Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-09 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить: розірвати шлюб, укладений між нею і відповідачем 09.11.2017 року в Територіальному відділі міста Орла Управління РАЦС Орловської області, актовий запис № 2235; стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати з дня пред`явлення позову і до повноліття доньки. Також позивач просить стягнути з [PERSON] на її користь сплачені нею судові витрати. Позов обґрунтований тим, що 09.11.2017 року, між [PERSON] , та громадянином Росії [PERSON] на території Російської Федерації укладено шлюб, який зареєстровано Територіальним відділом РАЦС міста Орла, Управління РАЦС Орловської області. Від шлюбу вони мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя не склалося з причини несумісності характерів та різних поглядів на життя. Вони спільно не проживають та спільним побутом не пов`язані. Позивач вважає, що їх сім`я розпалася і подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливі та суперечитиме їх особистим інтересам. Спору з приводу поділу спільного майна та проживання дитини між ними немає. Донька проживає та буде проживати з нею, повністю знаходиться на її утриманні. [PERSON] матеріально дитині не допомагає, участі у її вихованні не приймає, внаслідок чого вона не має можливості сама утримувати доньку. Ухвалою судді від 18.05.2021 року відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до розгляду на 10.06.2021 року. Клопотань по справі від учасників процесу до суду не надходило. Позивач [PERSON] в судове засідання не прибула, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов просила задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув. 25.05.2021 року надіслав до суду заяву, у якій просив розглянути справу без його участі, не заперечує щодо задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, з урахуванням заяв позивача та відповідача про розгляд справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , громадянин Російської Федерації, зареєстрували шлюб 09 листопада 2017 року у Територіальному відділі РАЦС міста Орла Управління РАЦС Орловської області, актовий запис № 2235. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 19.08.2020 року, виданого повторно, 13 березня 2018 року в смт. Нововасилівка Приазовського району Запорізької області народилася [PERSON] , батьками якої зазначені: [PERSON] та [PERSON] . Позивач заявила позов про розірвання шлюбу у зв`язку з тим, що подружнє життя у них з чоловіком не склалося, шлюбні стосунки вони припинили через різні погляди на сімейне життя та несумісність характерів, проживають окремо один від одного, що свідчить про неможливість подальшого збереження сім`ї. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 28 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, по справах про розірвання шлюбу застосовується законодавство Договірної Сторони, громадянами якої є подружжя на момент подачі заяви. Якщо один з подружжя є громадянином однієї Договірної Сторони, а другий - іншої Договірної Сторони, застосовується законодавство Договірної Сторони, установа якої розглядає справу про розірвання шлюбу. Згідно зі ст. 76 Закону України «Про міжнародне приватне право», суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом у таких випадках, зокрема якщо на території України відповідач у справі має місце проживання або місцезнаходження, або рухоме чи нерухоме майно, на яке можна накласти стягнення, або знаходиться філія або представництво іноземної юридичної особи - відповідача. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу між сторонами є неможливим, оскільки суперечить інтересам позивача, тому шлюб підлягає розірванню. Позивач [PERSON] зареєстрована та проживає по [ADDRESS] , має склад сім`ї: дочка [PERSON] , [INFO] . Зазначене підтверджується довідкою Нововасилівської селищної ради Запорізької області № 839 від 12 травня 2021 року. Позивач в позові зазначила про те, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дочки. Відповідач доказів на підтвердження наявності протилежних обставин не надав. Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. В силу ст.181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, або визначаються судом. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.(ч.2 ст.182 СК України). При визначенні розміру аліментів суд, згідно ст.182 СК України, враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. (ч.1 ст.191 СК України). Суд враховує, що дитина знаходиться на утриманні позивача, і доказів на спростування позовних вимог в цій частині відповідачем не надано. Таким чином, наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судові витрати, що складаються з судового збору.

Outcome: approved