Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON], в обґрунтування якого зазначила, що з 19.07.2003 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що фактично шлюбні відносини між нею та відповідачем припинилися через те, що її чоловік пішов від неї та проживає окремо. Виявилося, що вони перестали розуміти один одного, втратили почуття любові та поваги один до одного. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведеться. Дитина проживає разом з позивачем, проти чого відповідач не заперечує. На думку позивача, примирення між нею та відповідачем неможливе. Просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. Позивач в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позову наполягає. (а.с. 32). Відповідач у судове засідання не зявився, надав заяву в якій справу просив розглянути на розсуд суду та за його відсутності. (а.с. 34). Згідно із\~ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Статтею 5 Протоколу № 7\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Частиною 1\~ст.3 ЦПК України\~передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод, чи інтересів. При здійсненні правосуддя (ст.4 ЦПК) у цивільних справах суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом. Завданнями цивільного судочинства (ст.1 ЦПК) є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ для захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що згідно свідоцтва про одруження серії І-ЕД № 124861 від 19.07.2003 р. між відповідачем [PERSON] та позивачем [PERSON] Відділом реєстрації актів громадянського стану Артемівського районного управління юстиції м. Луганська 19.07.2003 р. було зареєстровано шлюб, актовий запис № 282 (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ЕД № 094491 від 22.11.2007 р., виданого Артемівським відділом реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції. (а.с.9). З матеріалів справи вбачається, що фактично шлюбні відносини між сторонами припинилися через те, що її чоловік пішов від неї та проживає окремо. Позивач зазначає, що вони з відповідачем перестали розуміти один одного, втратили почуття любові та поваги один до одного. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведеться. Дитина проживає разом з позивачем, проти чого відповідач не заперечує. На думку позивача, примирення між нею та відповідачем неможливе. Відповідно до ст. ст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз чоловіка і жінки, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 105 СК України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 СК України. Позивач скористалась даним правом та звернулась до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачем. Відповідно до\~ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Клопотань про зміну прізвища до суду не надходило. Приймаючи до уваги, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б її інтересам, що має істотне значення, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права, суд приходить до висновку про задоволення позову про розірвання шлюбу.

Outcome: approved