Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 17 травня 2013 року, від спільного подружнього життя у сторін народилися: син [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Сімейне життя між сторонами не склалось через різні характери та погляди на життя, внаслідок чого виникають непорозуміння. Подружніх відносин не підтримують, шлюб існує формально, а тому просить суд розірвати шлюб, після розірвання шлюбу відновити її дівоче прізвище «Поліщук». Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, суду подала письмову заява про підтримання позову та розгляд справи у її відсутності. Відповідач\~ [PERSON] в судове засідання не зявився, суду подав письмову заяву про визнання позову та розгляд справи у його відсутності. У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності осіб, які беруть участь у справі не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 17 травня 2013 року виконавчим комітетом Сокілської сільської ради Рожищенського району Волинської області, актовий запис № 4 (а.с.3). В шлюбі у сторін народилися двоє дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.4-5). Відповідно до вимог ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом ст.55 СК України дружина та чоловік зобов»язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім»ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов»язаний утверджувати в сім»ї повагу до матері. Дружина зобов»язана утверджувати в сім»ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім»ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч.3 та 4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. З матеріалів справи судом встановлено, що сімейне життя між сторонами не склалось через різні характери та погляди на життя, внаслідок чого виникають непорозуміння. Подружніх відносин не підтримують, шлюб існує формально. За таких обставин, суд вважає, що подальше спільне життя сторін неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому шлюб підлягає розірванню. Згідно вимог ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На вимогу позивача після розірвання шлюбу відновити дівоче\~\~прізвище «Поліщук». Відповідно до вимог ч.1\~ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому з відповідача слід стягнути понесенні позивачем судові витрати. На підставі ст.ст.24, 55, 56, 110, 112. 113 СК України,

Outcome: approved