Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, у якій зазначила про те, що з відповідачем по справі зареєструвала шлюб 30 січня 2004 року. Від цього шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачем не склалося через різність характерів та поглядів на життя, між ними тривалий час виникали непорозуміння. З 2010 року їх стосунки загострилися і вони припинили підтримання шлюбних відносин. Жодна із сторін не намагається порозумітися, кожен із них живе своїм життям. При наведених обставинах вона не бачить можливості до збереження сімї, а збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Вважає, що почуття між ними втрачено і їх шлюб існує формально, а тому вона наполягає на його розірванні. На примирення не згідна. Про її намір розірвати шлюб відповідач знає. Після розірвання шлюбу син залишиться проживати з нею. Прізвище змінювати не буде. Майнового спору у них з відповідачем немає. Просить суд розірвати шлюб з [PERSON], укладений 30 січня 2004 року, зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Уманського міського управління юстиції Черкаської області, актовий запис № 23. Стягнути з відповідача на її користь одну другу частину судових витрат, які складаються з судового збору у розмірі 704 гривні 80 копійок, який вона сплатила при поданні позовної заяви та витрат на правову допомогу у розмірі 700 гривень. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, на адресу суду подала письмову заяву, у якій просить суд справу слухати у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить суд позов задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, на адресу суду надійшла телефонограма, у якій просить суд справу слухати у його відсутність, позовні вимоги визнає, оскільки дійсно з позивачем по справі не проживає більше 10 років. Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України\~за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.\~\~\~\~ Судом було встановлено, що відповідно до свідоцтва про одруження серії 1-СР № 087029, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Уманського міського управління юстиції Черкаської області, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], одружилися 30 січня 2004 року, актовий запис № 23. Прізвища після реєстрації шлюбу: чоловіка [PERSON], дружини [PERSON]. Від цього шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-СР № 139078, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Уманського міського управління юстиції Черкаської області (а.с. 6). На цей час сторони у справі не проживають однією сім'єю та не ведуть спільного господарства. Статтею 56 Сімейного кодексу України\~визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Суд виходить з того, що вжиття заходів щодо збереження сімї у цьому випадку не може дати позитивного результату, оскільки подальше спільне життя подружжя неможливе та є таким, що суперечило б інтересам сторін у справі та їх сину, якому на цей час виповнилося 15 років. Враховуючи обставини, що склалися у вказаному випадку, на думку суду, позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 113 СК України\~особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач у своєму позові зазначає, що після розірвання шлюбу прізвище змінювати не буде. Згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Разом з тим, позивач у своєму позові просить суд стягнути з відповідача на її користь 1/2 частину сплаченого нею судового збору. У звязку із зазначеним, половина суми сплаченого позивачем при зверненні до суду з вказаним позовом судового збору у розмірі 352,40 грн. (а.с. 1) та витрати за отримання правової допомоги у розмірі 700 грн. (а.с. 7) підлягають стягненню з відповідача на її користь. На підставі викладеного,

Outcome: approved