Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою 19.12.2018 року, в якій просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування пред`явлених вимог вказує, що на підставі нотаріально посвідченого договору дарування серії НМІ №128772 від 05.09.2017 року вона є одноособовою власницею квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] - її колишній чоловік, який значиться зареєстрованим в належному їй житловому приміщенні, однак фактично не проживає в ньому з жовтня 2017 року, його особисті речі відсутні, будь-яких зв`язків вона з ним не підтримує. Оскільки реєстрація відповідача в квартирі обмежує її права як власника та змушує нести додаткові витрати на оплату комунальних послуг за нього, що ставить її в скрутне матеріальне становище, а добровільно зняти з реєстраційного обліку своє місце проживання відповідач відмовляється, тому за захистом своїх прав та інтересів позивач вимушена звернутись до суду з даним позовом. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] про час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, відзив на позовну заяву не подавав. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON] в судове засідання не з`явилась, подавши заяву про розгляд справи за її відсутності. При вирішенні спору покладалась на розсуд суду. Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, а також враховуючи належне повідомлення відповідача, його неявку до суду без поважних причин, не подання відзиву суд постановив ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних доказів за відсутності заперечень з боку позивача проти заочного розгляду справи. Заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Інші процесуальні дії не вчинялись. Суд, дослідивши вимоги позовної заяви, надавши оцінку письмовим доказам щодо їх належності, допустимості та достатності в їх сукупності, вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно договору дарування серії НМІ №128772 від 05.09.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Січкар Б.В., на праві приватної власності [PERSON] (дійсне прізвище - [PERSON] ) належить 1/2 частка квартири [ADDRESS] , подарована їй [PERSON] (а.с.7а-10, 11). Інша 1/2 частка зазначеної квартири належить їй на підставі договору купівлі-продажу серії ВРП № 208658 від 23.12.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Пахомовою Н.І. Право власності зареєстроване КП «Криворізьке БТІ» ДОР за реєстровим №3429 в книзі: 10/6ПВ-409. Таким чином, [PERSON] є одноособовим власником житлового приміщення, де з 06.03.2012 року значиться зареєстрованим [PERSON] , що підтверджується відповіддю адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС України в Дніпропетровській області та довідкою КОМ ДІС «НОВА КОМ» №7 від 29.11.2018 року (а.с.7, 24). Як вказувала позивач, що в ході судового розгляду знайшло підтвердження правовстановлюючими документами на житлове приміщення та свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] (а.с.21), з відповідачем вона перебувала в шлюбі, який розірвано 03.10.2017 року. При цьому, [PERSON] є колишнім співвласником квартири. Таким чином, визначаючи характер спірних правовідносин між сторонами, хронологічність подій (розірвання шлюбу після відчуження частки квартири, належної раніше відповідачеві), суд приходить до висновку, що вони склались між власником житла та колишнім членом її сім`ї, у зв`язку з чим регулюються ст.405 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст.319, ч.1 ст.391 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Як слідує з ч.1 ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. З аналізу положень ст.ст.391, 396 ЦК України слідує, що позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння, на чому також акцентує увагу Вищий спеціалізований суд України з розгляду кримінальних і цивільних справ в п.п.33,34 Постанови №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав». Згідно з ч.1 ст.405 ЦК України, члени сім`ї власника житла в силу наявності особистого сервітуту мають право користування цим житлом відповідно до закону. Натомість, як слідує з положень ч.2 ст.405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Як встановлено в ході судового розгляду, відповідач [PERSON] в належному позивачеві житловому приміщенні, розташованому за адресою: [ADDRESS] фактично не проживає з жовтня 2017 року, що підтверджується актом з місця проживання від 06.12.2018 року, посвідченим ТОВ «Житлосервіс-КР» (а.с.6). Оскільки відповідач в належному позивачеві житлі не проживає понад один рік, добровільно знятись з реєстраційного обліку не бажає, а його реєстрація створює позивачеві перешкоди в користуванні належною їй власністю, обмежуючи майнові права [PERSON] , через що вона вимушена сплачувати за відповідача додатково комунальні послуги (а.с.15-20), що негативно впливає на її матеріальний стан, тому суд приходить до висновку про обґрунтованість пред`явлених позивачем вимог негаторного позову та необхідність їх задоволення із визнанням [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] .

Outcome: approved