Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до Виконавчого комітету Гребінківської міської ради про визнання договору купівлі продажу дійсним та визнання права власності на житловий будинок, посилаючись на те, що внаслідок відсутності оригіналу договору купівлі - продажу вона позбавлені можливості реалізувати своє право на відчуження житлового будинку . Просить суд : - визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку № 11 по вулиці Гагаріна, в місті Гребінка Полтавської області № НГР-407 від 25.07.2001 року, який було посвідчено на Українській універсальній біржі. - визнати за нею право власності на житловий будинок загальною площею 67,7 кв.м., житловою площею 32,7 кв.м. з допоміжними господарськими побудовами, який розташований в місті Гребінка Полтавської області по вулиці Гагаріна, 11, та в цілому складається з: «А-1» - житловий будинок; «б» - прибудова; «Б» - сарай-літня кухня; «В» - убиральня; «Г» - сарай; «Д»- гараж; «І» - вимощення; «№2» - огорожа; «№3» - ворота; «№4» - яма вигрібна. У судове засідання позивач не зявилася, згідно заяви просила розглядати справу за її відсутності, заявлені вимоги підтримала, просила задовольнити. Представник відповідача, Гребінківської міської ради Гребінківського району Полтавської області у судове засідання не зявився, надіславши до суду заяву, із якої вбачається, що проти задоволення позову не заперечує, просить справу розглянути без його участі. Дослідивши матеріали справи та перевіривши фактичні обставини справи у межах наданих письмових доказів, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу № НГР-407 від 25.07.2001 року, посвідченого Українською універсальною біржею, [PERSON] придбала у власність житловий будинок № 11 з допоміжними господарськими побудовами, який розташований в місті Гребінка, Полтавської області по вулиці Гагаріна. На підставі вищевказаного договору купівлі-продажу нерухомого майна [PERSON] зареєструвала своє право власності в Комунальному підприємстві «Лубенське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» (орган який здійснював реєстрацію права власності на нерухоме майно на час укладення договору купівлі-продажу), в реєстровій книзі № 13, реєстровий № 1513. Викладені обставини підтверджуються архівною довідкою № 22 від 01.03.2016 року КП «Лубенське МБТІ» та відміткою КП «Лубенське МБТІ» про реєстрацію мого права власності на будинковій книзі по домоволодінню № 11 по вул. Гагаріна, міста Гребінка Полтавської області (а.с.05,13-16). В даний час постало питання про відчуження належного позивачу на праві власності житлового будинку № 11 по вул. Гагаріна, однак [PERSON] безповоротно втрачено оригінал біржового договору купівлі-продажу, що унеможливлює реалізувати її право на відчуження вказаного будинку, а по наявних у неї документах вона не може на сьогоднішній час зареєструвати своє право власності в органах державної реєстрації прав власності на нерухоме майно. У зв'язку з цим вона вимушена звернутися до суду з даним цивільним позовом про визнання за нею права власності на житловий будинок. Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлений перелік документів для здійснення державної реєстрації прав, визначених «Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень», затвердженого постановою КМУ № 703 від 22.06.2011 року, згідно п. 10. ч. 27 вказаного порядку - підставою реєстрації мого права власності на нерухоме майно може бути рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Згідно вимог статті 227 ЦК УРСР (в редакції 1963 року, який діяв на момент укладення угоди), договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин. Разом з тим, відповідно до положень статті 15 Закону України «Про товарну біржу» (в редакції, що діяла на момент укладення угоди), угоди купівлі-продажу нерухомого майна, зареєстровані на біржі, не підлягали нотаріальному посвідченню. Відповідно до ст.47 ЦК України (1963 року), ст.220 ЦК України (2004 року), якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. На даний час зареєструвати своє право власності в органах державної реєстрації прав на нерухоме майно неможливо у зв'язку із втратою [PERSON] оригіналу договору купівлі-продажу. [PERSON], як покупцем спірного житлового будинку, були виконані всі умови договору в повному обсязі, зокрема, вона: оплатила продавцю вартість домоволодіння, прийняла його у власність та зареєструвала біржовий договір у КП «Лубенське МБТІ». Відповідно до роз'яснень, викладених у п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 року №7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», у приватній власності громадян можуть перебувати жилі будинки, збудовані на відведеній у встановленому порядку земельній ділянці або придбані на законних підставах, наприклад, за договором купівлі-продажу, міни, дарування, за правом спадщини. Згідно Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в своєму листі від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути предявлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Частиною1, п.2 ч.2 ст.16 ЦК України, визначено, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно зі ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Outcome: approved