Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом, на обгрунтування якого зазначила, що [INFO] померла мати відповідача [PERSON] , а [INFO] помер її (відповідача [PERSON] ) батько, та після смерті яких відкрилася спадщина, яка складалася з житлового будинку [ADDRESS] , спадкоємцями яких були їх діти: донька [PERSON] (відповідач по справі) та син [PERSON] , які у встановлений Законом строк не звернулися до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини ні після смерті матері, ні після смерті батька, проте прийняли спадщину фактично, так як на момент смерті спадкодавців були зареєстровані у зазначеному спадковому будинку. Зазначила, що відповідач, з метою продажу належної їй Ѕ частини спадкового майна - будинку [ADDRESS] подала об`яви, та в цей час вона (позивач) перебувала у пошуках купівлі житла, у зв`язку з чим, дізнавшись про продаж даного будинку та оглянувши його, поспілкувавшись з продавцем (відповідачем), вона (позивач) вирішила придбати у відповідача належну їй Ѕ частину будинку, при цьому в зазначеній частині будинку ніхто не проживав, дана частина будинку тривалий час знаходилася без нагляду, була вкрай занедбаною, відключена від електро-водо- та газопостачання, дах протікав, стеля місцями обвалилася, дерев`яна підлога в більшості приміщень була відсутня, тобто, дана частина будинку на момент продажу була взагалі непридатною для проживання та потребувала капітального ремонту, разом з тим, запропонована відповідачем ціна в розмірі 200 000 грн. її (позивача) влаштовувала. Крім того, на момент продажу Ѕ частини будинку вона (позивач) та відповідач провели незалежну її експертну оцінку, зафіксували її стан у фотосвітлинах. Вказала, що з відповідачем як продавцем Ѕ частини будинку вони досягли згоди щодо усіх істотних умов щодо її купівлі-продажу, обумовили ціну у розмірі 200 000 грн., і її (позивача) витрати на нотаріальне оформлення та підтвердження правочину 20.04.2015 року вона (позивач) та відповідач уклали між собою письмовий попередній Договір купівлі-продажу даної частини будинку, в якому обумовили нотаріально посвідчити укладений між ними Договір після отримання відповідачем Свідоцтва про право на спадщину за законом в строк до 20.04.2017 року. Крім того, в зазначеному Договорі вони також досягли згоди про те, що продавець, у разі проблем в оформленні спадщини, неотриманні свідоцтва про право на спадщину за законом чи таке інше, має право в строк до 20.04.2016 року відмовитися від продажу, повернувши їй (позивачу) замість 180 000 грн., кошти в сумі 200 000 грн. Вказала, що аванс в розмірі 180 000 грн., вона (позивач) передала відповідачу в присутності свідків [PERSON] та [PERSON] , а відповідач, в свою чергу, передала їй у розпорядження ключі від даної частини будинку, домову книгу. Залишок вартості даної частини будинку в сумі 20 000 грн. вона (позивач) зобов`язувалася сплатити відповідачу при нотаріальному посвідченні договору купівлі-продажу. Зазначила, що нотаріальне оформлення купівлі-продажу Ѕ частини будинку з надвірними господарськими будівлями та спорудами визначили здійснити до кінця квітня, 2017 року, оскільки їй (позивачу) ще бракувало коштів і потрібен був час для їх заробітку, а відповідачу також потрібен був час та аванс для нотаріального оформлення своїх спадкових справ, поновлення та отримання правовстановлюючих документів на будинок на ім`я спадкодавців. В свою чергу, довідавшись про те, що вона (позивач) передала велику суму коштів фактично невідомій особі -продавцю, її (позивача) батьки такий вчинок не схвалили, тому позичили їй (позивачу) 20 000 грн., яких не вистачало для сплати відповідачу повної вартості за дану частку будинку і наполягали, щоб вона нотаріально посвідчила договір купівлі-продажу. 21 квітня 2015 року вона (позивач) та відповідач з`явилися до приватного нотаріуса Кіровоградського міського нотаріального округу Цариченко Н.В. для нотаріального оформлення правочину купівлі-продажу Ѕ частини будинку [ADDRESS] , але через відсутність у відповідача оригіналів правовстановлюючих документів на ім`я спадкодавців на дане домоволодіння, що унеможливили оформлення спадкового майна (будинку) на її ім`я та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, - вчинити правочин було неможливим, у зв`язку з чим замість нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу Ѕ частини будинку, відповідач 21.04.2015 року надала їй (позивачу) : нотаріально посвідчену генеральну довіреність на розпорядження даною Ѕ частиною будинку, за якою уповноважила її (позивача) оформити на її (відповідача) ім`я спадкові права на дану частину будинку, отримати на її ім`я свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері та батька, відчужити належну їй частину будинку, а також надала нотаріально посвідчену заяву про отримання від неї (позивача) коштів за продаж Ѕ частини будинку в розмірі 20 000 грн. Враховуючи зазначене, вона (позивач) свої зобов`язання перед відповідачем виконала в повному обсязі, та, оскільки, відповідач в обумовлений в Договорі строк до 21 квітня 2016 року не відмовилася від продажу своєї Ѕ частки будинку і не пред`явила вимогу про розірвання договору та повернення майна, договір набув законної сили і вона (позивач) розпочала виконання дій, передбачених довіреністю. Крім того, з весни, 2017 року вона за власні кошти провела капітальний ремонт даної Ѕ частини будинку: замінила покрівлю, провела демонтаж та монтаж стелі, підлоги, всіх вікон, дверей, влаштувала сантехнічне обладнання, штукатурку та шпаклювання стелі, стін, оплатила борги відповідача за електро та газопостачання і підключила ці послуги, які за борги були відключені, тим самим понесла грошові затрати на загальну суму 114 544, 30 грн. В свою чергу, відповідач в установлений строк умови п.4.5 попереднього договору від 20.04.2015 року не виконала, в обумовлений строк до 20.04.2017 року від нотаріального оформлення договору купівлі-продажу Ѕ частини данного будинку ухилилася, та в порушення умов договору, без будь-яких претензій та попереджень, без її (позивача) відома, 12.07.2017 року скасувала довіреність від 21.04.2015 року на розпорядження нерухомістю, яка була гарантом їх домовленостей, при цьому ніяких пояснень своїм діям не надає, ухиляється від зустрічі, на телефонні дзвінки не відповідає, у поверненні грошей за продаж будинку та понесених нею (позивачем) інших витрат, - злісно ухиляється. Про припинення відповідачем дії вищезазначеної довіреності вона (позивач) дізналася випадково від нотаріуса Цариченко Н.В., до якої вона звернулася 19.07.2017 року з метою оформлення за цією довіреністю договору купівлі-продажу Ѕ частини будинку [ADDRESS] , що підтверджується роз`ясненням нотаріуса від 19.07.2017 року та його повідомленням від 14.07.2017 року, наданим їй (позивачу) одночасно 19.07.2017 року. Також від нотаріуса вона (позивач) дізналася, що відповідач, з метою повторного продажу спірного будинку, витребувала у нотаріуса дублікати правовстановлюючих документів на даний будинок, зокрема, два свідоцтва про право на спадщину за законом, які саме вона (позивач) за власні кошти, оформила на її ім`я за дорученням. Вважає, що в діях відповідача вбачаються ознаки кримінального злочину, передбаченого ст.190 КК України (шахрайство), так як відповідач продала їй (позивачу) Ѕ частину будинку, отримала від неї повну суму його вартості, надавши довіреність на розпорядження будинком, а коли через два роки кошти у відповідача закінчилися, - скасувала довіреність та має за мету повторно продати будинок іншій особі, при цьому, від повернення сплачених їй коштів в сумі 200 000 грн., витрат на нотаріальне оформлення її спадкових прав, затрат на ремонт та обслуговування будинку, - ухиляється. Позивач також зазначила, що крім матеріальних збитків, відповідач спричилила їй також моральну шкоду, яку вона оцінила в розміоі 50 000 грн., та яка виразилася у фізичному болю та душевних стражданнях, нервових переживаннях та стресах, що призвело до появи у неї (позивача) негативних психосоматичних та психоемоційних змін: швидка втомлюваність, пасивність, знижений настрій, пригніченість, образливість, тривога з приводу майбутнього, непорозуміння та сварки в сім`ї. Крім того, спричинення їй відповідачем моральної шкоди підтверджується й тим, що внаслідок порушення її прав, пов`язаних з шахрайськими діями відповідача при продажу спірної частини будинку, мало місце щодо неї шахрайство та обман зі сторони відповідача, яка фактично обманула її (позивача), а вона ж сподівалася вже мати власний будинок, використовувати його для власного проживання, задля чого витратила значну суму власних заощаджених коштів на його купівлю, ремонт, обслуговування та утримання. З огляду на викладене вище, позивач [PERSON] просила стягнути з відповідача [PERSON] на її користь грошові кошти в рахунок відшкодування матеріальної шкоди в загальній сумі 314 544 грн. 30 коп., та в рахунок відшкодування моральної шкоди - 50 000 грн. 00 коп. Ухвалою суду від 02 березня 2018 року відкрито загальне позовне провадження у справі з призначенням підготовчого судового засідання та викликом в судове засідання учасників справи. Ухвалою суду від 04 липня 2018 року підготовче провадження у даній справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] та в її інтересах представник [PERSON] (діє на підставі нотаріально посвідченої довіреності від 26 березня 2018 року) в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав, зазначених у позові, просили позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, судом повідомлялася в порядку ч.ч.5, 5 ст.128 ЦПК України про дату, час та місце судового розгляду справи, шляхом направлення судової повістки разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою зареєстрованого місця проживання, причини не явки суду не відомі, заяви, клопотання, відзив на позов відповідач до суду не подавала, на підставі чого суд вважає, що відповідач не скористалася своїм правом на участь в судовому засіданні та подання суду доказів. Крім того, відповідач [PERSON] викликалася судом в судове засідання і в порядку ч.11 ст.128 ЦПК України через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України та з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Заслухавши позивача [PERSON] та в її інтересах представника [PERSON] , -свідків [PERSON] , [PERSON] , зваживши доводи, викладені в позові на обґрунтування позовних вимог, дослідивши докази по справі в їх сукупності, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернулася позивач, виходячи з положень ст.12 та ст.13 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Статтею 41 Конституції України проголошено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до положень ч.ч. 1, 4 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно із ст.ст. 4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Як передбачено ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1)визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3)припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5)примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7)припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9)відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п`ятої статті 13 цього Кодексу. Статтею 264 ЦПК України серед іншого передбачено, що суд, встановивши фактичні обставини справи, для вирішення спору повинен застосувати правову норму, яка регулює виниклі правовідносини. Скориставшись своїм правом, позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] , зокрема, про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 200 000 грн. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 20 квітня 2015 року між [PERSON] , як Завдаткодавцем (Покупець) та [PERSON] як Завдаткоодержувачем (Продавець) у простій письмовій формі було укладено ексклюзивний попередній договір, за умовами якого Продавець продає, а Покупець має намір купити Ѕ частину будинку з надвірними будівлями і спорудами, загальною площею 67, 97 кв.м (п.1 Договору). Пунктами 2, 3 сторони також визначили, що Покупець та Продавець при заключенні даної угоди дійшли згоди у тому, що об`єкт нерухомості знаходиться за адресою: [ADDRESS] , задовольняє запити Покупця і його вартість складає 200 000 грн., при цьому, Покупець попередньо сплачує суму у розмірі 180 000 грн., яка має статус завдатку. У випадку зміни вартості або відмови від продажу вищевказаного об`єкту нерухомості, Продавець зобов`язаний сплатити Покупцю суму у розмірі 200 000 грн. (п.4 Договору). Відповідно до п.5 зазначеного Сторони дійшли згоди, що підписання договору купівлі-продажу нотаріально повинно бути здійснено до 20 квітня 2017 року. У разі ж невиконання цієї умови Продавцем, - вступає в дію п.4 Договору. Відповідно до п.10 Договору, яким визначено Інші умови, Продавець має право до 20 квітня 2016 року розірвати дану угоду при умові повернення Покупцю затрачених коштів. Завдаток в сумі 180 000 грн. передано Покупцем із рук в руки під час підписання даного договору в присутності свідків. Пунктом 11 Договору також зазначено, що угода складена та підписана при свідках, в присутності яких мав місце факт передачі вказаної в угоді суми з рук в руки (Свідки: [PERSON] , [PERSON] ). Допитані в судовому засіданні за клопотанням позивача свідки [PERSON] та [PERSON] повідомили суду, що позивача по справі [PERSON] знають давно, товаришують, та підтвердили, що вони були присутніми при передачі коштів [PERSON] відповідачу [PERSON] в розмірі 180 000 грн., яка в їх присутності зазначені кошти перераховувала, про що у Договорі вони поставили власноручно підписи. Крім того, свідок [PERSON] повідомила, що відповідач також просила позивача допомогти їй у оформленні документів на будинок, так документів на будинок не було. Свідок [PERSON] також повідомив, що правовстановлюючих документів на будинок у відповідача не було, їх необхідно було оформляти, при цьому, відповідач знала, що позивач почала робити в будинку ремонт, будь-яких заперечень у неї не було, ремонт в будинку проводив він (свідок) разом з племінником. Також встановлено, що згідно архівної довідки №3405 від 23 квітня 2015 року ОКП «Кіровоградське ООБТІ» за архівними даними реєстрових книг, станом до 01.01.2013 року право власності на житловий будинок [ADDRESS] зареєстровано на праві приватної часткової власності за: [PERSON] - Ѕ частина, на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки від 13.05.1966 року №3-171 /Перша кіровоградська державна нотаріальна контора. Акт готовності від 23.04.1980. №250/; та [PERSON] - Ѕ частина, на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки від 13.05.1966 року №3-171 /Перша кіровоградська державна нотаріальна контора. Акт готовності від 23.04.1980. №250/. Реєстрова книга №105, запис №19105. Дата останньої технічної інвентаризації: 27.06.1978 року, площа земельної ділянки 600 кв.м. Загальна площа житлового будинку 67, 97 кв.м., житлова, - 49, 59 кв.м. Крім того, встановлено, що 21 квітня 2015 року [PERSON] на ім`я [PERSON] видала довіреність, яка посвідчена приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Цариченко Н.В., зареєстровано в реєстрі за №260, терміном дії до 21 квітня 2018 року, за якою уповноважила [PERSON] вести справи по оформленню її спадкових справ на майно, що залишилось після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] та [PERSON] , який помер [INFO] та до дня смерті були зареєстровані та проживали за адресою: [ADDRESS] , управляти і розпоряджатися належним їй житловим будинком під [ADDRESS] , укладати всі дозволені законом правочини (договори, угоди) по використанню, управлінню та розпорядженню майном: продавати, обмінювати, передавати в оренду (найм) заставляти і передавати в іпотеку визначати в усіх випадках строки та інші умови на свій розсуд, проводити розрахунки по укладених договорах, угодах та бути її представником у всіх державних органах, в т.ч., в нотаріальних органах, органах Державної реєстраційної служби України. Для виконання наданих цією довіреністю повноважень представнику надається право, зокрема, одержувати будь-які документи, в т.ч. оформлене на її ім`я свідоцтво про право власності, свідоцтво про право на спадщину. Також, 21 квітня 2015 року приватним нотаріусом Кіровоградського нотаріального округу Цариченко Н.В. було посвідчено заяву [PERSON] , зареєстровано в реєстрі за №265, за змістом якої усвідомлюючи значення своїх дій, за своєю справжьою волею, даною заявою стверджує, що [PERSON] є її ( [PERSON] ) повіреною особою згідно довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Цариченко Н.В. 21 квітня 2015 року за реєстровим номером №260, та підтвердила, що нею від [PERSON] отримано грошову суму готівкою в розмірі 20 000 грн. 00 коп. в рахунок продажу житлового будинку під номером [ADDRESS] . З урахуванням викладеного, вважає [PERSON] такою, що виконала своє зобов`язання за дорученням щодо передачі їй коштів, отриманих від продажу згаданого вище майна. У зв`язку з цим, після укладання від її імені договору купівлі-продажу, який передбачений у зазначеній вище довіреності, грошові кошти, якими вони б не були, що будуть отримані її представником від покупця, не підлягатимуть передачі їй, а мають залишитися у власності [PERSON] . Крім того, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 06 червня 2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Цариченко Н.В., зареєстровано в реєстрі за №376 (спадкова справа №21/2016), спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , є її : чоловік - [PERSON] , [INFO] , на 1/6 частку; син - [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований та мешкає за адресою: [ADDRESS] на 1/6 частку та донька - [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована та мешкає за адресою: [ADDRESS] , на 1/6 частку. Спадщина, на яку видано це свідоцтво складається з Ѕ частки житлового будинку з відповідною частиною господарсько-побутових будівель та споруд за номером [ADDRESS] , яка належала спадкодавцю на підставі договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності, посвідченого державним нотаріусом Першої Кіровоградської державної нотаріальної контори Костіною А.Г. 13 травня 1966 року за реєстровим №3-171 та акту приймальної комісії від 27 лютого 1980 року, затвердженого рішенням виконавчого комітету Ленінської районної ради міста Кіровограда за №250 від 23 квітня 1980 року, право власності на яку на вимогу діючого на той час законодавства зареєстровано Кіровоградським міжміським бюро технічної інвентаризації 16 червня 1980 року та записано в реєстрову книгу за №19105/105. Свідоцтво про право на спадщину на 1/6 частку житлового будинку з відповідною частиною господарсько-побутових будівель та споруд видано [PERSON] . Окрім того, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 06 червня 2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Цариченко Н.В., зареєстровано в реєстрі за №377 (спадкова справа №12/2015), спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , є його: син - [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований та мешкає за адресою: [ADDRESS] на 1/3 частку та донька - [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована та мешкає за адресою: [ADDRESS] , на 1/3 частку. Спадщина, на яку видано це свідоцтво складається з 2/3 часток житлового будинку з відповідною частиною господарсько-побутових будівель та споруд за номером [ADDRESS] , що складається з: Ѕ частки, яка належить спадкодавцеві на підставі договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності, посвідченого державним нотаріусом Першої Кіровоградської державної нотаріальної контори Костіною А.Г. 13 травня 1966 року за реєстровим №3-171 та акту приймальної комісії від 27 лютого 1980 року, затвердженого рішенням виконавчого комітету Ленінсьткої районної ради міста Кіровограда за №250 від 23 квітня 1980 року, право власності на яку на вимогу діючого на той час законодавства зареєстровано Кіровоградським міжміським бюро технічної інвентаризації 16 червня 1980 року та записано в реєстрову книгу за №19105/105; 1/6 частки, яку [PERSON] прийняв після смерті дружини [PERSON] , спадкоємцем якої був її чоловік [PERSON] , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав. Свідоцтво про право на спадщину на 1/3 частку житлового будинку з відповідною частиною господарсько-побутових будівель та споруд видано [PERSON] . Зазначене речове право на 1/6 та 1/3 частини житлового будинку [ADDRESS] , зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (Інформаційна довідка №61353502 від 14.06.2016 року, сформована приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Цариченко Н.В.) за [PERSON] , форма власності: спільна часткова, номер запису про право власності: 14955274 від 06.06.2016 року; 14955041 від 06.06.2016 року. Також судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, зокрема, повідомленням приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу Цариченко Н.В. на адресу [PERSON] від 14 липня 2017 року вих.№607/01-16, за яким, 12 липня 2017 року за заявою [PERSON] нею (приватним нотаріусом) були внесені відомості до Єдиного реєстру довіреностей про припинення дії довіреності, посвідченої нею, приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Цариченко Н.В., 21 квітня 2015 року за реєстровим номером №260 (бланк НАМ №884917). Крім того, відповідно до роз`яснення приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу Цариченко Н.В. від 19 липня 2017 року за вих.№618/01-16 заявнику [PERSON] щодо укладення договору купівлі-продажу частки житлового будинку під номером [ADDRESS] , повідомлено, що нею (приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Цариченко Н.В.) за заявою [PERSON] від 12.07.2017 року припинено дію довіреності, посвідчену приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Цариченко Н.В. 21 квітня 2015 року за реєстровим №260 (бланк серії НАМ 884917), та внесено відомості про припинення дії цієї довіреності до Єдиного реєстру довіреностей, в зв`язку з чим припинено її ( [PERSON] ) повноваження, як представника, за цією довіреністю, про що направлено повідомлення за адресою її проживання вих.№607/01-16 від 14 липня 2017 року. Судом також встановлено, та підтверджено в судовому засіданні позивачем [PERSON] , що договір купівлі-продажу Ѕ частини будинку з надвірними будівлями і спорудами, загальною площею 67, 97 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ,у визначений сторонами строк укладено не було, та кошти в загальному розмірі 200 000 грн., позивачу [PERSON] відповідачем [PERSON] , - не повернуті. Відповідно до ч. 1 ст. 202, ч. 3 ст. 203 ЦК України, головним елементом угоди (правочину) є вільне волевиявлення та його відповідність внутрішній волі сторін, які спрямовані на настання певних наслідків. Статтею 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Згідно зі ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобовязання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Правові наслідки порушення або припинення зобов`язання, забезпеченого завдатком, передбачені вимогами статті 571 ЦК України, зокрема: якщо порушення зобов`язання сталося з вини боржника, завдаток залишається у кредитора; якщо порушення зобов`язання сталося з вини кредитора, він зобов`язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості; сторона, винна у порушенні зобов`язання, має відшкодувати другій стороні збитки в сумі, на яку вони перевищують розмір (вартість) завдатку, якщо інше не встановлено договором; у разі припинення зобов`язання до початку його виконання або внаслідок неможливості його виконання завдаток підлягає поверненню. За змістом наведених норм ЦК України завдаток є доказом існування зобов`язання, виконує платіжну функцію та є способом забезпечення виконання зобов`язання, таким чином, внесення завдатку як способу виконання зобов`язання може мати місце лише в разі наявності зобов`язання, яке повинно було виникати на підставі договору купівлі-продажу об`єкту нерухомого майна. Згідно з положеннями статей 546, 548 ЦК України завдатком може бути забезпечене лише дійсне зобов`язання, яке випливає із договору, укладеного сторонами. Відповідно до частини першої статті 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, -у письмовій формі. Згідно зі статтею 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. З огляду на викладене вище, та приймаючи до уваги, що договору купівлі-продажу Ѕ частини будинку з надвірними будівлями і спорудами, загальною площею 67, 97 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ,який би за своєю формою та змістом відповідав вимогам закону, у визначений сторонами строк, між останніми (позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] ) укладено не було, при цьому, укладеним попереднім договором від 20 квітня 2015 року вони лише домовилися укласти такий договір купівлі-продажу в майбутньому, а саме: у строк до 20 квітня 2017 року, та, крім того, умовами попереднього договору від 20 квітня 2015 року, також визначили, що в разі невиконання умови щодо укладенння нотаріального договору купівлі-продажу в строк до 20 квітня 2017 року продавець зобов`язаний сплатити покупцю суму в розмірі 200 000 грн., у зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що грошові кошти в загальному розмірі 200 000 грн., які були передані позивачем [PERSON] відповідачу [PERSON] (180 000 грн. - 20 квітня 2015 року та 20 000 грн. - 21 квітня 2015 року) є сумою авансу, та фактично визначеною сторонами ціною продажу зазначеного об`єкту нерухомого майна, а тому ці кошти підлягають поверненню відповідачем [PERSON] позивачу [PERSON] , яка їх сплатила, незалежно від того, з вини якої сторони не відбулося укладення договору. При цьому, не підлягають задоволенню вимоги позивача [PERSON] про стягнення з відповідача [PERSON] як відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 114 544 грн. 30 коп., як понесених грошових затрат: на відкриття в нотаріуса двох спадкових справ після смерті батьків відповідача в загальному розмірі 1 100 грн. (по 550 грн. за відкриття кожної спадкової справи); на нотаріальне оформлення на імёя відповідача спадкового майна після смерті її батьків та за отримання на її ім`я двох Свідоцтв про право на спадщину за законом в розмірі 5 200 грн.; на бланки та витяги з реєстрів в розмірі 934, 00 грн. (437 грн. х 2); на ремонт будинку (робота) - 57 506, 00 грн.; на будівельні матеріали згідно квитанцій в розмірі 48 355, 97 грн.; за підключення електропостачання будинку згідно квитанцій в розмірі 1 448, 33 грн. та моральної шкоди в розмірі 50 000 грн. 00 коп., виходячи з наступного. Відповідно до ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав, серед іншого, є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Відповідно до ч. 1 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому, враховуючи норми ч.3 ст.13, ст.49 ЦПК України, позивач, який вважає, що його суб`єктивне право порушене, самостійно визначає предмет та підстави позову та на власний розсуд розпоряджається своїми правами щодо предмета позову. Предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою позову, - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обгрунтування необхідності його захисту. Частина друга статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно пункту 3 вказаної частини, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ст.263 ЦПК України рішення суду ґрунтується на досліджених судом наявних у справі доказах. Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами, як письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів, показаннями свідків. Відповідно до ч.1 ст.77, ч.2 ст.78, ст.79 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Таким чином, надання доказів, які мають бути належними, допустимими та достовірними з метою підтвердження своїх вимог та заперечень є процесуальним обов`язком сторін у справі. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. При цьому, судом відзначається, що вимоги позивача про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 114 544 грн. 30 коп., як понесених грошових затрат: на відкриття в нотаріуса двох спадкових справ після смерті батьків відповідача в загальному розмірі 1 100 грн. (по 550 грн. за відкриття кожної спадкової справи); на нотаріальне оформлення на ім`я відповідача спадкового майна після смерті її батьків та за отримання на її ім`я двох Свідоцтв про право на спадщину за законом в розмірі 5 200 грн.; на бланки та витяги з реєстрів в розмірі 934, 00 грн. (437 грн. х 2); на ремонт будинку (робота) - 57 506, 00 грн.; на будівельні матеріали згідно квитанцій в розмірі 48 355, 97 грн.; за підключення електропостачання будинку згідно квитанцій в розмірі 1 448, 33 грн., за відсутності належних та достовірних доказів на обґрунтування зазначених вимог, зокрема, платіжних документів, чеків, актів прийняття виконаних робіт, проведення будівельних робіт саме за адресою в будинку [ADDRESS] , - задоволенню не підлягають з підстав їх недоведеності в цій частині. Крім того, відповідно до п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (зі змінами та доповненнями) відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Факт існування моральних страждань може бути доведений показаннями свідків, висновками експертів, письмовими доказами (як от медичними довідками, висновками), та іншими документами, що підтверджують обставини, що мають значення для доказування факту заподіяння моральної шкоди, обгрунтування визначеного позивачем розміру компенсації. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про недоведеність позовних вимог позивача [PERSON] в частині стягнення з відповідача [PERSON] 50 000 грн. в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди, так як позивачем в порядку ст.ст. 12, 81 ЦПК України не надано доказів, які б підтверджували доводи щодо заподіяння їй (позивачу) моральної шкоди, тому, враховуючи встановлені обставини та вимоги Закону, - суд не вбачає підстав для задоволення позову і в цій частині. Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, на підставі чого, та враховуючи, що позов задоволено частково, з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2 000 грн. 00 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial