Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача Львівської міської ради про визнання за нею права власності за набувальною давністю на 1/3 частини квартири [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на частку квартири за адресою: [ADDRESS] . Співвласниками вищевказаної квартири є також позивач та її донька [PERSON] . Відповідно до витягу із розпорядження Виконавчого комітету Галицької районної адміністрації Львівської ради народних депутатів №76 від 01.03.1995 [PERSON] з сім`єю у складі трьох осіб надано дозвіл на проживання в квартирі за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до свідоцтва про право власності на квартиру така зареєстрована на праві спільної сумісної власності, частки у такій є рівними. Позивач та її донька до цього часу проживають у такій квартирі. За життя [PERSON] заповіту не склав, після його смерті спадщину у вигляді частки в вищевказаній квартирі ніхто не приймав, не оформляв, спадкова справа не заводилась. Позивач фактично, добросовісно, відкрито та безперервно володіє та користується квартирою в цілому, підтримує належний стан, здійснює витрати на утримання такої, більше 22 років володіє нею, в тому числі 1/3 частиною, яка належала [PERSON] . У зв`язку з цим, вважає, що існують підстави для визнання права власності на частку квартири за набувальною давністю. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, надала пояснення, аналогічні змісту такого та відповіді на відзив (а.с. 121-126). Також зазначила, що [PERSON] сплачує за надані до квартири комунальні послуги, згідно з довідкою ЛКП «Піл Зуброю» заборгованість щодо сплати комунальних платежів відсутня. Фак проживання останньої за адресою: [ADDRESS] підтверджується довідкою з місця проживання, актом обстеження житла. Зазначення адреси проживання [PERSON] в позові [PERSON] у [ADDRESS] є технічною помилкою. В свою чергу, [PERSON] , яка є її матір`ю, не володіла квартирою на [ADDRESS] , не сплачувала комунальні платежі, не здійснювала дій щодо утримання такого майна. Витягом із спадкового реєстру підтверджується те, що після смерті [PERSON] не вчинялись жодні дії щодо прийняття чи відмови від спадщини. Станом на сьогодні не має жодних осіб, які претендують на його майно, а саме 1/3 частки квартири на [ADDRESS] . Позивач, у відповідності до ст. 344 ЦК України, добросовісно заволоділа майном, продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном більше десяти років, відтак існують підстави для визнання за останньою права власності на 1/3 частини вищевказаної квартири за набувальною давністю. Представник відповідача Львівської міської ради Синьовський Б.В. в судовому засіданні позов не визнав з підстав, що викладені у відзиві на позовну заяву (а.с 89). Зазначив, що позивач стверджує, що нібито ніхто окрім неї не здійснював та не здійснює витрат щодо утримання квартири, не цікавиться такою, переконує, що права та інтереси будь-яких осіб не порушує та впродовж 22 років користується 1/3 частки квартири, що залишись після смерті [PERSON] , а інші особи не заявляють вимог щодо повернення вказаного майна. Проте, з приводу 1/3 частки квартири [ADDRESS] , що залишилась після смерті [PERSON] , до Сихівського районного суду м.Львова зверталась [PERSON] про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, а [PERSON] у такій справі була третьою особою, при цьому вказано адресу проживання останньої [ADDRESS] . У своєму позові [PERSON] стверджувала, що спірну частку квартири успадкувала після смерті її чоловіка [PERSON] , а той в свою чергу нібито успадкував таку від його батька [PERSON] . Рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 19.06.2020 у справі №464/262/20 відмовлено [PERSON] у задоволенні позову у зв`язку з відсутності поважності пропуску строку звернення для прийняття спадщини. Вважає, що достатні підстави для визнання за позивачем права власності за набувальною давністю відсутні. Просив суд у задоволенні позову відмовити. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилась, належним чином повідомлялась про дату, час та місце розгляд справи. Третя особа [PERSON] в судове засіданні не з`явилась, звернувшись до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Суд, заслухавши пояснення учасників розгляду, дослідивши матеріали справи в їх сукупності та перевіривши такі доказами, дійшов наступного висновку. Згідно з витягом із розпорядження виконавчого комітету Галицької районної адміністрації Львівської міської ради народних депутатів №79 від 01.03.1995 [PERSON] на склад сім`ї із трьох осіб: [PERSON] , донька [PERSON] та дідусь [PERSON] надано дозвіл на проживання в будинку [ADDRESS] (а.с. 15). 18.07.1987 [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , у зв`язку з чим змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с. 9). Відповідно до свідоцтва про право власності на квартиру № [NUMBER] від 12.09.1996, виданого Виконавчим комітетом Львівської міської Ради народних депутатів, зареєстрованим у Львівському міжміському бюро технічної інвентаризації 30.09.1996 за №19725, квартира [ADDRESS] на праві спільної сумісної власності належить [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с. 10). Як видно з довідки про склад сім`ї наймача ізольованої квартири та займані ним приміщення №624 від 29.05.1995 у квартирі [ADDRESS] були на той час зареєстровані та проживали [PERSON] , [PERSON] , та [PERSON] (а.с. 16). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого відділом РАГС Львівського міськвиконкому 08.09.1997, [PERSON] помер [INFO] (а.с 8). Із довідки з місця проживання №133 від 09.12.2019, виданої ЛКП «Старий Сихів», випливає, що у квартирі [ADDRESS] зареєстровано троє осіб: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с. 11). Із акту комісії ЛКП «Старий Сихів» №638 від 07.12.2019 встановлено, що [PERSON] до дня смерті проживав за адресою: [ADDRESS] та вів спільне господарство з внучкою [PERSON] (а.с. 12). Також встановлено, що рішенням Сихівського районного суду від 19.06.2020 у задоволенні позову [PERSON] до Львівської міської ради, за участі третіх осіб: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] відмовлено у зв`язку з відсутністю поважних причин щодо прийняття спадщини протягом шести місяців з моменту її відкриття. Згідно ч. 2 ст.\~328\~ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом (ч. 1 ст. 344 ЦК України). Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 «Про судову практику у справах про захист права власності та інших речах прав», відповідно до частини першої\~статті 344\~ЦК України,\~особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено\~ЦК України. При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. Як видно з витягів із Спадкового реєстру №58902232 та №58902219 від 26.12.2019, із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до нотаріальної контори ніхто не звертався, спадкова справа не заводилась, свідоцтва про право на спадщину не видавалось (а.с. 13-14). Крім цього, [PERSON] звернулася до суду з заявою від 11.01.2021, відповідно до якої позовні вимоги [PERSON] визнає та не заперечує щодо задоволення таких (а.с. 161). Судом встановлено, що позивач утримує та доглядає квартиру [ADDRESS] , сплачує за надані житлово-комунальні послуги, що, зокрема, підтверджується квитанціями про сплату таких та довідкою від 28.10.2020, виданою ЛКП «ПІд Зуброю», про відсутність заборгованості (а.с. 127-128, 130-135). Враховуючи наведене у сукупності, а також те, що належна [PERSON] , який помер [INFO] , 1/3 частина квартири [ADDRESS] , не була успадкована, відумерлою спадщина в установленому законом порядку не визнавалась, позивач [PERSON] добросовісно заволоділа\~вказаним майном,\~продовжує відкрито,\~безперервно володіти\~таким вже\~більше десяти\~років та\~при цьому\~спадкоємцем [PERSON] \~не є, наявні достатні підстави для визнання за [PERSON] права власності на це майно за набувальною давністю, а сам факт обізнаності особи про те, що вона не є власником речі не виключає добросовісності володіння за умови, що заволодіння майном не відбулося з порушенням норм права. Іншим чином захистити права [PERSON] , яка одночасно є власником іншої частки цієї ж квартири, неможливо. Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги є обґрунтованими та такі необхідно задовольнити. На підставі статей 321, 328, 344 ЦК України та

Outcome: approved