Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 03.09.2009 року виконавчим комітетом Берегометської селищної ради Вижницького району Чернівецької області, за актовим записом №37. В обгрунтування заявлених вимог посилається на те, що в шлюбі за період проживання з відповідачем однією сім'єю неповнолітніх дітей не має. Зазначає що причиною розпаду сім'ї є протиправна до по відношенню до неї поведінка відповідача, його на її думку аморальний спосіб життя, внаслідок чого було припинено між ними подружні стосунки; вважає, що їх шлюб носить формальний характер та не погоджуючись на примирення і збереження сім»ї, просить, заявлені вимоги про розірвання шлюбу з відповідачем задовольнити. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, будучи належним чином повідомленою про день, час і місце розгляду справи, не з'явилася, від останньої в суд через канцелярію поступила письмова заява про розгляд справи у відсутність представника позивача; позовні вимоги підтримано в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, будучи повідомленим про день, час і місце розгляду справи через засоби масової інформації (а.с. 17), від останнього до суду заяв чи клопотань про відкладення слухання справи, розгляд справи в його відсутність не надійшло, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача і зі згоди позивача у наданій письмовій заяві, в заочному порядку, із дотриманням вимог ст. ст. 169 ч.4, 224 ЦПК України, відповідно з якими, «якщо відповідача було належним чином повідомлено і який не з'явився в судове засідання і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи». Розглянувши матеріали справи, вивчивши фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, об'єктивно дослідивши і оцінивши докази надані сторонами, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті в їх сукупності, у межах заявлених вимог, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст.ст. 212, 213 ЦПК України, законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом, належними і допустимими доказами, встановлено, що шлюб між сторонами було зареєстровано 03.09.2009 року виконавчим комітетом Берегометської селищної ради Вижницького району Чернівецької області, за актовим записом №37 (а.с.4). В шлюбі неповнолітніх дітей не має. Позасудовому порядку вирішення питання розірвання шлюбу не здійснювалося з підстав ухилення відповідачем. Судом встановлено, що сторони не підтримують подружніх стосунків, не мають спільного бюджету, не ведуть спільного господарства, шлюб фактично сить формальний характер; позивач заперечувала надання строку на примирення і її позиція відносно розірвання шлюбних стосунків з відповідачем є остаточно. Згідно зі ст. 51 Конституції України шлюб грунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має права і обов`язки у шлюбі та сім'ї. Відповідно до ст. 7 п.9 СК України, сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Статтею 105 Сімейного Кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. У відповідності зі ст. 112 ч. 2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. 2 ст. 59, ч. ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести допустимими та належними доказами ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом, доказування не може грунтуватися на припущеннях. Таким чином, повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, оцінивши докази в їх сукупності, виходячи з позиції позивача за обставинами викладеними в позові щодо задоволення позовних вимог, обраним способом захисту та системного аналізу співмірності заявлених вимог з вимогами закону, суд вважає, що заявлені позовні вимоги грунтуються на законі і підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати зі сплати судового збору, належним чином підтвердженого квитанцією від 09.09. 2014 року (а.с.1)

Outcome: approved