Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-01 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] 110289 гривень боргу та судові витрати. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, мотивуючи їх тим, що 31 травня 2013 року відповідач отримав від [PERSON] 5 тис. доларів США, як аванс за придбання належного йому на праві приватної власності житлового будинку, що по [ADDRESS]. Також позивач передала відповідачу 2 тис. доларів США для фінансування ремонтних робіт в даному житловому будинку, що разом становить 7 тис. доларів США, що еквівалентно 110289 грн. 20 коп., В свою чергу [PERSON] зобов'язався продати житловий будинок [PERSON] .та нотаріально посвідчити договір купівлі - продажу до 31 грудня 2014 року. Однак відповідач своїх зобов'язань не виконує, коштів не повертає. Факт укладення договору підтверджується письмовою розпискою відповідача. Відповідач позов визнав частково, не заперечує факту отримання 5000 доларів США, однак в решті вимог позов заперечує, пояснюючи це тим, що робіт на суму 2 тис. доларів США не проведено. Дослідивши та оцінивши матеріали справи суд встановив, що 31 травня 2013 року відповідач отримав від позивача 7000 доларів США як аванс за покупку житлового будинку, що по [ADDRESS] та кошти на проведення ремонту. У випадку не укладення договору купівлі - продажу будинку до 31 грудня 2014 року відповідач зобов'язався повернути вказану суму позивачу. Дані факти підтверджуються письмовою розпискою відповідача від 17 жовтня 2013 року. [PERSON] своїх зобов'язань не виконав, договору купівлі - продажу між сторонами до 31 грудня 2014 року укладено не було, отриманих коштів відповідач позивачу добровільно не повернув. Суд приходить до висновку, що розписка відповідача від 17 жовтня 2013 року засвідчує, крім факту отримання коштів, наміри сторін укласти попередній договір до договору купівлі - продажу. Однак, відповідно до ч.1 ст.640 ЦК України попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена - у письмовій формі. Розписка відповідача викладена у простій письмовій формі, тому відповідно до ст.657, ч.3 ст. 640, ч.1 ст.219 ЦК України, даний правочин між сторонами є нікчемним. Тобто відповідач отримав від позивача 7000 доларів США без достатньої правової підстави. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Дане положення застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Оскільки факт отримання коштів підтверджується письмовим доказом, права позивача підлягають судовому захисту, шляхом стягнення в його користь з відповідача суми безпідставно отриманих коштів - 7000 доларів США, що еквівалентно 110289 грн. 20 коп. Також представник позивача просить стягнути з відповідача 3000 грн. витрат на правову допомогу. Однак дані вимоги не обґрунтовані, розрахунків чи інших доказів не надано. Суд, відповідно до вимог ст.1 Закону України «Про граничні розміри компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», враховуючи складність справи, час необхідний для підготовки та участі в судових засіданнях у даній справі, вважає, що позов в цій частині слід задовольнити частково, стягнувши з відповідача в користь позивача 1000 гривень витрат на правову допомогу. Крім цього з відповідача в користь позивача слід стягнути 1103 грн. судового збору, який було сплачено при поданні позову. Таким чином позов підлягає задоволенню частково. На підставі викладеного вище та

Outcome: partial