Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-02 00:00:00

Позивач\~ [PERSON] звернулася до суду з\~позовною заявою\~до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, в якій просить визнати [PERSON] таким, що втрати право користування житловим приміщенням за адресою: м.Бахмут, Донецька область, вул.Незалежності,25/1. Позовна заява обґрунтована тим, що на підставі ордеру № 321/84 від 18 травня 1984р., який було видано виконкомом міської ради народних депутатів м.Артемівська, [PERSON] була наймачем квартири за адресою: м.Бахмут, Донецька область, вул.Незалежності,25/1, в якій, у тому числі зареєстровані [PERSON] та з 01.09.2001р. відповідач [PERSON] 30.01.1998 р. [PERSON] померла, після її смерті, за згодою позивача, договір найму вищевказаної квартири було переоформлено на відповідача [PERSON], який з весни 2003 року фактично не проживає за вищевказаною адресою, оскільки, виїхав до Російської Федерації, де отримав російське громадянство, але добровільно з реєстраційної обліку не знявся. Позивач несе витрати щодо утримання квартири, сплачує за комунальні послуги, у тому числі за відповідача. У судове засідання позивач не зявилася, про час розгляду справи була повідомлена відповідно до ст.ст.128,129 ЦПК України, надала суду заяву, в якій підтримала позовні вимоги та просила справу розглянути у її відсутність, тому, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність позивача. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, був належним чином повідомлений про час розгляду справи, відповідно до ст.ст.128,129 ЦПК України, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, проти задоволення позовних вимог не заперечує, тому, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що квартира №1, яка розташована в будинку №25 по вулиці Незалежності в м. Бахмут Донецької області, є комунальною власністю, не приватизованою, наймачем є [PERSON] на підставі [PERSON] з рішення виконкому Артемівської міської ради № 716 від 18.08.2001р. (а.с.39), який з 04.09.2018р. зареєстрований за адресою: [INFO] (а.с.35-37). В квартирі за адресою: м.Бахмут, Донецька область, вул.Незалежності,25/1, зареєстровані [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], 15.10.1996р.н., [PERSON], [INFO] (а.с.7). За вказаною адресою з 2003 року фактично не проживає [PERSON], що підтверджується актом про не проживання складеного в присутності Голови ОСББ «Незалежності, 25», на підставі пояснень сусідів [PERSON], [PERSON] (а.с.9). Відповідно до \~ст.71 Житлового кодексу Української РСР\~при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.\~ Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. З аналізу вказаної норми слідує, що наявність у особи статусу наймача або члена сімї наймача не є визначальним при вирішенні питання щодо їх права на користування житловим приміщенням та реєстрацію в ньому. Обовязковою умовою для цього є встановлення факту відсутності особи в займаному ним приміщенні понад встановлені законом строки без поважних на те причин, на чому також акцентує увагу Верховний Суд України в п. 9 Постанови Пленуму № 2 від 12.04.1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України». Відповідно до положень\~ст.72 ст.71 Житлового кодексу Української РСР\~,\~ст.7\~Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться виключно в судовому порядку. Зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі такого судового рішення, яке набрало законної сили. При цьому, положення\~ст.7 цього Закону\~підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких повязані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання, що в повному обсязі відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній в постанові від 16.01.2012 року у справі № 6-57цс11. Поважних причин відсутності відповідача за місцем реєстрації понад шість місяців судом не встановлено. Таким чином, у суду є підстави для визнання [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме, квартирою №1, розташованою в будинку №25 по вулиці Незалежності в м. Бахмут Донецької області, оскільки, він без поважних причин відсутній за вказаною адресою з 2003 року по теперішній час, тобто, понад шість місяців. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Тому, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 352,40 грн. Крім того, позивачу необхідно повернути 352,40грн. судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved