Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] , вказуючи, що 09.08.2008 між ними було укладено шлюб, який зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області. У них народилося двоє дітей: сини [PERSON] , 2010 р.н., та [PERSON] , 2015 р.н., які проживають з позивачкою. Впродовж останніх трьох років спільне життя з відповідачем не склалося у зв?язку з непорозуміннями, які виникли на ґрунті особистих рис характеру кожного, та переросли в постійні сварки з ініціативи відповідача, свідком яких є нерідко діти, що негативно впливає на їхній психологічний стан. Кожен з них має протилежні погляди на життя, шлюб та сім`ю. Відповідач нехтує сімейними цінностями, не здатен підтримувати нормальну атмосферу в сім`ї, що засновується на взаємній любові, дружбі та взаємодопомозі, відповідач не бажає спільно проживати однією сім`єю з позивачкою та їхніми синами. Це призвело до втрати почуття поваги та любові один до одного. Шлюбні відносини між ними припинилися з літа 2017 року, спільне господарство не ведеться, вихованням одного з дітей відповідач не займається. Подальше спільне життя і формальне збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та дітей. Позивач вважає, що примирення між ними не можливе. Ухвалою судді від 03.09.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та визначено, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідач [PERSON] за допомогою поштового зв`язку направив на адресу суду відзив від 22.09.2020 на позовну заяву, в якому не заперечив проти позовних вимог про розірвання шлюбу. Крім цього, зазначив, що не погоджується з наведеними позивачем обставинами. Твердження позивачки про те, що вихованням одного з синів він не займається, не відповідає дійсності. Він однаково любить та дбає про своїх синів, фінансово їх утримує, цікавиться їхнім життям. На переконання відповідача, позивачка втягує дітей в дорослі конфлікти. Твердження про застосування ним фізичної сили стосовно позивачки також не відповідають дійсності, позивачка не може контролювати свої емоції, часто вчиняє конфлікти. Кримінальне провадження за заявою позивачки було закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу кримінального проступку. Саме неправда зі сторони позивачки та маніпуляції зруйнували шлюб. На даний час вони проживають окремо, не підтримують подружніх стосунків, не спілкуються один з одним, спільного господарства не ведуть. Кожен з них має протилежні погляди на шлюб та сім`ю, примирення між ними не можливе. У судове засідання 24.12.2020 позивач [PERSON] не прибула, подала до суду заяву від 24.12.2020, в якій просить розглянути справу без її участі, позов про розірвання шлюбу підтримує. Після розірвання шлюбу просить змінити їй прізвище на « [PERSON] ». Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибув, у поданому відзиві просив розглянути справу без його участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно з\~ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За змістом\~ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими\~членами сім`ї\~на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. За змістом ч.ч.3, 4 ст.\~56\~СК України: кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та\~особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Як встановлено судом, шлюб між сторонами [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 09 серпня 2008 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 1003, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 09.08.2008. Подружжя має двох дітей: синів [PERSON] , 2010 р.н., та [PERSON] , 2015 р.н., які на цей час проживають з позивачкою. Суд встановив, що сім`я між сторонами розпалася, перебування сторін у шлюбі є формальним, примирення не можливе. Більше року сторони проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. У них виявилися різні погляди на життєві цінності, на сімейні відносини, між ними почали виникати сварки та конфлікти. З урахуванням встановлених у справі обставин, суд дійшов висновку, що сім`я сторін розпалася остаточно, та її збереження за таких обставин суперечило б інтересам сторін. Суд враховує ту обставину, що в сторін є неповнолітні діти, проте з огляду на вищенаведені обставини справи, розцінює як таку, що не перешкоджає прийняттю рішення про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.4 ст.206\~ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд вважає, що визнання відповідачем [PERSON] позову про розірвання шлюбу не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд приймає визнання відповідачем позовних вимог і доходить висновку про задоволення позову. Суд, вирішуючи питання про розірвання шлюбу, вважає за необхідне з`ясувати прізвище позивача після розірвання шлюбу. Позивач заявила письмове клопотання про відновлення свого дошлюбного прізвища. При зверненні до суду з позовом позивачем було оплачено судовий збір у розмірі 740,70 грн. На підставі ч.1 ст.142\~ЦПК України та ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір», у зв`язку з визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 50 відсотків судового збору, що підлягав сплаті при поданні позову, що становить 420,40 грн, а решта судового збору в розмірі 320,30 грн, сплаченого згідно з квитанцією АТ КБ «Приватбанк» №0.0.1789504939.1 від 03.08.2020, підлягає поверненню позивачу з державного бюджету.

Outcome: approved