Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа: Служба у справах дітей Черкаської міської ради про визначення місця проживання дитини, стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 18.10.2003р. вона з відповідачем уклали шлюб, від якого 09.10.2004р. в них народився син [PERSON]. В квітні 2012р. фактично сім»я розпалась, сімейні стосунки погіршились; намагання зберегти сім»ю заради дитини, - не привели до позитивного результату. Сварки між сторонами, які бачила дитина, продовжувались, і в січні 2013р. відносини були фактично знищені. Позивач влаштувалась на роботу, а з березня 2013р. почала орендувати квартиру, де проживала окремо від відповідача. Спочатку вони домовились, що син буде проживати один день з нею, і один день з батьком (відповідачем). Потім відповідач почав забирати сина зі школи до себе додому кожного дня, а їй не давав можливості спілкуватися з дитиною. Коли вона забирала сина із школи і везла до себе додому, син просив її, щоб вона завезла його до батька на ніч, оскільки батько говорив: «[PERSON] ти будеш залишатися у мами, то вона тебе більше не побачить». Побачивши, що син тягнеться до неї, відповідач став дуже агресивним до неї, почав постійно ображати при дитині, бив її і виганяв з квартири, погрожуючи, що забере в неї сина і переїде в інше місто. [PERSON] він почав забороняти синові спілкуватися з її батьком (дідом), негативно налаштовуючи проти них і сина. Позивач зазначає у позові, що розуміє, що дитина психологічно страждає, оскільки їй дорогі як батько, так і матір, що він хотів би проживати разом з батьком та матір»ю. [PERSON] це неможливо, а в добровільному порядку домовитися з відповідачем щодо місця проживання сина, - частково з нею, а частково з батьком, - вони не можуть. Вказує, що відповідач вважає, що син лише його дитина, і якщо він вирішив, то син повинен проживати з ним, що так буде краще, а матір слід забути. Коли вона гуляла з сином [PERSON], то син постійно говорив, що необхідно швидше йти до квартири батька, а то, коли він прийде додому, то батько буде сваритися на нього, що вони довго гуляли. З народження [PERSON], вона весь час виховувала його, займалась його духовним та фізичним розвитком: син відвідував басейн, спортивні секції, дитсадочок; вони разом відпочивали; вона відвідувала лікарні (в рази потреби). Тобто, з часу його народження та до пори, коли батько забрав сина, вона постійно була з [PERSON], займалася ним, а батько ніякої участі у розвитку дитини не брав. Батько почав ізолювати її як матір від сина, пригнічував її авторитет; не дозволяв, щоб син ночував у неї вдома, перешкоджав спілкуватися з сином, але вона (позивач) продовжувала забирати сина із школи, відвідували секції тощо; купувала йому одяг, речі та продукти харчування. Не витримуючи психологічного тиску відповідача, вона почала залишати сина з батьком і ніколи не намагалася погіршувати його авторитет. Крім того, вона зверталася до ОВС та служби у справах дітей щодо можливості спілкуватися з дитиною, оскільки відповідач перешкоджає їй в цьому. [PERSON] позивач зазначає, що вона не згідна з тим, щоб син проживав із батьком. Вона має вищу педагогічну освіту, працювала вчителем, займається з дітьми як тренер по фітнесу, працює в агентстві нерухомості і має достатній дохід аби забезпечувати сина; характеризується позитивно. Відповідач є людиною психічно неврівноваженою самотньою, замкненою, впертою, самолюбивою, егоїстичною і на даний час психологічно впливає і пригнічує сина та налаштовує його проти матері. Своєї згоди на проживання сина з батьком вона не давала, але не заперечує проти спілкування батька з сином. Таким чином, позивач просить суд визначити місце проживання сина [PERSON], 2004р. народження з матір»ю (позивачем); стягнути з відповідача на користь позивача на утриманні сина [PERSON] аліменти в розмірі ? частини усіх видів доходів (заробітку) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; стягнути судові витрати. Крім того, [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом до [PERSON], третя особа: Орган опіки та піклування Служба у справах дітей Черкаської міської ради про визначення місця проживання дитини. Свої позовні вимоги мотивує тим, що з 18.10.2003р. по 18.12.2014р. сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано за судовим рішенням. Від шлюбу вони мають сина [PERSON], 09.10.2004р. народження, який проживає з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] та знаходиться на повному його утриманні. Мати дитини проживає окремо. З 2007р. між сторонами погіршились відносини з причин того, що [PERSON] займалась лише собою та своїм особистим життям. Вихованням, піклуванням сином займався виключно він сам (позивач за зустрічним позовом). З кінця 2011р. вони переїхали проживати за вказаною адресою. При цьому, відповідач за зустрічним позовом займалась своїм життям, постійно вчиняла сварки і для нього та сина в неї часу не було. Він, як батько ніколи не перешкоджав матері спілкуватися та бачитися з сином, який має власну думку і може сам вирішити, - з ким з батьків проживати. Він, як батько, побудував своє життя з урахуванням інтересів сина, самостійно опікується його здоров»ям, духовним та моральним вихованням, навчанням. Він є приватним підприємцем, має стабільний дохід, який дозволяє забезпечувати матеріальні потреби свої та сина в повному обсязі. З 2014р. має у власності трикімнатну квартиру за вказаною адресою, де він з сином проживають з 2011р. Квартира має сучасний ремонт, у сина своя окрема кімната, яка повністю влаштована під нього та відповідає потребам дитини відповідного віку. Син з 2011р. навчається у гімназії №31, яка розміщена поруч з будинком, де вони проживають. За період навчання [PERSON] має гарні успіхи; після навчання у школі вдома займається з репетитором і вивчає англійську мову; він займається у спортивній секції; у вільний час вони грають із сином у футбол, відпочивають у лісі гуляють по місту тощо, зустрічається з друзями; у літні місяці відпочивають на морі. Батько не вживає спиртні напої, не палить, веде здоровий спосіб життя, підтримує та розділяє вподобання та інтереси сина і він це відчуває. Мати дитини дуже зайнята людина, уваги синові не приділяє і син відмовляється спілкуватися з нею. Часті візити матері до сина закінчуються лайками та сваркою. Вона влаштовує гучні скандали в присутності сина, який плаче та робиться наляканим через її поведінку. [PERSON] дуже до нього прив»язаний, як і він до нього. Крім того, [PERSON] зареєстрована та зараз проживає із своєю матір»ю в квартирі, яка є предметом застави у банку за іпотечним кредитом. Таким чином, просить суд визначити місце проживання сина [PERSON] з батьком, тобто [PERSON] за місцем проживання батька. Ухвалою суду від 23.01.2015р. дані позови об»єднані в одне провадження. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник адвокат [PERSON] повністю підтримали заявлені позовні вимоги і просили їх задовольнити. У задоволенні зустрічного позову просили відмовити. Позивач зазначила, що сторони мають спільну дитину [PERSON], 2004р. народження. Всі разом вони проживали до 2012 року. Під час шлюбу почалися сварки з відповідачем з-за фінансового стану і вона влаштувалась на роботу у фітнесклуб. Відносини погіршувались, вона почала більше бувати на роботі, потім влаштувалась ще працювати до салону краси. Вдома все робила по господарству, водила дитину до садочка, займалась його розвитком, він відвідував спортивні секції, кінний клуб, а для цього вона пішла заробляти гроші. [PERSON] вони разом відпочивали по місту, спілкувалися з іншими дітками. В 2012 році [PERSON] переїхав проживати до квартири, де живе і на даний час, а вона з-за сварок з ним, переїхала проживати до своєї подруги, а згодом до своєї матері. Близько 2х років (2012-2014р.р.) син проживав то з батьком, то з матір»ю. В 2011р. вона з чоловіком узгодили, що дитина, якому ще не було 10 років, по визначених днях тижня буде проживати з ним, а по інших з нею. З січня 2013р. сторони разом не проживають. Влітку 2013р. вона винайняла квартиру, а влітку 2014р. переїхала проживати до своєї матері. Вона не була проти того, щоб син [PERSON] проживав з батьком близько 2х років. Відповідач почав порушувати домовленості; почав перешкоджати їй у спілкуванні з сином. Батько для сина є авторитетом; вона ніколи синові не говорила погане про батька. Між тим, вважає, що син боїться батька, у нього велика залежність від батька, що, як на її думку, - є неприпустимим. Син дуже добре до неї відноситься, вони разом відпочивали у Болгарії. Зараз син знаходиться з батьком і вона не має доступу до сина і спілкується з ним періодично; коли вона приїздить до сина, то батько не відчиняє їй двері, внаслідок чого вона залишає сусідам для передачі синові продукти харчування; у неї з відповідачем різні погляди з питань навчання та виховання сина. Дитина нервує, не хоче навчатись та відвідувати гуртки. Вона має вільний графік роботи, має автомобіль, яким керує. Вона та дитина зареєстровані у квартирі матері та її батька. В цій квартирі, яка складається з двох кімнат, проживає її матір та вона. У одній із кімнат мається розкладне крісло для відпочинку сина та комп»ютерний стіл з належним освітленням, іграшки. Позивач заробляє достатньо коштів і зможе всім необхідним забезпечити дитину; не буде заперечувати проти спілкування сина з батьком. Крім того, позивач придбала квартиру, але вона ще не придатна для проживання, оскільки не проведено ремонтні роботи. Не заперечує, що в квартирі батька кращі умови для проживання сина. [PERSON] вважає, що батьки повинні нести рівні обов»язки щодо утримання дитини, а тому з відповідача слід стягнути на її користь аліменти на утримання дитини. В судовому засіданні відповідач [PERSON] та його представник адвокат [PERSON] заперечували проти задоволення позовних вимог [PERSON] і повністю підтримали вимоги зустрічного позову, які просили задовольнити. Зазначили, що в 2004р. у сторін народився син [PERSON]. З часу народження дитини всі побутові проблеми вирішував відповідач [PERSON], т.я. є відповідальним за сім»ю та сина; відвідував з ним лікарні, коли син хворів та в інших випадках; гуляв з ним, як і матір. В 2008р. матір почала працювати в салоні краси, а тому більше часу з сином проводив він. В 2009р. сторони почали сваритися, вона більше часу займалася собою і пізно приходила додому; всі кошти, які вона заробляла, - витрачала на себе. В 2010р. відносини погіршились. Син сам захотів проживати з ним. Між батьками була досягнута домовленість, що дитина буде жити і з батьком, і з матір»ю. Потім у матері частіше почали виникали ситуації, що вона не могла забирати сина і він залишався ночувати у батька, і так постійно почав жити в нього. Син скаржився, що його мати залишає його з іншими особами і син почав постійно проживати з ним батьком, проти чого не заперечувала матір. [PERSON] навчається у школі, яка поруч з будинком, де вони разом проживають. Разом вчити уроки мати з дитиною не можуть, т.я. їй не вистачає терпіння, вони часто сваряться і дитина плаче; вона доводить сина до істерик. Між тим, він як батько, вчить уроки з сином у спокійній обстановці, відвідує школу, в т.ч. батьківські збори, спілкується із вчителями. З 2008р., коли [PERSON] почала працювати, то їжу для дитини він готує окремо; на даний час також сам особисто готує їжу, дає корисні для дитини продукти харчування йому до школи «на перекуси». В квартирі по суботах вони разом прибирають, а протягом тижня прибирає прибиральниця. У своїй кімнаті [PERSON] прибирає самостійно, відвідує спортивну секцію, займався співами. Не заперечує проти того, що до басейну та кінного клубу водила сина матір, але він оплачував ці заняття. Коли приходить матір до них додому, то постійно вчиняє сварки або з сином, або з ним батьком. Син має друзів, які приходять до них додому, вони разом граються і іноді дехто з друзів залишається ночувати. Крім того, вказує на те, що неодноразово організовував відпочинок синові на морі. [PERSON], син добре спілкується з бабусею матір»ю [PERSON], вона часто приходить до них додому, готує для нього улюблені страви; іноді син ночує вдома у бабусі. Він, як батько, не заперечує проти спілкування сина з матір»ю. [PERSON] дитина каже матері, що не хоче йти до неї додому, то матір починає наполягати йому поїхати з нею, але він не хоче і починає плакати, ховатися до своєї кімнати. Матір починає тиснути на сина і не враховує його бажання, схильності та інтереси. Оскільки з 2012р. він, як батько, більше часу проводив з сином та приділяв йому увагу, то син більше схильний до нього. До 2014р. вони втрьох їздили разом відпочивати, а з 2014р. матір [PERSON] перестала з ними разом гуляти. У нього, як батька, з сином взаємне порозуміння, вони разом читають, граються, виготовляють різні забавки (книжечки, картинки тощо), спілкуються обговорюють різні події, розважаються грають у футбол. Вважає, що за місцем проживання матері дитині не буде добре, так як за місцем його проживання. Заперечує проти стягнення з нього аліментів, т.я. дитина знаходиться на його утриманні. В судовому засіданні представник третьої особи Органу опіки та піклування Черкаському міської ради (Служба у справах дітей) за довіреністю [PERSON] просила відмовити у задоволенні позову [PERSON] і задовольнити позовні вимоги зустрічного позову [PERSON] Зазначила, що службою проводилась перевірка звернень сторін щодо участі у виховання та спілкуванні з дитиною; був опитаний [PERSON], який зазначив, що буде проживати лише з батьком. При цьому, хлопчик висловлювався вільно, спокійно. [PERSON] були опитані батьки [PERSON]. Вважає, що матері треба налагоджувати відносини із сином, йти з ним на компроміси у різних ситуаціях, а не нав»язувати свою думку без врахування думки дитини. В судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що з [PERSON] близько 8-9 років подруги. Їхні діти відвідували дитсадок, а потім школу. Зі слів [PERSON] знає, що [PERSON] перешкоджає їй спілкуватися з сином. Кілька разів [PERSON] через її батьків, які проживають в одному під»їзді з [PERSON], передавала для свого сина продукти харчування. Коли вона з [PERSON] та своїми дітьми відпочивали, то [PERSON] добре відносився до своєї матері. Були випадки, коли [PERSON] телефонувала [PERSON], а він не брав слухавку. Їй не відомо, щоб [PERSON] погано відносився до [PERSON]. В судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що її син та син [PERSON] ходять до одного класу у школі з 2010 року. Поганого про батьків [PERSON] нічого повідомити не може. Її син [PERSON] товаришує з [PERSON]. Син розповідав, що мати [PERSON] пригощала їх смачним пирогом. З січня 2014р. вона бачила, як [PERSON] приїздила до школи і передавала [PERSON] продукти харчування. Зі слів Михайла вона дізналась, що батьки [PERSON] розлучились і, що [PERSON] негативно відноситься до своєї матері. [PERSON] комфортно почувається, коли буває у [PERSON] вдома у присутності батька [PERSON]; майже кожного дня він буває в гостях у [PERSON]; були випадки, коли Михайло ночував у них вдома. Вважає, що слід враховувати інтереси дитини. В жовтні-листопаді 2014р. зі слів [PERSON] їй стало відомо, що [PERSON] перешкоджає їй спілкуватися з сином. [PERSON] ніколи їй не скаржився на батьків чи на своє життя. В судовому засіданні свідок [PERSON] батько позивача, пояснив, що з дочкою відносини нормальні, а з бувшим зятем [PERSON] неприязні. Близько 5ти років дочка не проживає з [PERSON] Йому, як дідусеві, [PERSON] не дає спілкуватися із онуком [PERSON]; забороняє дитині брати від нього іграшки. Дочка часто плаче з-за того, що [PERSON] не дає їй спілкуватися з сином. Вважає, що онук повинен проживати з матір»ю, яка постійно займається сином. Квартира, де проживає дочка, належить йому та його бувшій дружині порівну і перебуває у заставі в банку. Дочка проживає у кімнаті, що належить йому, а в іншій проживає матір дочки. Він у квартирі буває рідко, ніколи не залишається ночувати, хоча він також зареєстрований у квартирі. Між тим, коли буває вдень вдома, то перебуває у кімнаті, де проживає дочка. Онука бачить рідко, [PERSON] не брехливий, він дуже добре відноситься до матері. Йому відомо, що між дочкою і [PERSON] була домовленість, що [PERSON] буде проживати і в нього, і в неї. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що вона з [PERSON] сусіди по квартирі близько 3х років. Її дочка та [PERSON] навчаються в одному класі. Десь 2-3 рази на тиждень її дочка [PERSON] буває в гостях у [PERSON] вдома. Вони разом неодноразово відпочивали на природі. [PERSON] постійно спілкується із сином; вони сім»ями часто разом вечеряють або в них вдома, або в гостях у [PERSON]. Вона довіряє [PERSON] як батькові і Діана часто буває вдома в гостях у [PERSON]; [PERSON] з дітьми грається, готує їм їжу. За останній час вона не бачила, щоб [PERSON] спілкувалася з [PERSON]. Десь із січня 2015р. [PERSON] зверталася до неї з проханням передати [PERSON] продукти харчування. [PERSON] прихильний до батька: хлопчик обнімає батька; у них довірительні відносини, в квартирі чисто, батько готує їжу, прасує речі. [PERSON] добре вчиться, в класі до нього добре відносяться діти. Коли влітку 2014р. вони виїздили до лісу на відпочинок, то їй [PERSON] казав, що не хоче жити з матір»ю, т.я. вона кричить; казав, що не хоче йти з нею гуляти. Зі слів [PERSON], в нього теплі стосунки із бабусею [PERSON] матір»ю [PERSON] У школі вона бачила, що іноді, коли за [PERSON] приходить [PERSON], то хлопчик тікає від неї додому. У тих ситуаціях, де вона була присутня, то помітила, що у [PERSON] немає порозуміння з сином [PERSON]. Зі слів [PERSON] їй відомо, що він не хоче йти з [PERSON], т.я. вона йде до своїх подруг, а йому не приділяє уваги. [PERSON] весною 2014р. вона з Діаною, [PERSON] та [PERSON] їздили на виставку собак, то [PERSON] був сам по собі, а [PERSON] постійно розмовляла по телефону і не приділяла достатньо уваги сину. Коли [PERSON] хотіла обняти і поцілувати [PERSON], то він вивертався, ігнорував її. В судовому засіданні свідок [PERSON] двоюрідна сестра [PERSON] показала, що з [PERSON] в неї добрі відносини, незважаючи на те, що він розлучився з її сестрою. Вважає, що [PERSON] повинен проживати з батьком, т.я. вони по суті друзі, батько опікується сином, якому добре з батьком. Вони як одне ціле. У [PERSON] та [PERSON] була домовленість про те, щоб [PERSON] проживав з [PERSON], оскільки він більше часу приділяв синові. Ще, коли [PERSON] було 4-5 років, то він був прихильний до батька. [PERSON] ніколи не настроював сина проти матері і не забороняв йому спілкуватися з нею. Зі слів [PERSON] та [PERSON] їй відомо, що [PERSON] приходить до [PERSON] і спілкується з ним. [PERSON] готує для сина їжу, пере речі, прасує речі; хлопчик завжди охайний. Були неодноразово випадки, коли вони разом відпочивали, то [PERSON] не приділяла уваги синові. [PERSON] ніколи нічого поганого про матір не говорить, т.я. він вихований хлопчик. Їй не відомо про випадки, щоб [PERSON] забороняв [PERSON] спілкуватися з сином. В судовому засіданні свідок [PERSON] матір [PERSON] показала, що з дочкою в неї нормальні відносини, а з [PERSON] добрі. У квартирі, що належить їй та її бувшому чоловікові, яка складається з двох кімнат, проживають: вона та її дочка, хоча зареєстровані ще бувший чоловік та онук [PERSON]. Зазначила, що постійно спілкується з [PERSON], - кожного дня по телефону і майже кожного дня бачаться. Вона приходить додому до [PERSON], який проживає з батьком у любий час дня. Їй ніколи ніхто не чинить перешкоди у цьому. [PERSON] залишається в неї вдома ночувати, загалом, коли вона вихідна від роботи. Недавно, коли вона була на роботі, а [PERSON] залишився ночувати з дочкою [PERSON], вона подзвонила [PERSON], який дуже плакав з-за непорозумінь з матір»ю і врешті, пішов ночувати до додому до батька. Коли [PERSON] залишається ночувати, то спить з дочкою на дивані разом, або на розкладному кріслі. Окремого столу для підготовки до уроків в їхній квартирі, де живе [PERSON] немає. Їй недавно стало відомо, що дочка купила квартиру, але там не була. Коли [PERSON] було 2 роки, то [PERSON] пішла працювати: у салон краси, до фітнесклубу, а зараз працює у бюро по нерухомості. Вона, як бабуся, постійно виїжджає з [PERSON], [PERSON] на відпочинок до лісу, на море, відвідують кіно та інш. Про події двох поїздкок на море з [PERSON] [PERSON] взагалі не поцікавилась, як її син відпочивав, хоча йому було дуже добре. [PERSON] вона запропонувала [PERSON] поздоровити свою матір з днем народження, то він відмовився. Крім того, на кожен Новий рік до [PERSON] приїздять його батьки, і вони всі разом, в т.ч. з нею, [PERSON], [PERSON] святкують Новий рік. При цьому, коли зустрічали 2015 рік, то [PERSON] побула з сином всього одну годину і пішла десь святкувати в інше місце, залишивши сина. [PERSON] весь час знаходиться з батьком, вони як одне ціле; їх розривати не можна. Оскільки матір мало уваги приділяла синові, то [PERSON] відвик від неї. [PERSON] був в неї вдома, то [PERSON] постійно дзвонили три телефони і вона постійно розмовляла. При цьому, [PERSON] сказав їй (бабусі): «Я в тебе дві години і [PERSON] не приділяє мені уваги». [PERSON] дуже любить [PERSON]: постійно його цілує, обнімає і не може без батька. Матір хоче бути з сином, але [PERSON] вже одне ціле з батьком; вона втратила час і їй потрібно багато зусиль, що повернути до себе сина: треба любити його, і не говорити на підвищених тонах. Дочка їздила з [PERSON] до Болгарії на відпочинок, то зі слів [PERSON] їй відомо, що він засипав та просинався з тіткою Мілою, а дочки ([PERSON]В.) у номері не було, що є прикрим. Коли матір пропонувала [PERSON] піти в кіно, то він відмовився, а з нею (бабусею) пішов. Зі слів [PERSON], він боїться, щоб [PERSON] не вивезла його до Москви, де в неї є якийсь чоловік. В неї, як бабусі, повне порозуміння з [PERSON] та [PERSON] [PERSON] любить батька і на жаль, - не любить матір. В судовому засіданні [PERSON], допитаний відповідно до вимог ст. 182 ЦПК України, пояснив, що хотів би проживати разом з батьком, а з матір»ю ні. [PERSON] в нього є бабусі та дідусі, які дарують йому подарунки. [PERSON] матір [PERSON] «мировая бабушка», яка з ним постійно спілкується, бачиться, в них дуже теплі відносини між собою; вони разом читають, малюють, ходять у кіно та інш. дитячі заклади, просто гуляють, разом відпочивали на морі; вона часто буває в нього вдома і спілкується з його батьком [PERSON]; готує для нього улюблені страви. [PERSON] відвідує бабусю в неї вдома. Крім того, він дуже любить батька, а матір ні. Він з батьком разом збирають конструктор, читають, гуляють, грають у футбол; вони завжди разом. Батько з ним вчить уроки, готує їжу, а він допомагає накривати на стіл. Хлопчик відвідує самбо, займається співом та з репетитором англійською мовою. [PERSON] він в чомусь провиниться, то батько його не б»є, а спілкується і вони розбирають ситуацію на словах. Вважає, що матері без різниці, як його справи у школі, а якщо він щось не те зробить для матері, то вона його лає, кричить на нього; він до матері не відчуває ніяких почуттів. Коли він відпочивав разом з матір»ю у Болгарії, то вранці на сніданок його водила подруга матері тітка Міла, вдень він був в басейні з тренером, а де в цей час знаходилась матір, - він не знає. Мама всі подарунки, які йому дає, згодом їх же й забирає і ставить ультиматум, якщо він не хоче з нею йти разом чи до неї додому, чи гуляти, то іграшки забере. Батька він називає тато, або ласкаво, як вони між собою домовились, а матір [PERSON]. Вважає, що матір за ним не скучає. Одного разу, коли матір була в нього вдома, то вона у його кімнаті із шафи викинула всі його речі, сфотографувала це і пішла, а йому прийшлося всі речі складати назад до шафи, що його обурило. Часто, коли він гуляє з матір»ю, то вона його водить до своїх друзів на пляж на «бочку», де спілкується з подругами, а він залишається сам по собі. Батько не вживає спиртні напої. Зазначив, що хоче жити з батьком, а з матір»ю жити не буде втече від неї; не заперечує, що протягом останніх пів року матір носить йому «передачі» і передає через сусідів. Категорично не бажає спілкуватися з матір»ю і зустрічатися з нею. Матір часто телефонує йому, але він не бажає з нею спілкуватися, оскільки вона розповідає про таке, що його не цікавить. Він постійно намагався з нею спілкуватися, налагодити контакти, але не виходить, оскільки вона ніколи з ним не погоджується. Навпаки, з батьком вони разом узгоджують, куди підуть на відпочинок, чим будуть разом займатись, а матір завжди наполягає на своєму і не враховує його побажання. Вона викривляє його слова, кажучи татові таке, що він ([PERSON]) не говорив. При цьому, батько йому нічого поганого про матір не розповідає, а навпаки, - говорить, що вона матір і треба з нею спілкуватися, ходити до неї. Ображається на матір, оскільки вважає, що вона не звертає на нього увагу, завжди по своїх справах, постійно розмовляє по телефонах, свариться на нього по дрібницях. Вказує суду, що неодноразово казав матері, що не хоче з нею бачитися. Вважає, що матір не повинна: лаяти його по дрібницях; водити його по своїх подругах; не звертати на нього увагу. Вважає, що матір до нього не щира і йому її не жалко. В разі, якщо тато поїде у тривале відрядження, то він залишиться з бабусею [PERSON], або бабусею Свєтою і буде чекати на повернення батька; якщо ж його забере матір, то він втече від неї. В судовому засіданні педагог [PERSON] пояснила, що [PERSON] навчається у класі, де вона класний керівник. Він добре вихований хлопчик, навчається добре, не конфліктний, комунікабельний. Батько у всьому приймає участь, що стосується навчання та виховання [PERSON]. Десь з вересня 2014р. почала на батьківські збори приходити й матір [PERSON]. Вона неодноразово бачила, - коли приходить за [PERSON] до школи батько, то хлопчик біжить до нього, обнімає його, радіє, а коли приходить матір, - то хлопчик відноситься до неї «холодно», не звертає на неї увагу. Були випадки, коли до школи матір приносила для [PERSON] продукти харчування. Крім того, неодноразово матір зустрічала біля школи [PERSON], а коли вони виходили на вулицю, то він йшов в одну сторону, а вона - в іншу. Всі пояснення, які давав в даному судовому засіданні [PERSON], - відповідають тим, що їй були відомі ще до розгляду справи зі слів [PERSON]. У [PERSON] з батьком теплі відносини, а з матір»ю відчужені. Із постійного спілкування з [PERSON] та його батьком, вона дійшла висновку, що між ними існує постійний контакт, батько живе життям сина; вони говорять між собою як друзі, батько ніколи на нього не кричить. При вчительці матір не кричала на [PERSON], говорила з ним спокійно. Заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що первісний позов [PERSON] не підлягає до задоволення, а зустрічний позов [PERSON] слід задовольнити за таких підстав: встановлено, що з 10.10.2003р. по 18.12.2014р. сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано за рішенням суду. 09 жовтня 2004р. в них народився син [PERSON], що підтверджується даними свідоцтва про народження №153591. Відповідно до даних довідки про склад сім»ї, виданої ОСББ «Гоголя-360» [PERSON] зареєстрований разом з [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Між тим, фактично [PERSON] проживає з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Квартира належить на праві власності відповідачеві відповідно до договору дарування від 23.10.2014р. та витягу з реєстру від 23.10.2014р. За місцем проживання як [PERSON], так і [PERSON] характеризуються позитивно, про що свідчать відповідні характеристики. Відповідач [PERSON] являється приватним підприємцем (свідоцтво про Державну реєстрацію ФОП від 14.08.2001р., довідка про сплату податків) і його дохід за 2014р. складає 120646грн., про що свідчить довідка від 19.12.2014р. Позивач [PERSON] з 01.10.2014р. працює в ТОВ «ЕМ плюс» на посаді менеджера, про що свідчить запис у трудовій книжці №577255 і її дохід становить 3000грн. (довідка №187 від 22.01.2015р.). Відповідно до свідоцтва про право власності вона є власником квартири №304, що по вул. Академіка Корольова, 16/1 в м. Черкаси, але яка на час розгляду справи не придатна для проживання. [PERSON], як вбачається з характеристики на учня Черкаської гімназії №31 від 20.10.2014р., [PERSON] характеризується позитивно до уроків готується систематично, успішність хороша; думки висловлює чітко, словниковий запас значний; уміє логічно мислити, аналізувати, робити правильні висновки; відповідальний, завжди тверезо оцінює власні сили, вміє дати раду зі своїми емоціями. Зазначено, що більшу увагу синові приділяє його батько, який вирішує всі фінансові питання, частіше і регулярніше ніж матір, цікавиться питаннями навчання і виховання дитини, приймає активну участь у житті класу. Так, у травні, вересні 2014 року батьком [PERSON] сплачені грошові кошти до гімназії на певні потреби в розмірі 140грн. 00коп., 1120грн. 00коп. та 90грн. 00коп. відповідно, що підтверджується квитанціями, які досліджені в судовому засіданні. Крім того, встановлено, що на час розгляду справи [PERSON] відвідує спортивну секцію бойового самбо спортивного клубу «Грізлі» з листопада 2012р., куди його привів батько. На тренування [PERSON] привозить і забирає батько, який вирішує всі фінансові питання, іноді тренування відвідує матір. За час тренувань дитина показує відмінні результати. Дані обставини підтверджуються характеристикою, виданою клубом «Грізлі». Неодноразово [PERSON] нагороджувався грамотами, зокрема, - від 12.04.2014р., 23.05.2012р., що оглядались в судовому засіданні. [PERSON], як вбачається з досліджених під час розгляду справи матеріалів, у червні та у серпні 2014р., у грудні 2011р. січні 2012р., батько забезпечував відпочинок сину [PERSON] на турбазі «Лиман» та в санаторії «Арніка» м. Моршин. Крім того, батьком забезпечувалось оздоровлення сина протягом 2014р. у спортивно-оздоровчому комплексі «Спорт лайф», про що свідчить договір від 15.12.2013р. та дані фіскального чеку від 15.12.13р. Сторони не заперечували факту, що у червні 2012р. [PERSON] разом з матір»ю [PERSON] перебували у Болгарії на відпочинку. Відповідно до даних акту обстеження житлово-побутових умов проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] від 16.09.2014р., батько належним чином утримує та виховує сина, який почуває себе комфортно; кімната [PERSON] обладнана всім необхідним для навчання та проживання. За даними акту від 12.12.2014р. обстеження умов проживання за адресою: [INFO], в квартирі створені належні умови для проживання [PERSON]. Відповідно до висновку органу опіки та піклування м. Черкаси від 23.02.2015р., комісія з питань захисту прав дитини вважає за доцільне визначити місце проживання [PERSON], 2004р. народження з батьком [PERSON] Як вбачається з листа директора Черкаського Центру соціальних служб для сім»ї, дітей та молоді від 23.12.2014р., з [PERSON] проведено психологічні консультації з метою визначення психоемоційного стану та ставлення дитини до батьків, за результатами яких встановлено, що для хлопчика найбільш значимий батько; стан матері для дитини безрадісний, похмурий, страждаючий; часто спостерігається не сприйняття дитиною матері, неповага до неї, тривожність негативне ставлення до матері. Авторитетом для дитини та головним прикладом є батько; у [PERSON] присутня певна образа на матір через те, що головним пріоритетом в її житті часто стає робота, а не спілкування з сином. Як передбачено ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст.ст. 11, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч.ч.2,3 ст. 58 ЦПК). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2 ст. 59ЦПК). Частинами 1, 2\~ст.160 СК України\~встановлено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Відповідно до ст. 161 ч.ч. 1, 2 СК якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Відповідно до п. 24\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 1998 року зі змінами та доповненнями № 16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю України», відповідно якого вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо (в тому числі в одній квартирі), про те, з ким із них і хто саме з дітей залишається, суд виходячи із рівності прав та обов'язків батька й матері щодо своїх дітей повинен постановити рішення, яке відповідало б інтересам неповнолітніх. При цьому, суд враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей. Слід зазначити, що місцем проживання є комплекс факторів, що оточують дитину на даний час, звичний для нього, який дає йому можливість бути належно забезпеченим на даний час матеріально, духовно і захищеним в соціальному та правовому плані. Частинами 1,2\~ст.171 СК України\~визначено, що дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім'ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім'ї.\~\~Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Так, на час розгляду справи, судом встановлено, що [PERSON] виповнилось 10 років і він був заслуханий судом. При цьому, пояснення давав спокійно, почувався комфортно, про що зазначив. Зокрема, зазначив, що його тверде бажання проживати разом з батьком, якого він любить, цінує, поважає. Крім того, зазначив, що маму він називає, зазвичай, - [PERSON] і з нею проживати не хоче. На запитання головуючого відповів, що в разі, якщо батько виїде у тривале відрядження, то він буде проживати з бабусею (матір»ю батька) або з бабусею (матір»ю матері), буде чекати повернення батька і ні в якому разі не буде жити зі своєю матір»ю [PERSON]. В іншому випадку втече від неї. Обов'язки батьків щодо дитини визначені ст.ст. 150,\~180 СК України. Так, аналізуючи наявні та досліджені докази по справі, суд приходить до висновку, що позивач [PERSON] не в повній мірі виконувала вказані обов'язки. Так, [PERSON] не надала до суду жодних належних, допустимих та переконливих доказів про те, що дитина протягом 2012-2014р.р. проживала з нею після припинення відносин між нею та відповідачем [PERSON] Жодна з наданих нею характеристик з місць її проживання за адресами: [ADDRESS] та [ADDRESS] не містять відомостей про те, що з нею проживав її син [PERSON], 2004р. народження. Про такі обставини не повідомили і свідки, що були допитані в судовому засіданні по даній справі. Обставини щодо спільного відпочинку матері та дитини, про які зазначено у характеристиці, виданій старшим по під»їзду [PERSON], не оспорюються сторонами по даній справі. Крім того, позивачем не доведено обставин, які б свідчили про вкрай несприятливі умови, за яких вона не могла проживати із сином окремо від відповідача. Судом встановлено, що фактично дитина протягом тривалого часу проживала і на даний час проживає з батьком. Посилання матері про те, що дитина проживала з нею, спростовуються матеріалами справи, оскільки із пояснень самого позивача вбачається, що вона періодично забирала до себе додому сина не більше ніж на добу, тобто для спілкування, а не для постійного проживання разом з нею. Зазначені позивачем [PERSON] факти перебування сина [PERSON] разом з нею, - не свідчать про фактичне проживання їх разом, як зазначає і оцінює позивач. Перешкод щодо спілкування матері з сином батько [PERSON] не створював. Мати постійно мала можливість спілкуватися з дитиною в любий час. Крім того, не знайшли свого підтвердження доводи позивача про те, що [PERSON] не хоче навчатися та відвідувати гуртки, секції. [PERSON] твердження спростовуються даними характеристики від 20.10.2014р., виданої Черкаською гімназією №31 та характеристики, виданої спортивним клубом «Грізлі», відомостями про результати навчання протягом 2012-2013р.р. і 2013-2014р.р., безспірними поясненнями сторін про те, що [PERSON] вивчає англійську мову з репетитором поза межами навчального курсу, а також грамотами про відзнаки [PERSON] за досягнення у спорті та вокальних заняттях. За результатами розгляду справи не встановлено обставин, які б свідчили про погіршення стану здоров»я, навчання [PERSON], або настання інших негативних для нього наслідків під час його проживання з батьком. [PERSON], як зазначила у судовому засіданні педагог [PERSON] класний керівник [PERSON], лише з початку навчального року десь з вересня 2014р., матір хлопчика почала ходити на батьківські збори, але частіше і регулярніше зустрічі з питань навчання, виховання відбуваються з татом, який приймає активну участь у житті класу та вирішує фінансові питання. На думку суду, батько відповідач за первісним позовом постійно займається навчанням та вихованням сина, забезпечує його всім необхідним для фізичного та духовного розвитку, турбується про нього, оздоровлює, сприяє спілкуванню дитини з друзями, родичами дідусями та бабусями, що свідчить про виконання ним обов'язків, визначених ст.ст.\~150,\~180 СК України. Суд не може вважати належними доказами, у розумінні ст.ст. 57-60 ЦПК України, чеки, надані позивачем на підтвердження обставин про те, що матір забезпечує [PERSON] одягом, іграшками тощо, оскільки частина з них складені на іноземній мові і не містять відповідного перекладу. Що стосується чеку квитанції про придбання ліків, то він не підтверджує факту придбання ліків саме за призначенням лікаря для сина сторін [PERSON]. За положеннями ч.2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Таким чином, посилання позивача, як на докази в обґрунтування свої позовних вимог, на письмові пояснення [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], - не відповідають вимогам процесуального законодавства. Неспівмірними є також і умови проживання неповнолітньої дитини та її батьків. Так, квартира №168, що по вул. Г.Дніпра, 23 в м. Черкас, належна на праві власності [PERSON] на підставі договору дарування від 23.10.2014р., складається з трьох кімнат, житловою площею 47,9кв.м і загальною площею 89,7кв.м. У дитини окрема мебльована, обладнана для нього кімната, що підтверджується даними технічного паспорту та фотознімками, які не заперечувались сторонами. При цьому, квартира №46, що по вул. Гоголя, 360 в м. Черкаси, яка належить в рівних частинах батькам позивача [PERSON], складаться з двох кімнат, житловою площею 27,3кв.м., а загальною площею 48,5кв.м. При цьому, право на проживання та користування в ній мають чотири особи. Таким чином, 27,3кв.м. : 4 особи = 6,8кв.м, що є нижче норми житлової площі, визначеної\~ст. 47 ЖК України. Квартира, яку придбала [PERSON], на даний час не придатна для проживання. Частинами 1, 2 ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.\~\~Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів, а згідно із ч.1 ст.9 вказаної Конвенції Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. [PERSON] визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Із зазначених норм слідує, що при вирішенні спору щодо дитини, першочерговим є саме інтереси дитини, тобто дитина має виховуватись в атмосфері любові, моралі та матеріальної забезпеченості, яка, на думку суду, виходячи з обставин справи та доказів, в більшості може бути забезпечена при проживанні дитини з батьком. Крім того, суд враховує ставлення малолітнього сина [PERSON] до його матері у зв'язку із самоусуненням її від його виховання Переїзд [PERSON] в сім'ю його матері на даний момент не тільки є недоцільним, а й несе негативний характер, що в подальшому може позначитись на його психоемоційному і психічному розвитку. Як передбачено \~ст. 155 СК України, \~здійснення\~\~батьками\~\~своїх\~\~прав\~\~та виконання обов'язків мають ґрунтуватися\~\~на\~\~повазі\~\~до\~\~прав\~\~дитини\~\~та\~\~її\~\~людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Аліменти це обовязок утримання у визначених законом випадках одним членом сімї інших, які потребують цього. Згідно із ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька (або) у твердій грошовій сумі. Згідно із ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. [PERSON], при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення (ст.182 СК України). Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1 ст. 183 СК України). Під час розгляду справи не встановлено жодних обставин щодо проживання [PERSON] з матір»ю та перебування його на утриманні матері, а тому в частині позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на користь [PERSON] на утримання сина, - є безпідставними. Таким чином, за результатами розгляду справи, враховуючи вище зазначене, виходячи виключно із інтересів малолітнього [PERSON], а саме, - ставлення кожної із сторін до виконання своїх батьківських обов'язків, значно більшу прихильність дитини до батька, бажання хлопчика проживати із батьком, умови його проживання та навчання, фінансову забезпеченість батька, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог позивача [PERSON] танеобхідність задоволення зустрічних позовних вимог [PERSON], а тому слід визначити місце проживання [PERSON], [INFO] з батьком [PERSON]. Що стосується наявності спору між сторонами щодо питань виконання рішення органу опіки та піклування про встановлений спосіб та порядок участі батьків у спілкуванні з малолітньою дитиною, то це інші правовідносини, які повинні вирішуватись відповідно до вимог чинного сімейного та процесуального законодавства, враховуючи, що за положеннями ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог. На підставі викладеного та,

Outcome: approved