Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON], мотивуючи наступним. 23 січня 1999 року вона уклала шлюб з відповідачем, який було зареєстровано виконкомом Криничуватської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області, актовий запис № 1. Її дошлюбне прізвище [PERSON] Від цього шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Одруження з відповідачем виявилося невдалим. Протягом сумісного життя дедалі частіше між ними виникали непорозуміння, що спричиняли повсякденні сварки, навіть через незначні дрібниці, створюючи психологічно нездорову атмосферу в сім'ї, внаслідок чого їх подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити її інтересам та інтересам їх дітей. В зв'язку з цим, в серпні 2013 року вона припинила з відповідачем шлюбні стосунки, і він переїхав проживати до іншого помешкання. Примирення з відповідачем неможливе. Спроби збереження сім'ї позивач вважає недоцільними, оскільки факт її існування лише формальний; тривалий час вона та її чоловік проживають окремо своїм особистим життям і не мають наміру відновити шлюбні стосунки. Спори щодо поділу спільного сумісного майна відсутні. Сторони у судове засідання не з'явилися. Позивач подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, при цьому зазначила про своє бажання залишити прізвище «[PERSON]». Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомив. За таких обставин, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони дійсно перебувають у шлюбі з 23 січня 1999 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження [NUMBER], виданим 09 квітня 2002 року виконкомом Криничуватської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області, актовий запис № 1. Сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідними копіями свідоцтв. Відповідно до ст. 112 СК України суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 СК України. Окрім того, частиною 8 ст. 235 ЦПК України передбачено, що у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. В зв'язку з тим, що позивач [PERSON] надала суду заяву із зазначенням про своє бажання залишити прізвище «[PERSON]», суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню, позивач наполягає на розірванні шлюбу, та відповідач не надав суду заперечення. Статтею 115 СК України передбачено, що документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі викладеного та

Outcome: approved