Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить визнати легковий автомобіль «Chevrolet Lacetti», 2005 року випуску, д.н.з. [NUMBER] спільною сумісною власністю подружжя, припинити право спільної сумісної власності подружжя на даний автомобіль та визнати за нею право власності на Ѕ частину легкового автомобіля «Chevrolet Lacetti», 2005 року випуску, д.н.з. [NUMBER] . В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що з 02 серпня 2011 року вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі. У них є спільні діти: син - [PERSON] , [INFO] та донька - [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що на даний час подружні стосунки між ними припинені, спільного господарства не ведуть та в подальшому нею буде подана позовна заява про розірвання шлюбу. Під час перебування у шлюбі ними придбано спірний автомобіль «Chevrolet Lacetti», 2005 року випуску, д.н.з. [NUMBER] , який 18.12.2018 року був зареєстрований за відповідачем. Ринкова вартість автомобіля становить 115813,00 грн. Позивач посилається на те, що оскільки автомобіль було набуто нею та відповідачем за час перебування у зареєстрованому шлюбі за спільні кошти, він належить їй та відповідачу на праві спільної сумісної власності і частки кожного є рівними, а відтак є законні підстави для задоволення позову в повному обсязі 09 жовтня 2019 року ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці заяву позивача про забезпечення позову задоволено частково, заборонено відчуження легкового автомобіля «Chevrolet Lacetti», 2005 року випуску, д.н.з. [NUMBER] . Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 15.10.2019 року відкрито провадження у даній справі. Розгляд справи здійснюється за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 30 жовтня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву в якій просить розглянути справу у судовому засіданні за її відсутності, позов підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву в якій просить розглянути справу у судовому засіданні за його відсутності, позов визнає. Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст.13 суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч.1,4 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитись від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову з підстав, передбачених ст. 206 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. Судом встановлено, що сторони з 02 серпня 2011 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 13). Від шлюбу сторони мають спільних дітей: син - [PERSON] , [INFO] , що встановлено зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 15) та донька - [PERSON] , [INFO] , що встановлено зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 14). Легковий автомобіль «Chevrolet Lacetti», 2005 року випуску, д.н.з. [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] , зареєстрований за власником [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] (а.с.16-17). Відповідно до вимог ч.3 ст.368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 2 ст.372 ЦК України встановлено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Статтею 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частиною 1 ст.61 СК України встановлено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Статтею 63 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно ч.1 ст. 69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Таким чином, право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням. Згідно ч.1 ст.70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Таким чином, оскільки спірний автомобіль набутий сторонами за час шлюбу, то вказане рухоме є їхньою спільною сумісною власністю та слід визнати за позивачем та відповідачем право власності на Ѕ частину автомобіля «Chevrolet Lacetti», 2005 року випуску, д.н.з. [NUMBER] за кожним окремо. Враховуючи вищенаведене та визнання відповідачем позовних вимог, суд вважає, що позов слід задовольнити. Відповідно до ч.ч. 1,7 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. У разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Оскільки, судом ухвалено рішення про задоволення позову, то захід забезпечення позову шляхом накладення заборони по відчуженню легкового автомобіля «Chevrolet Lacetti», 2005 року випуску, д.н.з. [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] , застосований відповідно до ухвали суду від 09 жовтня 2019 року підлягає скасуванню. На підставі викладеного та

Outcome: approved