Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про те, що відповідно до рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 22 січня 2018 року у справі № 705/5020/17 у громадянина [PERSON] було вилучено, за умовами договору, та їй передано у власність 1/2 ідеальну частину нежитлової будівлі шашличної з іншими будівлями та спорудами, що розташована на автодорозі Львів-Кіровоград-Знам`янка 521 км + 500 м. Право власності на вказану 1/2 ідеальну частину зареєстроване в установленому законом порядку за нею, а тому є таким, що набуте нею правомірно і на законних засадах. У відповідності до вимог ЗУ «Про виконавче провадження», накладати арешт на майно в процедурі виконавчого провадження надається право лише у випадку, коли таке майно належить на праві власності саме боржнику У зв`язку з цим, просить суд скасувати арешт 1/2 ідеальної частини нежитлового приміщення шашличної з іншими будівлями та спорудами, що розташована на автодорозі Львів-Кіровоград-Знам`янка 521 км + 500 м, що належить [PERSON] та внесений постановою державного виконавця Рибак Людмили Василівни Уманського районного відділу ДВС № 55758909 від 08 лютого 2018 року. Представник позивача адвокат Прудиус М.А. в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та факти, викладені у позові, просить суд позов задовольнити, в подальшому в судове засідання не з`явився, на адресу суду подав письмову заяву, у якій просить суд справу слухати у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить суд позов задовольнити. Представник відповідача Рибак Л.В. в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог, пояснила, що державним виконавцем, на підставі виконавчого листа щодо стягнення з [PERSON] на користь ПАТ АБ «УкргазБанк» заборгованості у розмірі 182454,47 грн. в межах виконавчого провадження 08.02.2018 року було накладено арешт на майно [PERSON] . Інформація про те, що існує рішення суду від 22.01.2018 року, яким за [PERSON] визнано право власності на 1/2 частину нежитлового приміщення, розташованого на автодорозі Львів-Кіроград-Знам`янка, їм відомо не було. Крім того, на час винесення рішення суду від 22.01.2018 року Уманським міськрайонним судом не було враховано той факт, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно існує номер запису про обтяження про арешт всього майна [PERSON] . У зв`язку із зазначеним, просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. В подальшому в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлені своєчасно, про причини неявки до суду не повідомляли. Суд, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, врахувавши позицію сторін по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом достовірно встановлено, що згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяжень сформованого 08.02.2018 року було зареєстровано обтяження, а саме накладено арешт на майно [PERSON] - нежитлове приміщення, розташоване на території сільської ради с. Родниківка Уманського району Черкаської області, авдорога Львів-Кіровоград-Знам`янка 521 км + 500 м. При цьому, згідно рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 22 січня 2018 року, прийнятого у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , позов задоволено та визнано за [PERSON] право власності на 1/2 частину нежитлової будівлі (шашличної), що розташована на автошляху Львів-Кіровоград-Знам`янка км. 521+500 м в складі шашличної «А-1», прибудови «А-1-1», вбиральні «Б», навісу «В», навісу «Г», ганку № 1 , вигрібної ями № 2, огорожі № 3. 11.06.2019 року представник власника майна [PERSON] - адвокат Прудиус М.А. звернувся до начальника Уманського районного відділу Державної виконавчої служби із заявою про часткове скасування арешту, а саме просив скасувати постанову державного виконавця Рибак Л.В. № 55758909 від 08 лютого 2018 року в частині накладеного арешту на майно [PERSON] - 1/2 ідеальна частина нежитлового приміщення шашличної з іншими будівлями та спорудами, що розташована на автодорозі Львів-Кіровоград-Знам`янка 521 км + 500 м. Оскільки арешт було накладено на майно [PERSON] при тому, що арешт на майно в процедурі виконавчого провадження надається право лише у випадку, коли таке майно належить на праві власності саме боржнику. Відповідно до п. 11 постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» при розгляді позову про визнання права власності на арештоване майно та/або зняття арешту з майна судам слід всебічно і повно з`ясовувати обставини, наведені позивачем на підтвердження своїх вимог, неухильно дотримуватися при цьому як правових норм, що гарантують права осіб, які беруть участь у справі, так і положень про належність та допустимість доказів. Пунктом 2 вказаної постанови встановлено, що позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або інші законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю У ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України зазначається, що власнику належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. ч. 1, 7 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Діяльність власника може бути обмежена лише у випадку і порядку, встановлених законом. Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Також статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплений принцип непорушності права приватної власності, що означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону, за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Судом встановлено, що арешт на нежитлової будівлі (шашличної), що розташована на автошляху Львів-Кіровоград-Знам`янка км. 521 + 500 м був накладений на підставі постанови державного виконавця у виконавчому провадженні щодо стягнення заборгованості із [PERSON] , при тому, що власником вказаного приміщення є позивач по справі, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, у зв`язку з укладенням мирової угоди, та рішенням суду у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] . Таким чином боржник [PERSON] не є власником майна, а саме нежитлового приміщення, розташованого на автодорозі Львів-Кіровоград-Знам`янка 521 км + 500м, на яке накладений арешт. Суд погоджується з доводами позовної заяви та вважає, що накладений державним виконавцем арешт на майно позивача по справі порушує права [PERSON] , як належного власника майна. За таких обставин, з метою недопущення порушення права власності позивача, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити. На підставі викладеного та

Outcome: approved