Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчатись. Свій позов мотивувала тим, що сторони мають сина - [PERSON], [INFO]. [INFO] року [PERSON] досяг повноліття, є студентом першого курсу контрактної форми навчання денного відділення Вінницького коледжу Національного університету харчових технологій І-го рівня акредитації (термін навчання з 01.09.2014 року до 30.06.2017 року). Позивачка також зазначила, що їй важко самостійно утримувати сина, а останній такої матеріальної допомоги потребує. В той же час, відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання сина, інших утриманців не має, забезпечений житлом, працевлаштований, має стабільний заробіток. За таких обставин просила суд стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання сина у розмірі ? частини від заробітку (доходу) щомісячно на період його навчання. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, та просила їх задовольнити. Пояснила, що син не отримує стипендії, адже навчається на контрактній основі, при цьому її особистих доходів не вистачає, щоб самостійно утримувати сина. Відповідач у судовому засіданні позов визнав. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 18.11.1994 року між відповідачем [PERSON] та позивачем [PERSON] Турбівською селищною радою Липовецького району Вінницької області зареєстровано шлюб, актовий запис 52. Від даного шлюбу сторони мають повнолітнього сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 15.05.1997 року. [PERSON] досяг повноліття та на даний час є студентом першого курсу контрактної форми навчання денного відділення Вінницького коледжу Національного університету харчових технологій І-го рівня акредитації (термін навчання з 01.09.2014 року до 30.06.2017 року), що підтверджується довідкою навчального закладу від 05.03.2015 року №157, та не отримує стипендії. Син проживає разом з матір'ю, що підтверджується довідкою квартального комітету «Привокзальний» від 31.03.2015 року № 237. Разом з тим, відповідач [PERSON] проживає окремо, працює та погоджується сплачувати аліменти на утримання сина на період його навчання в розмірі, визначеному позивачем. Між сторонами існують правовідносини врегульовані нормами Сімейного кодексу України стосовно обов'язків батьків на утримання повнолітніх дітей, які продовжують навчання, які ґрунтуються на вимогах ст. ст. 182, 191, 199, 200, 201 СК України. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу; при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Враховуючи встановлені обставини, суд приходить до висновку, що син потребує матеріальною допомоги, а батько таку допомогу може надати. Визначаючись щодо розміру аліментів, суд враховує, що відповідач працевлаштований, може надавати матеріальну допомогу та має таке бажання, визнавши позов. Тому, суд, зважаючи на реальні і розумні потреби в матеріальному утриманні повнолітнього сина, взаємний обов'язок батьків по його утриманню, інші обставини, що встановленні в судовому засіданні та мають значення в їх сукупності, вважає справедливим встановлення аліментів в розмірі про який клопоче позивач. Судом при визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню, враховано всі обставини у відповідності зі ст. 182 СК України. Аліменти підлягають стягненню з моменту досягнення [PERSON] 18 років, тобто з [INFO] років. На підставі ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави 243,60 грн. судового збору. Що стосується витрат позивача на правову допомогу, то з врахуванням того, що суду не надано належний розрахунок суми витрат та підтвердження того, що допомога надавалась саме адвокатом, особа участі в судовому засіданні не брала, тому суд не вважає за можливе стягнути вказані витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved