Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом до відповідача [PERSON], в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON], який було зареєстровано 09.08.2014 року у Кіровському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, актовий запис № 479;стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання малолітньої дитини доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів (заробітку) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття; стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на своє утримання в розмірі 1/6 частини доходів (заробітку) щомісячно, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення донькою трирічного віку, тобто до 03.08.2018 року. В обґрунтування позову позивач зазначила, 09.08.2014 року між нею та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб у Кіровському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис № 479. Від шлюбу мають малолітню дитину доньку [PERSON], [INFO]. Крім того, зазначила, що протягом тривалого часу подружнє життя не викликало занепокоєння, однак останнім часом спільне життя з відповідачем не склалося, між ними перестало існувати взаєморозуміння, внаслідок того, що кожен із них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, що має істотне значення та суперечить її інтересам, у звязку з чим між ними припинені фактичні шлюбні відносини та ведення спільного господарства, підґрунтя до порозуміння та відчуття любові один до одного втрачені. Вважає, що шлюб з відповідачем носить формальний характер, подальше його збереження чи примирення неможливі, сімя фактично розпалася, в звязку з чим виникла необхідність в юридичному оформленні розлучення. Також позивач зазначила, що батько належним чином не дбає про дитину та не надає достатніх коштів і на її утримання, у звязку з чим є необхідним стягувати з відповідача аліменти у примусовому порядку на утримання дитини, а також на її (позивача) утримання до досягнення дитиною 3-охрічного віку. Позивач [PERSON] в судове засідання надала заяву за вх. № 26926 від 09.11.2017 року про розгляд справи за її відсутності, в якій також зазначила, що позовні вимоги про розірвання шлюбу та стягнення аліментів в розмірі, визначеному в позовній заяві, - підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON]в судове засідання надав суду заяву за вх. № 26925 від 09.11.2017 року про розгляд справи за його відсутності, в якій також зазначив, що позовні вимоги про розірвання шлюбу та стягнення аліментів в розмірі, визначеному позивачем визнає, проти їх задоволення не заперечує. Враховуючи подані сторонами заяви, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, не суперечать законодавству, яке регулює сімейні правовідносини, а тому підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що сторони зареєстрували шлюб 09 серпня 2014 у Кіровському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис № 479, та 09 серпня 2014 року видано свідоцтво про шлюб серії І-ОЛ № 078959. Також встановлено, що від шлюбу сторони мають малолітню дитину доньку [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження серії І-ОЛ № 181675, видане Центральним відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис № 1323. Батьками дитини [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження зазначені в графі «мати» - [PERSON], в графі «батько» - [PERSON]. Сімейні стосунки між подружжям не склалися, як зазначено в позові, у звязку із відсутністю взаєморозуміння, внаслідок того, що кожен із них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства,втратою почуття любові та поваги один до одного, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. За вказаних обставин подальше спільне життя і збереження шлюбу сторін суперечить інтересам подружжя. Відповідно до ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За викладених обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини предявлення позову про розірвання шлюбу, волевиявлення як позивача, так і відповідача припинити шлюбні відносини, про що свідчать надані суду заяви сторін, враховуючи також ту обставину, що рішення позивача про розірвання шлюбу та предявлення з цього приводу позову до суду прийнято з усвідомленням нею його наслідків, виходячи при цьому також з відсутності у взаєминах сторін морально-правової основи шлюбу, до якої належать почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги, підтримки та піклування, взаєморозуміння, суд дійшов висновку про те, що шлюб між сторонами носить суто формальний характер, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті права сторін, а також права їх малолітньої дитини, в звязку з чим позовні вимоги позивача в частині розірвання шлюбу є доведеними, та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, причому відповідно до ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Згідно з ч. 1 ст. 183, ч. 1 ст. 184 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Більш того, відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. На підставі вищевикладеного, враховуючи, що обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька, при цьому, припинення фактичних шлюбних відносин між батьками, а так само проживання їх окремо від дитини, - не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від виконання обовязків щодо останніх, приймаючи до уваги, що дитина знаходиться на утриманні позивача, при цьому, судом під час розгляду справи не встановлено наявності у платника аліментів інших дітей, непрацездатних осіб, батьків, виконавчих листів, за якими б проводилися стягнення, не можливості сплачувати аліменти, а також інших обставин, визначених ст.182 СК України, які мають прийматися судом до уваги при розгляді питання про стягнення аліментів, приймаючи також до уваги що, відповідач є молодою, здоровою, працездатною особою, на підставі чого суд вважає, що позовні вимоги позивача в частині стягнення аліментів з відповідача на утримання малолітньої дитини доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів (заробітку) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, обґрунтовані, ґрунтуються на вимогах закону, в звязку з чим підлягають задоволенню. Позивачем предявлено також вимоги до відповідача про стягнення з останнього на своє (позивача) утримання аліментів у розмірі 1/6 частини всіх видів доходів (заробітку), щомісячно, до досягнення дитиною 3-ох річного віку, які підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.ч.2, 4 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. З урахуванням зазначених вище обставин, що мають істотне значення для справи, виходячи з положень ч. ч. 2, 4 ст.84 СК України, за якими позивач [PERSON] здійснюючи догляд за малолітньою дитиною донькою [PERSON], [INFO], має право на утримання від відповідача [PERSON] - батька дитини [PERSON], [INFO], до досягнення дитиною трьох років, при цьому, суд враховує, що зазначене право позивач має незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, враховуючи також, що відповідач [PERSON] є молодою, здоровою, працездатною особою, не має стягнень за виконавчими документами, у зв`язку з чим може надавати позивачу матеріальну допомогу на її утримання, крім того, враховуючи адресовану на адресу суду заяву відповідача, в якій останній не заперечував щодо стягнення з нього на користь позивача аліментів на її утримання у розмірі, визначеному позивачем, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів доходів (заробітку) щомісячно. Згідно з п.1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в частині суми платежу за один місяць. Крім того, відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати, у разі, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, таким чином, судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп. понесений позивачем за подання позовної вимоги про розірвання шлюбу стягнути з відповідача на користь позивача, та на користь держави підлягає стягненню з відповідача судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп. в частині вирішення позовних вимог про стягнення аліментів, враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору при поданні до суду позовної заяви про стягнення аліментів. Відповідно до ст.ст. 110, 112, 180, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved