Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням житловим будинком з надвірними будівлями в смт. Підволочиськ по вул. С.Стрільців,3,Підволочиського району Тернопільської області. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на те, що є власником житлового будинку по вул. С.Стрільців,3,Підволочиського району Тернопільської області. Разом з нею зареєстрований також відповідач по справі, який більше двох років за зазначеною адресою не проживає. Враховуючи те, що [PERSON] не є членом сімї, будь-яких угод щодо користування майном не укладав, участі в утриманні будинку не бере, комунальних послуг не оплачує, не здійснює поточні ремонтні роботи, в добровільному порядку знятися з реєстрації не бажає, а тому з метою захисту права власності просить позов задовольнити в повному обсязі. В судове засідання позивач не зявилася, подала заяву згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу розглянути у її відсутності. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду, у судове засідання не зявився, не повідомивши про причину повторної неявки, відзиву не подав. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У відповідності до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст.\~223,\~247 ЦПК України.\~\~ Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив такі факти: У відповідності до реєстраційного посвідчення, виданого 08 грудня 1978 року Тернопільським міжміським бюро технічної інвентаризації житловий будинок з надвірними побудовами № 3 по вулиці Комсомольській в смт. Підволочиськ зареєстрований за [PERSON] на праві особистої власності на підставі договору про право на забудову посвідченого Підволочиською держнотконторою 07 грудня 1967 року за реєстром № 1940 та акту про прийняття будинку в експлуатацію затвердженого Підволочиською селищною Радою 15 листопада 1978 року за № 220 та записано в реєстрову книгу за № 613. Згідно виписки із будинкової книги та довідки виданої виконкомом Підволочиської селищної ради № 4471 від 14 листопада 2017 року за вказаною адресою, зокрема по вул. С.Стрільців, 3, в сел.. Підволочиськ Підволочиського району зареєстрований відповідач по справі [PERSON], [INFO], дата реєстрації 02 грудня 2003 рік. Відповідач [PERSON] є колишнім чоловіком дочки позивача [PERSON], шлюб між якими розірвано, що стверджується рішенням Підволочиського районного суду Тернопільської області № 2/604/178/17 від 16 травня 2017 року. Згідно актів обстеження [PERSON] від 14 листопада 2017 року, 15 серпня 2017 року та 05 грудня 2017 року виявлено, що [PERSON], [INFO], у житловому будинку по вул. С.Стрільців, 3, в сел.. Підволочиськ Підволочиського району не проживає. Таким чином, судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником житлового будинку по вул. С.Стрільців, 3 , в сел.. Підволочиськ Підволочиського району, у якому зареєстрований відповідач [PERSON], проте останній відсутній у житловому приміщенні понад встановлені законом строки, участі в утриманні будинку не бере, в добровільному порядку знятися з реєстрації не бажає, крім того між сторонами не було домовленості щодо збереження житлового приміщення за відповідачем. У відповідності до ст. 41 Конституції України кожна особа має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Згідно ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав власності і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно ч.1.\~ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.2\~ст. 405 Цивільного кодексу України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до\~ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Відповідно до ч.ч.1,5\~ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно ч.ч.1,2\~ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов обґрунтованого висновку що позов слід задовольнити, визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим будинком з надвірними будівлями в смт. Підволочиськ по вул. С.Стрільців,3,Підволочиського району Тернопільської області..

Outcome: approved