Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Виконавчого комітету Жовтневої районної в місті ради, [PERSON] про встановлення факту проживання однією сімєю зі спадкодавцем більше пяти років та встановлення факту належності нерухомого майна спадкодавцю. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, та просила задовольнити в повному обсязі, пояснивши, що з березня 2006 року вона постійно проживала з [PERSON], однією родиною. Мали спільний бюджет, вели з ним спільне господарство, проживали спільно, на почуттях взаємної любові, дружби, взаємодопомоги, мали намір зареєструвати шлюб, але її чоловік [PERSON], [INFO] року, раптово помер. Після його смерті, вона не звернулася у встановлений законом шестимісячний термін до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, так як інших спадкоємців в померлого не було, а вона мешкала з померлим до дня його смерті, тому вважала, що автоматично є спадкоємцем.На теперішній час, вона не може встановити, яке саме майно належало спадкодавцю, так, як він був зареєстрований на день смерті за адресою: [ADDRESS], але не встиг оформити на себе це майно після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO] року, тобто будучи зареєстрованим разом з померлою матірю за однією адресою фактично прийняв спадщину після неї, але юридично не оформив, будучи єдиним спадкоємцем після її смерті. Відповідач - представник виконавчого комітету Жовтневої районної у місті ради м. Кривого Рогу у судове засідання не зявився, повідомлений належним чином в установленому законом порядку, про час, місце розгляду справи, направив до суду клопотання про розгляд справи у відсутності представника відповідача, просив прийняти рішення згідно чинного законодавства. Відповідач [PERSON] повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідачів. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] з березня 2006 року постійно проживала з [PERSON], однією родиною та вела з ним спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет, піклувались один про одного, всі питання в сім'ї вирішували сумісно, мали намір зареєструвати шлюб, але [PERSON], [INFO] року, раптово помер. Після смерті [PERSON], позивач [PERSON], не звернулася у встановлений законом шестимісячний термін до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, так як інших спадкоємців в померлого не було, вона мешкала з померлим до дня його смерті. В теперішній час, позивач, не може встановити, яке саме майно належало спадкодавцю, так, як він був зареєстрований, на день смерті за адресою: [ADDRESS]. Вказане нерухоме майно, померлий [PERSON] після смерті матері своєї матері [PERSON], яка померла [INFO] року. Він проживав та був зареєстрованим разом з померлою матірю та фактично прийняв спадщину після, але юридично не оформив. Відповідно до статті 1268 ч. 3 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї, ч. 5 вказаної статті вказує на те, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. [PERSON], була власником спадкового майна за адресою: [ADDRESS], разом зі своїм братом [PERSON]. Дану 1/2 частку житлового будинку за адресою: [ADDRESS] вони 19.10.1982 року успадкували за заповітом від своїх батьків. Після оформлення спадщини, наприкінці 1984 року [PERSON] залишив своїй сестрі [PERSON], матері померлого [PERSON] свою частину спадщини, пояснивши, що вона йому не потрібна, а житлом він забезпечений за межами міста Кривий Ріг. За час проживання в частині будинку з грудня 1984 року, [PERSON] доглядала за житлом проводячи капітальні та поточні ремонти, оплачувала комунальні платежі, тобто відкрито, безперервно володіла нерухомим майном. Фактично [PERSON] добросовісно володіла майже 28 років, що підтверджується її пропискою за адресою: [ADDRESS] та дає право на визнання за нею права власності на підставі ст. 344 Цивільного кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Відповідно до п. 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК встановлено, що правила ст. 344 ЦК про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Оскільки ЦК набрав чинності з 1 січня 2004 р., норми ст. 344 ЦК поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 р., а отже визнати право власності за набувальною давністю суд може не раніше 1 січня 2011 р. Згідно ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Відповідно до повідомлення Другої Криворізької державної нотаріальної контори № 1183/01-16 від 01.04.2015 року, після померлого [INFO] року [PERSON] та померлої [PERSON] з заявою до нотаріальної контори ніхто не звертався, спадкові справи не заводились, свідоцтва про право на спадщину не видавались, заповіти від імені померлих не посвідчувались. Дослідивши матеріали справи, заслухавши свідків, а саме: [PERSON], [PERSON], пояснили, що вони подружжя, в 2009 році придбали будинок по [ADDRESS], та їх город межував з городом по [ADDRESS], тому вони добре знали сімю [PERSON], вони тісно спілкувалися. [PERSON] постійно доглядала за житлом, проводила ремонтні роботи, сплачувала комунальні платежі. Також їм відомо, що позивач [PERSON] мешкала однією родиною з їх сусідом [PERSON], мали спільний бюджет, піклувались один про одного. Свідок [PERSON] пояснила, що вона на відпочинку в 2010 році познайомилась з [PERSON], яка відпочивала разом з своїм чоловіком [PERSON] і з того часу дружили, їй відомо, що вони мешкали разом як подружжя з 2006 року, мали спільний бюджет, вели спільне господарство. Аналізуючи встановлені в справі обставини в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] є законними та обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню, а саме у частині встановлення факту належності спадкового майна за померлою [PERSON], та встановлення факту проживання однією сім'єю, [PERSON] з [PERSON] з 2006 року, тобто більше пяти років до дня його смерті та визнання права власності в порядку спадкування за законом. На підставі викладеного,

Outcome: approved