Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 19.06.2010 року Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис 376. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем. Позивач просить розірвати шлюб з Відповідачем, посилаючись на те, що спільне життя з Відповідачем не склалося внаслідок втрати взаєморозуміння та різних поглядів на життя, шлюбні стосунки припинені та з березня 2016 року сторони проживають окремо, спільне господарство не ведеться, вважає, що сімя розпалась остаточно, поновлення її неможливе та суперечить її інтересам та інтересам дитини. Після розірвання шлюбу позивач просить залишити їй прізвище „Гайдай. В судове засідання позивач не зявилася, суду надала письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, в якій вказала, що підтримує позовні вимоги та просить їх задовольнити у повному обсязі. Згідно раніше наданих пояснень, позивач не має бажання зберегти сімю, з відповідачем проживають окремо більше року. Відповідач у судовому засіданні проти позовних вимог заперечував у повному обсязі, суду пояснив, що має почуття до позивача та бажає зберегти сімю, просив суд не розривати шлюб з позивачем та у задоволенні позову відмовити. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення відповідача, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований 19.06.2010 року Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис 376, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії 1-ЖС № 081968, виданим 19.06.2010 року. Після укладення шлюбу [PERSON] отримала прізвище „Свинухіна. Згідно Свідоцтва серії 1-ЖС № 006125, виданого Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції , від 23.04.2015 року [PERSON] змінила прізвище на „Гайдай, актовий запис № 14. Судом встановлено, що сімейні відносини між сторонами припинені, сторони проживають окремо, спільне господарство не ведеться, сімя розпалась остаточно, поновлення її неможливе та суперечить інтересам сторін та інтересам дитини. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], 10.03.2011 року, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЖС № 285761, виданим Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 193. Неповнолітня дитина проживає разом з позивачем. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно із ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлено одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сімю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Судом було встановлено, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин подружжя являється несумісність їх характерів, та матеріалами справи підтверджено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та інтересам дитини. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то, відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим, суд не приймає доводи відповідача, на які він посилається в обґрунтування своїх заперечень проти позову. За викладених обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, та підлягають задоволенню у повному обсязі. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Беручи до уваги, що позивачем було виявлено бажання після розірвання шлюбу іменуватися прізвищем „Гайдай, суд вважає за можливе залишити їй після розірвання шлюбу зазначене прізвище. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з Відповідача на користь Позивача підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору в розмірі 640 гривень.

Outcome: approved