Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , Красилівського районного відділу ДВС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про скасування арешту. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок по [ADDRESS] і земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,72 га, розташована на території Щиборівської сільської ради Хмельницької області. Вона є спадкоємцем майна померлого [PERSON] , але оформити право власності на спадкове майно не має можливості, у зв`язку з тим, що відповідно до постанови Серія АА № 756715 від 30 січня 2006 року було накладено арешт на вище вказане майно, та згідно з відповіді від 30.01.2020 року № 19.10-20/4151 та від 30.01.2020 року № 19-20/4151 Красилівського районного відділу Державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельниьцкий) на заяви [PERSON] і адвоката про надання інформації щодо накладення арешту на майно [PERSON] і зняття арешту з майна стало відомо, що згідно із даними Автоматизованої системи виконавчого провадження інформація щодо виконання виконавчих проваджень, за якими боржником являється [PERSON] станом на 30.01.2020 року у системі відсутня, а тому у Красилівського відділу ДВС відсутні аконні підстави для зняття арешту з майна. Зважаючи на те, що арешт майна перешкоджає їй реалізувати своє право як спадкоємця, просить зняти арешт з нерухомого майна. В судове засідання позивач не з`явилася, проте подала заяву в якій просить позов задовольнити, справу слухати її відсутності. Представник відповідача Красилівського районного відділу Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без участі представника ДВС, щодо вимог позивачки покладається на думку суду. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, причин неявки суду не повідомила. Справу розглянуто в порядку ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі наявних матеріалів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно з\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 41 Конституції України\~визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ст. 1 Першого Протоколу\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Вимоги позивача, що ґрунтуються на його праві на спадщину на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Така позиція викладена в постанові Верховного Суду України № 6-26цс13 від 15 травня 2013 року, яка відповідно до ст. 360-7\~ЦПК України\~є обов`язковою для суду. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3\~ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження»\~особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. З врахуванням викладеного, наявність арешту на майно боржника можлива при наявності відповідних підстав, зокрема наявності рішення суду про стягнення заборгованості на виконанні або наявності постанови про стягнення виконавчого збору. На сьогодні позивач, яка прийняла спадщину, має намір оформити свідоцтво про право на спадщину, проте через наявність арешту на спадкове майно, позбавлена можливості це зробити. Таким чином, безпідставно накладений арешт на спадкове майно порушує право спадкоємця, позивача у справі, на отримання свідоцтва про спадщину. Згідно із ч.2\~ст.50 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу, який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Судом встановлено, що арешт на на житловий будинок по [ADDRESS] і земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,72 га, розташована на території Щиборівської сільської ради Хмельницької області накладався на підставі постанови Серія АА № 756715 від 30 січня 2006 року, яка була винесена на підставі ухали Красилівського районного суду Хмельницької області від 10.01.2006 року. Разом з тим, Красилівський РВ Центрально-Західного управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) повідомив, що на виконанні у відділі державної виконавчої служби виконавчих проваджень а якими боржником є [PERSON] немає. При цьому будь-яких доказів, які б свідчили про те, що на даний час існує потреба в арешті вищезазначеного майна, не надано. Виходячи з викладеного вище, на час звернення з заявою до суду за наявності арештів (обтяжень) накладених на майно, порушується право позивача на отримання спадщини, внаслідок чого вона позбавлена змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися спадковим майном, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна. На підставі наведеного,

Outcome: approved