Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про усунення перешкод у користуванні власністю про усунення перешкод у здійсненні права власності. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказала, що їй на праві власності належить квартира [ADDRESS], проте в спірній квартирі зареєстровані і мешкають відповідачі, які є членами сім'я позивача Вказані особи добровільно не звільняють квартиру і не знімаються з реєстрації місця проживання, чим створюють позивачу перешкоди у користуванні належним йому майном. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності без проведення фіксації судового процесу, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити їх в повному обсязі, проти заочного розгляду не заперечує. В судове засідання відповідач не з'явилися, причини неявки суду не повідомили, заперечень не надали. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст.ст. 197, 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Дослідивши матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У відповідності зі ст.ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі договору купівлі - продажу від 03.06.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі № 549 належить квартира [ADDRESS] Право власності на квартиру зареєстровано в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. У відповідності до п.13 вказаного договору продавець зобов'язався звільнити відчужувану квартиру для вільного та безперешкодного користування нею покупцем в строк до 31.12.2013 року. Згідно листа відповіді адресно- довідкового бюро УДМС України в Запорізькій області від 22.04.2014 відповідачі зареєстровані за адресою [ADDRESS]. Згідно з положеннями ст.ст. 319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 383 ЦК України власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і має право розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише на підставах, передбачених законом. Згідно ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, хоч це і не було пов'язано з позбавленням права на володіння майном. Відповідно до ст.3 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 року №1382-IV, реєстрація - внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси, за якою з особою може вестися офіційне листування або вручення офіційної кореспонденції. Зняття з реєстрації місця проживання особи відповідно до ст.7 цього Закону здійснюється в тому числі і на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17.07.1997 року, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України). Як вбачається з матеріалів справи, якими підтверджується небажання відповідачів виселятися із квартири та згідно діючого законодавства, порушення прав позивача як власника квартири, наявні підстави для усунення перешкод у здійсненні права користуванні та розпорядження шляхом виселення відповідачів. На підставі викладеного та

Outcome: approved