Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] міської ради про визнання права власності спадкоємця на спадкове майно, в обгрунтування якого вказала, що 04.12.2008 помер її батько [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на жилий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами та земельні ділянки загальною площею 0,1129 Га, розташовані за адресою: Донецька область, м.Мирноград, вул.Філатова, б.14. Вказаний будинок загальною площею 78,5 кв.м, у тому числі жилою 59,9 кв.м, батько збудував за життя, перебуваючи у шлюбі з [PERSON], на підставі рішення виконкому Димитровської міської ради № 12 від 26.06.1974 про відведення під індивідуальне будівництво земельної ділянки, наданого дозволу на виробництво будівельних робіт, договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку з кількістю кімнта від однієї до пяти від 30.06.1974, посвідченого нотаріусом Другої Красноармійської нотаріальної контори 19.03.1976, реєстровий № 656. За змістом технічного паспорту від 21.02.2018 здійснене будівництво житлового будинку із господарськими спорудами та будівлями виключає будь-які озаки самочинного будівництва і засвідчує прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом будівель і споруд, побудованих до 05.08.1992. [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ДН № 055214, виданого 10.06.1997 Димитровською міською Радою, до дня своєї смерті володів земельною ділянкою площею 0,1000 Га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та земельною ділянкою площею 0,0129 Га для ведення особистого селянського господарства за вказаною адресою. Її мати [PERSON] постійно проживала за зазначеною адресою разом з її батьком, перебваючи з ним у шлюбі, успадкувавши майно після померлого відповідно до п.3 ст.1268 ЦК кодексу України. 03.02.2011 [PERSON] померла, після чого відкрилася спадщина на спірний житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями та земельні ділянки. Вона та її сестра [PERSON] - єдині спадкоємці за законом першої черги. Остання протягом строку, встановленого для прийняття спадщини, не вчинила будь-якої дії, яка б свідчила про прийняття нею спадщини. 23.05.2018 від державного нотаріуса вона отримала свідоцтва про право власності на спадщину за законом на земельні ділянки площами 0,1000 Га та 0,0129 Га. Проте в отримання свідоцтва про право на спадщину, яка складається зі спірного житлового будинку, їй було відмовлено з тих підстав, що вона не надала відповідного правовстановлюючого документу на спадкове майно. З цих обставин вона не має можливості нотаріально оформити спадкові права, тому просить визнати за нею право власності на зазначений жилий будинок. Позивач [PERSON] до суду не зявилася, про час і місце розгляду справи сповіщена належним чином, наполягаючи на позові, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Представник відповідача [PERSON] міської ради [PERSON] до суду не з'явилася, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність за наявними у справі доказами та про те, що відповідач проти позовних вимог не заперечує. Третя особа [PERSON] до суду також не з'явилася, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність та про те, що вона проти позовних вимог не заперечує. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом установлено, що позивач [PERSON] (до шлюбу [PERSON]) С.О. є донькою подружжя [PERSON] та [PERSON], про що свідчать копії свідоцтв про народження позивача, про її одруження та її батьків (а.с.12, 13, 15). Третя особа [PERSON] (до шлюбу [PERSON]) Л.О. також є донькою [PERSON] та [PERSON], про що свідчать копії свідоцтв про народження [PERSON] та про її одруження (а.с.14, 16). Відповідно до свідоцтв про смерть 04.12.2008 помер [PERSON], а 03.02.2011 померла [PERSON], після смерті яких відкрилася спадщина на жилий будинок, розташований за адресою: Донецька область, м.Мирноград (колишнє м.Димитров), вул.Філатова, б.14, який належав померлому [PERSON] та був ним збудований на підставі рішення виконкому Димитровської міськради від 26.06.1974 № 12 про відведення під індивідуальне будівництво земельної ділянки, дозволу Димитровської міськради від 30.06.1974 № 79 на виробництво будівельних робіт відповідно до проекту будинку та проекту планування та забудови земельної ділянки з будівництва жилого будинку, погреба, вбиральні, сараю, та договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності з кількістю кімнат від однієї до пяти включно, посвідченого Другою Красноармійською державною нотаріальною конторою 19.03.1976 за реєстровим № 656 (а.с.27, 28-29). Відповідно до копії технічного паспорту, виготовленого за станом на 21.02.2018, спадкове домоволодіння складається із жилого будинку загальною площею 78,5 кв.м, у тому числі житловою 59,9 кв.м, з надвірними побудовами та спорудами, остання з яких була збудована у 1989 році, озак самочинного будівництва вказаний документ не містить (а.с.17-19). Відповідно до свідоцтв про право на спадщину за законом, посвідчених 23.05.2018 державним нотаріусом [PERSON] державної нотаріальної контори за реєстровими №№ 232, 233 (спадкова справа № 85/2011), Витягів про реєстрацію у Спадковому реєстрі та з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності [PERSON] отримала у спадщину після смерті [PERSON] земельні ділянки площами 0,1000 Га та 0,0129 Га, розташовані за адресою: Донецька область, м.Мирноград, вул.Філатова, 14, які належали на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ДН № 055214, виданого 10.06.1997 Димитровською міської Радою народних депутатів, кадастрові номера 1411300000:01:002:0077 та 1411300000:01:002:0572 відповідно, померлому 04.12.2008 [PERSON], спадкоємцем якого за законом була його дружина [PERSON], яка фактично прийняла спадщину, але не оформила своїх прав (а.с.20, 21, 22, 23, 25). Відповідно до постанови державного нотаріуса [PERSON] державної нотаріальної контори від 23.05.2018 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на спадкове домоволодіння, оскільки позивачем не надано документів, які підтверджують право власності на житловий будинок спадкодавця та державну реєстрацію прав на нерухоме майно (а.с.26). За даними [PERSON] державної нотаріальної контори від 27.06.2018 на майно, що залишилося після смерті [PERSON], померлого 04.12.2008, згідно даних інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 52435145 від 27.06.2018 02.06.2009 відкрита спадкова справа № 160/2009 за заявою про прийняття спадщини за законом від імені дружини померлого [PERSON]; заповіти від імені [PERSON] не посвідчувалися. На майно, що залишилося після смерті [PERSON], померлої 03.02.2011, згідно даних інформаційних довідок зі Спадкового реєстру № 52435204 від 27.06.2018 24.06.2011 відкрита спадкова справа № 85/2011 за заявою про прийняття спадщини за законом від імені доньки померлої [PERSON]; заповіти від імені [PERSON] не посвідчувалися (а.с.42-46). Отже, судом встановлено, що позивач [PERSON] прийняла спадщину, яка відкрилася після смерті її матері, звернувшись до нотаріуса з відповідною заявою у передбачений законом шестимісячний строк. Інших спадкоємців за законом після смерті [PERSON], крім [PERSON] рідної сестри позивача, яка на спадщину не претендує, судом не встановлено. Відповідно до ст.ст.1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі на житловий будинок, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на жилий будинок, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31.01.1966 та погодженого з Верховним Судом УРСР 15.01.1966, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13.12.1995. Даним нормативно-правовим актом регламентовано перелік правовстановлюючих документів, на підставі яких проводилася реєстрація будинків та домоволодінь, серед таких документів: нотаріально посвідчені договори про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального жилого будинку та затверджений виконкомом місцевої Ради акт про прийняття будинку в експлуатацію. Як встановлено\~вище,\~ жиле\~домоволодіння,\~розташоване за адресою: Донецька область, м.Мирноград, вул.Філатова, б.14, належить померлому батькові позивача на підставі договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку, посвідченого нотаріусом, що свідчить про належне набуття спадкодавцем права власності на спадкове майно. Реєстрація права власності на домоволодіння відсутня. За приписами ст.31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, абз.1 п.42 постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» для державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, закінчених будівництвом до 05.08.1992, не вимагається подання документу, який відповіно до вимог законодавства засвідчує прийняття таких обєктів в експлуатацію. Відсутність у спадкоємця документу, який підтверджує державну реєстрацію прав на нерухоме майно, є перепоною в отриманні нею свідоцтва про право на спадщину. З огляду на ст.392 ЦК України, якщо право власності оспорюється або не визнається іншою особою, до суду може бути подано позов про визнання цього права. Проаналізувавши вищевикладене та беручи до уваги те, що документ, який підтверджує державну реєстрацію прав на нерухоме майно у позивача відсутній, що є обєктивною перешкодою в оформленні позивачем своїх спадкових прав згідно Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 за № 296/5, зареєстрованого 22.02.2012 за № 282/20595, спір між іншими спадкоємцями у відношенні спадкового майна відсутній, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню. На підставі ст.ст.392, 1261, 1268 ЦК України, та

Outcome: approved