Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання зареєстрованого з відповідачем [PERSON] 25.04.2015 року шлюбу, від якого вони мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Посилаючись на те, що подружнє життя у них не склалося через різні погляди на сімейне життя, подальше спільне проживання та примирення між ними є неможливими, просила розірвати шлюб. Провадження у справі відкрито ухвалою від 12.09.2019 р. з призначенням розгляду в порядку загального позовного провадження. 05.02.2020 р. Ухвалою суду за клопотанням відповідача надано строк на примирення, розгляд справи зупинено до 10.03.2020 р. Сторонами в судовому засіданні не заперечувався факт сумісного не проживання з серпня 2019 року. Ухвалою про відновлення провадження у справі - відновлено провадження у даній справі та справу призначено до продовження підготовчого судового розгляду. В підготовчому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, наполягала на розірванні шлюбу, зазначила, що шлюб зберегти неможливо, шлюбні відносини припинені фактично з серпня 2019 р., та наданий строк на примирення до відновлення шлюбних відносин не привів, спору про майно подружжя та визначення місця проживання дитини час розгляду справи не має. Відповідач в підготовчому засіданні позов визнав повністю, зазначивши, що шлюбні відносини припинені фактично з серпня 2019 р., примирення за місяць не відбулось та спору про майно подружжя та визначення місця проживання дитини час розгляду справи не має, наполягав на розірванні шлюбу. Суд, вислухавши учасників, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Згідно із ч.4 ст.206 ЦПК України (2017 р.) у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності із вимогами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В силу положень ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 25 квітня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 311, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Сторони мають спільного сина: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 10.11.2015 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 2369. Шлюбні відносини між сторонами припинені з серпня 2019 року через різні погляди на сімейне життя та несумісність характерів. Спору про розподіл майна між сторонами та визначення місця проживання дитини на момент розгляду справи не має. Спільна дитина проживає з матір`ю. Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Приписами ч. 1 ст. 24 СК України встановлено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Надання строку на примирення результату не принесло та не призвело до збереження сім`ї , після наданого строку обидва подружжя просять розірвати шлюб та заявили про неможливість збереження сім`ї. Встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя є неможливим, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і не відповідає інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім`ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і тому може бути розірваним. Визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Таким чином, суд, оцінивши докази в їх сукупності, вважає за необхідне задовольнити позов, розірвавши шлюб між сторонами по справі. Згідно ч. 2 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили підлягає направленню до органу державної реєстрації актів цивільного стану для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб від 25 квітня 2015 року № 311, складеному відділом державної реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві. На підставі викладеного,

Outcome: approved