Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], вказуючи, що 10 серпня 2002 року зареєструвала шлюб із відповідачем. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану Бориславського міського управління юстиції Львівської області. У них народився син [PERSON], [INFO] Вони прожили у шлюбі майже 12 років. Однак, за останні роки подружнє життя змінилося, вони не можуть як сім'я проживати разом, виконувати сімейні обов'язки, спокійно вирішувати навіть нескладні поточні проблеми, постійно сперечаються. Причиною цього є різні погляди на подальше життя. Між ними часто виникали сварки та скандали, які відбувалися у присутності їхнього малолітнього сина. Намагання відповідачки покращити сімейні стосунки між ними виявилися марними. У лютому 2014 року після чергового скандалу, який вчинив відповідач, вона з дитиною перейшла проживати до квартири матері. Вже тривалий час відповідач має стосунки з іншою жінкою, з якою має намір створити нову сім'ю. Позивачка теж має надію на створення іншої сім'ї. В результаті вищенаведених обставин позивачка та відповідач прийшли до взаємного висновку, що розлучення це єдиний вихід для них побудувати нове щасливе життя та зберегти нормальне бачення про сім'ю їхньої спільної дитини. Їхня спільна дитина проживає на буде проживати з нею, а питання майна, набутого в період перебування її та відповідача у шлюбі, будуть вирішувати поки у позасудовому порядку. Просить ухвали рішення про розірвання шлюбу, оскільки їхнє подальше спільне життя як подружжя є неможливим, а збереження шлюбу суперечить як її інтересам, так і інтересам їхньої дитини. Сторони в судове засідання не прибули, подали в суд заяви про розгляд справи в їх відсутності. Позивач позовні вимоги підтримує, відповідач позовні вимоги визнає. Відповідно до вимог ст. 169 ЦПК України, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних доказів. Відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу не здійснювалось через неявку в судове засідання осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з подружжя, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено, сторони припинили шлюбні відносини. Шлюб між ними має формальний характер. Спору щодо проживання сина та поділу майна у них немає. Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. Суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сім'ї та поновлення шлюбних відносин неможливе, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті права та права їхньої дитини. Суд вирішуючи питання про розірвання шлюбу вважає за необхідне з'ясувати прізвище позивача після розірвання шлюбу. Позивачем заявлено клопотання про залишення їй прізвища, яке вона отримала після реєстрації шлюбу. У відповідності до вимог ст.88 ЦПК України, оскільки позовні вимоги задоволені повністю, та ухвалою суду відстрочено позивачу сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі, тому з відповідача підлягає стягненню дохід держави судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved