Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] , мотивуючи це тим, що 03 липня 1993 року між ними було укладено шлюб, актовий запис про шлюб за № 11 зареєстрований Баштечківською сільською радою Жашківського району Черкаської області. Від спільного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. \~ \~ \~ \~Сімейне життя з відповідачем не склалося через те, що вони мають різні характери та погляди на спільне життя, відсутнє взаєморозуміння між ними. Шлюб носить формальний характер, примирення між ними не можливе, спільно не проживають близько одного місяця. Подальше збереження шлюбу неможливе, позивач просить суд розірвати його. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, при цьому до суду направила заяву про слухання справи у її відсутності та просила змінити її прізвище після розірвання шлюбу з « [PERSON] » на « [PERSON] ». \~ \~ \~ \~У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився по невідомих суду причинах, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. У відповідності до положень ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленному цим Кодеком, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Судом установлено, що сторони, відповідно до представленого свідоцтва про укладення шлюбу, знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 03 липня 1993 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Згідно положень ч. 2 п.п. 1, 3 ст. 1 СК України завданнями Сімейного кодексу України є зміцнення сім`ї як соціального інституту і як союзу конкретних осіб, побудова сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки. Згідно ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Частинами 3 та 4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. На підставі ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Частина 2 ст. 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Вимогами ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч.3 ст.115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Позивачка скористалася правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивачка не має наміру зберігати шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги, що причини, які спонукають її наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, суд вважає, що збереження шлюбу та подальше проживання подружжя не можливе, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. На підставі ст.ст. 1, 3, 56, 105, 110-115 СК України та

Outcome: approved