Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON], зареєстрований 07 серпня 2004 року у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського обласного управління юстиції, актовий запис № 361. В обґрунтування позову зазначила, що 07 серпня 2004 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстровано у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського обласного управління юстиції, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 361. Від шлюбу мають малолітню дитину доньку [PERSON], [INFO]. Крім того, зазначила, що протягом тривалого часу спільне життя з відповідачем не викликало занепокоєння, однак подружнє життя не склалося останнім часом, між ними перестало існувати взаєморозуміння, внаслідок того, що кожен із них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, що має істотне значення та суперечить її інтересам, у звязку з чим між ними припинені шлюбні стосунки та ведення спільного господарства, підґрунтя до порозуміння та відчуття любові один до одного, - втрачені. Вважає, що шлюб із відповідачем носить формальний характер, подальше його збереження чи примирення неможливі, сімя фактично розпалася, у звязку з чим виникла необхідність у юридичному оформленні розлучення. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, повідомлена судом про час та місце судового розгляду справи, подала заяву за вх. № 27181 від 13.11.2017 року про розгляд справи за її відсутності, в якій також зазначила, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримує, просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений судом належним чином, подав заяву за вх. № 27201 від 13.11.2017 року про розгляд справи за його відсутності, в якій також зазначив, що позовні вимоги про розірвання шлюбу визнає в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечував. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Враховуючи подані сторонами заяви, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, не суперечать законодавству, яке регулює сімейні правовідносини, а тому підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що сторони зареєстрували шлюб 07 серпня 2004 року у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського обласного управління юстиції, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 361 та 07 серпня 2004 року видано свідоцтво про шлюб серії І-ОЛ № 069683, шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, намірів відновлювати їх не мають. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину доньку [PERSON], [INFO]. За вказаних вище обставин та підстав позову, зазначених позивачем причин для розірвання шлюбу, серед яких позивач зазначила втрату взаєморозуміння, підґрунтя до порозуміння та відчуття любові один до одного, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя, збереження шлюбу сторін суперечить інтересам подружжя, і зокрема, позивача, якою предявлено позов до суду про розірвання шлюбу з відповідачем. Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За викладених обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, припинення сторонами шлюбно-сімейних відносин, дійсні причини предявлення позову про розірвання шлюбу, волевиявлення як позивача, так і відповідача припинити шлюбні відносини, про що свідчать подані сторонами заяви, враховуючи також ту обставину, що рішення позивача про розірвання шлюбу та предявлення з цього приводу позову до суду прийнято з усвідомленням нею його наслідків, виходячи при цьому також відсутності у взаєминах сторін морально-правової основи шлюбу, до якої належать почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги, взаєморозуміння, підтримки та піклування, суд дійшов висновку про те, що шлюб між сторонами носить суто формальний характер, подальше спільне життя і збереження шлюбу та шлюбно-сімейних відносин суперечить інтересам подружжя, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті права сторін, а також права їх малолітньої дитини, в звязку з чим позов підлягає задоволенню. Судові витрати, що складаються із судового збору у розмірі 640 грн. 00 коп., з урахуванням п. 2 прохальної частини позовної заяви, залишити по фактично понесеним позивачем. Відповідно до ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved