Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 3000 грн. та моральної шкоди в сумі 15000 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що проживає в [ADDRESS] разом зі своєю онучкою. В ніч з 23.08.2014 року на 24.08.2014 року близько 3 год. прокинулася від гучного вибуху, вибуховою хвилею розбило вікно, у кімнату поширився вогонь, від чого з онучкою дуже перелякались. Вказаний вибух стявся внаслідок пожежі автомобіля з номерним знаком [NUMBER]., що був припаркований біля її вікна. Вказані події суттєво вплинули на стан її здоров?я, загострилася хвороба псоріаз. Пожежою їй було спричинено також і матеріальну шкоду: поплавилося пластикове вікно, почорніли відкоси біля вікна та шпалери та пошкоджено люстру. Відповідач знехтував правилами безпеки, припаркував свій автомобіль ближче, ніж 10 м від будинку, що призвело до спричинення їй моральної та матеріальної шкоди, добровільно відшкодовувати спричинену шкоду не бажає. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та пояснила, що у ніч, коли стався вибух, автомобіль відповідача був припаркований під її вікнами, незважаючи на те, що вона неодноразово просила його паркуватися в іншому місці. З невідомих причин у ньому стявся вибух, внаслідок якого пошкоджено її квартиру, зокрема, пошкоджено вікно. Вона з онучкою були змушені тривалий час вичищати квартиру та дихати горілим. Відповідач не бажає відшкодувати їй завдану шкоду, поводиться зухвало та ображає її нецензурними словами. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечував та пояснив, що дійсно в ніч з 23 на 24 серпня 2014 року внаслідок підпалу вибухнув його автомобіль ВАЗ 21093, реєстраційний номер [NUMBER], який знаходився під вікнами позивачки. Вказаний автомобіль він придбав у [PERSON], але не оформив на себе, керував ним на підставі свідоцтва про реєстрацію, наданого йому [PERSON] Вважає, що його вини у підпалі автомобіля немає, тому він не зобов?язаний відшкодовувати позивачці завдану шкоду. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, в тому числі, у фізичних та душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров?я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв?язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливостей їх реалізації. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішення спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (п.2.2 Правил дорожнього руху). Судом встановлено, що відповідач на час виникнення спірних правовідносин володів транспортним засобом «ВАЗ 21093» реєстраційний номер [NUMBER] на підставі свідоцтва про реєстрацію, переданого йому власником вказаного автомобіля [PERSON], та посвідчення водія. 24.08.2014 року стався вибух належного відповідачу автомобіля. Вказана обставина визнається сторонами, тому в силу ст.61 ЦПК України не підлягає доказуванню. Причини вибуху та особи, винні у цьому, не встановлені. Згідно акту ПП «Управлінська компанія «Житлофонд» від 02.09.2014 року внаслідок пожежі автомобіля 23-24 серпня 2014 року в квартирі [ADDRESS] пошкоджено пластикове вікно, почорніли відкоси біля вікна та шпалери, а також пошкоджено люстру в кімнаті. Свідок [PERSON] суду підтвердила, що в серпня 2014 року в квартирі позивачки були пошкоджені вікно та люстра, її чоловік почепив в квартирі позивачки нову люстру. Згідно товарного чеку від 02.09.2014 року вартість люстри та лампочки становить 122 грн. Таким чином, внаслідок вибуху належного відповідачу автомобіля [NUMBER] позивачці спричинено матеріальну шкоду в розмірі 122 грн. внаслідок пошкодження люстри у її квартирі. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов?язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. В іншій частині позовних вимог щодо відшкодування матеріальної шкоди витрати позивачки на виконання ремонтно-відновлювальних робіт та заміну вікна не знайшли свого підтвердження, оскільки позивачем не надано суду відповідних доказів, в зв?язку з чим судом не знайдено підстав для їх задоволення. Судом встановлено, що внаслідок вибуху належного відповідачу автомобіля позивачці спричинено моральну шкоду в зв'язку з душевними стражданнями, спричиненими вибухом та пошкодженням її майна. Під час судового розгляду не знайшло свого підтвердження погіршення стану здоров?я позивачки. Суд вважає, що довідка Шепетівської центральної районної лікарні № 608 від 30.10.2014 року про те, що [PERSON] перебуває на диспансерному обліку у лікаря-дерматолога та потребує лікування не є належним доказом, оскільки не свідчить про загострення хронічної хвороби псоріазу позивачки внаслідок події 24.08.2014 року. Враховуючи принцип розумності та справедливості, суд оцінює розмір спричиненої позивачці моральної шкоди у 2 000 грн. Суд вважає, що шкода, завдана позивачці, спричинена джерелом підвищеної небезпеки, а тому відповідач як володілець джерела підвищеної небезпеки повинен нести відповідальність без вини. Згідно ст.88 ЦПК України якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, судові витрати, понесені позивачкою, підлягають відшкодуванню частково пропорційно до задоволеної частини позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial