Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] , третя особа на стороні позивача: [PERSON] , про стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання, в якому просила стягнути з відповідача на її користь на утримання сина [PERSON] [INFO] , який продовжує навчання, аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно, до закінчення сином навчання. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, без застосування технічного запису, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в призначене судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просить слухати справу без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутністю. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивному дослідженні обставин справи, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. За приписами ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.5) [PERSON] [INFO] є рідним сином сторін по справі, що підтверджується його свідоцтвом про народження (а.с. 6). Шлюб між сторонами по справі розірвано, що підтверджується копією рішення суду від 01.11.2010 року (а.с.7) Також за рішенням суду з відповідача на користь позивача стягувалися аліменти на утримання сина до досягнення ним повноліття, а саме до [INFO] , а потім стягнення аліментів припинилося. Син сторін по справі [PERSON] постійно мешкає та знаходиться на утримання матері [PERSON] , що підтверджується довідками (а.с.12,13), яка працює в відділу освіти виконкому Центрально-міської районної у місті ради, та має невелику заробітню плату, що підтверджується довідкою (а.с.9). Станом на теперішній час [PERSON] навчається на ІІІ курсі Криворізького професійного транспортно-металургійного ліцею, наказ від 30.08.2018 року № 4-3-УДЗ за спеціальністю «Машиніст екскаватора, електрослюсар (слюсар) черговий та з ремонту устаткування, форма навчання денна, термін навчання з 01.09.2018 року по 15.02.2022 року, що підтверджується довідкою (а.с.8). Оскільки син сторін навчається на денній формі навчання, то не має змоги працевлаштуватися на роботу, та самостійно отримувати заробіток, і тому потребує матеріальної підтримки батька, так як навчання потребує значних грошових коштів на матеріальне та соціально побутове забезпечення навчального процесу, одна мати не має надати такої фінансової можливості. Відповідач добровільно надавати допомогу відмовляється, хоча має таку можливість, у зв`язку з чим позивач змушена звернутися з цим позовом до суду. Відповідно до ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (яку ратифіковано Україною 27.02.1991 року) - «Держави - учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Так, відповідно до ст. 198 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Виходячи з норм ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Згідно роз`яснень викладених в п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Із врахуванням матеріального становища позивача, відповідача, інших обставин справи, що мають суттєве значення, суд вважає, що аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] [INFO] , на час його навчання слід стягувати з відповідача щомісячно в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідача, до закінчення сином навчання в Криворізькому професійного транспортно-металургійному ліцеї, до 15.02.2022 року, та не довше ніж до досягнення сином 23 років, починаючи стягнення з дати подання позову, тобто з 27 липня 2021 року. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати у розмірі 908,00 грн. по сплаті судового збору. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved