Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який було зареєстровано 26 вересня 2007 року Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, актовий запис № 1691. Позивач посилається на те, що протягом останнього часу у них з чоловіком почали псуватися відносини, часто виникали сварки через різні погляди на життя та побутові питання. Через постійні сварки спільне життя стало неможливим, через що з червня 2017 року вони проживають окремо, шлюбні стосунки фактично припинені. Позивач вважає, що перебування у шлюбі є недоречним та таким, що суперечить її інтересам. Від шлюбу мають двох дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 03 жовтня 2020 року позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк на усунення недоліків (а.с.12), які 13 листопада 2020 року позивачем усунуто (а.с.14) Ухвалою суду від 17 листопада 2020 року відкрито провадження у справі (а.с.15). Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, до суду надіслала заяву, у якій прохала розглядати справу без її участі, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] » (а.с.23) Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомив (а.с.19,27-28). Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність позивача та відповідача, на підставі наявних у справі даних і доказів. Згідно ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, якщо відповідач не з`явився без поважних причин або без повідомлення причини, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. З цих підстав, суд відповідно до ст.ст. ч.4 ст. 223, 280 ЦПК України, розглянув справу у заочному порядку та ухвалив рішення. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , що видане 26 вересня 2007 року Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, вбачається, що 26 вересня 2007 року сторони уклали шлюб (а.с.10). Встановлено, що сторони від шлюбу мають двох дітей, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.8) та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.9) . Подружжя сімейно-шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Враховуючи, що фактично шлюб між подружжям розпався, сімейні стосунки припинені, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, його було підтверджено протягом судового розгляду, тому він підлягає задоволенню. Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, тому з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати в сумі 840 грн. 80 коп.

Outcome: approved