Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , у якому просить суд позбавити відповідачів батьківських прав відносно їх неповнолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] та стягнути з відповідачів аліменти у розмірі по ј частини заробітку з кожного відповідача, але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на користь опікуна який буде призначений, задля утримання дитини. Позивач надала суду заяву, у якій просить справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Заяв про розгляд справи за їх відсутністю або інформації про поважність причин неявки від відповідачів не надходило. Відзив на позовну заяву суду не надавали. Представник виконавчого комітету Марганецької міської ради в особі органу опіки та піклування надала суду заяву про слухання справи без її участі, просила задовольнити позов в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд встановив наступне. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] є матір`ю неповнолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] є батьком неповнолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] . Відомості про батьків дітей зазначено відповідно до ч.1 ст. 135 Сімейного Кодексу України. З позовної заяви вбачається, що мати [PERSON] та батько [PERSON] вихованням дитини не займаються, не цікавляться її життям та фінансово не забезпечують, що також підтверджується висновком служби у справах дітей Марганецької міської ради Дніпропетровської області. Згідно висновка органа опіки та піклування виконавчого комітету Марганецької міської ради дитина [PERSON] проживає разом з бабусею [PERSON] , знаходиться на її повному утриманні. За змістом ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч.2-5 ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Згідно з висновком, складеним 26.02.2020 р. за № 15/20-314 орган опіки та піклування Марганецької міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до дитини: [PERSON] , [INFO] . Згідно з висновком, складеним 06.05.2021 р. за № 15/20-655 орган опіки та піклування Марганецької міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до дитини: [PERSON] , [INFO] . Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно з п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Зважаючи на викладені обставини, суд доходить висновку про свідоме ухилення [PERSON] та [PERSON] від виконання обов`язків по вихованню та утриманню своєї неповнолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] , що згідно з п.2 ч.1 ст.164 СК України є підставою для позбавлення їх батьківських прав стосовно дитини. Крім того, стаття 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої Верховною Радою України 27.09.1991 року, та положення Декларації прав дитини регламентують, що інтереси дитини необхідно забезпечувати найкращим чином, дитина повинна бути серед тих, хто першим одержує захист і допомогу. Згідно з ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На підставі ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Оскільки на момент розгляду справи діти позбавлені батьківського піклування, суд доходить висновку про існування підстав для задоволення позову також у частині вимог про стягнення з відповідача аліментів на їх утримання. Таким чином, враховуючи вищевказане, суд доходить висновку про достатність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі. Згідно з ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. На підставі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення, а відповідно до ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідачів на користь держави підлягає стягненню судовий збір. На підставі статей 150, 164-165 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved