Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-22 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилається на ті обставини, що вона та відповідач мають сина [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча і зобов'язаний це робити. Враховуючи викладене, просила стягнути на її користь з [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, з моменту подачі позову до суду. Також, просила допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць та стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати в сумі 300 гривень. В судовому засіданні позивач вимоги підтримала. Відповідач позов визнав. Згідно з положеннями ст. 130 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем у попередньому судовому засіданні, суд, у відповідності зі ст. 174 ЦПК України, та за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вислухавши позивача, відповідача, дослідивши та оцінивши всі наявні докази в справі в їх сукупності, вважає, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення. Судом установлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] мають сина [PERSON], [INFO], який перебуває на утриманні позивача. Відповідач допомоги на утримання дитини не надає. Відповідно до положень ст. 121 СК України, права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державним органом реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому діючим законодавством. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття і, згідно з положеннями ст. 181 СК України, за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. У разі відсутності такої домовленості, чинне законодавство передбачає право того з батьків, з ким проживає дитина, звернутися до суду для зобов'язання батька чи матері, які проживають окремо, надати другій стороні утримання на підставах і в порядку, що встановлені законом. Згідно з положеннями ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу того з батьків, з кого дані аліменти стягуються. Суд, врахувавши, згідно зі ст. 182 СК України, всі обставини, що мають істотне значення при визначенні розміру аліментів, вважає, що відповідач [PERSON] повинен надавати матеріальну допомогу на утримання свого сина [PERSON], оскільки, згідно зі свідоцтвом про народження, являється його батьком. На підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] понесені нею витрати на правову допомогу у сумі 300 гривень 00 копійок. На підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь держави судовий збір у сумі 243 гривні 60 копійок. На підставі наведеного та

Outcome: approved