Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON], мотивуючи це тим, що 05 листопада 2013 року між ними було укладено шлюб, актовий запис про шлюб за № 113 зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Жашківського районного управління юстиції у Черкаській області. Від спільного шлюбу мають неповнолітню дитину дочку [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося через те, що вони мають різні характери та погляди на спільне життя, в сім?ї постійно виникали сварки та скандали. Подальше збереження шлюбу неможливе, позивач просить суд розірвати його. Так як відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, прохає стягнути з нього аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі по 1000 грн. щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, проте до суду направила заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала, просила його задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився по невідомих суду причинах, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом установлено, що сторони, відповідно до представленого свідоцтва про укладення шлюбу, знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 05 листопада 2013 року. На даний час спільно не проживають. Від спільного проживання мають неповнолітню дитину : [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно із ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивачка не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги, що причини, що спонукають її наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, суд вважає, що збереження шлюбу та подальше проживання подружжя не можливе, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов?язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Враховуючи те, що батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, суд вважає, що позовна вимога [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до положень ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі ст.ст. 105, 110, 112, 113, 114, 115 СК України та

Outcome: approved