Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON], третя особа Тернопільська районна державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно за законом після смерті батька [PERSON], який помер 10.02.2013 року, а саме на 1/4 частину будинковолодіння №22 в с.Шляхтинці по вул.Шевченка Тернопільського району Тернопільської області, а також на спадкове майно за заповітом після смерті матері [PERSON], яка померла 09.03.2015 року, а саме на 1/4 частину будинковолодіння №22 в с.Шляхтинці по вул.Шевченка Тернопільського району Тернопільської області. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що після смерті батька [PERSON], який помер 10.02.2013 року, відкрилася спадщина на спадкове майно до складу якого входить 1/4 частина будинковолодіння №22 в с.Шляхтинці по вул.Шевченка Тернопільського району Тернопільської області, яку прийняла його дружина та мати позивача -[PERSON]. Не оформивши своїх спадкових прав після смерті чоловіка 09.03.2015 року [PERSON] померла. Після смерті останньої відкрилася спадщина, яка складається із 1/4 частини будинковолодіння №22 в с.Шляхтинці по вул.Шевченка Тернопільського району Тернопільської області належної їй на праві власності та 1/4 частини вказаного будинковолодіння успадкованого після смерті чоловіка [PERSON], однак, через відсутність правовстановлюючого документа на зазначене будинковолодіння позивач не може оформити спадщину у встановленому законом порядку через нотаріальну контору. Позивача позовні вимоги підтримала з мотивів викладених в позовній заяві та просила здійснювати розгляд справи у її відсутності? про що подав заяву. Відповідач позов визнала, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, про що подала заяву. Представник третьої особи Тернопільської районної державної нотаріальної контори у судове засідання не з»явився. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. 10.02.2013 року помер [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-ИД №150340 виданим 12.02.2013 року Шляхтинецькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, актовий запис №03. На момент смерті [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі із [PERSON], що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серія І-ИД №440332 виданим 01.10.1985 року Тернопільським Райвідділом ЗАГСу, актовий запис №4. Під час шлюбу [PERSON] та [PERSON] народилися діти: [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження ( арк.10) та [PERSON]. Із інформаційної довідки про технічний стан нерухомого майна Тернопільського районного госпрозрахункового бюро технічної інвентаризації №526 від 08.09.2015 року вбачається, що станом на 04.09.2015 року будинковолодіння №22 по вул.Шевченка в с.Шляхтинці рахується по 1/4 за [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Державна реєстрація будинковолодіння №22 по вул.Шевченка в с.Шляхтинці в бюро не проведена. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.( ч.1 ст.1261 ЦК України). Отже, спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON], який помер 10.02.2013 року на момент його смерті являлися: дружина [PERSON] та діти [PERSON] та [PERSON]. Із довідки Шляхтинецької сільської ради Тернопільського району №1003 від 03.12.2015 р. вбачається, що на момент смерті [PERSON], який помер 10.02.2013 року разом із ним у житловому будинку №22 по вул.Шевченка в с.Шляхтинці Тернопільського району були зареєстровані та проживали: дружина [PERSON], дочка [PERSON], зять [PERSON] та онука [PERSON]. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. Отже, на день смерті[PERSON], який помер 10.02.2013 року, разом із ним у житловому будинку №22 по вул.Шевченка в с.Шляхтинці Тернопільського району були зареєстровані та проживали: дружина [PERSON] та дочка [PERSON], які враховуючи вимоги ч.1 ст.1261 ЦК України є спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] та враховуючи вимоги ч.3 ст.1268 ЦПК України вважаються такими, що прийняли спадщину за законом після смерті [PERSON], шляхом постійного проживання із ним. Судом встановлено, що дочка покійного [PERSON], який помер 10.02.2013 року - [PERSON], разом із покійним на момент його смерті не проживала та не була зареєстрована, а також із заявою про прийняття спадщини у встановлений законом строк після смерті батька до нотаріальної контори не зверталася, а отже є такою, що спадщини після смерті останнього не прийняла. Таким чином, дружина покійного [PERSON] та дочка покійного [PERSON] успадкували по 1/8 від 1/4 частини будинковолодіння №22 по вул.Шевченка в с.Шляхтинці Тернопільського району. 09.03.2015 року померла [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-ИД №183999 виданим 11.03.2015 року Шляхтинецькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, актовий запис №6. Після смерті [PERSON], яка померла 09.03.2015 року відкрилася спадщина на 1/4 частину будинковолодіння №22 по вул.Шевченка в с.Шляхтинці Тернопільського району, яка належна їй особисто на праві власності, а також на 1/8 частину вказаного будинковолодіння успадкованого за життя покійною після смерті її чоловіка [PERSON], який помер 10.02.2013 року. За життя [PERSON] склала заповіт від 04.03.2015 року, відповідно до якого на випадок своєї смерті заповіла [PERSON] належний їй житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться в с.Шляхтинці по вул.Шевченка, 22 Тернопільського району Тернопільської області та земельної ділянки площею 0.21 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд на підставі державного акта серія ЯЗ 068060, яка розташована в с.Шляхтинці вул.Шевченка, 22. Відповідно до ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, які визначені у заповіті. Із довідки Шляхтинецької сільської ради Тернопільського району №523 від 25.03.2015 року вбачається, що на момент смерті [PERSON], яка померла 09.03.2015 року разом із нею у житловому будинку в с.Шляхтинці по вул.Шевченка, 22 були зареєстровані та проживали : дочка [PERSON] зять [PERSON], онука [PERSON]. Із повідомлення Тернопільської районної державної нотаріальної контори №754/01-16 від 02.03.2016 року вбачається, що після смерті [PERSON], яка померла 09.03.2015 року, заведена спадкова справа за заявою дочки [PERSON] про прийняття спадщини за заповітом від 26.08.2015 р. та за заявою дочки [PERSON] про відмову від обов»язкової частки у спадщині від 26.08.2015 р. та за заявою [PERSON] про прийняття спадщини за заповітом від 26.08.2015 р. Відповідно до вимог ст.1273 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом може відмовитись від прийняття спадщини. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. (ст.1268 ЦК України) Постановою Тернопільської районної державної нотаріальної контори від 15.10.2015 року №2499/02-14 [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері [PERSON], яка померла 09.03.2015 року та за законом після смерті батька [PERSON], який помер 10.02.2013 року у зв»язку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно будинковолодіння в с.Шляхтинці по вул.Шевченка, 22 Тернопільського району. До складу спадщини входять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. (ст.1218 ЦК України). Власник може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст.392 ЦК України). Враховуючи викладенні обставини, беручи до уваги той факт, що позивач являється спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька [PERSON], який помер 10.02.2013 року та за фактом постійного проживання із покійним на момент його смерті прийняла спадщину, яка складалася із 1/8 частини від 1/4 частини будинковолодіння №22 яке в с.Шляхтинці по вул.Шевченка Тернопільського району Тернопільської області, беручи до уваги наявність заповіту, відповідно до якого покійна [PERSON] на випадок своєї смерті заповіла позивачу належну їй частину ( 1/8 частину від 1/4 частини успадкованої нею після смерті чоловіка [PERSON] та 1/4 частину належну їй особисто на праві власності) будинковолодіння яке знаходиться в с.Шляхтинці по вул.Шевченка, 22 Тернопільського району Тернопільської області, а також враховуючи той факт, що відповідач, яка являється дочкою покійної, будучи непрацездатною, відмовилася від обов»язкової частки у спадщині покійної матері, а також зважаючи на те, що покійні за життя не встигли одержати на своє ім'я свідоцтв про право власності на належне їм будинковолодіння в с.Шляхтинці по вул.Шевченка, 22 Тернопільського району Тернопільської області, проте фактично зазначене будинковолодіння у відповідних частках їм належало і вони мали право на одержання правовстановлюючих документів на нього, тому суд вважає, що за позивачем слід визнати право власності на 1/8 частину будинковолодіння в с.Шляхтинці по вул.Шевченка, 22 Тернопільського району Тернопільської області в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], який помер 10 лютого 2013 року та право власності на 3/8 частин будинковолодіння в с.Шляхтинці по вул.Шевченка, 22 Тернопільського району Тернопільської області в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON], яка померла 09 березня 2015 року.

Outcome: approved