Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-29 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем 03 червня 2004 року Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї, актовий запис № 809, посилаючись на те, що сімейне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними фактично припинені з 2008 року, спільного господарства та сімейного бюджету не ведуть, є троє дітей, які повинні залишитися проживати з позивачем, приблизно у 2008 році відповідач виїхав за межі України, і з того часу сторони проживають окремо і шлюбно-сімейних відносин не підтримують. Збереження шлюбу вважає неможливим. Позивач в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала до суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, підтримавши позовні вимоги, проти заочного розгляду не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки в судове засідання не повідомив. Суд вважає за можливе розглянути справу у відповідності до ст.ст.224, 225 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, а від відповідача, яка належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, належних та допустимих доказів поважності причин неявки до суду не надійшло. Дослідивши матеріали справи, а також з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а також враховуючи інші обставини життя подружжя, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. 03 червня 2004 року Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї було зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем, про що зроблено відповідний актовий запис №809 (а.с.6). Позивач у позовній заяві зазначила, що сімейне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними фактично припинені з того часу, як відповідач виїхав за межі України, тобто з 2008 року, спільного господарства та сімейного бюджету не ведуть. Збереження шлюбу вважає неможливим, оскільки це суперечило б її інтересам. Від шлюбу позивача і відповідача залишилося троє дітей: [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO] (а.с.7-8). Судом було встановлено, що відповідач [PERSON] згідно свідоцтва про одруження (а.с.6) є громадянином Ізраїлю і його по-батькові відсутнє, тому у резолютивній частині ім'я та прізвище відповідача необхідно зазначати без по-батькові. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінивши всі зібрані по справі докази, суд вважає‚ що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, та суперечило б інтересам позивача. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved