Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою 27.01.2020 року, в якій просила суд розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] зареєстрований Саксаганським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №586. Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що 18.10.2010 року між сторонами укладено шлюб. Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Протягом останнього року спільного проживання між ними виникали сварки, у зв`язку із різними поглядами на сімейне, спільне життя та ведення спільного господарства. Вони втратили почуття любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки. Вони перестали бути родиною. Після чергової сварки відповідач зібрав речі та поїхав в Росію. Більше року сторони проживають окремо, сімейне життя відсутнє, шлюбних стосунків не підтримують. Діти за їх усною домовленістю залишаються проживати з нею. Спору про спільне майна не має. На її переконання, шлюб розпався остаточно та подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам її та їх дітей. Вважає, що примирення між ними неможливе. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Представник позивача [PERSON] , який діє в інтересах [PERSON] надав заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримує, наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце проведення судового засідання, в судове засідання не з`явився без повідомлення причин, відзив на позовну заяву не подав. Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної в п.п.66-69 рішення у справі «Смірнова проти України» від 08.11.2005 року, «…сторони зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти повагу до інших учасників процесу та суду, вживати заходів до всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи протягом розумного строку. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 Конвенції…». Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, а також враховуючи належне повідомлення відповідача, його неявку до суду без поважних причин, не подання відзиву суд постановив ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних доказів за відсутності заперечень з боку позивача проти заочного розгляду справи в загальному позовному провадженні, що відповідатиме п.1 ч.4 ст.274 ЦПК України. Заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Інші процесуальні дії не вчинялись. Ухвалою суду від 19.02.2020 року прийнято до розгляду цивільну справу та призначено до судового в порядку спрощеного позовного провадження. Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд дійшов наступних висновків. Так, 18 грудня 2010 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований Саксаганським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №586 (а.с.2). Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.3, 4). Судовим розглядом встановлено, що шлюбні стосунки між сторонами припинені з січня 2019 року, у зв`язку з сварками, які виникали між ними через різні погляди на спільне життя та введення спільного господарства. Між ними втрачено почуття любові один до одного. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, єдиного бюджету не мають. Як вказувала позивач, що не оспорював відповідач, діти проживають разом з [PERSON] та спору про спільне майно не має. Відповідно до ч.2 ст.104, ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 СК України. Згідно з ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.114, ч.3 ст.115 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється в день набрання чинності рішенням суду про його розірвання. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Аналізуючи викладене, приймаючи до уваги, що збереження шлюбу між подружжям на майбутнє неможливе, оскільки це суперечитиме інтересам позивача та їх малолітніх дітей, відзив із викладенням заперечень проти розірвання шлюбу відповідач не надав, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач від явок до суду ухиляється, клопотань про надання сторонам строку не примирення в межах визначеного законом процесуального строку не заявляв, тому суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити: шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 18.12.2010 року Саксаганським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №586. Згідно зі ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Із свідоцтва про шлюб слідує, що під час державної реєстрації шлюбу [PERSON] змінила своє дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », яке після розірвання шлюбу просить відновити згідно поданої нею заяви. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, враховуючи задоволення позовних вимог , суд вважає за необхідне стягнути з в [PERSON] на користь держави судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved