Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] , який проживав та був зареєстрований до дня смерті за адресою: [ADDRESS] . Його спадкоємцями першої черги за законом є позивач, їх дочка- [PERSON] та донька померлого [PERSON] . Кожен з них у встановлений законом шестимісячний строк звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, тому вважаються такими, що прийняли спадщину. [PERSON] відмовилася від прийняття спадщини на користь позивача. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, в томі числі, у вигляді 1/2 частини нежитлової будівлі за адресою: [ADDRESS] , яка складається із: 1-1 службове приміщення площею 48,8 кв.м, 1-2 службове приміщення площею 11,8 кв.м, 1-3 службове приміщення площею 19,0 кв.м, загальною площею 79,6 кв.м. У видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріусом було відмовлено у зв`язку із тим, що у свідоцтві про право власності на зазначену квартиру по батькові спадкодавця зазначено « [PERSON] », а у свідоцтві про смерть - « [PERSON] », у зв`язку із чим позивач була змушена звертатися до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області, рішенням якого по справі № 2-79/11 від 13 грудня 2011 року за нею було визнано право власності на 1/4 та 1/6 (загалом 1/3) частку нежитлової будівлі за \~ \~ \~ \~адресою: [ADDRESS] , нежитлової будівлі за адресою: [ADDRESS] , права та обов`язки забудовника на 1/2 та 1/3 (загалом 5/6) частки нежитлової будівлі за \~ \~ \~ \~адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Таким чином, 1/3 \~ \~ \~ \~частину нежитлової будівлі \~ \~ \~ \~за адресою: [ADDRESS] , позивач успадкувала як дружина померлого і оформила на цю частку правовстановлюючі документи. Вищевказана 1/3 частина згідно рішення суду складається із 1/4 частини спільно нажитого зі спадкодавцем майна та 1/6 частини в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , ця 1/6 частина складається із 2/12 частин - 1/12, яка належить позивачеві за законом, та 1/12 частини їх доньки [PERSON] , яка відмовилась від неї . В свою чергу, остання 1/12 частка має належати відповідачу [PERSON] , з якою у позивача склалися неприязні стосунки, що робить неможливим їх сумісне володіння майном. Відповідачка не погоджується ані продати свою частку в нерухомому майні, ані оформити її згідно чинного законодавства. Якщо поділити нежитлову будівлю по [ADDRESS] , на 6 рівних частин (6/6), 1/2 частина буде дорівнювати 3/6. 1/3 частка відповідача у спадковому майні (1/2 частина нежитлової будівлі по [ADDRESS] , за вирахуванням 1/4, яку позивач отримала у якості спільно нажитого майна), складає 1/12 частку від усієї будівлі. Окрім того,\~залишилась спадщина\~у вигляді\~нежитлової будівлі\~за адресою: [ADDRESS] , 5/6 часток з якої успадкувала позивач, а 1/6 частку мала б успадкувати відповідач [PERSON] . Щодо даної будівлі ситуація ідентична - відповідачка не погоджується ані продати свою частку в нерухомому майні, ані оформити її згідно чинного законодавства. Позивач неодноразово пропонувала відповідачці виплатити грошима вартість її часток в нерухомому майні. При цьому вона виходила з того, що частки відповідачки в ньому є незначними (1/6 та 1/12) і не можуть бути виділені в натурі. Окрім того, відповідачка проживає у власній квартирі у м. Дніпро. Витрат на утримання нерухомого майна в розмірі пропорційно її частці не несе і нести не бажає. Комунальні платежі не платить. Хоча, згідно до ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Протягом зазнаного часу відповідачка взагалі ніякої зацікавленості щодо зазначеного майна не виявляла. До теперішнього часу своє право власності на 1/6 та 1/12 частку нежитлових будівель згідно до вимог чинного законодавства України відповідачка не зареєструвала. Згідно звітів про оцінку майна повна вартість нежитлової будівлі по [ADDRESS] а складає 382 540 грн, відповідно 1/12 частина складає 31 878 грн 34 коп., повна вартість нежитлової будівлі по [ADDRESS] складає 95 588 грн, відповідно 1/12 частина складає 15 931 грн. У зв`язку з цим просить припинити право [PERSON] на 1/6 частину нежитлової будівлі за адресою: [ADDRESS] , та 1/12 частину нежитлової будівлі за адресою: [ADDRESS] ; визнати за [PERSON] право приватної власності на 1/12 частину нежитлової будівлі за адресою: [ADDRESS] , на 1/6 частину нежитлової будівлі за адресою: [ADDRESS] ; виплатити [PERSON] грошову компенсацію за припинення права власності в сумі 47 809 грн. 34 коп. До початку судового засідання представник позивача [PERSON] надав заяву про розгляд справи у його відсутності . Позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася по невідомим суду причинам, хоча про день та час судового розгляду була повідомлена належним чином, відзиву не надала. Суд вважає за необхідне ухвалити заочне рішення у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Вивчивши та оцінивши у сукупності матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, на підставі наявних у справі доказів, суд приходить до наступного. Згідно з витягом про державну реєстрацію прав від 30.12.2012 [PERSON] належить 1/3 частина комплексу Державне підприємство сфери послуг «АРГО» , розташованого за адресою: [ADDRESS] . Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13.12.2011 за [PERSON] визнано право власності на 1/4 та 1/6 (загалом 1/3) частку нежитлової будівлі за адресою: [ADDRESS] , нежитлової будівлі за адресою: [ADDRESS] , права та обов`язки забудовника на 1/2 та 1/3 (загалом 5/6) частки нежитлової будівлі за \~ \~ \~ \~адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Таким чином, 1/3 \~ \~ \~ \~частину нежитлової будівлі \~ \~ \~ \~за адресою: [ADDRESS] , позивач успадкувала як дружина померлого і оформила на цю частку правовстановлюючі документи. 26.05.2015 [PERSON] було видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно нежитлове приміщення магазину, розташованого за адресою: [ADDRESS] , в якому належна їй на праві спільної часткової власності частка складає 5/6 частин. Як було встановлено судом, 1/6 частку нежитлового приміщення магазину, розташованого за адресою: [ADDRESS] , та 1/12 частину нежитлової будівлі за адресою: [ADDRESS] , фактично прийняла в спадщину донька померлого [PERSON] - [PERSON] , але свідоцтво про право на спадщину вона до теперішнього часу не отримала. Статтею 358 Цивільного кодексу України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. В силу положень статей\~21,\~24,\~41 Конституції України, статей\~319,\~358 ЦК України\~всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, в тому числі щодо захисту права спільної часткової власності. Правовий режим спільної часткової власності визначається\~главою\~\~\~\~26 ЦК України\~з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування та розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди - спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права. Виходячи з аналізу вищезазначених норм, з врахуванням закріплених в\~\~п. 6\~ст. 3 ЦК України\~засад справедливості, добросовісності та розумності, що спонукають суд до врахування при вирішенні спору інтересів обох сторін, при розгляді справ, у яких заявляються вимоги одного зі співвласників про припинення його права на частку у спільному майні шляхом отримання від інших співвласників грошової компенсації вартості його частки, виділ якої є неможливим, суди мають встановити наступне: чи дійсно є неможливим виділ належної позивачу частки в натурі або чи не допускається такий виділ згідно із законом; чи користуються спільним майном інші співвласники - відповідачі по справі; чи сплачується іншими співвласниками, які володіють та користуються майном, матеріальна компенсація позивачу за таке володіння та користування відповідно до частини третьої\~статті 358 ЦК України; чи спроможні інші співвласники виплатити позивачу компенсацію в рахунок визнання за ними права власності на спільне майно та чи не становитиме це для них надмірний тягар. Відповідно до ч. 1,2 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч. 2 ст. 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. З аналізу судової практики вбачається, що поняття «незначна частка» є оціночним, тому при вирішенні спору в судовому порядку суд враховує співвідношення вартості всього майна, часток кожного, тощо. Згідно з правовою позицією, викладеною у Постанові Верховного Суду України від 15.07.2016р. у справі №6-1599ц16, тягар доказування, що частки відповідачів є незначними і вони не можуть бути виділені в натурі, несе позивач. Відповідно до статті\~ 365\~ ЦК України\~ право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~\~ Аналіз положень статті 365 ЦК України дає підстави для висновку, що право власності співвласника на частку в спільному майні може бути припинено за наявності будь-якої з передбачених пунктами 13 частини першої цієї статті підстав, які є самостійними, але за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Як було встановлено судом, спільне володіння і користування сторонами спірними нежитловими приміщеннями є неможливим; припинення права власності відповідача [PERSON] на 1/6 частину нежитлового приміщення загальною площею 44,8 кв.м. та 1/12 частину нежитлового приміщення загальною площею 184,4 кв.м. не завдасть їй істотної шкоди як співвласнику; позивач внесла на депозит суду суму вартості вказаних частин спірних нежитлових приміщень, визначену висновками експерта. За таких обставин суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог, припинення права спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON] на нежитлові приміщення,\~розташовані за\~адресою:\~ [ADDRESS] \~ [ADDRESS] . Але, враховуючи, що відповідач [PERSON] не здійснила державну реєстрацію своїх майнових прав на спірні частки у спадковому майні, суд вважає, що належним способом захисту прав позивача буде припинення права власності на 1/6\~частину нежитлової\~будівлі за\~адресою:\~ [ADDRESS] ,\~та 1/12\~частину нежитлової\~будівлі за\~адресою:\~ [ADDRESS] , які зареєстровані за померлим [PERSON] та прийняті у спадщину відповідачем [PERSON] , з присудженням відповідачеві грошової компенсації замість її частки у праві спільної сумісної власності, а також визнання за позивачем права власності на вказані частки нерухомого майна. Також суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 768,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved