Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Зорівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. Позов обґрунтований тим, що [INFO] померла мати позивачки [PERSON] . [PERSON] на момент смерті постійно проживала разом з позивачкою, що стверджується довідкою. У власності померлої перебувала 1/2 земельної ділянки, кадастровий номер 7121584700:10:004:0522, що стверджується інформацією з Держреєстру та Державним актом. Позивачка зверталася до нотаріуса з метою оформлення прав на спадкове майно, але отримала відмову. Позивач вважає, що вона спадщину прийняла відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, набула права власності на земельну ділянку, але має перешкоди в оформленні права власності на неї, тому потребує судового захисту. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні наполягав на задоволенні позову з підстав, викладених у ньому. Представник заначив, що позивачка прийняла спадщину після смерті матері шляхом проживання разом зі спадкодавцем на момент смерті, що стверджується довідкою ЖБК. Позивачка зверталася до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, але останній 21.12.2018 р. відмовив їй у видачі свідоцтва, оскільки місце фактичного проживання не співпадає з місцем реєстрації. Представник позивача повідомив суду, що його довірителька з заявою про прийняття спадщини в шестимісячний строк до нотаріуса не зверталася, до суду із заявою про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини також не зверталася. Оригінал державного акту на спадкову земельну ділянку знаходиться у позивачки. Інших спадкоємців померлої [PERSON] крім позивача немає. Представник відповідача Зорівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області в судове засідання не з`явився, але в матеріалах справи є заява про розгляд справи без участі уповноваженого представника сільської ради. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що даний позов не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] в м. Фастів Київської області, про що зроблено відповідний актовий запис №272, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 05.05.2009 р. З копії свідоцтва про народження № [NUMBER] вбачається, що матір`ю позивачки є [PERSON] . Позивачка (дошлюбне прізвище - [PERSON] ) перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , що стверджено копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] . Відповідно до відмітки в паспорті громадянина України [NUMBER] позивачка [PERSON] 06.09.2008 р. знята з реєстрації Фастівським МРВ в Київській області та зареєстрована з 24.09.2008 р. за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] являлась власником 1/2 частини земельної ділянки кадастровий номер 7121584700:10:004:0522, яка розташована на території Зорівської сільської ради та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що стверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №213421012 від 22.06.2020 р. та Державним актом на право приватної власності на землю серії ЧР 5-13, копія якого наявна в матеріалах справи. Постановою державного нотаріуса Фастівської міської державної нотаріальної контори від 21.12.2018 р. №1589/02-31, копія якої міститься в матеріалах справи, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після [PERSON] , яка померла [INFO] , на земельну ділянку, що розташована на території Зорівської сільської ради. Зі змісту постанови нотаріуса про відмову від вчинення нотаріальної дії судом встановлено, що позивачці відмовлено у видачі свідоцтва, оскільки вона не подала у встановлений законом шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини чи про відмову від спадщини; не надала необхідні для видачі свідоцтва про право на спадщину документи. У статті 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України). Згідно з частиною другою статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою. За змістом норми статті 1268 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Так, відповідно до частин третьої і четвертої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою статті 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. На підставі п. 4.14 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів. Спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї. (п.3.21 глави 10 Порядку) У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем може бути: довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем. (п.3.22 глави 10 Порядку) Надана позивачем копія довідки ЖБК «Надія» №598 від 17.03.2017 р. не засвідчує факту того, що місце проживання спадкоємця [PERSON] на день смерті спадкодавця [PERSON] було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем. Відповідно до відмітки в паспорті громадянина України [NUMBER] позивачка [PERSON] 06.09.2008 р. знята з реєстрації Фастівським МРВ в Київській області та зареєстрована з 24.09.2008 р. за адресою: [ADDRESS] . Факт постійного проживання особи може бути встановлений лише на підставі документів, передбачених Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, або відповідним рішенням суду, які позивачем надані не були. Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Також суд зазначає, що стороною позивача не заперечується факт наявності оригіналів документів на спадкове майно. Суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, оскільки позивачем не дотриманий позасудовий порядок спадкування.

Outcome: dismissed