Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-25 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Акціонерного товариства «Ідея Банк», за участю третьої особи [PERSON] , в якому просить припинити обтяження у вигляді застави автомобіля марки «KIA SPORTEGE 2.0», номер шасі [NUMBER] . В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що в 2012 року на підставі договору купівлі - продажу придбала автомобіль марки «KIA SPORTEGE 2.0». 02.11.2020 року вказаний автомобіль поставлений на реєстраційний облік у МРЕВ в м. Кременчуці та при реєстрації було змінено реєстраційний номер на [NUMBER] . Зазначає, що при купівлі та перереєстрації автомобіля будь-які обтяження щодо майна були відсутні. 09.11.2012 року реєстратором Львівської філії державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України Львівської області Береговою Ольгою Михайлівною накладено обтяження у вигляді застави на належне позивачу на праві власності рухоме майно. Тобто [PERSON] 02.11.2012 року перереєструвала автомобіль марки «KIA SPORTEGE 2.0», а обтяження було накладено пізніше - 09.11.2012 року. Відтак, просить припинити обтяження у вигляді застави рухомого майна і виключити запис з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, а саме: реєстраційний номер [NUMBER] зареєстрований 09.11.2012 року 12:13:36 реєстратором: Львівська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України Львівської області Береговою Ольгою Михайлівною. Ухвалою судді Галицького районного суду м. Львова від 23.03.2020 року відкрито провадження, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін в судове засідання. 22.04.2020 року на адресу Галицького районного суду м.Львова від представника АТ «Ідея Банк» надійшов відзив на позов, згідно якого такий вважає безпідставним та необґрунтованим, зокрема зазначив, що 16.08.2012 року між Банком та [PERSON] було укладено кредитний договір №910.17368. В якості забезпечення зобов`язання за кредитним договором, 12.09.2012 року між [PERSON] та Банком було укладено нотаріально посвідчений договір застави транспортного засобу. 09.11.2012 року обтяження транспортного засобу марки «KIA SPORTEGE 2.0» було зареєстроване у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, з терміном дії обтяження до 09.11.2017 року, який було продовжено до 01.08.2022 року. Окрім того, представник відповідача зазначив, що [PERSON] 12.10.2012 року відчужив транспортний засіб без згоди відповідача та всупереч умовам укладеного договору застави транспортного засобу. На сьогодні зобов`язання за кредитним договором №910.17368, які забезпечені предметом застави за договором застави, не є припиненими, оскільки заборгованість за цим договором залишається не погашеною. Таким чином, просять відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. 06.05.2020 року на адресу Галицького районного суду м.Львова надійшла відповідь на відзив, в якому [PERSON] зазначила, що про обтяження транспортного засобу марки «KIA SPORTEGE 2.0» їй стало відомо лише у листопаді 2019 року з відкритих даних Державного реєстру обтяжень рухомого майна. Окрім того, позивач зазначила, що на час придбання нею автомобіля відповідач не зареєстрував заставу в державному реєстрі обтяжень рухомого майна, вона є добросовісним набувачем майна, а наявність вказаних обтяжень порушує її право власності. 25.05.2020 року на електронну адресу Галицького районного суду м.Львова надійшло клопотання відповідача про застосування позовної давності. Представник відповідача зазначив, що інформація щодо обтяження автомобіля, який належить позивачу, з`явилася в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна 09.11.2012 року, відтак саме з цього часу повинен обчислюватися перебіг позовної давності. Оскільки 13.12.2019 року на момент звернення до суду з позовною заявою про припинення обтяження у вигляді застави позовна давність щодо такої вимоги спливла, відповідач просить відмовити у задоволенні позову. Сторони у справі про судовий розгляд даного позову повідомлені належним чином. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, дійшов наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ч.1 ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Судом встановлено, що 16.08.2012 року між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №910.17368 /а.с.63-64/. В якості забезпечення зобов`язання за кредитним договором №910.17368, 12.09.2012 року між [PERSON] та АТ «Ідея Банк» було укладено нотаріально посвідчений договір застави транспортного засобу марки «KIA SPORTEGE 2.0», номер шасі [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , зареєстрований ВРЕР ДАІ м. Миколаїв УДАІ УМВС в Миколаївській області /а.с.65-66/. Позивач набула право власності на вказаний автомобіль на підставі договору купівлі - продажу, після чого 02.11.2012 року було здійснено перереєстрацію автомобіля марки «KIA SPORTEGE 2.0», номер шасі [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу /а.с.9/. Як вбачається з Державного реєстру обтяжень рухомого майна №63058337 від 12.11.2019 року, обтяження зареєстровано 09.11.2020 року о 12:13:36 за №13228266 реєстратором: Берегова Ольга Михайлівна , Львівська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, Львівська область; документ - підстава: договір застави транспортного засобу, серія та номер 9189, виданий 12.09.2012 року, видавник: приватний нотаріус Львівського МНО Лаврик Т.Я.; об`єкт обтяження: автомобіль легковий, «KIA SPORTEGE 2.0», номер об`єкта [NUMBER] , номер державної реєстрації [NUMBER] , легковий універсал В, колір білий, 2012 року; боржник - [PERSON] ; обтяжувач - ПАТ «Ідея Банк» /а.с.10/. 02.11.2012 року автомобіль поставлений на реєстраційний облік у МРЕВ в м. Кременчуці та при реєстрації було змінено реєстраційний номер на [NUMBER] . Під час реєстрації будь - яких обтяжень або обмежень на автомобілі не було. Таким чином, суд дійшов висновку, що позивачем було вжито в повній мірі всіх заходів для перевірки щодо наявності обтяжень на зазначене майно, оскільки у випадку наявності будь-яких обмежень чи обтяжень на майно, перереєструвати транспортний засіб на нового власника було б неможливо. Відтак, позивач фактично є добросовісним набувачем даного автомобіля, так-як, придбав його з дотриманням відповідних норм чинного законодавств України. У разі відчуження рухомого майна боржником, який не мав права його відчужувати, особа, що придбала це майно за відплатним договором, вважається його добросовісним набувачем згідно зі статтею 388 Цивільного кодексу України за умови відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про обтяження цього рухомого майна. Добросовісний набувач набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень (ч.1 ст. 10 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»). Зважаючи на те, що позивач придбала автомобіль 12.10.2012 року, перереєструвала цей автомобіль 02.11.2012 року, а обтяження було накладено 09.11.2012 року, [PERSON] є добросовісним набувачем. Згідно із ч. 1 ст. 589 ЦК України в разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов`язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ст. 27 Закону України «Про заставу» застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи; застава зберігає силу і у випадках, коли у встановленому законом порядку відбувається уступка заставодержателем забезпеченої заставою вимоги іншій особі або переведення боржником боргу, який виник із забезпеченої заставою вимоги. Зазначені норми застосовуються з урахуванням положень Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», який визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов`язань, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна. Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо інше не встановлено законом, зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження, за винятком таких випадків: 1) обтяжувач надав згоду на відчуження рухомого майна боржником без збереження обтяження; 2) відчуження належного боржнику на праві власності рухомого майна здійснюється в ході проведення господарської діяльності, предметом якої є систематичні операції з купівлі-продажу або інші способи відчуження цього виду рухомого майна. За змістом ст. 23 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» відповідно до забезпечувального обтяження обтяжувач має право в разі порушення боржником забезпеченого обтяженням зобов`язання або договору, на підставі якого виникло забезпечувальне обтяження, одержати задоволення своєї вимоги за рахунок предмета обтяження в черговості згідно із встановленим пріоритетом. Обтяжувач набуває права вимагати виконання забезпеченої обтяженням вимоги незалежно від настання строку виконання в разі, якщо порушено провадження у справі про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» взаємні права та обов`язки за правочином, на підставі якого виникло обтяження, виникають у відносинах між обтяжувачем і боржником з моменту набрання чинності цим правочином, якщо інше не встановлено законом. Реєстрація обтяження надає відповідному обтяженню чинності у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. У разі відсутності реєстрації обтяження таке обтяження зберігає чинність у відносинах між боржником і обтяжувачем, проте воно є не чинним у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. Реалізація майна, що є предметом застави без припинення обтяжень, не припиняє заставу, тому вона зберігає чинність при переході власності предмета застави до іншої особи, але в такому випадку має значення факт здійснення реєстрації такого обтяження у відносинах, що виникають з третіми особами. Таким чином, суд дійшов висновку про те, що в розумінні ст. 9 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» лише зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження. Суд, приймаючи рішення бере до уваги, що на час придбання автомобіля відповідачем не зареєстрована застава в державному реєстрі обтяжень рухомого майна. У ст. 330 ЦК України зазначено, що майно не може бути витребуване у добросовісного набувача. Згідно ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні». Таким чином, під час відчуження та перереєстрації спірного автомобіля в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна були відсутні відомості про обтяження, а отже, відсутні підстави вважати збереження сили застави для нового власника майна. У зв`язку з цим відсутні підстави вважати збереження сили застави для нових власників майна. Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у справі № 333/6700/15-ц викладених у постанові від 06.02.2018 року. Відтак, суд вважає, що наявність зазначеного обтяження позбавляє позивача, як власника рухомого майна, володіти та розпоряджатися своєю власністю. Частиною 1 ст. 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Зважаючи на ст. 3 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до змісту ст.ст. 11,15 ЦК цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судових захист. Захист же цивільних - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в ст. 16 ЦК. Як правило, власник порушеного права може скористатися не любим, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини. У зв`язку із накладенням на автомобіль обтяження, [PERSON] не може в повній мірі використовувати своє право власності на автомобіль, оскільки позбавлена права розпоряджатися власністю. Тому, виникає необхідність в усуненні перешкоди у здійсненні права власності, шляхом зняття обтяження у вигляді застави рухомого майна. За ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Як вбачається зі змісту ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. Доводи Акціонерного товариства «Ідея Банк» про застосування позовної давності суд не приймає до уваги у зв`язку з наступним. Відповідно до ст.257 ЦК України, загальна позовна давність установлюється тривалістю в три роки. Частиною 1 ст.261 ЦК України, передбачено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права чи про особу, яка його порушила. Судом встановлено, що позивач [PERSON] дізналася про існування договору застави в листопаді 2019 року, отримавши витяг з Державного реєстру обтяжень рухомого майна. Суду представником банку не були надані беззаперечні докази того, що позивач в даній справі мав можливість дізнатись про існування обтяжень щодо транспортного засобу, а також про існування договору застави, раніше тієї дати, про яку вказує суду позивач. Відтак клопотання позивача про застосування строків позовної давності не підлягає задоволенню. Оскільки позовні вимоги задоволено, суд, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved