Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], в якому просить: визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири, яка розташована за адресою: м. Кривий Ріг м-н Сонячний, 44/3, укладений на Криворізькій Універсальній товарній біржі. В обґрунтування позову навела наступне. 20 вересня 2000 року [PERSON] придбав у [PERSON] та її неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], однокімнатну квартиру, загальною площею 33,50 кв.м., жилою площею 17,30 кв.м., що розташована за адресою: м. Кривий Ріг, м-н Сонячний, 44/3. Купівля-продажа цієї квартири була оформлена біржовою угодою представником Криворізької Універсальної товарної біржі [PERSON] 20.09.2000 року за реєстраційним №001/226-Н. Умови біржової угоди були виконані сторонами цієї угоди в повному обсязі, відповідно до вимог, встановлених ст.15 Закону України «Про товарну біржу». В 2000 році вказана квартира, як його приватна власність, була зареєстрована в Криворізькому бюро технічної інвентаризації на його ім'я та були внесені зміни в технічний паспорт на це житло. Згідно ст.657 ЦК України, договір купівлі-продажу нерухомості укладається в письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Недодержання цієї вимоги, згідно ст.220 ЦК України, тягне за собою недійсність договору. Але законом передбачено право сторони визнання угоди дійсною, якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення. Біржова угода купівлі-продажу нерухомого майна була укладена відповідно до вимог законодавства, що діяли на час її укладення. Відповідно до положень Закону України «Про товарну біржу», який діяв на час укладення угоди, Криворізька Універсальна товарна біржа мала право посвідчувати угоди купівлі-продажу нерухомого майна і в подальшому вони нотаріальному посвідченню не підлягали. Покупець набував право власності на обєкт продажу з моменту укладення угоди і реєстрації її на біржі. Дана біржова угода була зареєстрована на Криворізькій Універсальній товарній біржі 20.09.2000 року. Тому вважає, що покупець є добросовісним набувачем нерухомого майна. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Біржова угода купівлі - продажу нерухомості являлася одним із видів правочинів відповідно до положень Закону України «Про товарну біржу», який діяв на час укладення угоди. Таким чином, покупцем всі вимоги, що ставилися до біржової угоди на момент її укладення, були виконані. 28 лютого 2016 року [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина на дану квартиру. 28.07.2012 року [PERSON] було складено заповіт на ім'я позивача [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Криворізького нотаріального округу [PERSON] 29.06.2016 року звернулась до приватного нотаріуса [PERSON] із заявою на отримання спадщини, в цей же день була зареєстрована спадкова справа. 12.07.2016 року приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу [PERSON] їй, позивачу, надано повідомлення про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину на квартиру, що знаходиться за адресою: м. Кривий Ріг, м-н Сонячний, 44/3 після померлого 28 лютого 2016 р. [PERSON], так як документ зареєстрований на Криворізькій Універсальній Товарній Біржі. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою. Відповідно до ст.16 ЦК України єдиним правовим способом захисту прав позивача буде визнання в судовому порядку укладеної угоди з продавцем дійсною та визнання за ним права власності на квартиру за адресою: м. Кривий Ріг, м-н Сонячний,.44/3. У судовому засіданні позивач позов підтримала повністю, підтвердивши зміст позовної заяви. Відповідачі у судове засідання не зявилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки в судове засідання заяв не надавали, від яких не надійшло заяв про розгляд справи за їх відсутності, у зв'язку з чим, на підставі ст. 224 ЦПК України, за згодою позивача, судом проведено заочний розгляд справи. Представник третьої особи Криворізької Універсальної товарної біржі у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. У судовому засіданні досліджені наступні письмові докази: свідоцтво про смерть (а.с.7), заповіт (а.с.8), витяг (а.с.9,10), технічний паспорт (а.с.11-12), повідомлення (а.с.13), договір (а.с.14). Суд, оцінюючі, відповідно до ст. 212 ЦПК України, всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо досліджені наявні у справі докази, вважає, що у судовому засіданні на підставі належних, допустимих, достовірних, взаємоповязаних між собою у сукупності доказів, встановлені наступні факти та обставини. 20 вересня 2000 року на товарній біржі «Криворізька Універсальна» між відповідачами [PERSON], яка діяла від свого імені та як законний представник свого неповнолітнього сина [PERSON] (як продавцем) з однієї сторони та [PERSON] (як покупцем) був укладений договір купівлі-продажу квартири № №3 будинки №44 на м-ні Сонячному у м. Кривому Розі. Вказана квартира зареєстрована у КП ДОР «Криворізьке БТІ» на праві приватної власності за [PERSON] Вказаний договір нотаріально не посвідчений. [PERSON] помер 28 лютого 2016 року. [PERSON] 28 липня 2012 року склав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON], яким заповів квартиру № 3 будинку № 44 на мікрорайоні Сонячний у м. Кривому Розі позивачу [PERSON]. 12 липня 2016 року приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON] відмовлено у видачі [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на квартиру 3 будинку № 44 на мікрорайоні Сонячний у м. Кривому Розі після померлого [PERSON], так як документ, що посвідчує право власності на неї зареєстрований на Криворізькій Універсчальній товарній біржі, згідно договору купівлі продажу. Вказані факти та обставини підтверджуються письмовими доказами: свідоцтвом про смерть (а.с.7), заповітом (а.с.8), витягом (а.с.9,10), технічним паспортом (а.с.11-12), повідомленням (а.с.13), договором (а.с.14). Встановленим у судовому засіданні фактам та обставинам відповідають правовідносини, які регулюються нормами ЦК України (1963 року). У відповідності до ст. 227 ЦК України (1963 року), договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянином. У відповідності до ч. 2 ст. 47 ЦК України, якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. У судовому засіданні встановлено, що сторони повністю виконали угоду договір купівлі-продажу нерухомого майна від 20 вересня 2000 року, який не був нотаріально посвідчений. Сторона договору [PERSON] помер 28 лютого 2016 року, у звязку з чим нотаріально посвідчити вказаний договір на даний час неможливо. У звязку з вказаними обставинами позивач позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом після померлого [PERSON] Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що маються законні підстави для задоволення позову. На підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів в рівних частках на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved