Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач пояснює тим, що 07.02.2014 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси, за актовим записом № 79. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. Спільне подружнє життя у сторін не склалося, збереження сім»ї і подальше спільне проживання з відповідачем є неможливим. Позивач вважає, що примирення і збереження шлюбу неможливе та суперечитиме її інтересам, у звязку з чим просила суд розірвати шлюб укладений між нею та [PERSON] та визначити місце проживання дитини за місцем її проживання. Позивач у судове засідання не зявилася, але звернулася до суду з заявою, в якій просить справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач у судове засідання не зявився, але звернувся до суду з заявою, в якій просить справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги визнає повністю. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії 1- СР № 106246 від 07.02.2014 року, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси, про що в книзі реєстрації актів шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 79, після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON]. Враховуючи, що шлюб може повноцінно існувати лише за взаємною згодою сторін, що в даний час не має місця в подружжя, їхній шлюб має бути розірвано. Дана сімя остаточно розпалася, шляхів та бажання у сторін для її відновлення немає. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. На підставі вищевикладеного суд вважає, що позов в частині розірвання шлюбу укладеного між сторонами підлягає до задоволення. Згідно з положеннями ч.ч. 1,2 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обовязків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоровя та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передавати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Судом встановлено, що дитина проживає зі своєю матірю [PERSON] адресою: вул. Єрмішина, 8 с. Гельмязів, Золотоніського району, відповідач не надав заперечень проти проживання дитини з позивачем та з зустрічними позовними вимогами про визначення місця проживання дитини з ним не звертався. У звязку з цим, оскільки спір стосовно визначення місця проживання дитини відсутній, права жодної із сторін не порушені, позов в цій частині не підлягає до задоволення. крім зазначеного, питання про визначення місця проживання дитини не може вирішуватись в межах позову про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України суд, задовольняючи позов, враховує прохання позивачки залишає їй прізвище набуте в шлюбі [PERSON]. Суд, задовольняючи позов, стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 640,00 грн.

Outcome: partial