Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про позбавлення батьківських прав, посилаючись на те, що були одружені з відповідачем з 04.03.2006 року, якій зареєстрований у Русько - Лозівській сільській раді Дергачівського району Харківської області, актовий запис № 07 і мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка знаходиться на її утриманні, проживає разом з нею. Відповідач не виконував свої батьківські обов'язки відносно доньки, не займався її вихованням, не забезпечує матеріально, та жодним іншим способом не проявляє батьківського піклування про дитину. Шлюб було розірвано Дергачівським районним судом Харківської області від 20 серпня 2013 року і з того часу відповідач долею доньки ніколи не цікавився, не бачив її, не зустрічався ні вдома, ні поза його межами. Зазначені обставини відповідач не заперечує та не заперечує про позбавлення його батьківських прав, про що свідчить його нотаріальна завірена заяви. При таких обставинах, вважає, що батька треба позбавити батьківських прав відповідно до вимог ст. 164 СК України. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю і пояснила про обставини викладені вище. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день і час слухання справи сповіщався належним чином, письмових заперечень не надав. Третя особа - Служба у справах дітейФрунзенського району Управління служб у справах дітейДепартаменту праці та соціальної політики Харківської міської радисповіщена належним чином, просять слухати справу в їх відсутність і позбавити батьківських прав відповідача щодо неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. У судовому засіданні встановлено, що сторони - [PERSON] та [PERSON], 04.03.2006 року уклали шлюб, який зареєстрований у Русько - Лозівській сільській раді Дергачівського району Харківської області, актовий запис № 07. Згідно рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 20 серпня 2013 року шлюб було розірваний. Сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка мешкає разом із своєю мамою [PERSON]. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»: «виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.» Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Проте жодного з покладених законом на батьків обов'язків, відповідач [PERSON] не виконував та не виконує. Як вже було зазначено, відповідач не проявляв до доньки батьківської турботи, не цікавився та не відвідував її, не турбувався про її фізичний і духовний розвиток, не надавав матеріальної допомоги на її виховання. Верховний суд України в ч. 2 п. 16 Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року наголосив, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до ст.160 Сімейного кодексу України - право на звернення з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина Згідно ст.164 СК України - батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно довідки від 02.10.2014 року, виданої КЗОЗ «Харківська міська дитяча клінічна лікарня № 24», лише мати приводить сина на прийоми до лікарів, на медогляди, та для проведення відповідних щеплень. Батько разом із дитиною поліклініку ніколи не відвідував. Згідно з інформацією адміністрації Харківського дошкільного навчального закладу (ясла-садок) № 117, який відвідувала [PERSON] з 01.09.2011 до 31.08.2013, Мати дитини була активним учасником життя закладу, з відповідальністю відносилася до виховання і навчання дитини, постійно цікавилася у вихователя групи про успішність засвоєння знань дитиною на заняттях з різних видів діяльності. Батько дитини з сім'єю не проживав, у вихованні дитини участі не приймав, ніколи не цікавився життям дочки в дошкільному закладі, не відвідував групових та загальних батьківських зборів, не забирав дитину з навчального закладу. Відповідно до висновку № 608 від 27.11.2015р. Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON], який ухилився від виконання своїх батьківських обов'язків відносно утримання та виховання неповнолітньої доньки. З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи в першу чергу з інтересів дитини . Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень . Відповідач в судове засідання не з'являється, не надає доказів, що спростовують вимоги позивача, не надав заперечень, що свідчать про його небажання займатися донькою, відстоювати свої інтереси й інтереси дитини. [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS], надав заяву про те, що він повністю відмовляється від батьківських прав відносно дитини, а також повністю відмовляється від обов'язків щодо виховання дочки. Також в заяві вказує на те, що він жодної участі у вихованні та утриманні дитини не приймає, що підтверджує його байдуже ставлення до дитини. За таких обставин, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими. На підставі викладеного ,та

Outcome: approved