Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до її чоловіка [PERSON] про стягнення аліментів на утримання їх малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] в розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, починаючи із дня предявлення позову до суду. Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що з 08 серпня 2006 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають малолітніх синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які перебувають на її утриманні. Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити з підстав наведених у позовній заяві. Відповідач позовні вимоги не визнав. Заперечуючи проти позову, зазначив, що не ухилявся і не буде ухилятися від виконання своїх обовязків щодо надання матеріальної допомоги на утримання дітей, але всі витрати на утримання дітей хоче здійснювати самостійно без врахування думки позивача. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно зясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. В судовому засідання встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 08 серпня 2006 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ОК № 024548, виданим 08 серпня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Миронівського районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 75. Від шлюбу мають спільних малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Вказані обставини підтверджуються свідоцтвами про народження : серії 1-ОК № 040485, виданим 27 червня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Миронівського районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 68, серії 1-ОК № 279277, виданим 10 жовтня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миронівського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 131. Моральне виховання та матеріальне утримання дітей є одним із найголовніших та найважливіших обовязків батьків, що випливає з усталених моральних принципів суспільства й чинного законодавства. Це, зокрема, виявляється в забезпеченні неповнолітньої дитини мінімально необхідними благами, що потрібні для її життя та виховання. Цей обовязок закріплений у ст. ст. 51, 52 Конституції України, ст. ст. 180-201 Сімейного кодексу України. На підставі положень статті 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обовязку утримувати дітей визначаються за домовленістю між ними, або за рішенням суду. До розгляду справи судом, згоди щодо утримання дітей сторонами не досягнуто. В даний час їх діти проживають з позивачем та відповідачем в одному будинку, проте фактичне їх виховання та утримання здійснює позивач. В судовому засіданні встановлено, що відповідач самостійно, на власний розсуд вирішує питання про надання (ненадання) матеріальної допомоги на утримання дітей. У звязку із тим, що відповідач за власні кошти оплачує телекомунікаційні послуги, він самостійно вирішує питання про надання дозволу або про відмову в перегляді дітьми телевізора та користування Інтернетом. Оскільки обовязки по утриманню дітей батьки несуть спільно, то з відповідача, який в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, аліменти підлягають стягненню в примусовому порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. За правилами статті 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач заперечень на позов не подав, не повідомив суд про наявність обставин, передбачених ст. 182 Сімейного Кодексу України, які мають братися судом до уваги при визначенні розміру аліментів на дитину, зокрема щодо його незадовільного стану здоровя, наявності інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інших обставин, що мають істотне значення, а тому суд вважає за можливе стягнути з нього аліменти в розмірі, зазначеному позивачем. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Зважаючи на викладене, на підставі ст. ст. 104, 105, 109-114, 180-183 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved