Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, просила суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на спадщину, що відкрилася після смерті батька [PERSON], померлого 27.02.2017 року, у вигляді домоволодіння №95 по вул.Малофонтанній в м.Маріуполі, у складі: житлового будинку літ.А-1, погребу літ.А/п, прибудови літ.а-1, загальною площею 45,4 кв.м., житловою площею 19,1 кв.м., гаражу літ.Е-1, сараю літ.И-1, огорожі №1, воріт №2, вимощення 1. В обґрунтування позовних вимог зазначила наступне. За життя батько заповітів не складав, спадкоємцями першої черги його спадщини за законом є рідні діти вона та сестра [PERSON] Спадщину батька вона прийняла, оскільки у встановлений законом строк звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, сестра відмовилась від прийняття спадщини на її користь. Нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину з підстави втрати правовстановлюючих документів на вказане домоволодіння. Належним чином повідомлені про час, місце розгляду справи, позивач [PERSON] та її представник у судове засідання не зявилися, надали суду заяви про підтримку позовних вимог за обставинами, наведеними в позовній заяві та про розгляд справи у їх відсутність. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про визнання нею позовних вимог та розгляд справи у їївідсутність. Представник третьої особи Міського комунального підприємства «Маріупольське бюро технічної інвентаризації» в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявився, проти задоволення позову не заперечувала, просила суд розглянути справи без її участі, про що надана суду відповідну заяву. При зазначених обставинах, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності осіб, які не зявилися до суду, оскільки в матеріалах справи мається достатньо доказів для вирішення по суті спірних правових відносин. Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності з ч.2 ст.247 ЦПК України, у звязку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть в ній участь. Суд, дослідивши надані докази та враховуючи позицію сторін відносно спірних правових відносин, вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову. Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правові відносини. За свідоцтвами про народження серії Н-КИ №382319 та серії V-НО №297110 народилися сестри 10.06.1977 року [PERSON] і 19.01.1982 року [PERSON], їхніми батьками зазначені [PERSON] та [PERSON]. Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу, між [PERSON] та [PERSON] шлюб розірвано, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу 17.08.1998 року зроблено запис за №524. За свідоцтвами про одруження серії І-НО №000860 та серії І-НО №103939 вийшли заміж сестри, відповідно [PERSON] 21.11.1997 року, змінила прізвище на [PERSON] та [PERSON] 2.09.2000 року, змінила прізвище на [PERSON] [PERSON] помер 27 лютого 2017 року у віці 67 років, про що за свідоцтвом про смерть серії І-НО №983075 складено 28.02.2017 року відповідний актовий запис №472. Щодо успадкування спадкового майна слід зазначити наступне. За Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) померлимБарабаш [PERSON] заповіти, спадкові договори складені не були, таким чином, право на спадкування мають спадкоємці за законом. Стаття 1218 ЦК України передбачає, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив та батьки. З документів наданих міським комунальним закладом «Маріупольське бюро технічної інвентаризації» вбачається наступне. За договором купівлі-продажу від 3.06.1980 року, посвідченого державним нотаріусом, зареєстрованого в реєстрі за №1-4762, [PERSON] продала, а [PERSON] придбав ? частини домоволодіння №95 по вул.Малофонтанній в м.Маріуполі, Крім того за договором купівлі продажу від 3.02.1982 року, посвідченого державним нотаріусом, зареєстрованого в реєстрі за №1-1131, [PERSON] продала, а [PERSON] придбала 1/4 частину домоволодіння №95 по вул.Малофонтанній в м.Маріуполі. Згідно висновку про реєстрацію домоволодіння від 3.07.1991 року, знесена 1/4 частина домоволодіння №95 по вул.Малофонтанній в м.Маріуполі, що належала [PERSON], внаслідок чого змінилася доля [PERSON], останньому рекомендовано звернутися до виконкому для затвердження за ним всього домоволодіння №95 по вул.Малофонтанній в м.Маріуполі. Наведене підтверджене у повідомленні міського комунального закладу «Маріупольське бюро технічної інвентаризації» від 30.11.2017 року №1621. Також за повідомленням комунального закладу №1588 від 17.07.2017 року, згідно технічної інвентаризації, проведеної 31.05.2017 року та матеріалів інвентаризаційної справи №22063 на домоволодіння №95 по вул.Малофонтанній в м.Маріуполі, встановлено, що до його складу відносяться: житловий будинок літ.А-1, погреб літ.А/п, прибудова літ.а-1, загальною площею 45,4 кв.м., житловою площею 19,1 кв.м., гараж літ.Е-1, сарай літ.И-1, огорожа №1, ворота №2, вимощення 1, отже вказане майно є спадщиною померлого [PERSON]. За повідомленням Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради №03-08-6055 від 4.10.2017 року станом на 27.02.2017 року за адресою: м.Маріуполь, вул.Малофонтанна, буд.95, зареєстровані особи : [PERSON], [PERSON]. Відповідно до копії спадкової справи №246/2017 до майна померлого 27.02.2017 року [PERSON], станом на 24.11.2017 року, із заявою про прийняття його спадщини звернулася 27.04.2017 року донька [PERSON], а 5.05.2017 року до нотаріальної контори із заявою звернулася [PERSON] про відмову від прийняття спадщини після померлого батька на користь позивача [PERSON] За ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, відсутність якого не позбавляє спадкоємця права на спадщину, отже [PERSON], як спадкоємець першої черги, прийняла спадщину батька, а за ч.5 ст.1268 ЦК України вона належить їй з часу відкриття спадщини, у тому числі домоволодіння №95 по вул.Малофонтанній в м.Маріуполі. Нотаріус [PERSON] постановою від 24.10.2017 року відмовила позивачу [PERSON]В.у вчинені нотаріальних дій - видати посвідчене свідоцтво про право на спадщину за законом на вказане домоволодіння, оскільки нею не наданий документ, що посвідчує право власності на спадкове майно. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року, права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Згідно ч. 4 ст. 3 вказаного вище Закону, права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Таким чином, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене у передбаченому законом порядку до набрання чинності ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року, спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до п.23 постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством, за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. У даному випадку таким правом скористалась позивач, звернувшись до суду з позовною заявою, тому її законні інтереси підлягають судовому захисту, а позов задоволенню, внаслідок чого за нею треба визнати право власності на вказану спадщину.

Outcome: approved