Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідачів [PERSON] нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу [PERSON], ПАТ КБ «Приватбанк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Шевченківський ВДВС міста Полтави ГТ УЮ у Полтавській області, в якому прохала визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 890 від 11.03.2015 року, вчинений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу [PERSON] про стягнення з [PERSON], [INFO], реєстраційний номер [NUMBER], місце реєстрації: [ADDRESS], на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Приватбанк», код ЄДРПОУ 14360570, грошових коштів у сумі 102\~743,01 грн. В обґрунтування\~позовних вимог\~[PERSON]\~зазначила,\~що 02\~квітня 2018\~року дізналася,\~що з\~її пенсії\~на підставі\~постанови державного\~виконавця Шевченківського\~ВДВС м.Полтави\~ВП №\~48117787\~від 20.01.2016\~року утримується\~борг на\~користь ПАТ\~КБ «Приватбанк»\~у сумі\~102\~743\~грн.\~01\~коп.,\~виконавчий збір\~у сумі\~10\~274\~грн.\~30\~коп.,\~витрати на\~проведення виконавчих\~дій у\~сумі 35\~грн.\~Борг стягується\~у зв»язку\~із виконанням\~виконавчого напису приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу [PERSON] від 11.03.2015 року про стягнення з [PERSON], на користь ПАТ «Комерційний Банк «Приватбанк», код ЄДРПОУ 14360570, грошових коштів у сумі 102\~743,01 грн. Строк з якого проводиться стягнення з 19.04.2006 року по 12.02.2015 року. Вважає виконавчий напис таким, що вчинений з порушенням норм ст.87 ЗУ «Про нотаріат» та глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, оскільки як вбачається з виконавчого напису нотаріуса стягнення основного боргу становить 5\~527 грн.19 коп., що не відповідає дійсності, так як станом на 23.12.2009 року сплачено 2\~091 грн. 34 коп., а тому сума основного боргу становить 4\~617 грн. 96 коп., що свідчить про спір суми заборгованості. Також виконавчий напис був здійснений зі спливом строку, визначеного ст. 88 ЗУ «Про нотаріат» та п.3.4. Порядку, оскільки кінцева дата погашення боргу зазначена 19.10.2009 року, тому право вчинення виконавчого напису могло бути здійснено до 20.10.2012 року , вчинено ж виконавчий напис 11.03.2015 року, тобто більше ніж через п»ять років. Також нею були направлені запити до ПАТ КБ «Приватбанк» про надання виписки з її рахунку, однак відповіді не надано. Ухвалою суду від 03 серпня 2018 року відкрито провадження по справі. \~ \~ \~ \~30 серпня 2018 року задоволено клопотання представника позивача [PERSON] та витребувано з ПАТ КБ «Приватбанк» виписки з рахунку [PERSON] по сплаті кредиту позичальника № DNН4КР24760666 від 19.04.2006 року із зазначенням здійснення всіх операцій за період з 19.04.2006 року по цей час та витребувано у приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу [PERSON] копій документів, які стали підставою вчинення виконавчого напису нотаріуса від 11.03.2015 року, зареєстрованого за № 890, щодо стягнення з [PERSON] грошових коштів у сумі 101\~043 грн. 01 коп. на користь ПАТ КБ «Приватбанк» (а.с.39). Відповідач [PERSON] нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу [PERSON] подала до суду відзив, в якому зазначила, що ті обставини, на які посилається позивач, як на підставу для скасування виконавчого напису, а саме, що заборгованість не є безспірною та що пропущений строк, передбачений ст. 88 ЗУ «Про нотаріат», навіть, якби вони мали місце, не є підставою для скасування виконавчого напису. Позивач лише вказує у позовній заяві, що розмір заборгованості перед банком є спірною, але не обґрунтовує відсутності заборгованості або наявності боргу у меншому розмірі, не вказує сум, які ним були сплачені, не підтверджує факт погашення заборгованості жодними документами, тобто не спростовує розміру заборгованості, вказаного у виконавчому написі. Таким чином, предметом спору є не дійсний розмір заборгованості або його відсутність, а дотримання нотаріусом формальностей. Зазначила, що до обов»язків нотаріуса не входить перевірка безспірності заборгованості, він лише вчиняє виконавчий напис на підставі документів, поданих стягувачем. Також вказала, що строки передбачені ст. 88 ЗУ «Про нотаріат» обчислюються не за правилами позовної давності, а з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. В даному випадку терміном, з якого має обчислюватися згаданий вище строк, є дата направлення боржнику вимоги про усунення порушень. В даному кредитному договорі не передбачений строк його дії, отже сторони мають здійснити свої права та виконати обов»язки відповідно до договору в будь-який час. Момент настання права вимоги виник з дня направлення боржнику вимоги про усунення порушень, копія якої надана нотаріусу. Крім того, вказав що не є належним відповідачем у справі. Прохав в задоволенні позову відмовити. Позивач [PERSON] у судове засідання не з»явилася, довірила представництво своїх інтересів представнику [PERSON] Представник позивача у судовому засіданні 30.08.2018 року заявив клопотання про витребування доказів, 26.09.2018 року заявив клопотання про відкладення судового засідання для повторного направлення до ПАТ КБ «Приватбанк» ухвали про витребування доказів. У судове засідання 22.11 2018 року не з»явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі, на підставі наявних матеріалів, прохав врахувати, що з [PERSON] стягувалися кошти з пенсії на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження Шевченківським ВДВС м.Полтави від 17.07.2015 року. Надав письмові пояснення, в яких зазначив, що відповідно до розділу «Банківські послуги» заяви позичальника № DNН4КР24760666 від 19.04.2006, [PERSON] надає Позичальнику строковий кредит у сумі 6\~709, 30 грн. на строк до 42 місяців по 19.10.2009 року включно. Отже, трирічний строк позовної давності у спорі, що виник, обчислюється з 20 жовтня 2009 року і закінчується 19 жовтня 2012 року. Відповідач [PERSON] нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу [PERSON] у судове засідання не з»явилася, надіслала до суду заяву про розгляд справи без її участі, на виконання ухвали суду від 30.08.2018 року надіслала належним чином завірені копії виконавчого напису та документів, на підставі яких вчинено виконавчий напис № 890 від 11.03.2015 року (а.с.51-67). Представник відповідача ПАТ КБ «Приватбанк» у судове засідання не з»явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив (а.с.141). У судове засідання представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Шевченківського ВДВС м.Полтави ГТ ЮУ у Полтавській області не з»явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що [PERSON] пропустила строк на оскарження виконавчого документа Так, ВП № 48117787 перебуває на виконанні з 15.07.2015 року, державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника 20.01.2016 року, яку направлено на виконання до Управління з координації та контролю за виплатою пенсій. В період з лютого 2016 року по липень 2018 року з пенсії боржника здійснювалися відрахування боргу, про які їй було відомо. Крім того, із заявою про ознайомлення з матеріалами до ДВС вона звернулася 29.01.2018 року. Статтею 74 ЗУ «Про виконавче провадження» встановлено, що скарги у виконавчому провадженні можуть бути подані протягом 10 днів, коли особа дізналася про порушення її прав. Вважає, що [PERSON] звернулася до суду із запізненням (а.с.48). Відповідно до ч.2 ст.247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 11 березня 2015 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу [PERSON] було видано виконавчий напис, який зареєстровано в реєстрі за № 890, відповідно до якого запропоновано стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «КБ «Приватбанк» грошові кошти у сумі 102\~743, 01 грн. як заборгованість за кредитним договором № DNН4КР24760666 від 19.04.2006 року, укладеним між нею та ПАТ «КБ «Приватбанк», яка утворилася за період з 19.04.2006 року по 12.02.2015 року. Сума заборгованості складається з основного боргу у сумі 5\~527, 19 грн., суми заборгованості по відсоткам 29\~841, 85 грн., пені 60\~862, 40 грн., штрафу (фіксована сума) 500 грн., штрафу (відсотків від суми заборгованості) 4\~311, 57 грн., всього 101\~043, 01 грн., а також витрат, пов»язаних із вчиненням виконавчого напису 1700 грн. Зазначено, що виконавчий напис набирає чинності з дня його реєстрації в реєстрі реєстрації нотаріальних дій, тобто з 11.03.2015 р. (а.с.9). 15 липня 2015 року постановою державного виконавця Октябрського ВДВС Полтавського МУЮ [PERSON] на підставі виконавчого напису № 890 виданого 11.03.2015 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу [PERSON] відкрито виконавче провадження № 48117787 про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «КБ «Приватбанк» заборгованості у сумі 102\~743, 01 грн. (а.с.10). Згідно свідоцтва про шлюб серії І-КЕ № 128161 виданого Октябрським відділом РАЦС РС Полтавського МУЮ 19 грудня 2014 року [PERSON] змінила прізвище на «Шикаренко» (а.с.13). Згідно ч.1\~ст. 14 ЦК України\~цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ч.1\~ст.15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Відповідно до\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до\~статті 18 ЦК України\~нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першої\~статті 1 Закону України від 02 вересня 1993 року «Про нотаріат»\~нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов'язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Статтею 50 Закону України «Про нотаріат»\~визначено що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Відповідно до\~ст. 87 Закону України «Про нотаріат»\~для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими\~\~стягнення\~\~ заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно\~ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Згідно Розділу 2 глави 16 п.3.1. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України нотаріус вчиняє виконавчі написи якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Пунктом 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого\~постановою КМУ №1172 від 29.06.1999 р., передбачено нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку). Для одержання виконавчого напису подаються: оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання. Відповідно до пункту 2 Переліку для одержання виконавчого напису з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Таким чином, можна зробити висновок, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов'язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов'язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов'язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з Переліком документів є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на викладене та з урахуванням приписів статей\~15,\~16,\~18 ЦК України, статей\~50,\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Згідно з пунктом 284 Інструкції нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості боржника перед стягувачем. При цьому заборгованість боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи передбачені вищезазначеним Переліком документів. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у загальному Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів (пункт 286 Інструкції). Отже, в основі вчинення вказаної нотаріальної дії лежить факт безспірності наявної заборгованості. З матеріалів справи вбачається, що приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу [PERSON] виконавчий напис було здійснено на підставі заяви про вчинення виконавчого напису від 11.03.2015 поданої представником ПАТ «КБ «Приватбанк» [PERSON] (а.с.53). З повідомлення приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу [PERSON] від 19.09.2017 року за вих. № 1883/01-16 вбачається, що виконавчий напис було здійснено на підставі заяви про вчинення виконавчого напису до якої було додано оригінал кредитного договору, засвідчену виписку з особового рахунка боржника (оригінал), вимогу про усунення порушень за Кредитним договором (оригінал), розрахунковий документ про оплату послуг поштового зв»язку (оригінал), опис вкладений в цінний лист (оригінал), установчі документи ПАТ КБ «Приватбанк» (оригінал), витяг з ЄДР юридичних осіб та фізичних осібпідприємців щодо ПАТ «КБ «Приватбанк» (оригінал), довіреність представника ПАТ «КБ «Приватбанк» (оригінал), паспорт представника ПАТ «КБ «Приватбанк» (оригінал) (а.с.53-65). Відповідно до п.2.3 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Мінюсту від 22.02.2012 р. № 296/5, визначено, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Отже, виконавчий напис може бути виданий лише за умови, що банком нотаріусу надано всі необхідні документи, що підтверджують безспірність заборгованості та за наявності доказів належного направлення та отримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень. З наданих приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу [PERSON] документів, на підставі яких було вчинено виконавчий напис № 890 від 11.03.2015 вбачається, що ПАТ «КБ «Приватбанк»» було додано письмову вимогу (повідомлення) [PERSON] від 20.02.2015 року про погашення заборгованості за кредитним договором № DNН4КР24760666 від 19.04.2006 року в сумі 101\~543 грн.01 коп. станом на 12.02.2015 року в строк протягом 10 календарних днів з дати відправлення письмової вимоги (а.с.57) та опис вкладення до цінного листа, з якого вбачається, що на адресу [PERSON] 24.02.2015 направлено письмову вимогу про усунення порушень за кредитним договором № DNН4КР24760666 від 19.04.2006 (а.с.58-59), однак підтвердження отримання листа адресатом банком не надано, у зв»язку з чим позивач була позбавлена можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості або оспорити вимоги ПАТ «КБ «Приватбанк», або ж виконати їх, що не може свідчити про безспірність суми, пред»явленої до стягнення. Таким чином, [PERSON] не отримувала вимоги про можливе стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса. Нотаріусом, в свою чергу, не було перевірено отримання її позивачем, що унеможливило подання останнім нотаріусу обґрунтованих заперечень щодо вчинення виконавчого напису або письмової згоди. На думку суду, у даному випадку, приватний нотаріус не перевірив наявність доказів належного направлення та отримання позивачем (боржником) письмової вимоги про усунення порушень, що призвело до порушення процедури вчинення напису, передбаченої пунктом 2.3. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Верховний Суд у своїй постанові № 204/4071/14-ц від 07 лютого 2018 року зазначив, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов'язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов'язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей\~15,\~16,\~18 ЦК України, статей\~50,\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей\~87,\~88 Закону «Про нотаріат»\~у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Судом встановлено, що Виконавчим написом стягнуто основного боргу 5\~527, 19 грн., тоді як [PERSON] ([PERSON]) сплатила 2091, 34 грн., що вбачається із наданої позивачем виписки по рахунку 29096500062228 станом на 18.01.2018 року та квитанцій. Так згідно квитанції від 20.06.2006 року сплачено 243 грн., 18.05.2006 року - 244 грн., 28.12.2016 року - 233, 10 грн., 08.02.2007 року - 676, 60 грн., з виписки по рахунку вбачається, що 23.12.2009 року сплачено 694, 64 грн. (а.с.14-19). Таким чином, розмір суми, яка підлягала стягненню є спірною. Також банком був пропущений строк позовної давності, що вбачається із руху по рахунку, що свідчить про наявність спору щодо суми заборгованості. Отже, нотаріус вчинив виконавчий напис про стягнення заборгованості, розмір якої є спірним. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги пред»явлені до ПАТ «КБ «Приватбанк» є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, а тому виконавчий напис слід визнати таким, що не підлягає виконанню. Разом з тим, в задоволенні позовних вимог до приватного нотаріуса слід відмовити, оскільки нотаріус не є стороною правовідносин, на підставі яких виникли взаємні зобов»язання сторін, а тільки здійснив нотаріальну дію, яка полягала у вчиненні нотаріального напису. Судом спростовуються твердження представника Шевченківського ВДВС про пропуск позивачем строку звернення до суду, оскільки боржник знала про відрахування з неї боргу з лютого 2016 року, виходячи з того, що позивачем надано постанову ВП № 48151104 від 17.07.2015 року про відкриття виконавчого провадження по справі за позовом «ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго», а тому вона могла вважати, що борг стягується саме за цим судовим рішенням Крім того, він послався на строк звернення до суду, встановлений ст.. 74 Закону України «Про виконавче провадження» для подання скарг на дії державних виконавців, тоді як позивач звернулася до суду з позовною заявою. Також не заслуговують на увагу доводи нотаріуса про не пропущення нею строку видачі виконавчого напису, оскільки як встановлено судом позивач не одержувала вимоги про усунення порушень, а тому виконавчий напис був виданий без з»ясування вказаної обставини. Питання про стягнення судового збору суд вирішує відповідно до\~ст.141 ЦПК України. З відповідача ПАТ ПАТ КБ «Приватбанк» на користь позивача підлягає стягненню 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved