Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 30 листопада 2002 року Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 506. Позивач в обґрунтування своїх вимог за позовом зазначив, що вони знаходяться з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі з 30 листопада 2002 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON] Нікіту Сергійовича, [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалось, оскільки між ними відсутнє взаєморозуміння, у них різні погляди на сімейне життя. Останні п'ять років відносини між сторонами стали далекими від нормальних сімейних відносин, в зв'язку з чим, позивач пішов з родини та останніх три з половиною роки проживає окремо. З відповідачем різні погляди на сімейні і життєві цінності, різні характери, що призвело до того, що стали фактично чужими людьми. На даний момент ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання припинено, та подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Також позивач зазначив, що рішення розірвати шлюб не викликане тимчасовим розладом у сім'ї по випадковим причинами, шлюб фактично розпався, рішення позивача розірвати шлюб є обміркованим, кінцевим, строк для примирення йому не потрібен, оскільки вже тривалий термін не проживає з відповідачем, не має наміру проживати і підтримувати з нею шлюбні, господарські і інші відносини. У судове засідання позивач та представник позивача не зявилися, повідомлялися про дату та час слухання справи своєчасно та належним чином, надали суду заяву, з якої вбачається, що позивач просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить шлюб розірвати про що винести рішення суду, строк на примирення позитивних результатів не дав. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, повідомлялася про дату та час слухання справи своєчасно та належним чином, надала суду заяву, з якої вбачається, що вона просить розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить шлюб розірвати. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Такоєва». Строк на примирення позитивних результатів не дав. Враховуючи, що розгляд справи відбувся у відсутність позивача та відповідача, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову, з наступних підстав: Згідно ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 30 листопада 2002 року Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 506 (свідоцтво про шлюб серії I-ВЛ № 294219 від 18 серпня 2016 року видане повторно). Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії І-ВЛ № 226344 від 30.11.2002 р.), [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії І-ВЛ № 152082 від 10.02.2009 р.), [PERSON] Нікіту Сергійовича, [INFO] (свідоцтво про народження серії І-ВЛ № 118007 від 25.04.2008 р.) батьками яких є сторони по справі. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і зберігання шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. У ході судового розгляду встановлено, що шлюбно-сімейні відносини припинені, сторони не ведуть спільне господарство, у них відсутній єдиний сімейний бюджет. Позивач вважає, що збереження родини не є можливим, строк на примирення позитивних результатів не дав, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідачка не заперечує проти розірвання шлюбу. Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємостосунки подружжя, а саме, що сторони не ведуть спільне господарство, у них відсутній сімейний бюджет, не підтримують шлюбно-сімейні відносини, вважає необхідним шлюб розірвати, так як подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї за неможливе. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідачка при реєстрації шлюбу прізвище змінила з «Сидоренко» на «Такоєва». Оскільки відповідачка змінила прізвище, вона має право залишити його після розірвання шлюбу. Суд, зясувавши фактичні взаємовідносини подружжя, вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сімї неможливим. При таких обставинах, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню. За письмовою заявою відповідачки, суд зазначає про вибір прізвища відповідачем, яка просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Такоєва». Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до положень ст.. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved