною 1 ст. 1220 ЦК України,передбачено,що спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Згідно з вимогами ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив та батьки. Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шести місяців 30 дня відкриття спадщини не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Також встановлено,що позивач є спадкоємцем і їй належить майно померлого за законом. Таким чином, на підставі вищенаведеного за позивачем слід визнати право власності на спадкове майно.

Outcome: approved