Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON], зареєстрований 04 квітня 2009 року у Кетрисанівській сільській раді Бобринецького району Кіровоградської області, актовий запис № 1. В обґрунтування позову зазначила, що 04 квітня 2009 року між нею та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано у Кетрисанівській сільській раді Бобринецького району Кіровоградської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 1. Від шлюбу мають малолітню дитину доньку [PERSON], [INFO]. Крім того, позивач зазначила, що подружнє життя не склалося останнім часом, між нею та відповідачем перестало існувати взаєморозуміння внаслідок того, що вони мають різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, в звязку з чим вони припинили шлюбні стосунки і перестали вести спільне господарство, підґрунтя до порозуміння, як і відчуття любові - втрачено, шлюб між ними носить лише формальний характер, подальше його збереження чи примирення неможливі. Проживають окремо, договірних зобовязань один перед одним не мають, майнових спорів не ініційовано. Порядок утримання, відвідування та способи прийняття участі у вихованні дитини ними обговорені, про що досягнуто домовленості, зокрема, про те, що дитина буде проживати з нею (позивачем). Позивач [PERSON] в судове засідання надала заяву за вх. № 24607 від 20.10.2017 року про розгляд справи за її відсутності, в якій також зазначила, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання надав заяву за вх. № 24608 від 20.10.2017 року про розгляд справи за його відсутності, в якій також зазначив, що проти задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Враховуючи подані сторонами заяви, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, не суперечать законодавству, яке регулює сімейні правовідносини, а тому підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що сторони зареєстрували шлюб 04 квітня 2009 року у Кетрисанівській сільській раді Бобринецького району Кіровоградської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 1, та 04 квітня 2009 року видано свідоцтво про шлюб серії 1-ОЛ № 036212, шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, намірів відновлювати їх не мають. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину доньку [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серія 1-ОЛ № 080477). За вказаних вище обставин та підстав позову, зазначених позивачем причин для розірвання шлюбу, серед яких позивач зазначила відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейне життя та ведення спільного господарства, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя, збереження шлюбу сторін суперечить інтересам подружжя, і зокрема, позивача, якою предявлено позов до суду про розірвання шлюбу з відповідачем. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За викладених обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, припинення сторонами шлюбно-сімейних відносин, дійсні причини предявлення позову про розірвання шлюбу, волевиявлення позивача припинити шлюбні відносини, враховуючи також ту обставину, що рішення позивача про розірвання шлюбу та предявлення з цього приводу позову до суду прийнято з усвідомленням нею його наслідків, виходячи при цьому також з відсутності у взаєминах сторін морально-правової основи шлюбу, до якої належать почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги, взаєморозуміння, підтримки та піклування, суд дійшов висновку про те, що шлюб між сторонами носить суто формальний характер, подальше спільне життя і збереження шлюбу та шлюбно-сімейних відносин суперечить інтересам подружжя, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті права сторін, а також права їх малолітньої дитини, у звязку з чим позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати, що складаються із судового збору у розмірі 640 грн. 00 коп., за клопотанням позивача залишити по фактично понесеним. Відповідно до ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved