Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом в інтересах неповнолітньої дитини до [PERSON] про надання дозволу на зняття з реєстрації місця проживання неповнолітньої дитини та здійснення реєстрації без згоди батька, посилаючись на те, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 29 червня 2013 року, який розірвано на підставі рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 14.11.2017 року. Від шлюбу у сторін народилася дочка [PERSON] [INFO] , яка проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. В даний час позивач проживає в [ADDRESS] з чоловіком з яким вона одружилася 08.07.2020 року. Тому у позивача виникла необхідність у належному оформленні місця проживання дитини. Посилаючись на обставини викладені вище, позивач просила суд надати дозвіл на реєстрацію місця проживання неповнолітньої дитини в [ADDRESS] , з одночасним зняттям з реєстрації місця проживання за адресою: [ADDRESS] , без письмової згоди батька дитини - [PERSON] . Ухвалою суду від 05 жовтня 2020 року позов прийнято до розгляду з відкриттям загального позовного провадження та початком підготовчого провадження. В судове засідання позивач не з`явилася, на адресу суду направила письмову заяву про розгляд справи без її участі. Вимоги позову підтримала, наполягала на їх задоволенні з підстав, викладених в позові. Відповідач в судове засідання не з`явився, направив письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги позивача визнав, не заперечував проти задоволення позову. Суд, дослідивши письмові докази по справі та оцінивши їх в сукупності, враховуючи позицію учасників справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 29 червня 2013 року, між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який розірвано на підставі рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 14.11.2017 року. Від шлюбу у сторін народилася дочка [PERSON] [INFO] , яка проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. [PERSON] є матір`ю [PERSON] [INFO] (а.с.7). Батьком дитини є [PERSON] - відповідач по справі. Зареєстроване місце проживання [PERSON] [INFO] за адресою: [ADDRESS] , згідно довідки №986 (а.с.6). Як встановлено судом, позивач 18 травня 2020 року зверталася до Відділу ведення реєстру територіальної громади м.Чернівці із заявою про зняття з реєстрації місця проживання малолітньої дитини за адресою: [ADDRESS] , однак їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю письмової згоди батька дитини на зміну реєстрації місця проживання дитини (а.с.11). Відповідно до ч.2 ст.154 СК України, батьки мають право звертатися до суду, органів державної влади, органів місцевого самоврядування та громадських організацій за захистом прав та інтересів дитини, а також непрацездатних сина, дочки як їх законні представники без спеціальних на те повноважень. Відповідно до ч.8 ст.7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Як визначено ст.ст.141, 153 СК України, яка кореспондує зі ст.11 Закону України «Про охорону дитинства», мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого ч.5 ст.157 СК України. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Частиною 3 ст.29 ЦК України передбачено, що місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. Згідно з ч.1 ст.242 ЦК України, батьки (усиновлювачі) є законними представниками своїх малолітніх та неповнолітніх дітей. Частиною 1 статті 33 Конституції України передбачено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Відповідно до ч.5 ст.6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників. Статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація та зняття з реєстрації місця проживання особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників. Відповідно до п.2.2 Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 22 листопада 2012 року №1077, для реєстрації місця проживання особа або її законний представник подає до територіального підрозділу ДМС, а після утворення центрів надання адміністративних послуг - до відповідного центру, окрім інших документів, документи, що підтверджують: право на проживання в житлі - ордер, свідоцтво про право власності, договір найму (піднайму, оренди) або інші документи. У разі відсутності зазначених документів реєстрація здійснюється за згодою власника, співвласників житла, наймача та членів його сім`ї на реєстрацію місця проживання; свідоцтво про народження, якщо реєструється місце проживання дитини, яка не досягла 16-річного віку. Пунктом 2.3 вказаного Порядку встановлено, що відомості про дітей до 14 років, місце проживання яких реєструється з батьками, вноситься до заяви одного з них. При проживанні батьків за різними адресами для реєстрації місця проживання дитини, яка не досягла 14 років, разом з одним з батьків надається письмова згода другого з батьків та довідка територіального підрозділу або адресно-довідкового підрозділу територіального органу ДМС України за місцем його проживання про те, що дитина не зареєстрована разом з ним. Пунктом 18 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року №207 також передбачено, що у разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами місце проживання дитини, яка не досягла 14 років, реєструється разом з одним із батьків за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому законом порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування). Орган реєстрації відмовляє в реєстрації/знятті з реєстрації місця проживання, якщо, зокрема, особа не подала необхідних документів або інформації. Рішення про відмову в реєстрації/знятті з реєстрації місця проживання приймається в день звернення особи або її представника шляхом зазначення у заяві про реєстрацію/зняття з реєстрації місця проживання підстав відмови. Зазначена заява повертається особі або її представникові (п.11 Правил реєстрації місця проживання). Як встановлено судом, відповідач [PERSON] , який є батьком малолітньої дитини [PERSON] , однією сім`єю з матір`ю дитини - позивачем не проживає, та позивач не має можливості отримати від відповідача письмову згоду на зняття з реєстрації місця проживання їх дитини для реєстрації за місцем фактичного проживання. Будь-яких обставин, які б свідчили про наявність спору між батьком та матір`ю дитини щодо визначення її місця проживання, судом не встановлено. Разом з тим, відсутність реєстрації місця проживання дитини за місцем фактичного проживання суперечить інтересам дитини та суттєво обмежує реалізацію її прав, що гарантовані Конституцією та законами України, зокрема, права на охорону здоров`я, на освіту та соціальний захист. Таким чином, вирішуючи спір щодо надання дозволу на реєстрацію місця проживання дитини зі зняттям з місця попередньої реєстрації без згоди батька, враховуючи позицію відповідача, який не заперечував проти задоволення позову, а також з урахуванням всіх обставин, досліджених в судовому засіданні доказів, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити.

Outcome: approved