Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав відповідача відносно сина [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що відповідач, шлюб з яким розірвано рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 23.12.2015, є батьком [PERSON] , [INFO] . Рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 29.12.2015 вирішено стягувати з [PERSON] а користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] у розмірі ј частини усіх видів доходу. Після розірвання шлюбу відповідач не виконує своїх батьківських обов`язків, самоусунувся від спілкування з сином, його виховання та утримання, будь-якого наміру спілкуватись з дитиною не виявляв. Син повністю знаходиться на утриманні матері, яка самостійно займається його вихованням та матеріальним забезпеченням. Зазначила, що відповідач не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав відносно малолітнього сина, що підтвердив нотаріально посвідченою заявою. Позивач [PERSON] , представник позивача [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилися, від представника до суду надійшла заява, в якій позов підтримав, просив суд такий задовольнити, а розгляд справи здійснювати за їх відсутності. Відповідач в підготовче судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою в якій не заперечив щодо позбавлення його батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] . Просив розгляд справи здійснювати за його відсутності. Представник третьої особи органу опіки та піклування Сихівської районного адміністрації Львівської міської ради в підготовче судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи. У зв`язку з неявкою сторін відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити з таких підстав. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Статтею 150 СК України встановлено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Зокрема, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно з ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно з роз`ясненнями, що містяться в п.16 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення та позбавлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, підготовку її до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Сихівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції 24.02.2011, видно, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . Встановлено, що шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №3102, розірвано рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 23.12.2015. Окрім цього, рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 29.12.2015 вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмір ј частини із всіх видів доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 20.11.2015 і до досягнення дитино повноліття. Згідно з довідкою з місця проживання про склад сім`ї і прописки №371 від 05.02.2020, виданою ЛКП «Під Зуброю», [PERSON] , [INFO] , зареєстрований та проживає разом з матір`ю [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Батько дитини не спілкується з класним керівником, дирекцією та викладачами школи, не відвідує батьківські збори, не цікавиться навчанням сина у музичній школі, що підтверджується характеристиками від 25.10.2019, 05.02.2020. Із копії засвідченої державним нотаріусом Четвертою Львівською державною нотаріальної контори Мігущенко З.Г. заяви від 16.09.2019 видно, що відповідач [PERSON] не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав щодо його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до висновку органу опіки та піклування Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради від 18.11.2019 №48, комісія з питань захисту прав дитини вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дитини [PERSON] , [INFO] , оскільки такий самоусунулись від виконання батьківських обов`язків, не дбає про духовний та фізичний розвиток дитини, матеріально не забезпечує. Таким чином, судом встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання та утримання сина, не піклується про його фізичний, духовний та моральний розвиток, життям та здоров`ям не цікавиться, не турбується про його майбутнє, не бере участі у підготовці дитини до самостійного життя, відтак суд дійшов висновку, що [PERSON] необхідно позбавити батьківських прав відносно дитини [PERSON] . Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд враховує положення ч. 1 ст. 142 ЦПК України, згідно з якими у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки позивачем при поданні позову понесено витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, у розмірі 840, 80 грн., відтак останній необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, що становить 420, 40 грн., а решту судових витрат у розмірі 420, 40 грн. стягнути з відповідача на її користь. На підставі статями 150, 155, 164, 166 СК України та

Outcome: approved