Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача державне підприємство «Красноармійськвугілля» (далі за текстом ДП «Красноармійськвугілля») про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, в обгрунтування якого вказала, що вона працювала у відокремленому підрозділі відповідача - СП «Синянка» з 11.11.2004 року. За наказом від 26.01.2015 року вона була звільнена з посади головного бухгалтера за ст.38 п.1 КЗпП України. У порушення ст.116 КЗпП України відповідач у день звільнення з нею не розрахувався, заборгованість із заробітної плати складає 2500 грн., яку позивач просить стягнути на свою користь з підприємства разом із середнім заробітком за час затримки розрахунку за період з 04.02.2015 року по 27.04.2015 року в сумі 9528 грн. 82 коп. Під час розгляду справи позивач змінила обсяг своїх позовних вимог, вказавши, що відповідач 15.05.2015 року повністю виплатив їй заборгованість із заробітної плати. Тому вона просить суд стягнути з підприємства на свою користь середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 04.02.2015 року по 15.05.2015 року в сумі 11894 грн. 56 коп. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, письмовов сповістила суд про розгляд справи у її відстуність. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні підтримала заявлені вимоги свого довірителя. Представник відповідача ДП «Красноармійськвугілля» Бояр С.О. у судовому засіданні остаточні вимоги позивача визнав у повному обсязі, не заперечуючи проти наявності факту вини підприємства у затримці розрахунку з позивачем у день її звільнення. Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач з 11.11.2004 року по 03.02.2015 року знаходилася у трудових відносинах з відповідачем та була звільнена з підприємства за власним бажанням за ч.1 ст.38 КЗпП України на підставі наказу № 11-к від 26.01.2015 року, що встановлено на підставі записів з трудової книжки позивача (а.с.3-6). Згідно довідки відповідача від 03.06.2015 року середньоденна заробітна плата позивача складає 174 грн. 92 коп. Дана сума сторонами не заперечувалася. Згідно за ст.116 КзпП України при звільнені робітника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, провадиться у день звільнення. Остаточний розрахунок з позивачем проведено 15.05.2015 року, що також не заперечується сторонами. Оскільки підприємством порушені вимоги закону, воно має відповідати перед позивачем згідно за ст.117 КЗпП України, тобто повинно виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Позивач просить суд стягнути її середній заробіток за період з 04.02.2015 року по 15.05.2015 року в сумі 11894 грн. 56 коп. із розрахунку: 68 календарних днів х 174 грн. 92 коп., де 174 грн. 92 коп. - середньоденний заробіток позивача, розрахований підприємством, виходячи із робочих днів, і наведений у довідці від 03.06.2015 року. Перевіривши розрахунок середньоденного заробітку позивача, суд находить його таким, що відповідає вимогам Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.95 № 100. Оскільки середньоденний заробіток позивача розраховано із робочих днів, середній заробіток за час затримки розрахунку повинен бути розрахований також із робочих днів. Отже за період з 04.02.2015 року по 15.05.2015 року середній заробіток за час затримки розрахунку позивача складе 174 грн. 92 коп. х 68 робочих дні = 11894 грн. 56 коп., саме ця сума підлягає стягненню з відповідача. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судовий збір за матеріальними вимогами у сумі 243 грн. 60 коп. На підставі ст.43 Конституції України, ст.ст.116, 117 КЗпП України, ст.24 Закону України «Про оплату праці»,

Outcome: approved