Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом та просить припинити право власності [PERSON] на 1/6 частини квартири [ADDRESS] та визнати за позивачем право власності на вказану 1/6 частини квартири [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідач є внуком позивача. Позивач є власником 2/3 частин двохкімнатної квартири [ADDRESS] . Власником 1/6 частини цієї квартири є відповідач по справі, який оформив право спадщини після смерті свого батька (сина позивача). Спірна двохкімнатна квартира загальною площею 53,6 кв.м, житлова площа - 30,0 кв.м., /1 кімната - 13,8 кв.м, 2 кімната - 16,2 кв.м./, кухня - 7,9 кв.м., коридор - 8,4 кв.м., ванна - 2,4 кв.м., санвузол - 1,3 кв.м., лоджія - 1,8 кв.м., кладові - 0,5 кв.м. та 1,3 кв.м., що підтверджується виготовленим технічним паспортом на квартиру. Згідно ст. 365 ЦК України, 1/6 частка будинку є незначною і ніяк не може бути виділена в натурі, оскільки частка відповідача від цілої квартири становить 8,93 кв.м. /53,6:6/ та 5 кв.м. житлової площі /30,0:6/. Квартира є неподільною, адже має один вхід, одну кухню, одну ванну та один санвузол. Спільне володіння і користування спірною квартирою є неможливим, оскільки відповідач не спілкується з позивачем, не проживає та не приймає участі в утриманні квартири. Відповідач забезпечений житлом. Згідно звіту про оцінку квартири встановлено ринкову вартість квартири в сумі 425 140 грн., тобто 1/6 частка становить 70 857 грн., яку позивач згідна сплатити відповідачу, а тому змушена звернутися до суду. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоча подала заяву про розгляд справи у її відсутності та наполягала на задоволенні позовних вимог. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча подав заяву, якою визнає позовні вимоги позивача, просить розглядати справу у його відсутності та згідний отримати гроші в сумі 70 857 грн. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав. Згідно з ч.ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, позивач [PERSON] є власником 2/3 частин квартири [ADDRESS] , а відповідач [PERSON] є власником 1/6 частини спірної квартири. Згідно копії будинкової книги для прописки громадян, що проживають по [ADDRESS] , в даній квартирі постійно зареєстрована [PERSON] , [INFO] . Із копії технічного паспорта на квартиру [ADDRESS] , виготовленого 30.08.2019 ФОП [PERSON] вбачається, що квартира загальною площею 53,6 кв.м, житлова площа - 30,0 кв.м., складається з: коридор - 8,4 кв.м., кладова - 1,3 кв.м., житлова - 13,8 кв.м., кухня - 7,9 кв.м., кладова - 0,5 кв.м., туалет - 1,3 кв.м., ванна - 2,4 кв.м., житлова - 16,2 кв.м., лоджія - 1,8 кв.м. На замовлення позивача [PERSON] виготовлено звіт про вартість майна, який виконано директором ТзОВ «Експерт-Дім-Послуги» [PERSON] з якого вбачається, що станом на 04.09.2019 загальна вартість квартири становить 425 140,00 грн. Частинами 1, 2 та 4ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Відповідно до ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинено за рішенням суду на підставі позову інших співвласників , якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сімї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Для припинення права особи на частку у спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої із обставин, передбачених п. п. 1 - 3 ч. 1ст. 365 ЦК України за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Висновок про істотність шкоди, яка може бути завдана співвласнику, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи та особливостей об`єкта, який є спільним майном. Вказаний висновок викладений у постановах Верховного Суду України від 16 січня 2012 року № 6-81цс11, від 02 липня 2014 року № 6-68цс14. Згідно правового висновку Верховного Суду України від 13 січня 2016 року у справі № 62925цс15, з врахуванням закріплених в п.6 ст. 3 ЦК України засад справедливості, добросовісності та розумності, що спонукають суд до врахування при вирішенні спору інтересів обох сторін, при розгляді справ, у яких заявляються вимоги одного зі співвласників про припинення його права на частку у спільному майні шляхом отримання від інших співвласників грошової компенсації вартості його частки, виділ якої є неможливим, суди мають встановити наступне: чи дійсно є неможливим виділ належної позивачу частки в натурі або чи не допускається такий виділ згідно із законом; чи користуються спільним майном інші співвласники відповідачі по справі; чи сплачується іншими співвласниками, які володіють та користуються майном, матеріальна компенсація позивачу за таке володіння та користування відповідно до частини третьої статті 358 ЦК України; чи спроможні інші співвласники виплатити позивачу компенсацію в рахунок визнання за ними права власності на спільне майно та чи не становитиме це для них надмірний тягар. Вирішуючи спір на підставі наявних у матеріалах справи доказів, суд виходить з того, що частка відповідача в порівнянні з часткою позивача є незначною, реальний виділ вказаної частки є неможливим, відповідач не користується спірною квартирою, а тому припинення його права власності не завдасть істотної шкоди. Отже, враховуючи той факт, що спільне володіння і користування майном між сторонами неможливе, тому наявні підстави, передбачені ст. 365 Цивільного кодексу України, мають місце в даних правовідносинах. Вирішуючи даний позов судом враховано, що відповідач позов визнав повністю, його частка у спірній квартирі є незначною і не може бути виділена в натурі, дане майно є неподільним, зі слів позивача спільне володіння і користування квартирою є неможливим, припинення права власності відповідача на 1/6 частку у спільному майні не завдасть істотної шкоди його інтересам, позивач попередньо вніс вартість цієї частки на депозитний рахунок суду. Беручи до уваги вище наведене, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити та припинити право спільної часткової власності відповідача [PERSON] на 1/6 частину квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , визнати за позивачем [PERSON] право власності на 1/6 частини даної квартири та стягнути з позивача на користь відповідача в рахунок вартості 1/6 частини квартири [ADDRESS] грошову компенсацію в сумі 70 857 грн., яка внесена [PERSON] на депозитний рахунок Стрийського міськрайонного суду Львівської області згідно квитанції № 7 від 27.01.2020.

Outcome: approved