Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до ТОВ «Лабораторія натуральних технологій» про стягнення заборгованості по заробітної платі. Свій позов обгрунтовує тим, що з 06 вересня 2011 року працювала у ТОВ «Лабораторія натуральних технологій» на посаді менеджера зі збуту товариства. Починаючи з травня 2017 року заробітну плату їй стали виплачувати нерегулярно. Внаслідок чого станом на 11.04.2018 року невиплачена їй сума заборгованості по заробітній платі та середній заробіток складає 39 032,91 грн. Дану суму позивач просить стягнути з відповідача ТОВ «Лабораторія натуральних технологій». Ухвалою від 16 квітня 2018 року відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач ТОВ «Лабораторія натуральних технологій» відзив на позовну заяву не подав. Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглядати по суті за відсутності сторін, на підставі наявних в справі доказів з ухваленням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] з 06 вересня 2011 року по 31.07.2017 року працювала на посаді менеджера зі збуту товариства з обмеженою відповідальністю «Лабораторія натуральних технологій» та була звільнена на підставі ч.3 ст.38 КЗпП України. Як вбачається з довідки від 31.07.2017 року, виданої [PERSON] сума нарахованої заробітної плати за червень 2017 року складає 3210 гривень, за липень 3500 гривень. З розрахунку наданого позивачем починаючи з червня 2017 року по 11.08.2017 року не виплачена заборгованість за вищевказаний період становить 39 032,91 грн., яка складається з 10065, 09 грн. вихідної допомоги при звільненні, та 28 967,82 грн. середній заробіток за час затримки розрахунку станом на 11.04.2018 року . Відповідно до ч. 1 ст. 115 КЗпП України заробітна плата має виплачуватися працівникам регулярно в робочі дні у строки встановлені колективни договором, але не рідше двох разів на місяць, через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Непроведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у строки, передбачені статтею 116 КЗпП України, є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 Кодексу, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Після ухвалення судового рішення про стягнення заборгованості із заробітної плати роботодавець не звільняється від відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП України, а саме виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Відповідно до статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Згідно зі статтею 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівнику сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір, підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на корить працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Статтею 44 КЗпП України визначено, що при припиненні трудового договору внаслідок порушення власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, колективного чи трудового договору (статті 38 і 39) вихідна допомога виплачується у розмірі, передбаченому колективним договором, але не менше тримісячного середнього заробітку. Як встановлено судом, відповідачем в день звільнення розрахунок з позивачем проведено не було, а саме не виплачена сума вихідної допомоги, а отже, вимоги про стягнення з відповідача всіх сум, що належать йому при звільненні та середнього заробітку за час затримки розрахунку підлягають задоволенню. Відповідачем не надано відзиву та інших розрахунків заборгованості . З відповідача на користь держави підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 704,80 грн відповідно до вимог ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved