Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-16 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулася до суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнень, просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), та аліменти у розмірі 1500,00 грн. на її утримання. В обґрунтування позову вказувала, що під час шлюбу з відповідачем у них народилась спільна дитина, яка проживає з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Крім того, вона не працює, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку, та потребує матеріальної допомоги у вигляді аліментів на її утримання. В судове засідання позивач не з'явилась, але подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначила, що просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), та аліменти у розмірі 1500,00 грн. на її утримання. Відповідач в судове засідання не з'явився, але звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, зазначив, що не заперечує проти сплати аліментів на утримання дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), та аліменти на утримання дружини у розмірі 1500,00 грн. В судовому засіданні встановлено наступне. Під час шлюбу у сторін [INFO] народився син [PERSON], який на теперішній час проживає з матір'ю та знаходиться на її утриманні. Відповідач [PERSON], батько дитини, проживає окремо, інших дітей або осіб на утриманні не має. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 ч. 3 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частині від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошової сумі. Сторонами не оскаржується, що відповідач аліменти на іншу дитину або непрацездатних осіб, які перебувають на його утриманні, не сплачує. Оскільки відповідач не заперечує проти задоволення позову, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, та цей обов'язок лежить на обох з батьків, суд, з урахуванням інтересів дитини, задовольняє позов в цій частині в повному обсязі та стягує з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу). При визначенні розміру аліментів суд враховує вік, стан здоров'я та матеріальне становище дитини, а також матеріальне становище відповідача. Відповідно до ч. 2, 4, 6 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Таке право вона має незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено, та не заперечується сторонами, що [PERSON], [INFO], проживає з позивачем, а тому вона має право на утримання від чоловіка - відповідача по справі. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оскільки відповідач є молодою працездатною особою і спроможний платити аліменти на утримання дружини, та не заперечує проти цього, суд задовольняє позов і стягує з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання до досягнення їх сумісною дитиною трьохрічного віку у розмірі 1500,00 грн. Також, суд відповідно до ст. 141 ЦПК України стягує з відповідача судовий збір на користь держави, оскільки позивач звільнена від сплати цих сум.

Outcome: approved