Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в обґрунтування якого вказала, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18 вересня 1999 року. Шлюб не розірваний, хоча сторони шлюбних відносин не підтримують та проживають окремо. Від шлюбу мають дітей - неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], та усиновленого відповідачем сина [PERSON], [INFO], які проживають з нею та знаходяться на її утриманні. На даний час [PERSON] є повнолітнім та навчається в Лубенському фінансово-економічному коледжі ПДАА, що потребує матеріальних витрат. Відповідач не надає належної матеріальної допомоги на утримання дітей. На підставі викладеного позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на доньку [PERSON] в розмірі 1/3 частини з усіх видів доходів відповідача щомісяця, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини, та на утримання повнолітнього сина, що подовжує навчання, у твердій грошовій сумі в розмірі 250грн щомісяця до закінчення навчання чи до досягнення [PERSON] двадцяти трьох років. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала письмову заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, та в якій уточнила позовні вимоги та просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на дітей у розмірі 1/6 частини з усіх видів доходів відповідача щомісяця на кожну дитину. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву в якій не заперечував проти задоволення уточнених позовних вимог, а саме по 1/6 частині з усіх видів доходів відповідача щомісяця на кожну дитину, а також просив слухати справу в його відсутність. Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, дослідивши докази, що маються в матеріалах справи, вважає уточнені позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18 вересня 1999 року (а.с.5), який на даний час не розірваний, хоча сторони разом не проживають та не підтримують шлюбних відносин. Подружжя має двох дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с.7, 8). Згідно довідки № 161 від 22 червня 2017 року, яка видана Лубенським фінансово-економічним коледжем Полтавської державної аграрної академії (а.с.15), [PERSON] навчається на ІІ курсі денного відділення Лубенського фінансово-економічного коледжу Полтавської державної аграрної академії з 1 вересня 2016 року. Навчається за рахунок коштів державного бюджету, стипендію не отримує, на повному державному утриманні не перебуває, проживає в гуртожитку. Термін закінчення коледжу 30.06.2018. Відповідно до довідки Харківецької сільської ради Пирятинського району Полтавської області № 282 від 07.06.2017 син [PERSON] та дочка [PERSON] проживають разом із матір'ю (а.с.6). Відповідач [PERSON] проживає окремо, належної матеріальної допомоги на утримання дітей добровільно не надає. Згідно ст. ст. 180, 181 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягненні нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. На підставі викладеного та враховуючи, що відповідач зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на неповнолітню дитину. При визначенні розміру аліментів на неповнолітню дочку суд враховує обставини, передбачені ст.182 СК України, а також те, що сторони дійшли згоди щодо розміру аліментів, тому суд вважає за необхідне стягнути аліменти на [PERSON] в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу). Такий розмір, на думку суду, буде розумним та справедливим. Крім того, у зв'язку зі вступом у законну силу з 08.07.2017 року змін до ч.2 ст. 182 СК, якими передбачено стягнення мінімального розміру аліментів на одну дитину не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд уважає за необхідне стягнути аліменти в розмірі 1/6 частини на неповнолітню [PERSON] щомісячно, але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на дитину з 08.07.2017 і до досягнення дитиною повноліття. Окрім цього, згідно ст. 198, 199 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дітей, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть надавати таку матеріальну допомогу. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до абз. 1 п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Як убачається з матеріалів справи [PERSON] є повнолітнім та навчається на денному відділенні у Лубенському фінансово-економічному коледжі Полтавської державної аграрної академії, тому суд вважає, що він потребує матеріальної допомоги з боку батьків, а батько - відповідач по справі погоджується сплачувати аліменти на користь позивача на повнолітнього сина у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку. У зв'язку з чим суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на повнолітнього сина, який подовжує навчання. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача на підставі ст. 88 ЦПК України. У відповідності зі ст. 367 ЦПК України рішення підлягає негайному виконанню про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved