Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-07 00:00:00

Позивач [PERSON], звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує наступне. З відповідачам [PERSON] знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 27.11.2015 року. Шлюб зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Покровського районного управління юстиції у Дніпропетровській області 27.11.2015 року актовий запис № 122. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім'ї є те, що з відповідачем не зійшлися характерами та мають різні погляди на життя, внаслідок чого в стосунках виникла неприязнь, яка з часом перетворилась в психологічну несумісність. Шлюбні відносини між сторонами припинено з 30.04.2017 року. Спільне господарство не ведуть. Вважає, що сім'я розпалась і відновлена бути не може. В судове засідання сторони не з'явились, про час та дату розгляду справи були повідомлені належним чином у встановленому законом порядку. Позивач надала до суду письмову заяву, в якій розгляд цивільної справи за її позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу просила провести без її участі. Позовні вимоги підтримує, просила позов задовольнити та розірвати шлюб. Відповідач надав до суду письмову заяву, про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує, строк для примирення просив не надавати. Ознайомившись з матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 27.11.2015 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Покровського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, за актовим записом № 122, після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]», відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 09.11.2017 року (копія виданого повторно свідоцтва про шлюб, а. с. 6). Сторони мають спільних неповнолітніх дітей - донька [PERSON] [INFO], відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 28.12.2016 року (копія свідоцтва про народження, а.с.7); син [PERSON] [INFO], відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 28.12.2016 року (копія свідоцтва про народження, а.с.8). Сторони спільне господарство не ведуть, шлюбно-сімейні відносини не підтримуються, відповідач просив не надавати строк для примирення, що свідчить про його небажання зберігати шлюб. Вказані обставини визнані сторонами і відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України не підлягають доказуванню. Встановлені обставини свідчать про те, що між сторонами сімейних відносин не існує, відновити їх неможливо, отже збереження шлюбу неможливе та суперечило б інтересам кожного з подружжя. Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу, суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сім'ї та поновлення шлюбних відносин неможливо, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті права сторін. Таким чином, вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved