Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просила змінити її черговість спадкування за законом після смерті [PERSON] та надати право на спадкування разом із спадкоємцем другої черги - [PERSON], стягнути на її користь з [PERSON] судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп. В обґрунтування позову зазначила, що [INFO] помер її двоюрідний брат [PERSON], заповіту не залишив. Після його смерті залишилося спадкове майно. Заяви про прийняття спадщини подали: за правом представлення, відповідно до ч.3 ст.1266 ЦК України, [PERSON] - племінниця померлого та дочка померлого [PERSON], що був рідним братом [PERSON](спадкоємиця ІІ черги) та за правом представлення, відповідно до ч.4 ст.1266 ЦК України, [PERSON] - двоюрідна сестра померлого [PERSON] та дочка [PERSON], дядька спадкодавця, що також помер (спадкоємиця ІІІ черги). Інших спадкоємців у [PERSON] не має. В період з 2007 року, ще за життя спадкодавця, позивач здійснювала постійний догляд за батьком спадкодавця - своїм пристарілим дядьком [PERSON], 1933 року народження, тобто готувала їжу, прала білизну, купувала продукти харчування та ліки, прибирала в оселі, викликала до нього лікаря та слідкувала за лікуванням, оскільки його діти при житті з ним не проживали, а його дружина померла, дядько потребував постійної допомоги, бо був пристарілою та хворою людиною (хвороба суглобів). Позивач слідкувала за його присадибною ділянкою та доглядала за тваринами, бо він мав домашню худобу. При цьому, оскільки в дядька була невелика пенсія, то все необхідне для нього -ліки, харчі, засоби гігієни та інше вона купувала за свій кошт, тобто надавала йому й матеріальну допомогу. Коли [PERSON] помер, саме позивач займалась його похованням та утриманням його будинку. При житті двоюрідного брата [PERSON] позивач постійно з ним спілкувалася з приводу як догляду за його батьком, так і з його власних справ. [PERSON] був поодинокою та замкненою людиною, фактично він спілкувався тільки з позивачем. Вона постійно провідувала його. Саме їй зателефонували сусіди, коли він помер. Позивач негайно виїхала до Харкова, подзвонила матері відповідача і сповістила її про смерть [PERSON] Надалі позивач займалася організацією поховання брата та поховала його в селі Олександрівка за свій власний кошт. Позивач вважає, що має право на спадкування після [PERSON] на рівні з його племінницею [PERSON], бо вона фактично виконувала всі функції, які повинні були виконувати як син - [PERSON] так і онука - [PERSON], а саме доглядати за батьком і дідом - [PERSON] В судовому засіданні позивач та її представник [PERSON], позовні вимоги повністю підтримали, посилаючись на вищевикладене, просили суд позов задовольнити. Представники відповідача, проти задоволення позовних вимог заперечували, зазначили що позивач не здійснювала нагляд за померлим [PERSON], оскільки він був в змозі піклуватись про себе та сторонньої допомоги не потребував, не надавала йому матеріальної допомоги. Вважали, що підстави для зміни черговості спадкоємців, відсутні оскільки наявність добрих стосунків між двоюрідними братом і сестрою не свідчать про той факт, що мають місце обставини передбачені ч. 2 ст.1259 ЦК України. Від представника третьої особи - Приватного нотаріуса Харківського нотаріального округу Сипачової І.М. до початку судового засідання надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності та ухвалення рішення на розсуд суду, з урахуванням вимог діючого законодавства. Суд, вислухавши пояснення сторін та їх представників, допитавши свідків, дослідивши докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], який постійно проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS], помер [INFO], про що видане свідоцтво про смерть від 05.02.2016 року, серія [NUMBER] (а.с.31 т. 1). Після смерті [PERSON] приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Сипачовою І.М. відкрито спадкову справу №02/2016 (а.с. 10,52 т. 1). До нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернулась, відповідно до ч.3 ст. 1266 ЦК УКраїни, [PERSON], племінниця померлого та дочка померлого 06.04.2013 року [PERSON]- рідного брата [PERSON] і вона є спадкоємцем другої черги за законом. Також заяву про прийняття спадщини подала за правом представлення, відповідно до ч.4 чт.1266 ЦК України, двоюрідна сестра померлого і дочка померлого [INFO] [PERSON] - рідного дядька [PERSON], - спадкоємиця третьої черги за законом.(а.с.10,9 т. 1). Факт відсутності заповітів після смерті [PERSON] підтверджено сторонами та їх представниками в ході судового розгляду. Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до положень ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Статтями 1261-1265 ЦК передбачено п'ять черг спадкоємців за законом. Статтею 1267 ЦК України визначено, що частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Утім, закріплене законом правило черговості може бути змінено на підставі ст. 1259 ЦК. Відповідно до ч. 2 ст. 1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Черговість одержання права на спадщину може бути змінена шляхом договору між спадкоємцями, які прийняли спадщину , що передбачено частиною 1 статті 1259 ЦК України, або на підставі рішення суду, що передбачено частиною 2 статті 1259 ЦК України. Відповідно п.5.2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» N 24-753/0/4-13 від 16.05.2013р. черговість одержання права на спадкування може бути змінена шляхом договору між спадкоємцями, які прийняли спадщину (ч. 1 ст. 1259 ЦК), або на підставі рішення суду (ч. 2 ст. 1259 ЦК). Судовий порядок зміни черговості застосовується на підставі задоволення позову спадкоємця наступних черг до спадкоємців тієї черги, які безпосередньо закликаються до спадкування. Право на пред'явлення позову про зміну черговості спадкування мають лише спадкоємці за законом. Підставами для задоволення такого позову є сукупність наступних юридичних фактів, встановлених у судовому порядку: 1) здійснення опіки над спадкодавцем, тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами); 2) матеріальне забезпечення спадкодавця; 3) надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріалізоване вираження, - прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири; 4) тривалий час здійснення дій, визначених у пунктах 1 - 3; 5) безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом. Для задоволення позову необхідна наявність всіх п'яти вищезазначених обставин. В зазначеній категорії справ підлягає встановленню судом також факт належності сторін до спадкоємців за законом різних черг. Слід зазначити, що зміна черговості спадкування лише надає право спадкоємцю наступної черги на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, а не визнає його спадкоємцем цієї черги. Отримавши право на спадкування разом із спадкоємцями іншої черги, такий спадкоємець вважається спадкоємцем тієї черги, до якої він належить відповідно до статей 1261 - 1265 ЦК. В контексті ч. 2 ст. 1259 ЦК слово «опікувалася» законодавець вживає дещо в незвичному розумінні. У цьому випадку йдеться не про опіку у звичайному її розумінні, як визначено главою 6 ЦК «Опіка та піклування», ст. 67 якої, наприклад, опікунові надано право вчиняти правочини від імені підопічного, зобов'язано опікуна створювати підопічному необхідні побутові умови, забезпечувати доглядом тощо. Під поняттям «опікуватися» слід розуміти надання звичайних фактичних послуг особі, яка перебуває в безпорадному стані і потребує сторонньої допомоги: приготування їжі, прибирання квартири, прання білизни тощо. Надання допомоги спадкодавцеві «протягом тривалого часу» - оціночна категорія та має визначатися судом з урахуванням обставин конкретної справи. У будь-якому випадку дії спадкоємця не повинні мати разовий, епізодичний характер, і допомога, що надається, має бути систематичною. Фізична особа, яка тривалий час опікувалася, матеріально забезпечувала спадкодавця, за рішенням суду закликається до спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, які мають право на спадкування, і спадщина поділяється між ними у рівних частках. Отже, до правовідносин, що виникають при цьому, застосовується ст. 1267 ЦК, відповідно до якої частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Тобто, за змістом вказаної норми, при вирішенні питання про зміну черговості спадкування позивач повинен довести факт опікування, матеріального забезпечення спадкодавця протягом тривалого часу та перебування спадкодавця в безпорадному стані, тобто стані, обумовленому похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли особа не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Як зазначається в п. 6 постанови № 7 від 30 травня 2008 року Пленуму Верховного Суду України, під безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Доказами безпорадності спадкодавця можуть бути документи, що підтверджують тяжкість стану здоров'я: виписки з історії хвороби, амбулаторні картки, висновки медичних закладів, документи про інвалідність тощо. Отже, безпорадність особи пов'язана саме зі станом її здоров'я. У Законі міститься вичерпний перелік обставин, за наявності яких можлива зміна черговості, що не потребує розширеного тлумачення. Відсутність хоча б однієї із таких обставин зумовить застосування загального порядку черговості спадкування, визначеного у ст. 1258 ЦК. Позивач в обґрунтування позову зазначає, що піклувалась про [PERSON], що був батьком [PERSON], надавала йому матеріальну допомогу, піклувалась про нього, бо він потребував цього, слідкувала за його будинком та домашніми тваринами. Зазначені обставини підтверджуються Інформацією Олександрівської сільської ради Золочівського району Харківської області № 594 від 01.08.2016р. та Актом до неї ( а.с.53-55 т. 1). Що стосується самого [PERSON], позивач за життя підтримувала з ним зв'язок, після смерті організувала похорон та забрала до себе на утримання його домашніх собак. Зазначені обставини підтверджуються поясненнями позивача, не заперечуються відповідачем, а також підтверджується Інформацією виконавчого комітету Олександрівської сільської ради Золочівського району Харківської області № 594 від 01.08.2016р.( а.с. 53 т. 1), Актом до неї (а.с. 54 т. 1), Довідкою № 585 від 29.07.2016 року (а.с. 56 т.1), накладною про затрати на помини, виданою ФОП «[PERSON]» 06.02.2016 року (а.с. 57 т. 1 ) та поясненнями свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Інших фактичних обставин справи в обґрунтування своїх позовних вимог позивачем не надано. Відповідно до висновку експерта №449-ДМ/16 судово-медичної експертизи трупу [PERSON], 1958 р.н., від 04.02.2016 року, причиною смерті гр-на [PERSON] стало гостре отруєння етиловим спиртом, про це свідчать, як ознаки раптової смерті (ціаноз обличчя, розширення зірниць, рідкий стан крові, венозне повнокров'я внутрішніх органів, крововиливи у вигляді крапок на поверхнях серця та легенів), а також ознаки часто споглядаємі при цьому роді смерті - набряк повік, корня язика, легенів, тканини головного мозку й м'яких мозкових оболонок, а також високий вміст етилового спирту в крові трупа 6,4% промілє. Дана концентрація, згідно офіційних таблиць, (стосовно живих осіб), відповідає його вмісту при смертельному отруєнні алкоголем. Будь-яких тілесних ушкоджень при експертизі трупу не встановлено.(а.с. 199-201 т. 1 ). З медичної карти амбулаторного хворого № 797 на ім'я [PERSON], вбачається, що останній з приводу наявності тяжких хронічних хвороб до медичного закладу не звертався (а.с. 220-226 т. 1 ). Ухвалою суду від 22.02.2017 року у справі призначено посмертну комісійну судово-медичну експертизу у відношенні померлого [PERSON] Відповідно до висновку експерта № 92-КЕ/2017/пп від 28.02.2017 року, згідно наданої медичної документації' (амбулаторна карта № 13726 та амбулаторна карта № 797) [PERSON] звертався за медичною допомогою в останнє у 2011 році. Будь-які відомості медичного характеру про стан його здоров'я з 2011 року до настання смерті (труп знайдено 04.02.2016. востаннє бачили живим 03.02.2016) в наданих матеріалах справи, відсутні. Виходячи із «Висновку експерта» № 449-Дм/16 судово-медичної експертизи трупа відомо, що смерть [PERSON] настала внаслідок гострого отруєння етиловим спиртом, про що свідчать, як ознаки раптової смерті (цианоз обличчя, розширення зіниць, рідкий стан крові, венозне повнокров'я внутрішніх органів, крововиливи у вигляді крапок на поверхнях серця та легенів), а також ознаки часто споглядаємі при цьому роді смерті - набряк повік, корня язика, легенів, тканини головного мозку й м'яких мозкових оболонок, а також високий вміст етилового спирту в крові трупа 6,4% промілє. Крім цього, при судово-медичній експертизі трупа встановлені морфологічні ознаки, що вказують на наявність хронічної серцево-судинної патології у [PERSON] (атеросклеротична хвороба серця, гіпертонічна хвороба) - збільшене в об'ємі та масі серце 14x13,5x9см. маса 700гр.; атеросклеротичні зміни з боку аорти, коронарних артерій та артерій головного мозку, дифузний кардіосклероз, артеріолонефросклероз. Однак ознак загострення цієї патології, або слідів раніше перенесених гострих станів (інфаркту, інсульту, тощо) при експертизі трупа не встановлено. Також не описані ознаки декомпенсації функції серцево-судинної системи - набряки кінцівок, гідроторакс, асцит, тощо. У зв'язку з вищенаведеним, виходячи із відомостей зазначених у медичній документації та результатів судово-медичної експертизи трупа, судово-медичних даних, які б давали підстави вважати, що [PERSON] потрібна була опіка та піклування, не має.( а.с. 2-6 т. 2) З урахуванням вищенаведеного, а також пояснень свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], стосовного того, що [PERSON] не був особою похилого віку, тяжких хвороб, які вимагають необхідності в сторонньому догляді та опікуванні, не мав та був самостійною людиною, суд не вбачає підстав для застосування положень ч. 2 ст. 1259 ЦК України, щодо [PERSON], а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог: у разі відмови в позові - на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed