Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, в якій зазначила, що 04 червня 2010 року зареєструвала шлюб з відповідачем (а.с. 2-3). [PERSON] стверджує, що між сторонами припинені шлюбні стосунки, постійно виникають сварки. Подальше збереження шлюбу неможливе, оскільки сторони в процесі проживання сім'єю виявили несумісність характерів, різні погляди на життя, шлюбні відносини припинилися ще у 2015 році. Від шлюбу мають дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], 19 січня 2012 року народженн, які проживають разом з матірю та знаходяться на її утриманні. Позивач у судове засідання не зявилася, надавши до суду заяву про розгляд справи без її участі, на позовних вимогах наполягає та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, з позовними вимогами згоден. У відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв'язку з неявкою в судове засідання сторін. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статей\~21,\~24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4\~статті 56 Сімейного кодексу України\~передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Як вбачається зі ч. 2\~ ст. 104 СК України\~ шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Стаття 105 ч. 1 СК України\~ вказує, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя або одного з них. Статтею 109 СК України \~передбачено, що шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Відповідно до ч. 1 \~ст. 110 СК України\~ позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі\~ ст. 113 СК України\~ особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 2\~ст. 114 СК України\~ у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Частиною 3\~ст. 115 СК України\~ передбачено, що документ, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно з ч. 1\~ст. 61 ЦПК України\~ обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Так, з матеріалів вбачається, що [PERSON], [INFO] та [PERSON] (дошлюбне прізвище «Бойко») [PERSON], [INFO], одружились 04.06.2010 року, про що в книзі реєстрації актів про одруження виконкомом Степненської сільської ради Марїнського району Донецької області зроблено запис за № 6, відповідно до свідоцтва про одруження І-НО № 466496. Прізвище дружини після одруження присвоєно «Мальцева». Згідно із свідоцтв про народження: серії 1-НО № 350398, виданого 18.09.2010 року ВРАЦС Вугледарського МУЮ Донецької області , що сторони мають спільну дитину, сина [PERSON], [INFO];\~ серії 1-НО № 452412, виданого 27.01.2012 року ВРАЦС Вугледарського МУЮ Донецької області , що сторони мають спільну дитину, сина [PERSON], [INFO]; серії 1-НО № 452411, виданого 27.01.2012 року ВРАЦС Вугледарського МУЮ Донецької області , що сторони мають спільну дитину, сина [PERSON], [INFO]. Позивач та відповідач не проживають разом, не підтримують шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть. Причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що сторони по справі є різними людьми. Сім'я розпалася та існує формально. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved