Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, визначених за рішенням суду до відповідачки [PERSON] Посилається на те, що на підставі рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 20.02.2014 року у справі за позовом [PERSON] до нього про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей та дружину до досягнення дитиною трьох років, на нього покладений обов'язок сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] та на утримання дочки [PERSON], [INFO]. У розмірі 1/3 частини доходу, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також аліменти на утримання [PERSON] у розмірі 1/4 частини доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму доходів громадян до досягнення дочкою [PERSON] трьохрічного віку щомісячно, починаючи з 03.08.2013 року. Вважає, що розмір аліментів, визначених за рішенням суду підлягає зменшенню в порядку ст.192 СК України він не має можливості виплачувати аліменти у вищезазначеному розмірі, тому що він є інвалідом ІІІ групи, отримує пенсію, інших доходів на даний час немає. Крім того, під час звернення [PERSON] про стягнення аліментів, вона надала невірну інформацію щодо неотримання від нього матеріальної допомоги дітям, а також доходи [PERSON] значно перевищують його. Просить зменшити розмір аліментів, визначених за рішенням суду до 1/3 частини його доходу на дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] щомісячно. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав, дав покази аналогічні позову, просив задовольнити. В судовому засіданні відповідачка [PERSON] позовні вимоги не визнала, зазначила, що неповнолітні діти [PERSON] та [PERSON], які знаходяться на її утриманні потребують належної фінансової допомоги і від батька [PERSON], вона не має можливості сама забезпечити їх всім необхідним дітей та себе, доглядає за дітьми, потребує допомоги у виді аліментів на її утримання. Просила в позові відмовити. Суд, заслухавши позивача, відповідачку, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] є батьками неповнолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження серія [NUMBER] виданого 22.09.2006 року виконкомом Вашківецької міської ради, Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №47 та серія [NUMBER] виданого 20.05.2013 року виконавчим комітетом Вашківецької міської ради, Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №31. Заочним рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 20.02.2014 року позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей та дружину до досягнення дитиною трьох років - задоволено. Вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], дочки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини доходу батька, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на кожну дитину, починаючи з 03.02.2014 року до досягнення дітьми повноліття та аліменти на утримання дружини [PERSON] у розмірі 1/4, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму доходів громадян до досягнення дочкою [PERSON], [INFO] трьохрічного віку, щомісячно, починаючи з 03.08.2013 року. Згідно довідки Управління пенсійного фонду України у Вижницькому районі Чернівецької області №1312 від 25.02.2014 року вбачається, що [PERSON] отримує пенсію по інвалідності внаслідок загального захворювання інвалідам ІІІ групи в розміні 1049,00 грн., у червні 2014 року отримав 524,50 з вирахуванням аліментів. Згідно довідки Вашківецької міської ради №1161 від 24.06.2014 року вбачається, що у [PERSON] зареєстрованого за місцем проживання в [ADDRESS] на території Вашківецької міської ради земельної ділянки у власності чи користуванні не має. Відповідно п. 2.3 ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів та наявність у платника аліментів інших дітей. Відповідно ч.1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду, за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Позивач просить зменшити розмір стягуваних аліментів, мотивуючи це тим, що він має ІІІ-групу інвалідності, однак, зі змісту заочного рішення Вижницького районного суду від 20.02.2014 року вбачається, що дана обставина суддею з'ясована та взята до уваги, а позивачем [PERSON] при подачі позову інших обставин, які не були встановлені та дослідженні при винесенні заочного рішення Вижницького районного суду від 20.02.2014 року не надано. Крім того, за змістом ст.ст.150, 180 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток і утримувати дитину до досягнення нею повноліття на рівні, який дозволяє забезпечити її повноцінне життя. Враховуючи викладене, а насамперед інтереси дитини, суд вважає, що розмір аліментів, стягуваних з позивача на користь відповідачки на утримання дитини не є значним, та таким, що ставить в тяжке матеріальне становище позивача, а обставини, наведені ним на підставу зменшення розміру аліментів, не свідчать про необхідність зміни їх розміру в сторону зменшення, а тому суд відмовляє в позові про зменшення розміру аліментів. На підставі викладеного,

Outcome: approved