Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», в якому просить суд стягнути з відповідача на його користь по договору-заяві № 331832/270429/5-14 про банківський строковий вклад ( депозит ) «Пенсійний» на 5 міс. в іноземній валюті від 18.12.2014 року: суму депозитного вкладу у розмірі 6240 доларів США ( 137217,60 грн. за офіційним курсом НБУ на 17.07.2015 року 100 доларів США - 2198,6687 грн.; суму процентів у розмірі 118,98 доларів США ( 2616,37 грн. за офіційним курсом НБУ на 17.07.2015 рік 100 доларів США 2198,6687 грн.); суму 3 % річних від суми боргу у розмірі 30,77 доларів США (676,63 грн. за офіційним курсом НБУ на 17.07.2015 рік 100 доларів США 2198.6687 грн. ). Свої позовні вимоги [PERSON] обгрунтовує наступним. 18.12.2014 року між нею та відповідачем по справі було укладено договір-заявку № 331832/270429/5-14 про банківський строковий вклад ( депозит ) «Пенсійний» строком на 5 місяців в іноземній валюті. Згідно з пунктом 1 договору позивачкою було внесено в банк 6240,00 доларів США 18.12.2014 року на строк по 18.05.2015 рік. Внесення позивачкою грошових коштів банку у сумі 6240,00 доларів США за договором підтверджується квитанцією № 25 від 18.12.2014 року. З 19.05.2015 року позивачка регулярно з»являлася до каси відділення № 15 «Полтавське регіональне управління» ПАТ «Банк»Фінанси та Кредит» щодо виплати вкладу до Договору, але банк їй відмовив посилаючись на відсутність готівкових коштів в касі. 19.05.2015 року позивачкою було подано письмову заяву про видачу їй готівки в сумі 6240 доларів США у зв»язку з закінченням депозитного вкладу по договору. В судове засідання позивач не з»явився. Представник позивача надав до суду заяву в якій просить слухати справу без його участі позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задоволити. Проти винесення заочного рішення не заперечив ( а. с. ). Представники відповідачів ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», в судове засідання повторно не з'явилися, надіславши до суду заяву в якій просить справу слухати без участі представника відповідача та просить відмовити в задоволенні позовних вимог посилаючись на мораторій та ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» . Відповідно до вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, то може вирішувати справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановлювати заочне рішення). Позивач не заперечував проти розгляду справи за відсутності відповідача. З цих підстав суд, спираючись на норми ч. 3 ст. 36, ст.ст. 169, 224 ЦПК України, розглянув справу без цих учасників процесу, у заочному порядку, та ухвалив рішення. Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, вивчивши матеріали справи, дослідивши і оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовної заяви слід відмовити з наступних підстав. 18.12.2014 року між нею та відповідачем по справі було договір-заявку № 331832/270429/5-14 про банківський строковий вклад ( депозит ) «Пенсійний» на 5 місяців в іноземній валюті ( а. с. 6 ). Згідно з пунктом 1 договору позивачкою було внесено в банк 6240,00 доларів США 18.12.2014 року на строк по 18.05.2015 рік. Внесення позивачкою грошових коштів банку у сумі 6240,00 доларів США за договором, підтверджується квитанцією № 25 від 18.12.2014 року ( а. с. 7 ). З 19.05.2015 року позивачка регулярно з»являлася до каси відділення № 15 «Полтавське регіональне управління» ПАТ «Банк»Фінанси та Кредит» щодо виплати вкладу до Договору, але банк їй відмовив посилаючись на відсутність готівкових коштів в касі. 19.05.2015 року позивачкою було подано письмову заяву про видачу їй готівки в сумі 6240 доларів США у зв»язку з закінченням депозитного вкладу по договору ( а. с. 8 ). Процедура виведення неплатоспроможних банків з ринку врегульована Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним законом, що регулює спірні правовідносини. Відповідно до п. 16 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом. Згідно ч. 1 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Отже, у справах, пов'язаних із виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація, своїх зобов'язань перед кредиторами, застосування Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є пріоритетним. Згідно з п. 1, 2 ч. 5 ст. 36 зазначеного Закону, під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку, нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), а також зобов'язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку. ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» віднесено до категорії неплатоспроможних, що фактично унеможливлює здійснення ним операцій по рахункам клієнтів, повноваження органів управління банку зупинені. Отже, зі змісту ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» випливає, що виплата коштів по вкладним договорам, строк яких закінчився до введення тимчасової адміністрації, а також коштів на банківських рахунках здійснюється Фондом гарантування вкладів фізичних осіб в порядку, встановленому цим законом. У разі порушення прав кредитора при задоволенні його вимог, кредитор може звернутись до суду з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб чи його уповноважених осіб. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню, оскільки Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлено спеціальний порядок задоволення вимог кредиторів.

Outcome: dismissed