Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-16 00:00:00

Позивач [PERSON]. звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення в її користь аліментів на повнолітнього сина [PERSON], [INFO], який продовжує навчання, у розмірі 2000 грн щомісячно, посилаючись на те, що з 03 листопада 1979 року по 26 січня 1998 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. У шлюбі в них народилось троє дітей. На даний час син [PERSON] є студентом ІІІ курсу Підволочиського ліцею по спеціальності «Слюсар з ремонту автомобілів», у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги, пов'язаної з проїдом, харчуванням та проживанням. Через скрутне матеріальне становище вона не може забезпечити належних умов для навчання сина. Оскільки відповідач має постійний дохід, неповнолітніх дітей на утриманні немає, просить позов задовольнити. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги в повному обсязі, пояснила, що єдиним доходом її сім'ї є пенсія у розмірі 949 грн, яку вона витрачає на комунальні платежі, син отримує стипендію, інші діти проживають окремо, проте коштів не вистарчає, а тому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина, який продовжує навчання у розмірі 2000 гривень щомісячно до закінчення навчання. Під час судового розгляду ухвалою суду до участі у справі в якості третьої особи залучено [PERSON], який пояснив, що є студентом ІІІ курсу Підволочиського ліцею,отримує стипендію у розмірі від 275 до 330 грн в залежності від успішності, даних коштів вистарчає лише на проїзд. Батько матеріально не допомагає, а тому проти задоволення позову не заперечує. Відповідач [PERSON], будучи повідомленим у встановленому законом порядку про час та місце судового розгляду, до суду не з'явився, не повідомивши про причину неявки, заяви про розгляд справи у його відсутності не подавав. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно ч.4 ст. 169, ч.1 ст. 224 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив такі факти: Сторони - позивач та відповідач перебували у шлюбі, зареєстрованому 03 листопада 1979 року, який розірвано 26 січня 1998 року, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу серії [NUMBER], видане відділом РАГС Підволочиського районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис № 8. Із пояснень позивача судом встановлено, що у шлюбі сторін народилося троє дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON] - [INFO], та [PERSON], [INFO] Згідно паспорта громадянина України [NUMBER] [PERSON] народився [INFO], тобто на даний час досягнув повноліття. З довідки № 10, виданої Підволочиським професійним ліцеєм 13 січня 2015 року, вбачається, що [PERSON] є студентом даного навчального закладу денної форми навчання, спеціальність «Слюсар з ремонту автомобілів; водій автотранспортних засобів категорії «В», водій автомобіля категорії «С», термін навчання з 01.09.2012 року по 30 червня 2015 рік. Згідну акту обстеження матеріально побутових умов проживання від 12 січня 2015 року № 10, [PERSON] проживає разом із сином [PERSON] в [ADDRESS], пенсіонер, син учень ПТУ. [PERSON] зареєстрований в [ADDRESS] з дружиною та дочкою. [PERSON] до сина [PERSON] не навідується, участі у його вихованні не приймає, матеріально не допомагає, аліментів не сплачує. Згідно ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцять трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено, що [PERSON] на час розгляду справи досяг повноліття, однак у зв'язку з навчанням на денному відділенні потребує матеріальної допомоги, оскільки перебуває на утриманні матері - позивача [PERSON], яка не в змозі забезпечити всім необхідним для його навчання у зв'язку з скрутним матеріальним становищем. Відповідач добровільно коштів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, - не надає. З пояснень позивача судом не встановлено ніяких доказів про те, що відповідач за своїм станом здоров'я чи матеріальним становищем не може виконувати своїх обов'язків щодо утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги. Таким чином, суд приходить до переконання, що позов [PERSON] підлягає до часткового задоволення шляхом стягнення із відповідача в її користь аліментів на утримання повнолітнього сина, котрий навчається - [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 800 гривень щомісячно, починаючи з 20 січня 2015 року, до досягнення сином 23 річного віку або до закінчення навчання відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України.

Outcome: partial