Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], зазначивши третьою особою Департамент служб у справах дітей, в якому просить позбавити батьківських прав відповідача відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO], судові витрати покласти на відповідача. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 31.01.2009 було зареєстровано шлюб між нею та [PERSON], [INFO] року у позивача та відповідача народився син - [PERSON]. Сімейне життя у сторін не склалося, з середини 2010 відповідачем взагалі перестали виконуватись батьківські обов'язки, рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 23.12.2010 року по справі № 2-6373/10 шлюб між позивачем та відповідачем розірвано.Дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Фактично шлюбні відносини з відповідачем припинені з червня 2010 року, сторони проживають окремо, мають різні бюджети. Матеріальної допомоги на утримання сина відповідач не надає. Протягом останніх семи років відповідач взагалі не бачив свого сина, як наслідок, 19.03.2018 року Жовтневим районним судом м. Харкова розглянуто та задоволено питання про видачу судового наказу та стягнення аліментів стосовно боржника [PERSON]. На сьогоднішній день дитина не пам'ятає батька та не має до нього ніяких почуттів. [PERSON] навчається у загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів № 28 Харківської міської ради Харківської області, яку батько жодного разу не відвідував. Таким чином, позивач вказує, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, не цікавиться її життям. Всі питання щодо виховання дитини вирішуються позивачем самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. У зв'язку з викладеним позивач вимушена звернутися до суду з даним позовом. 25.04.2018 року ухвалою судді Червонозаводського районного суду м. Харкова звільнено позивача від сплати судового збору, відкрито провадження по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа - Департамент служб у справах дітей про позбавлення батьківських прав та призначено підготовче засідання. Ухвалою судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 22.05.2018 року задоволено клопотання представника позивача, справу за позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа - Департамент служб у справах дітей про позбавлення батьківських прав передано за підсудністю на розгляд до Жовтневого районного суду м. Харкова. Відповідно до супровідного листа Червонозаводського районного суду м. Харкова вказана справа була направлена до Жовтневого районного суду м. Харкова та отримана Жовтневим районним судом 07.06.2018 року. Відтак, для розгляду даного позову автоматизованою системою документообігу суду визначено суддю Жовтневого районного суду м. Харкова Баркову Н.В. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 01.08.2018 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON], третя особа - Департамент служб у справах дітей про позбавлення батьківських прав - прийнято до провадження Жовтневого районного суду м. Харкова та призначено підготовче засідання. 20.08.2018 року ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова підготовче провадження у даній цивільній справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті, задоволена заява про виклик в судове засідання свідків. 20.09.2018 року в судовому засіданні допитані свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], розгляд справи відкладено для отримання висновку служби у справах дітей. 13.11.2018 року сторони в судове засідання не з'явились, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, в своїй письмовій заяві позивач та її представник позов підтримали, відповідач позов визнав у повному обсязі, подавши відповідну заяву через канцелярію суду та копію нотаріально посвідченої заяви про те, що він не заперечує проти позбавлення його батьківських прав щодо сина [PERSON] Представник третьої особи подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, при винесенні рішення просив врахувати інтереси малолітньої дитини. Суд, дослідивши показання свідків і письмові докази, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 23.12.2010 року позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу задоволено. Шлюб, зареєстрований 31.01.2009 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову №2 Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 70, укладений між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 12). [PERSON] народився [INFO] року, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 18.07.2009 року. Батьками дитини зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с.22). Відповідно до копії домової книги, за адресою: [ADDRESS] зареєстровані наступні особи: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с.19-21). Згідно з характеристикою директора ХЗОШ І-ІІІ ступенів № 28 Харківської міської ради Харківської області дитина [PERSON] навчається у загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів № 28 Харківської міської ради Харківської області. [PERSON] приділяє належну увагу вихованню дитини, завжди співпрацює з класним керівником, повністю займається вихованням сина. Натомість батько, [PERSON], жодного разу не був у школі, успіхами дитини не цікавився, батьківські збори не відвідував (а.с.6). Відповідно до довідки ТОВ «Технік Центр», [PERSON] працювала в ТОВ «Технік Центр» з 03.08.2015 року по 28.02.2018 року та її дохід за період з 01.09.2017 року по 28.02.2018 року склав 21 162, 33 грн. (а.с. 11). Згідно з характеристикою ТОВ «Технік Центр» від 05.03.2018 року за №730, виданою з місця роботи [PERSON], остання працює на посаді менеджера торгівлі транспортними засобами, зарекомендувала себе не тільки як дисциплінований і акуратний працівник, а й як ініціативний і здатний взяти на себе відповідальність у прийняті рішень зі складних питань, що знаходяться в її компетенції. Завжди дотримувалася корпоративних норм і правил, має великі навички ділового спілкування (а.с.10). З копії довідки Комунального закладу охорони здоров'я «Харківська міська дитяча клінічна лікарня №19 від 27.03.2018 року вбачається, що [PERSON], [INFO], здоровий та на обліку у лікарні не перебуває (а.с. 18). 19.03.2018 року суддею Жовтневого районного суду м. Харкова видано судовий наказ за яким стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 заробітку (доходу) [PERSON], але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 26.02.2018 року та до досягнення дитиною повноліття - [INFO] року. Стягнуто з [PERSON] на користь держави судовий збір у розмірі 176,20 грн. (а.с.38). Департаментом служб у справах дітей Виконавчого комітету Харківської області Харківської міської ради від 30.10.2018 року за №702 складено письмовий висновок про позбавлення батьківських прав, відповідно до якого, враховуючи рекомендації Комісії, в інтересах малолітньої дитини, Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, як представник органу опіки та піклування, вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його малолітнього сина, [PERSON], [INFO]. Свідки [PERSON], [PERSON], які доводяться позивачу батьками, та свідки [PERSON], [PERSON] - сусіди позивача , в судовому засіданні підтвердили, що відповідача [PERSON], який є батьком [PERSON], не бачили приблизно з 2009 року, батько дитини жодної участі у вихованні сина не бере, його життям не цікавиться, не відвідує навіть на день народження, дитина його не знає, батька йому замінив дідусь. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, зокрема, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно з ч.6 ст. 164 СК України рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили суд надсилає органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Статтею 165 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Пунктом 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року №3 встановлено, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Також у п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав» № 3 від 30 березня 2007 року роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В ст. 166 СК України, яка передбачає правові наслідки позбавлення батьківських прав, в частині другій закріплено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статті 12 ЦПК України, та згідно з ч.ч. 1, 5 та 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 82 ЦПК України передбачені підстави звільнення від доказування, зокрема, відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Згідно з ч.4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч.1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитись від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом на підставі доказів, досліджених в судовому засіданні, встановлено, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню малолітньої дитини - [PERSON], [INFO], що є підставою для позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його сина. Враховуючи викладене, беручи до увага те, що відповідач позов визнав у відповідній заяві, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі та позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Задовольняючи позов, суд вважає за необхідне відповідно до вимог ст. 142 ЦПК України у зв'язку з визнанням позовустягнути на користь держави з відповідача 50 відсотків судового збору, від якого звільнена позивач, у розмірі 352 гривні 40 копійок. На підставі викладеного та

Outcome: approved