Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування майнової і моральної шкоди, завданої внаслідок злочину. Позивач мотивує свої вимоги тим, що відповідач [PERSON] своїми протиправними діями незаконно заволодів та пошкодив транспортний засіб , а саме автомобілем Сузукі Гранд Вітара. Вироком Дніпровського районного м. Києва від 26.10.2012 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст. 289 К України та призначено покарання у виді 7 років 1 місяця позбавлення волі. Ухвалою Апеляційного суду м. Києва вирок Дніпровського районного суду м. Києва залишено без змін. Відповідно до рахунку-фактури № 357617 _РФ_00273464 від 25.02.2014 року шкода завдана автомобілю в розмірі 298491,96 грн. Частину коштів в розмірі 16 000 грн. [PERSON] було виплачено за пошкоджене майно, що підтверджується розпискою. Також, позивачем були понесені витрати на зберігання автомобіля на штраф майданчику в розмірі 600 грн. , витрати за послуги оцінювача в розмірі 700 грн., витрати за послуги СТО в розмірі 231 грн. Внаслідок протиправної поведінки відповідача , позивачу було завдано моральну шкоду, що полягала у душевних стражданнях, оскільки внаслідок пошкодження автомобіля вона як пенсіонерка та інші члени її родини не мали змоги користуватися автомобілем . Відповідачем [PERSON] було подано заперечення в яких він заперечив проти задоволення позову в повному обсязі оскільки автомобіль було пошкоджено раніше. Позивача в судове засідання не з'явилася надала суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю, з урахуванням внесених уточнень проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] повідомлений судом належним чином про час та місце розгляду справи, у судове засідання повторно не з'явився. Відбуває покарання в Бердичівській виправній колонії № 70. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та постановити заочне рішення, що відповідає положенням ч.4 ст. 169 ЦПК України. За таких обставин, враховуючи думку позивача, яка подала заяву про розгляд справи в заочному провадженні, суд визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутність учасників судового процесу на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] своїми протиправними діями незаконно заволодів та пошкодив транспортний засіб , а саме автомобіль Сузукі Гранд Вітара який належить [PERSON] Вироком Дніпровського районного м. Києва від 26.10.2012 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст. 289 К України та призначено покарання у виді 7 років 1 місяця позбавлення волі. Ухвалою Апеляційного суду м. Києва вирок Дніпровського районного суду м. Києва залишено без змін. Відповідно до рахунку-фактури № 357617 _РФ_00273464 від 25.02.2014 року шкода завдана автомобілю в розмірі 298491,96 грн. Згідно звіту № 1030 про оцінку КТЗ Сузукі Гранд Вітара д.н. [NUMBER] сума збитку завданого [PERSON] внаслідок пошкодження автомобіля Сузукі Гранд Вітара в результаті наїзду на першкоду [PERSON] під час вчинення ним злочину 04.05.2009 року складає 125501,73 грн. (ціна КТЗ Сузукі Гранд Вітара на 04.05.2009 року) Згідно звіту № 1030 /1 про оцінку КТЗ Сузукі Гранд Вітара д.н. [NUMBER] сума збитку завданого [PERSON] внаслідок пошкодження автомобіля Сузукі Гранд Вітара в результаті наїзду на першкоду [PERSON] під час вчинення ним злочину 04.05.2009 року складає 210410,49 грн. (ціна КТЗ Сузукі Гранд Вітара на 15.12.2014 року) Відповідно до ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. За вимог Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Оскільки винність [PERSON] у вчиненні злочину встановлено вищевказаним вироком, остання не підлягає доказуванню при розгляді даної справи. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода завдана майну фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Відповідно до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. В силу ст.1167 ч.1 цього Кодексу моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Таким чином, право особи на відшкодування моральної шкоди виникає за умов порушення права цієї особи, наявності такої шкоди та причинного зв'язку між порушенням та моральною шкодою. При цьому, обов'язок доведення наявності підстав для відшкодування моральної шкоди покладається на особу, що вимагає її відшкодування, що відповідає змісту ст. ст. 10, 60 ЦПК України. Позивачем з урахуванням заявлених позовних вимог не було доведено наявності передбачених ст. ст. 23, 1167 ЦК України підстав відшкодування відповідачем моральної шкоди Аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що в межах даного спору позивачем правомірно заявлені вимоги до відповідача про відшкодування шкоди, позов підлягає до задоволення частково, так з відповідача на користь позивача слід стягнути 194410,49 грн. 210410,49 грн. (Вартість збитків завданих позивачу 16000 грн. відшкодована відповідачем шкода). Оскільки позивачем не надано суду доказів про понесені витрати, а саме: витрати на зберігання транспортного засобу на штраф майданчику в розмірі 600 грн., витрат за послуги оцінювача в розмірі 700 грн., витрати за послуги СТО в розмірі 231 грн. в цій частині позовних вимог слід відмовити. Відповідно до ч. 1 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи наведене та

Outcome: partial