Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-10 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернулася до суду з позов про відшкодування моральної шкоди, спричиненої в звязку з ушкодженням здоров'я. В обґрунтування позовних вимог, Позивач посилається на те, що працювала всю свою трудову діяльність у Відповідача - в Криворізькому металургійному заводі ім. «Леніна», Криворізькому державному металургійному комбінаті «Криворіжсталь», ВАТ «Міттал Стіл [PERSON] Ріг» (правонаступником являється ПАТ «АрселорМіттал [PERSON] Ріг») (надалі Відповідач) в період з 07.17.1974 року по професії в конверторному цеху машиністом крана металургійного виробництва, 19.06.2009 року звільнена в звязку з виходом на пенсію. Рішенням лікувальної - експертної комісії Українського науково - дослідного інституту промислової медицини від 11.06.2013 року (протокол № 995) встановлено два професійні захворювання за діагнозом: хронічне обструктивне захворювання легень першої другої стадії (пиловий бронхіт першої другої стадії, емфізема легень першої другої стадії); вібраційна хвороба першого другого ступеню від дії загальної вібрації з церебрально периферичним ангіодистонічним синдромом у поєднанні з радикулопатією попереково крижовою, переважно справа, зі стійким помірно вираженим больовим і мязові тонічним синдромами і порушенням біомеханіки хребта, вялим парезом згиначів правої стопи помірного ступеню, двостороннім плечолопатковим періартрозом, остеоартрозом ліктьових суглобів. Висновком медико соціально експертною комісією їй первинно в 2013 році встановлено 40 % втрати професійної працездатності на безстроковий термін. Вказує, що саме з вини підприємства Відповідача, вона втратила здоровя, працездатність, змушена переносить хронічні фізичні болі, а звідси і моральні переживання, відзначає, що з 2004 року, взята була на диспансерний облік у терапевта, почала звертатися з приводу загострення бронхіту, в звязку з погіршенням стану здоровя, зазначає, що весь час сподівалася, що це короткочасне погіршення її стану і лікування дасть можливість видужати, але відбувалася тенденція погіршення в стані здоровя з 2008 року і на теперішній час, скаржиться, що турбують приступи кашлю, які переходять у сухоти, болі в грудній клітці, виникає запаморочення, непокоїть біль та обмеження рухів в шийному та поперековому відділах хребта з іррадіацією в праву ногу, має утруднену ходу, непокоїть підвищена втома, згідно анамнезу лікування в її організмі змінені фізіологічні вигини хребта, присутня слабкість в правій стопі, внаслідок чого виникає похитування при ходьбі.Вказує, що позбавлена нормального життя, негативні зміни вимагають від неї додаткових зусиль для продовження активного громадського життя та підтримання в належному стані здоровя. В звязку з цим, вона звернулася до суду з відповідним позовом та просить у відшкодування моральної шкоди стягнути з Відповідача - Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал [PERSON] Ріг» на її користь 243 000,00 гривень, без утримання податку з доходу фізичних осіб. У судовому засіданні представник позивача [PERSON], яка діє на підставі довіреності від 16.07.2015р., підтримала заявлені позовні вимоги з обставин, викладених в позовній заяві, та просила їх задовольнити. Зазначала, що в звязку з професійними захворюваннями, втратою працездатності в розмірі 40%, її довіритель зазнає фізичного болю та моральних страждань. Просить стягнути з Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал [PERSON] Ріг» моральну шкоду на користь [PERSON] в розмірі 243\~000,00 гривень, без утримання податку з доходу фізичних осіб. Представник відповідача - Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал [PERSON] Ріг» позов не визнала. Зазначала, що Позивач свідомо обрала даний фах та роботу на підприємстві Відповідача, знала та повинна була знати про шкідливі фактори та умови праці, за це вона мала певні пільги, а саме їй надавалося харчування, засоби індивідуального захисту, додаткова відпустка, скорочений робочий день. Вважає, що позивачем не доведено факт заподіяння їй моральної шкоди, не надано доказів, які підтверджують глибину фізичних та моральних страждань. Також в обґрунтування своєї позиції представник ПАТ «АрселорМіттал [PERSON] Ріг» посилається на ті обставини, що укладаючи з Відповідачем трудовий договір, відповідно до ст. 29 КЗпП України, Позивачеві було роз'яснено під розпис його права і обов'язки, про умови праці, наявність на робочому місці, де він буде працювати, небезпечних і шкідливих виробничих факторів, які ще не усунуто, та можливі наслідки їх впливу на здоров'я, його права на пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства і колективного договору, при цьому Позивач свідомо приймав запропоновані йому умови праці і усвідомлював можливість ушкодження його здоров'я та його наслідки. Вислухавши представників сторін, вивчивши письмові матеріали справи, оцінивши у сукупності докази, надані сторонами в обґрунтування своїх вимог та заперечень, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає частковому задоволенню, за таких підстав. Судом встановлено, відповідно до записів, які містяться в трудовій книжці, на імя [PERSON] працювала в період з 17.07.1974 року в конверторному цеху по професії - машиністом крана металургійного виробництва в Криворізькому металургійному заводі ім. «Леніна», Криворізькому державному металургійному комбінаті «Криворіжсталь», ВАТ «Міттал Стіл [PERSON] Ріг» (правонаступником являється ПАТ «АрселорМіттал [PERSON] Ріг»), 19.06.2009 року звільнена в звязку з виходом на пенсію. Санітарно гігієнічна характеристика про умови праці [PERSON] № 2/2 803, складена від 05.03.2009 року Дзержинською СЕС, на робочому місці працівника встановлено перевищення гранично допустимих показників - запиленість - повітря робочої зони вміст вільного двоокису кремнію до 36.5 мг/м3 при нормі 2.0 мг/м3; рівень загальної вібрації 103 дБ при нормі 101 дБ. Акт розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання, складений від 26.06.2013 року, комісією з представників керівництва ПАТ «АрселорМіттал [PERSON] Ріг», страхового експерту Фонду соціального страхування, Дзержинська СЕС, в пункті 16 Акту вказано обставини, при яких [PERSON] отримала професійні захворювання, саме робота на підприємстві Відповідача в умовах перевищення гранично допустимих показників пилу та вібрації в декілька раз, в пункті 17 Акту…встановлено причину отримання професійних захворювань Позивачем, а саме перевищення на робочому місці гранично допустимих норм праці, а саме запиленість - повітря робочої зони вміст вільного двоокису кремнію до 36.5 мг/м3 при нормі 2.0 мг/м3; рівень загальної вібрації 103 дБ при нормі 101 дБ. В пункті 19 конкретних винних осіб, які допустили порушення законодавства про охорону праці, встановити не можливо, в звязку з тривалою роботою, більше 34 років в ПАТ «АрселорМіттал [PERSON] Ріг». Висновком медико соціально експертною комісією (серія АБ № 007514) від 08.10.2013 року [PERSON] встановлено 40% втрати професійної працездатності, 15 % по ХОЗЛ та 25% по вібраційній хворобі на безстроковий термін. Встановлено противопоказання: пил, переохолодження, важка праця. Відповідно медичних довідок, [PERSON] в звязку з погіршенням стану здоровя неодноразово знаходилася на стаціонарному лікуванні в Інституту промислової медицини та в КЗ 4 й міській лікарні м. Кривого Рогу. Рішенням лікувальної - експертної комісії Українського науково - дослідного інституту промислової медицини від 11.06.2013 року (протокол № 995) встановлено два професійні захворювання за діагнозом: хронічне обструктивне захворювання легень першої другої стадії (пиловий бронхіт першої другої стадії, емфізема легень першої другої стадії); вібраційна хвороба першого другого ступеню від дії загальної вібрації з церебрально периферичним ангіодистонічним синдромом у поєднанні з радикулопатією попереково крижовою, переважно справа, зі стійким помірно вираженим больовим і мязові тонічним синдромами і порушенням біомеханіки хребта, вялим парезом згиначів правої стопи помірного ступеню, двостороннім плечолопатковим періартрозом, остеоартрозом ліктьових суглобів. Згідно медичних документів лікарями встановлено рекомендації: лікування у терапевта,невролога, уникати переохолоджень та застудних захворювань, потребую прийом медикаментів (бронхіальних препаратів), щорічні курси амбулаторного та стаціонарного лікування, оздоровлення в санаторії профілакторії в теплу пору року, санаторне - курортне лікування пульмонологічного профілю. Таким чином, слід вважати, що самим фактом втрати Позивачкою [PERSON] професійної працездатності , в зв'язку з професійними захворюваннями, які виникли через вплив шкідливих факторів під час роботи протягом тривалого часу у Відповідача, їй спричинена моральна шкода, яка згідно ст.\~237-1\~КЗпП України\~може бути відшкодована одноразово за рахунок Відповідача. За таких обставин, вимоги Позивача до ПАТ «Арселорміттал [PERSON] Ріг» є обґрунтованими і не суперечать чинному законодавству. Суд не може погодитися із запереченнями представника Відповідача, що Позивач була ознайомлена із шкідливими умовами праці, погодилася з ними, через що відсутня вина підприємства у заподіянні шкоди, оскільки той факт, що роботодавець ознайомив свого працівника з умовами праці, в тому числі її шкідливими факторами, не позбавляє підприємства від законодавчо встановленого обовязку забезпечити якісні та безпечні умови праці, а в даному випадку показники пилу та вібрації, як одних із шкідливих факторів, що стали причиною отримання професійних захворюванням Позивачем, перевищували гранично - допустимі концентрації, невідповідність показників пилу та показники напруженості трудового процесу перевищували нормативно встановлені, а причиною цього було саме недосконалість робочих місць, як визначено висновками комісії при розслідуванні профзахворювання. Крім того, Акт розслідування хронічного професійного захворювання не оскаржено підприємством-відповідача у встановленому законодавством порядку. Суд вважає, що в даному випадку саме Відповідач - ПАТ «АрселорМіттал [PERSON] Ріг» - повинен виплатити Позивачеві моральну шкоду, так як відповідно до статті 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган, а статтею 173 КЗпП України закріплено за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням трудових обов'язків. Статею 237-1 КЗпП України передбачає відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають він нього додаткових зусиль для організації свого життя. Як зазначено у Рішенні Конституційного Суду №20-рп/2008 від 08.10.2008року, положеннями пункту 1, абзацу третього пункту 5, пункту 9, абзацу третього пункту 10, пункту 11 розділу I Закону № 717-V скасовано право застрахованих громадян, що потерпіли на виробництві від нещасного випадку або професійного захворювання, на відшкодування моральної шкоди за рахунок Фонду, яке вони мали відповідно до приписів первинної редакції Закону № 1105-XIV. Проте Конституційний Суд України вважає, що саме право цих громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки статтею 1167 Цивільного кодексу України та статтею 237-1 Кодексу законів про працю України їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця). Встановлений законодавцем розподіл обов'язків щодо відшкодування моральної шкоди потерпілим на виробництві від нещасного випадку та професійного захворювання не суперечить вимогам статті 22 Конституції України. Крім того, статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. При цьому, кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Відповідно до п.13 постанови Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року (з відповідними змінами) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної /немайнової/ шкоди» роз'яснено, що судам необхідно враховувати те, що відповідно до\~ст.237-1 КЗпП України\~ за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (у тому числі й виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної/немайнової/шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. Частина 1 статті 1167 ЦК України передбачає, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Виходячи з цього, суд вважає, що спір про відшкодування моральної шкоди працівникові, завданої професійним захворюванням, повинен вирішуватися на підставі норм\~КЗпП України\~при доведеності виконанням робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах (ст.153 КЗпП України). З врахуванням викладених обставин справи, суд вбачає наявність спричинення Позивачу моральної шкоди незалежно від наявності з цього приводу висновку МСЕК, яку повинен відшкодувати Позивачці Відповідач, як власник підприємства, який не створив працівнику безпечні умови праці, що підтверджується Актом форми П-4 від 26.06.2013 року, що призвело до ушкодження її здоров'я на виробництві та моральних страждань потерпілої. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] була заподіяна шкода здоровю, вона отримала два професійні захворювання, втратила працездатність в розмірі 40 відсотків на безстроковий термін. Позивачка переносить щоденно фізичний біль та моральні переживання, змушена приймати ліки та постійно звертатися і перебувати під наглядом лікарів. При вказаних обставинах суд вважає, що наслідками отриманих професійних захворювань, позивачеві порушено її звичайний життєвий ритм, нормальні життєві зв'язки. На теперішній час Позивачка зазнає фізичного болю, не має змоги виконувати звичайну для неї роботу, в результаті прикладає значні додаткові зусилля для організації свого життя. Позивачка в зв'язку зі станом свого здоров'я переносить моральні страждання та переживання. Беручи до уваги, що обставини, викладені в позові, знайшли документальне підтвердження, встановлений факт спричинення моральної шкоди, суд вважає, що заподіяна моральна шкода підлягає часткової компенсації. Оцінивши в сукупності всі докази у справі, суд вважає доведеним спричинення ПАТ «АрселорМіттал [PERSON] Ріг» шкоди здоровю позивачу, провину відповідача в її спричиненні та причинно - наслідковий звязок між винними діями підприємства - відповідача (а саме: порушенням адміністрацією ПАТ «АрселорМіттал [PERSON] Ріг» вимог ст. 153 КЗпП України та ст. 13 Закону України «Про охорону праці», яке встановлено Актом розслідування хронічного професійного захворювання) та настанням у Позивачки негативних наслідків - втрати професійної працездатності в розмірі 40 відсотків, перенесення фізичних болів, проходження постійного лікування, а відповідно перенесення моральні переживання. Суд врахував і той факт, що всю свою трудову діяльність Позивач працювала в шкідливих умовах з перевищенням гранично допустимих показників, лише на підприємстві Відповідача. При вирішенні питання про розмір відшкодування спричиненої моральної шкоди, суд враховує обставини справи, характер, обсяг, тривалість та наслідки заподіяних Позивачці моральних страждань, стан його здоров'я, втрату професійної працездатності, вину підприємства в заподіянні шкоди, істотність вимушених змін в життєвих стосунках. Обговорюючи розмір відшкодування [PERSON] моральної шкоди, в рамках заявлених позовних вимог, з врахуванням вказаних Позивачем та встановлених судом обставин характеру спричиненої моральної шкоди Позивачці, та виходячи з міркувань розумності, виваженості та справедливості, суд вважає можливим стягнути на її користь 21000 грн., що буде відповідати тим стражданням і переживанням, які вона щоденно зазнає, а в задоволенні іншої частини позову Позивачу слід відмовити. Згідно ст. 5 Закону України «Про судовий збір» Позивач звільнений від сплати судового збору. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо Позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з Відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: partial