Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свої позовні вимоги мотивує тим, що за рішенням Черкаського райсуду Черкаської області від 03.12.2015р. з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання їхньої дитини [PERSON], 07.06.2014р. стягуються аліменти в розмірі 500грн. 00коп. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. З моменту винесення судового рішення минуло два роки і, відповідно змінилися ціни на необхідні товари для існування та розвитку дитини, її лікування. Також дитині необхідно відвідувати гуртки, які є платними. Позивачеві відомо, що відповідач займається підприємницькою діяльністю надає послуги з ремонту автомобілів, є працездатним, а тому може сплачувати аліменти на дитину в більшому розмірі, ніж визначено судовим рішенням. На підставі викладеного, просить суд, - збільшити розмір аліментів з 500грн. 00коп. до 2000грн. 00коп., що стягуються із відповідача на її користь на утримання дитини [PERSON], 07.06.2014р. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник адвокат [PERSON] повністю підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити. На даний час позивач працює, розмір зарплати становить близько 9000грн. щомісяця і фактично самостійно утримує дитину. Відповідач сплачує аліменти через органи ДВС, але не регулярно і не в повному обсязі, хоча на даний час заборгованості немає. Зазначили, що розмір аліментних платежів по 500грн. є занадто малим і недостатнім для належного утримання, розвитку дитини. Вважає, що відповідач працездатний, інших утриманців не має, займається підприємницькою діяльністю, а тому може сплачувати аліменти по 2000грн. щомісяця. Просили вирішити питання про судові витрати. В судове засідання відповідач [PERSON] не з»явився, будучи належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи. В судовому засіданні представник відповідача адвокат [PERSON] просила відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Відзив на позов не було надано. Зазначила, що відповідач сплачує аліменти на утримання дочки через органи ДВС і на даний час заборгованості немає. Вважає, що у позивача поліпшився матеріальний стан, про що свідчить розмір її заробітку. Крім того, вважає, що позивачем не надано доказів про те, що у відповідача покращився матеріальний стан і він може сплачувати аліменти в більшому розмірі. Свою підприємницьку діяльність відповідач припинив у липні 2017р., він не працює, інших утриманців не має, в центрі зайнятості на обліку не перебуває. Заслухавши доводи позивача та представників сторін, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення за таких підстав: Встановлено, що сторони по справі мають спільну дочку [PERSON], 07.06.2014р. народження, що підтверджується свідоцтвом про народження серія І-СР №190429. Відповідно до рішення Черкаського райсуду Черкаської області від 03.12.2015р. із [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] стягуються аліменти в розмірі по 500грн. 00коп. щомісяця до повноліття дитини, починаючи з 16.11.2015р. За вказаним удовим рішенням видано виконавчий лист №707/2783/15-ц, який перебуває на виконанні в органах ДВС. [PERSON], 2014р. народження проживає разом із матір»ю позивачем по справі, що не заперечується відповідачем. Відповідно до даних довідки про доходи №171 від 22.03.2018р., виданої ГУНП в Черкаській області, [PERSON] працює та отримує заробітну плату і за період з 01.09.2017р. по 28.02.2018р. отримала загалом 57971грн. 28коп. Відповідно до даних довідки КЗ «Черкаський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» Черкаської районої ради від 13.12.2017р., [PERSON], 2014р. народження потребує індивідуальних занять з логопедом. Як встановлено в судовому засіданні, відповідач [PERSON], 14.12.1987р. народження є працездатним, інших утриманців не має, спору щодо батьківства не існує. Незважаючи на те, що він не працює і підприємницьку діяльність припинив за своєю заявою у липні 2017р., він на обліку в центрі зайнятості, як особа, що потребує працевлаштування, не перебуває. Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Способи захисту для даних спірних правовідносин визначені Сімейним Кодексом України. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 8 Закону України від 26 квітня 2001 року «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Аліменти це обовязок утримання у визначених законом випадках одним членом сімї інших, які потребують цього. За положеннями ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною пятою статті 157 цього Кодексу. За приписами ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 181 СК України (в редакції, що набрала законної сили 08 липня 2017 року), способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Статтею 182 СК України (в ред., що діє з 08 липня 2017 року) визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, частиною першою статті 184 СК України передбачено, що суд за заявою одержувача аліментів може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід або частину доходу одержує в натурі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону (ч.ч. 1, 2 ст. 184 СК України в ред., що діє з 08 липня 2017 року). Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них. При визначенні розміру аліментів враховуються такі доходи платника аліментів як: основна заробітна плата, усі види доплат і надбавок до заробітної плати, премії та винагороди, пенсії, стипендії, допомоги по безробіттю, дивіденди та інші доходи, що передбачені Постановою Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 року № 146 «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб». Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік», встановлено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2017 року - 1492 гривень, з 1 липня - 1559 гривень, з 1 грудня - 1626 гривень. При розгляді даного позову, застосуванню підлягають і норми, присвячені обов'язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 СК України «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів»). Як на думку суду, запропонований позивачем розмір аліментних платежів 2000грн., - не є доведеним. В даному випадку судом враховуються вік відповідача, стан його здоров»я, працездатність, відсутність інших утриманців, а також той факт, що визначений у 2015 році розмір аліментів 500грн. 00коп., є таким, що не може в повній мірі забезпечити на даний час належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного і соціального розвитку дитини. Крім того, відповідачем не надано належних та допустимих доказів щодо неможливості сплачувати аліменти на утримання дочки у більшому розмірі, як і не надано доказів щодо спростування доводів позову. Таким чином, з»ясувавши обставини та дослідивши наявні докази, суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити частково, а саме, - збільшити розмір аліментів, що стягується з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON], 07.06.2014р. народження з 500грн. 00коп. до 1000грн. 00коп. В іншій частині позову слід відмовити. Крім того, виконавчий лист, виданий 03.12.2015р. Черкаським районним судом Черкаської області про стягнення аліментів із [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON], 07.06.2014р. народження в розмірі 500грн. 00коп. щомісяця до досягнення повноліття, слід відізвати. Відповідно до ст. 141 ЦПК, необхідно із відповідача на користь позивача сплатити судовий збір в розмірі 704грн. 80, що сплачені при подачі позову (квитанція від 09.01.2018р.). На підставі викладеного та,

Outcome: partial