Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] зареєстрованого 05 травня 2018 року у Сватівському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, про що складено відповідний актовий запис № 24. Позовні вимоги мотивовані тим, що між нею та відповідачем 05 травня 2018 року у Сватівському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 24. Від шлюбу спільних дітей не мають. З лютого 2019 року між нею та відповідачем припинено шлюбні відносини, відповідач зловживав спиртними напоями, неодноразово не з`являвся на ніч додому, виявляв фізичне та психологічне насильство, погрожував та шантажував самогубством, що негативно впливає на її малолітню дитину. Вони не ведуть спільний побут та господарство. Просить розірвати шлюб та відновити дошлюбне прізвище. У підготовче засідання позивач [PERSON] не з`явилася, згідно письмової заяви просить розглянути справу за її відсутності, на позовних вимогах наполягає. Відповідач [PERSON] у підготовче засідання не прибув, надав заяву згідно якої просить розглянути справу за його відсутності, позов визнав, на розірвання шлюбу згоден. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що сторони 05 травня 2018 року у Сватівському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області зареєстрували шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 24 та видано Свідоцтво про одруження Серії [NUMBER] (а.с. 3). Від шлюбних відносин сторони не мають спільних дітей. З позовної заяви вбачається, що фактичні взаємовідносини подружжя припинені, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам, сторони не бажають примиритися. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач [PERSON] після розірвання шлюбу просить відновити їй дошлюбне прізвище - « [PERSON] ». Враховуючи викладені обставини, суд вважає встановленим, що подальше спільне проживання подружжя, збереження їх шлюбу неможливе та суперечило б інтересам кожного з них, а тому шлюб між сторонами слід розірвати та відновити позивачу прізвище - « [PERSON] ». Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За таких обставин, встановивши, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, сім`я розпалася остаточно, спільне господарство подружжям не ведеться, від шлюбних відносин діти відсутні, суд вважає за необхідне ухвалити рішення відповідно до ст. 112 СК України, яким позовні вимоги [PERSON] задовольнити. На підставі ст.ст. 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved