Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Московського ВДВС у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ДП «СЕТАМ», [PERSON] , у якій просила визнати недійсними електронні торги, що були проведені 21 квітня 2020 року Державним підприємством «СЕТАМ» Міністерства юстиції України щодо лоту № 414576 з реалізації майна:1/3 частини житлового будинку літ. «Г-1» загальною площею 80,2 кв.м з надвірними будівлями та спорудами, за адресою: [ADDRESS] ); визнати недійсним Протокол №476149 проведення електронних торгів щодо лоту №414576 з реалізації майна:1/3 частини житлового будинку літ. «Г-1» загальною площею 80,2 кв.м. з надвірними будівлями та спорудами, за адресою: [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 21 квітня 2020 року ДП «СЕТАМ» були проведені електронні торги щодо лоту №414576. Власником житлового будинку на підставі спільної часткової власності літ. «Г-1» загальною площею 80,2 кв. м. з надвірними будівлями та спорудами, за адресою: [ADDRESS] , 1/3 частина якого була реалізована, є: [PERSON] (1/3 частини будинку), [PERSON] (1/3 частини будинку), [PERSON] (1/3 частини будинку). За результатами торгів було сформовано Протокол №476149 проведення електронних торгів, відповідно до якого, переможцем визнано [PERSON] . Продавцем лоту є Московський ВДВС у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження №593656638 від 18.06.2019, винесеної старшим державним виконавцем Павличевим Ю.В. (відповідно до постанови боржником є [PERSON] , який є власником 1/3 частини житлового будинку літ. «Г-1» загальною площею 80,2 кв.м. з надвірними будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] ). Позивач, бажаючи прийняти участь в торгах та придбати 1/3 частину вищевказаного будинку була ознайомлена зі змістом Звіту про оцінку майна, що зроблений суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «Експерт 2012» та виявила, що проведено оцінку іншого майна, а саме вказано більшу житлову площу, що вплинуло на оцінку майна та вказана оцінка вартості частки майна значно перевищує вартість частки, що була реалізована на електронних торгах. Позивач вказала старшому державному виконавцю Павличеву Ю.В. на виявлені розбіжності між даними, що містяться у Звіті про оцінку майна та фактичними даними про нерухомість, однак останнім вказаний факт був проігнорований та передано документи для реалізації. З огляду на вищевикладене, позивач вважає, що було порушено процедуру проведення електронних торгів в частині оцінки майна, чим було порушено право позивача взяти участь в торгах та придбати майно. Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 12.05.2020 позовну заяву було залишено без руху. Позивачем [PERSON] 13.05.2020 усунуто недоліки позовної заяви. Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 27.05.2020 постановлено витребувати з Московського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції матеріали виконавчого провадження №59365638. 28.05.2020 представником відповідача Московського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надано відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити у задоволенні позову. На обґрунтування відзиву зазначив, що [PERSON] не є стороною виконавчого провадження, будь-яка інформація виконавчого провадження їй не може надаватися, права на оспорювання оцінки майна вона не має. Крім того, зазначає, що звернення позивача до відділу державної виконавчої служби не надходили. 05.06.2020 позивачем [PERSON] надано відповідь на відзив до позовної заяви, в якому вважає посилання відповідача державної виконавчої служби не обґрунтованими. 28.05.2020 представником відповідача ДП «СЕТАМ» надано відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити у задоволенні позову. На обґрунтування відзиву зазначив, що [PERSON] не є стороною виконавчого провадження, обрала спосіб захисту прав, що не відповідає законодавству та її права жодними чином не порушені, оскільки вона не була учасником електронних торгів. 15.06.2020 відповідачем Московський ВДВС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надано клопотання про залучення до розгляду справи стягувача АТ КБ «Приват Банк». 08.09.2020 ухвалою судді Червонозаводського районного суду м. Харкова відмовлено у задоволенні клопотання. 21.07.2020 представником відповідача [PERSON] -адвокатом Луговою Г.А. було подано відзив на позовну заяву про визнання електронних торгів недійсними, в якому вона заперечувала проти задоволення позову, обґрунтовуючи тим, що позивач не є стороною виконавчого провадження, та не була позбавлена права участі у торгах. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що 18.06.2019 головним старшим державним виконавцем Московського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Павличевим Ю.В. відкрито виконавче провадження по виконанню виконавчого листа № 643/16739/18 виданого 30.05.2019 Московським районним судом м. Харкова про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приват Банк» заборгованості за кредитним договором б/н від 29 жовтня 2012 року у розмірі 117157,08 грн., яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 4657,08 грн., заборгованості за процентами в розмірі 112500,00 грн. (а.с. 53). Як вбачається із матеріалів справи житловий будинок літ. «Г-1» з надвірними будівлями та спорудами, загальною площею 80,2 кв.м. за адресою: [ADDRESS] на підставі рішення суду, серія та номер 2-2686/2007, видане 07.08.2007 Червонозаводським районним судом м. Харкова належить на праві спільної часткової приватної власності позивачу [PERSON] (1/3 частки) та [PERSON] (1/3 частки) (а.с. 24-25). 10.12.2019 державним виконавцем Павличевим Ю.В. у виконавчому провадженні №59365638 винесено постанову по опис та арешт майна боржника, згідно якої у боржника [PERSON] відсутнє будь-яке рухоме майно та описано та накладено арешт на нерухоме майно боржника, а саме на 1/3 житлового будинку літ. «Г-1» з надвірними будівлями та спорудами, об`єкт житлової нерухомості. Загальна площа 80,2 кв.м., житлова площа 37,4 кв.м., матеріали стін: цегла. Житловий будинок літ. «Г-1» з прибудовою літ. «г», надвірні будівлі та споруди: сарай літ. «Є»; огорожа №1, 4-7; водопровід №2. Реєстраційний/кадастровий номер 157904963101 (а.с. 51). Призначено відповідальним зберігачем вказаного майна [PERSON] . Постановою державного виконавця Павличева Ю.В. від 24.01.2020 у виконавчому провадженні призначено суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання ТОВ «Експерт 2012» (а.с.43). Боржнику, стягувану та суб`єкту оціночної діяльності направлено вказано постанову. Згідно Звіту про оцінку майна від 29.01.2020, ринкова вартість 1/3 частини житлового будинку «Г-1» з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] становить 117800,00 грн (а.с.28). Згідно матеріалів виконавчого провадження №59365638 (а.с. 43-46) 12.02.2020 стягувачу АТ КБ «Приват Банк» (за вих.№ 36350) та боржнику [PERSON] (за вих.№ 36351) направлено повідомлення державного виконавця про надходження звіту про оцінку майна, а саме: 1/3 частини житлового будинку «Г-1» з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , початкова вартість вказаного арештованого майна складає 117 800 грн., роз`яснено право на оскарження звіту. Згідно матеріалів виконавчого провадження №59365638, відповідно до протоколу №469231 проведення електронних торгів від 10.03.2020 щодо лоту №408120, торги не відбулися на підставі того, що від жодного учасника не надійшла цінова пропозиція. Відповідно до протоколу №472056 проведення електронних торгів від 31.03.2020 щодо лоту №408120, торги не відбулися на підставі відсутності допущених учасників торгів. Відповідно до протоколу №476149 проведення електронних торгів від 21.04.2020 щодо лоту №408120, торги не відбулися на підставі відсутності допущених учасників торгів. За даними протоколу проведення електронних торгів № 476149 від 21.04.2020 року переможцем торгів щодо майна: 1/3 частини житлового будинку літ. «Г-1» загальною площею 80,2 кв. м. за надвірними будівлями та спорудами, за адресою: [ADDRESS] , за ціною 101 100,00 грн. визначено - учасника №3 [PERSON] . За результатами реалізації арештованого майна - 1/3 частини житлового будинку літ. «Г-1» загальною площею 80,2 кв. м. за надвірними будівлями та спорудами, за адресою: [ADDRESS] , державним виконавцем Московського Відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) складено акт про проведені електронні торги з реалізації арештованого майна від 22.05.2020, який затверджено начальником ВДВС. Судом було роз`яснено учасникам процесу їхні права та обов`язки, зокрема вимоги ст.ст. 10,60 ЦПК України, відповідно до яких обов`язок по доведенню тих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень покладено на сторони. З матеріалів справи вбачається, що позивачем не доведено, а судом не встановлено порушень Порядку реалізації арештованого майна, які б вплинули на результати електронних торгів чи порушення прав і законних інтересів позивача, який оспорює результати електронних торгів. Враховуючи те, що відчуження майна з електронних торгів належить до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватися недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, установлених частинами 1-3 та частинами 5, 6 статті 203 ЦК, зокрема, у зв`язку з невідповідністю змісту правочину ЦК України та іншим актам цивільного законодавства (частина 1 статті 215 цього Кодексу). Для застосування наслідків недотримання вказаних вимог, при вирішенні спору про визнання електронних торгів недійсними суду необхідно встановити чи мало місце порушення вимог Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 року №2831/5 та інших норм законодавства при проведенні електронних торгів; чи вплинули ці порушення на результати електронних торгів; чи мало місце порушення прав і законних інтересів позивачів, які оспорюють результати електронних торгів. Порядком реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 року №2831/5 визначено, що електронні торги - продаж майна за принципом аукціону засобами системи електронних торгів через Веб-сайт, за яким його власником стає учасник, який під час торгів запропонував за нього найвищу ціну; а також передбачено правила, що визначають процедуру підготовки, проведення цих торгів, правила, які регулюють сам порядок проведення торгів, та правила щодо оформлення результатів торгів. До предмета доказування в даній справі належить дотримання порядку проведення прилюдних торгів, а саме встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених Порядком, а саме: правил, які визначають процедуру підготовки, проведення торгів (опублікування інформаційного повідомлення певного змісту про реалізацію нерухомого майна; повідомлення учасників торгів про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна тощо); правил, які регулюють сам порядок проведення торгів; правил, які стосуються оформлення кінцевих результатів торгів. Дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів, мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними, що узгоджується із правовою позицією ВСУ у справах № 6-116 цс 12, № 6-76 цс 13, № 3-112 гс 14. Разом із тим посилання позивача на порушення, допущені державним виконавцем при здійсненні своїх повноважень, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», до призначення прилюдних торгів, у тому числі щодо відкриття виконавчого провадження, накладення арешту на майно, визначення вартості чи оцінки майна тощо, підлягають оскарженню в порядку, передбаченому цим Законом та не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними, якщо їх не оскаржено та не визнано незаконними в зазначений спосіб. Відповідно до частини першої статті 215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу, а саме, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Тобто, Цивільним кодексом України передбачені виключні підстави недійсності правочину, в даному випадку результатів електронних торгів, а саме - чи зміст правочину не суперечить чинному законодавству. Таким чином, виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає у продажу майна, тобто у забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта про проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, а відтак, є правочином. Цей висновок узгоджується і з нормами статей 650, 655 та частини 4 статті 656 ЦК України, що відносять до договорів купівлі-продажу процедуру прилюдних торгів, результатом яких є видача нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів на підставі складеного та затвердженого в установленому порядку акта державного виконавця про проведені торги (розділ 6 Тимчасового положення, стаття 34 Закону України «Про нотаріат»). Отже, відчуження майна з прилюдних торгів належить до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватися недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, встановлених частинами 1-3 та 6 статті 203 ЦК України (частина 1 статті 215 цього Кодексу). Разом із тим слід зазначити, що оскільки за змістом частини 1 статті 215 ЦК України підставами недійсності укладеного за результатами прилюдних торгів правочину є недодержання вимог закону в момент його укладення, тобто безпосередньо за результатами прилюдних торгів, то підставами для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів. Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 02 травня 2018 року у справі 910/10136/17, де Верховний суд також дійшов висновку, що відчуження майна з прилюдних торгів належить до угод купівлі-продажу, а відтак така угода може визнаватися недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, встановлених частинами 1 - 3 та 6 ст. 203 Цивільного кодексу України (ч. 1 ст. 215 ЦК України). Аналогічні правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду України від 24.10.2012 року у справі № 6-116цс12 та Постанові Верховного Суду, зокрема від 14 лютого 2018 року у справі №490/5475/15. Окрім цього, Верховний суд України у своїй Постанові від 13 квітня 2016 року у справі № 6-2988цс15 прийшов до висновку, що головною умовою, яку повинні встановити суди, є наявність порушень, що могли вплинути на результати торгів, тобто не тільки недотримання норм закону під час проведення прилюдних торгів, а й порушення прав та законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання прилюдних торгів недійсними. Аналогічні висновки зроблені Верховним Судом у постанові від 13 березня 2018 року у справі № 911/494/17, в якій зазначено, що вирішуючи спір про визнання електронних торгів недійсними, необхідно встановити чи мало місце порушення вимог порядку та інших норм законодавства під час проведення електронних торгів; чи вплинули ці порушення на результати електронних торгів; чи мало місце порушення прав і законних інтересів позивачів, які оспорюють результати електронних торгів. Позивач посилається, що визначення ціни арештованого майна було необґрунтовано та на те що проведення електронних торгів із реалізації майна за ціною , визнаною звітом про оцінку майна, який утратив чинність, є порушенням установлених законодавством правил проведення електронних торгів. Так, згідно п.1. розділу ІІ Порядку реалізації арештованого майна реалізація майна здійснюється після визначення його вартості (оцінки) відповідно до статті 57 Закону України «Про виконавче провадження». За приписами ст.57 Закону України «Про виконавче провадження», визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження. У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника. У разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання. Виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем. Відповідно до ч. 6 ст. 57 ЗУ «Про виконавче провадження», Звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні є дійсним протягом шести місяців з дня його підписання суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання. Після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно. Враховуючи зазначене, можна зробити висновок про те, що електронні торги повинні були відбутись у межах шестимісячного строку з моменту підписання звіту про оцінку майна. Звіт про оцінку майна щодо арештованого майна боржника [PERSON] проводився 29.01.2020, а торги відбулися 22.04.2020 та затверджені актом про проведені торги від 22.05.2020, тобто у межах строку дії звіту. Не заслуговують на увагу посилання позивача про те, що частку майна, яку вона намір придбати, відчужено на прилюдних торгах з порушенням її прав та законних інтересів, оскільки експертом завищено вартість частини майна, само по собі не свідчить про те, що позивач не міг приймати участі у цих торгах та не мав можливості придбати спірну частину майна і що саме зазначені ним обставини щодо завищення експертом вартості спірної частини квартири порушили його права та законні інтереси, як особи, яка не приймала участі у спірних торгах. Отже, посилання позивача щодо порушення процедури проведення електронних торгів та порушення її прав є безпідставними. При цьому, позивачем не було доведено, в чому саме полягає порушення її законних прав чи інтересів. За ч.1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Виходячи з наведених положень позивач може звертатися у суд із позовом, коли порушені невизнані або оспорено саме його права, свободи чи законні інтереси. За захистом прав, свобод чи законних інтересів інших осіб, можуть звертитися лише особи, які законом наділені такими правами . Підставою для визнання торгів недійсними є умови порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює і доведення такого порушення прав покладається на особу, яка оспорює прилюдні торги. Доказів порушення прав позивача, оспорюваними прилюдними торгами, суду не надано. ДП «Сетам», яке проводило прилюдні торги, діяло в межах чинного законодавства та відповідно до вимог Тимчасового положення. Таким чином, посилання позивачки щодо того, що було порушено її право на справедливу ціну також не приймаються судом до уваги, оскільки позивачем не оскаржується результат вартості чи оцінки спірного майна та в матеріалах справи відсутні будь-які відомості з приводу неузгодження сторонами вартості майна. За таких обставин, суд вважає, що в задоволенні позову [PERSON] , слід відмовити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, оскільки в задоволенні позовних вимог відмовлено, судові витрати не відшкодовуються. Що стосується заяви відповідача ДП «Сетам» про відшкодування витрат на правову допомогу то суд зазначає наступне. Згідно п. 2 ч. 2 ст.141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови у задоволенні позову покладаються на позивача. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких в числі інших належать і витрати на професійну правничу допомогу. Частиною 1 ст.137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст.137 ЦПК України, розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Згідно з ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Верховний Суд у своїй Постанові від 03 травня 2018 року в справі № 372/1010/16-ц дійшов висновку, що якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме, надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат, стороні на користь якої ухвалено судове рішення. Склад і розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначена позиція викладена також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16. Суд зазначає, що представником ДП «Сетам» - адвокатом Ганчуком Г.В., окрім довіреності №7/17-16-20 від 20.01.2020 на представництва інтересів ДП «Сетам» та свідоцтва про зайняття адвокатською діяльністю, не надано жодних документів. За наявності перелічених та досліджених судом документів, наданих відповідачем на підтвердження витрат на правову допомогу, матеріали справи не містять розрахунку вартості послуг із зазначенням часу, який був витрачений, а також відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт, фактів, що свідчать про фактичну оплату гонорару, що унеможливлює встановити дійсний розмір витрат фактично понесених позивачем саме у зв`язку із представництвом його інтересів у суді за даною цивільною справою. Таким чином, суд приходить до висновку, що стороною відповідача не надано належних та допустимих доказів понесення позивачем витрат на правову допомогу, у зв`язку з чим наявні підстави для відмови в стягненні судових витрат на правову допомогу. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed