Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON], в обґрунтування якого зазначила, що з 13.04.2013 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який вони зареєстрували у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Краснодонського міськрайонного управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 66. Починаючи з жовтня 2013 року між позивачем та відповідачем були припинені шлюбні стосунки, вони не ведуть спільне господарство, мешкають окремо. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Спільне життя у позивача з відповідачем не склалося у звязку з тим, що вони не зійшлися характерами, втратили почуття любові та поваги один до одного. Подальше спільне життя та збереження шлюбу між сторонами неможливі, оскільки це суперечить інтересам позивача. Спір про поділ майна відсутній, місце проживання дитини за взаємною згодою сторін визначено місцем проживання позивача. Угода про утримання дитини між сторонами досягнута. Просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. Позивач в судове засідання не зявилася, надала заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності, строк на примирення просила не надавати, надала згоду на заочний розгляд справи (а.с. 13). Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином шляхом розміщення оголошення в газеті «Урядовий курєр» та на офіційному Веб-сайті Сватівського районного суду Луганської області, причину неявки суду не повідомив (а.с. 30-33). Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Матеріалами справи встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб, серії 1-ЕД № 163995 від 13.04.2013 р., між позивачем та відповідачем 13.04.2013 р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Краснодонського міськрайонного управління юстиції у Луганській області зареєстровано шлюб, актовий запис № 66 (а.с. 6). Від шлюбу є неповнолітня дитина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ЕД № 286926 виданого 12.09.2013 р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Краснодонського міськрайонного управління юстиції у Луганській області (а.с. 8). Починаючи з жовтня 2013 року між позивачем та відповідачем були припинені шлюбні стосунки, вони не ведуть спільне господарство, мешкають окремо. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Спільне життя у позивача з відповідачем не склалося у звязку з тим, що вони не зійшлися характерами, втратили почуття любові та поваги один до одного. Подальше спільне життя та збереження шлюбу між сторонами неможливі, оскільки це суперечить інтересам позивача. Спір про поділ майна відсутній, місце проживання дитини за взаємною згодою сторін визначено місцем проживання позивача. Угода про утримання дитини між сторонами досягнута. Відповідно до ст. ст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз чоловіка і жінки, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 105 СК України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 СК України. Вивчивши матеріали справи, приймаючи до уваги, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, шлюб існує формально, суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати. У чинність ч. 2 ст. 115 Сімейного Кодексу України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Клопотань про зміну прізвища до суду не надходило. У чинність п. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного Кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved