Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Сторони мають спільну дитину [PERSON], [INFO], який мешкає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. На теперішній час син навчається на першому курсі денної форми навчання факультету іноземної філології Запорізького національного університету та не має можливості заробляти собі на життя, потребує матеріальної допомоги, у звязку з чим Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на повнолітню дитину, в якому просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини [PERSON] у розмірі 500 гривень щомісячно, починаючи з дня подачі позову з 04.01.2017 року, і до закінчення дитиною навчання. В судове засідання позивач не зявилася, суду надала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, у якій вказала, що підтримує позовні вимоги та просить їх задовольнити у повному обсязі. В судове засідання відповідач не зявився, надав суду письмову заяву, в якій просить справу розглядати за його відсутності, та зазначив, що не заперечує проти задоволення позовних вимог позивача. Відповідно до ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У звязку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії І ЖС № 114066, виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінської районної адміністрації м. Запоріжжя 29.01.1999 року. Згідно довідки № 981 від 11.11.2016 року [PERSON] навчається на першому курсі денної форми навчання факультету іноземної філології Запорізького національного університету. Матеріалами справи підтверджується, що [PERSON] проживає разом з матірю [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів N 3, від 15.05.2006 року, обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, позивач має право на отримання аліментів з відповідача до закінчення навчання сином [PERSON] При визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню з Відповідача, суд виходить з наступного. За змістом ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України, а саме: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] у звязку з денною формою навчання у навчальному закладі позбавлений можливості матеріально себе забезпечувати, та перебуває на утриманні позивача, яка є пенсіонеркою. За змістом ст. 199 СК України обов'язок утримувати повнолітню дочку, яка продовжує навчання покладено на обох батьків. У відповідності до ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батьків або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 СК України та роз'яснень, які містяться в п.17 Постанови пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, вирішуючи питання щодо розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів суд бере до уваги матеріальний стан обох сторін, а також ту обставину, що матеріали справи не містять даних про наявність на утриманні у Відповідача непрацездатних осіб. Матеріалами справи підтверджується, що Відповідач є працездатним та отримує дохід. Відповідно до ч. 1 ст. 184 Сімейного Кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий заробіток, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Оскільки заробіток Відповідача неможливо вирахувати, що суд відносить до інших обставин, що мають істотне значення для вирішення питання про встановлення розміру аліментів, суд приходить до висновку про необхідність стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України. З урахуванням всіх обставин справи та вимог ст.ст. 182, 184 Сімейного Кодексу України, враховуючи, що дитина проживає разом з матір'ю, заробітку позивача недостатньо для утримання дитини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення аліментів є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, та вважає можливим визначити розмір аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 500 гривень щомісячно, з урахуванням обовязку обох батьків утримувати дитину до закінчення [PERSON] навчання, але не більше, ніж до досягнення ним 23-річного віку. У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. У відповідності до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 640 гривень.

Outcome: approved