Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про припинення стягнення аліментів, що стягуються з неї на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , згідно судового наказу, виданого Монастириським районним судом Тернопільської області 20.05.2019 року. У обґрунтування позову зазначає, що згідно судового наказу, виданого Монастириським районним судом Тернопільської області 20.05.2019 року, з неї стягуються аліменти в користь відповідача на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј від заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 03.05.2019 року і до досягнення дитиною повноліття. На даний час обставини по справі змінились, оскільки дочка [PERSON] , [INFO] , проживає з нею за адресою: [ADDRESS] , перебуває на її утриманні, а тому відпала необхідність у сплаті аліментів на утримання дитини на користь батька [PERSON] . Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, у матеріалах справи наявне клопотання про розгляд справи у її відсутності. Відповідач [PERSON] , представник відповідача [PERSON] у судове засідання не з`явилися, представник відповідача звернулася до суду із заявою про розгляд справи у їх відсутності, позов визнала у повному обсязі. Судом встановлені такі обставини. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Монастириського районного суду Тернопільської області від 31.10.2019 року. Від даного шлюбу у [PERSON] та [PERSON] народилася дочка [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 26.05.2020 року, актовий запис №12). Згідно судового наказу, виданого Монастириським районним судом Тернопільської області 20.05.2019 року, на користь відповідача [PERSON] з позивача [PERSON] стягуються аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 від заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 03.05.2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Як убачається зі змісту довідки №177, виданої 29.05.2020 року Монастириською міською радою Тернопільської області, малолітня [PERSON] , [INFO] , проживає разом із позивачем [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Положеннями частин другої та третьої ст. 181 СК України визначено, що за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. За змістом ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У підпункті 1 пункту 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Згідно із ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15.04.2020 року у справі № 583/5413/18. Враховуючи вищенаведене, те, що на час звернення до суду із позовом малолітня [PERSON] , [INFO] , проживає разом із матір`ю [PERSON] платником аліментів, перебуває на її утриманні, враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, суд приходить висновку, що позов слід задовольнити та звільнити [PERSON] від сплати аліментів, присуджених з неї згідно судового наказу Монастириського районного суду Тернопільської області від 20.05.2019 року у справі №603/264/19, на користь відповідача [PERSON] на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , починаючи з 9 червня 2020 року. У силу ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в користь держави судовий збір в розмірі 840,80 гривень.

Outcome: approved