Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що 12 листопада 2015 року між сторонами було укладено шлюб, який зареєстрований виконавчим комітетом Ропчанської сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області, актовий запис №11. Від шлюбу народився син [PERSON] [INFO]. Сторони спільно не проживають з літа 2016 року. Відповідач кошти на утримання дитини не надає, тому позивач просила суд стягувати з відповідача на утримання дитини аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) та допустити негайне виконання рішення суду в межах платежів за один місяць. В судове засідання позивач [PERSON] направила письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила суд стягувати на утримання дитини аліменти. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак на адресу суду направив листа про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання сина у розмірі визначеному в позові визнав. Розглянувши даний спір, встановивши фактичні обставини справи та відповідні правовідносини, суд знаходить що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне. В судовому засіданні було встановлено, що сторони уклали шлюб 12 листопада 2015 року який зареєстрований виконавчим комітетом Ропчанської сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області, актовий запис №11. Від шлюбу народився син [PERSON] [INFO]. Судом встановлено, що згідно Свідоцтва про народження серії І-МИ №256151 (а.с. 6) виданого виконавчим комітетом Ропчанської сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області, матірю [PERSON] [INFO], є позивач, а батьком - відповідач, який у відповідності до ст.180 СК України, проживаючи окремо від сімї, зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття, нарівні із матірю. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею182 СК України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків передбачених ст.184 цього Кодексу, а згідно ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Виходячи з цього та зважаючи на визнання позову відповідачем і наявність у нього стабільного доходу, суд знаходить, що позовна вимога про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі є обґрунтованою. Законом України Про охорону дитинства від 26 квітня 2001 року визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. В статті 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Всі вказані обставини судом враховуються та крім цього суд бере до уваги, що відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей, умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст.7 Закону України Про державний бюджет України на 2017 рік для дітей віком до 6 років, складає суму 1355 гривень. Дитина відповідача перебуває саме в такому віці, а відповідно має право на матеріальне забезпечення хоча б в такому розмірі, яке їй зобовязані, надати, згідно вимог ст.180 СК України, її батьки. Тобто, обовязок забезпечення дитині, належних і необхідних для її розвитку умов життя, лежить в рівній мірі як на батькові так і на матері дитини, виходячи з чого, суд знаходить запрошений позивачем розмір аліментів, справедливим і можливим до стягнення із відповідача, оскільки вказаний розмір аліментів в сукупності із обовязком матері по утриманню дитини буде забезпечувати встановлений Законом прожитковий мінімум дитини сторін, який хоч і не забезпечить належні умови життя але на думку суду, зможе забезпечити необхідні умови розвитку дитини. Судове рішення, в частині сплати аліментів у розмірі одномісячного платежу, суд допускає, згідно п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, до негайного виконання, а судові витрати покладає на відповідача з огляду на те що з позивачем проживає неповнолітня дитина сторін.

Outcome: approved