Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів у розмірі 1/3 частини всіх видів доходу щомісяця на неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] і малолітню доньку [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що з часу розірвання шлюбу, з грудня 2012 р., відповідач жодного разу не надав матеріальної допомоги на утримання дітей, їх відпочинок, відмовляється нести витрати на навчання ,у зв'язку з чим позивачка вимушена була перевести сина- учня 10 кл. до загальноосвітньої школи , він припинив відвідувати гуртки, в яких займався, тому як доходів [PERSON] не вистачає для забезпечення необхідних умов для повноцінного навчання, розвитку дітей. Незважаючи на неодноразові прохання [PERSON] щодо матеріальної підтримки, відповідач не реагує, ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків, хоча працює та отримує пенсію. Відповідач неодноразово в судові засідання не з'являвся, про день і час розгляду справи повідомлявся завчасно, належним чином, надав свої заперечення, в яких зазначає, що постійно приймає участь у вихованні дітей, прикладає зусилля у вирішенні повсякденних питань, сплачує навчання дітей у приватному учбово-виховальному комплексі «Авторська школа Бойко» в розмірі 60 тис. грн., постійно відвідує школу, сплачує додаткові зайняття за предметами, цікавиться навчанням. Як зазначає [PERSON], сплачувати аліменти на користь позивачки його не влаштовує і він може виконувати свої зобов'язання переважно в натуральній формі , а саме забезпечувати одягом, їжею, ліками. Відповідач не заперечує, що зареєстрований як фізична особа-підприємець та займається господарською діяльністю, доходи є незначними, тому, на його думку, не має можливість сплачувати аліменти у певній частині від доходів і згоден відповідно до розміру прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, встановленого Законом України «Про державний бюджет на 2015 р.» сплачувати 1000 грн. щомісячно на кожну дитину. Позивачка [PERSON] не визнала доводів відповідача і пояснила, що відповідач сплачував за навчання дітей в період сумісного проживання і наданий ним договір стосується учбового 2012-2013 р.р. Минуло два роки, як син навчається у загальноосвітній школі, батько дитини школу не відвідує, участі у вихованні не приймає і навіть не привітав дочку з днем її народження. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивача, його представника, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, прийшов до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] і [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 01.06.2007 р., мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO], які проживають з матір'ю та знаходяться на її утриманні. Рішенням Жовтневого районного суду м.Харкова від19.12.2012 р. шлюб між сторонами розірвано. У відповідності зі ст.ст. 180, 181 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду аліменти присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. З пояснень позивача, доводів відповідача, викладених у запереченнях, матеріалів справи вбачається, що [PERSON] перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області, отримує пенсію за вислугу років у розмірі 3808 грн. 77 коп., а також зареєстрований як фізична особа-підприємець та займається господарською діяльністю. Статтями 182, 183 СК України передбачено, що розмір аліментів, які стягуються на дитину, встановлюються судом з урахуванням стану здоров'я та матеріального становища дитини, стану здоров'я та матеріального становища платника аліментів, наявності у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підтвердження здійснення допомоги дітям та оплати навчання, відповідачем надано договір утримання і надання освітніх послу зі строком дії до 2015 р. і 2016 р., а також довідка УВК «Авторська школа Бойко» про оплату навчання дітей у 2011-2012 учбовому році. Як зазначила позивачка, останній раз відповідач здійснив оплату в період сумісного проживання і жодних внесків після цього не вносив. Згідно довідки УВК «Авторська школа Бойко», у вересні 2013 р. батько [PERSON] розірвав договори на навчання [PERSON] та [PERSON], які були оформлені на нього. Оплата за навчання в школі [PERSON] в 2013-2014 уч.р., 2014-2015 уч. р., а також відвідування [PERSON] курсів англійської мови вносила [PERSON] За період навчання дітей з вересня 2013 р. по березень 2015 р. оплату здійснювала мати, зв'язок з класним керівником і адміністрацією підтримувала тільки мати. Батько у вихованні та житті дітей участі не приймає з вересня 2013 р. Згідно зі ст.184 Сімейного Кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.Приймаючи до уваги, що крім доходу від підприємницької діяльності, який є мінливим, відповідач отримує регулярний офіційний дохід, що складається з щомісячної пенсії за вислугу років у вигляді 3808 грн., з [PERSON] підлягають стягненню кошти на утримання дітей у частці від всього його доходу. Доводи відповідача про виплату аліментів в натуральній формі є хибними.Діти проживають з позивачем [PERSON] і вона визначає першочергові витрати на дітей, їх необхідність та потребу, несе самостійно витрати на харчування, оплату навчання, комунальних послуг, придбання речей, у того числі і особистого вжитку, ліків, що призначаються. Враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище дітей і платника аліментів, відсутність у відповідача зобовязань щодо спрати аліментів на утримання інших дітей або непрацездатних членів сім'ї , в силу ст. 182 Сімейного Кодексу України позовні вимоги підлягають задоволенню, з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку відповідача щомісяця. Відповідно до ст.ст. 79, 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір в дохід держави.

Outcome: approved