Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів. Посилається на те, що вона перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, в якому у них, 04.01.2012 року народилася донька [PERSON]. Малолітня донька проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Шлюб між сторонами розірвано, будь-яких стосунків не підтримують. Ще задовго до розірвання шлюбу відповідач покинув сім'ю та переїхав на нове місце\~ проживання. З моменту розлучення відповідач допомогу для утримання дитини не надає, її вихованням та утриманням не займається. Уникає спілкування з дитиною, не бере участі в її вихованні. Місце проживання та працевлаштування відповідача їй невідоме, однак він є працездатним та має нерегулярний заробіток. Угоди про добровільну сплату аліментів вони не укладали. З цих підстав просить стягувати з нього на її користь аліменти на утримання малолітньої [PERSON], [INFO] в розмірі 583,50 гривень щомісячно до її повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, від неї надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення та про дату судового засідання, не надав суду відомостей про причини неявки, заяви про розгляд справи за його відсутності від нього не надходило, а тому справу, зі згоди позивача розглянуто в порядку заочного розгляду на підставі наявних у ній доказів, що відповідає положенням ст.ст. 224, 225 ЦПК України. Відповідно ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється у відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов доведений та обґрунтований, а тому підлягає задоволенню. Статтею 180 СК України передбачено обовязок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачується щомісячно. Згідно ч.1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до п.17 ч.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 1 ст. 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Судом встановлено, що сторони з 03.02.2012 року по 23.05.2015 року перебували у зареєстрованому шлюбі, що видно з копії заочного рішення Заставнівського районного суду Чернівецької області від 29.04.2015 року (а.с. 5) та штампу в паспорті (а.с. 6 зворот). 04.01.2012 року у них народилася донька [PERSON], що видно з копій свідоцтва про народження серії І-МИ №152926 від 03.02.2012 року (а.с. 4). Згідно вказаного сідоцтва бавтьком дитини є [PERSON] Сторони проживають окремо, будь-яких відносин не підтримують, відповідач не приймає участі в утриманні та вихованні дитини. Місце працевлаштування його позивачу та суду невідомі. Малолітня дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Вказане вбачається з акту обстеження умов проживання позивача [PERSON] від 03.02.2016 року №196 (а.с. 8), довідки Хрещатицької сільської ради №195 від 03.02.2016 року про склад сімї (а.с. 9). Малолітня донька [PERSON] здорова, що вбачається з довідки про стан здоровя від 16.02.2016 року (а.с. 10). Відповідач допомоги для утримання дитини не надає, добровільної угоди про сплату аліментів сторонами не укладено, інших дітей, у нього не має, утриманців він також не має, стягнення за виконавчими документами відсутні. Відповідач фізично здоровий, офіційно не працює, має нерегулярний дохід. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Утримання дитини є рівним обовязком як матері, так і батька. Розмір прожиткового мінімуму на дитину віком від до 6 років, який відповідно до ЗУ «Про Державний бюджет України на 2016 рік» №928-VIII від 25.12.2016 року станом на 05.04.2016 року становить 1167 гривень, забезпечення якого є в рівній мірі обовязком, як матері так і батька. Таким чином суд, врахувавши вимоги статті 182 СК України та інші обставини, що мають істотне значення, вважає, що без погіршення матеріального становища відповідача, на користь позивача з відповідача необхідно стягувати аліменти на утримання малолітньої [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 583 (пятиста восьмидесяти трьох) гривень 50 копійок щомісячно до її повноліття. Також з відповідача слід стягнути судовий збір за розгляд справи в розмірі 551, 20 грн., оскільки позивач була звільнена від його сплати при подачі позову відповідно до п.3 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» та ч. 3 ст. 88 УПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved