Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, в якому просить: позбавити відповідача [PERSON] , батьківських прав відносно їх малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , а також стягувати з відповідача [PERSON] аліменти на утримання їх малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1109,00 грн., щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення старшою дитиною повноліття. В обґрунтування позову позивач зазначила, що 25.08.2007 року між нею та [PERSON] було укладено шлюб. Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 17.05.2013 року шлюб між ними було розірвано, фактично вони припинили сумісне проживання з жовтня 2012 року. В шлюбі [INFO] в них народилась донька [PERSON] . Вказала, що спільне життя між ними не склалось, відповідач вживав алкогольні напої, у зв`язку з чим між ними постійно виникали конфлікти. Також, під час шлюбу відповідач міг декілька днів не з`являтися вдома, не мав постійної роботи, у зв`язку з прогулами був неодноразово звільнений, а тому не мав постійного доходу та фінансово їх дитину не утримував. Коли дитині виповнилось 4 роки відповідач пішов з родини, залишивши доньку на неї. Вона, за підтримки своїх батьків виховувала доньку, піклувалась про стан її здоров`я, фізичний та духовний розвиток. Після їх фактичного припинення сумісного проживання, тобто з жовтня 2012 року відповідач фактично не відвідував дитину, не цікавився її станом здоров`я, розвитком, не надавав ніякої допомоги, лише в 2017 році після її неодноразових дзвінків відповідач відвідав дитину, після чого знову зник та більше не з`являвся. Після останньої зустрічі зв`язок втратився, місце перебування відповідача їй не відомо. Також вказала, що 24.11.2017 року вона вдруге уклала шлюб з [PERSON] та [INFO] в них народилась донька. Разом з її чоловіком та двома дочками вони проживають однією родиною, її чоловік замінив [PERSON] батька, взявши на себе усі обов`язки по вихованню та догляду за дитиною, [PERSON] вважає та називає батьком - [PERSON] . Вказала, що вона ніколи не перешкоджала відповідачу в спілкуванні з донькою, більш того мати відповідача безперешкодно спілкується з онукою, підтримує постійний зв`язок. Відповідач нехтує своїми батьківськими обов`язками та не надає матеріальної допомоги на утримання доньки взагалі. З цих підстав, з метою захисту інтересу дитини, позивач змушена звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 02.07.2019 року прийнято до розгляду та відкрито провадження в даній цивільній справі, ухвалено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 22.05.2020 року закрито підготовче засідання по вказаній цивільній справі, справу призначено до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі, навели обґрунтування, викладені у позові та які підтверджені відповідними доказами, просили його задовольнити, не заперечували проти винесення по справі заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчать матеріали справи, причину неявки до суду не повідомив, відзиву на позовну заяву та заяви про розгляд справи за його відсутності не надав, поважності неявки не убачається, у зв`язку з чим зі згоди позивача та на підставі ст.ст. 280, 281 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Згідно з ч. 2 ст. 43 ЦПК України відповідач зобов`язаний добросовісно здійснювати процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, що відповідно до принципу юридичної визначеності, як складової частини конституційного принципу верховенства права, зобов`язує відповідача самостійно цікавитися перебігом розгляду судом пред`явленого до нього позову. Тривала відсутність такого інтересу з боку відповідача свідчить про його небажання захищати свої процесуальні права. Враховуючи, що у справі маються достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та, зі згоди позивача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Представник третьої особи: Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради також у судове засідання не з`явилась, надавши до суду письмову заяву про розгляд справи без їх участі, разом з висновком опіки та піклування служби у справах дітей про доцільність позбавлення батьківських прав і висновком служби у справах дітей про доцільність встановлення опіки та відповідність її інтересам дитини. При винесені рішення по справі покладаються на розсуд суду. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Приймаючи рішення по справі, що розглядається, суд виходить з вимог ст. 81 ЦПК України, яка регламентує, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, законодавство про охорону дитинства ґрунтується на Конституції України, Конвенції ООН про права дитини, відповідно до преамбули якої, дитині для повного й гармонійного розвитку необхідно зростати в сімейному оточенні. Згідно зі ст.9 Конвенції, держави-сторони дбають про те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їхньому бажанню. Статтею 18 Конвенції про права дитини, передбачено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Крім цього, вказані правовідносини регулюються міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і складається із Закону України «Про охорону дитинства» від 21.06.2001 року №-2558-ІІІ, а також інших нормативно - правових актів, що регулюють суспільні відносини у цій сфері. Відповідно до ст.ст. 3, 8, 9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Згідно зі ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом із батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Право дитини на отримання належного сімейного виховання виникає у неї від народження. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Пунктом 2 частини 164 СК України передбачено, що підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути ухилення останніх від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, засудження за вчинення умисного злочину щодо дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дітей, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо і лише при наявності вини в діях батьків. Виключний характер позбавлення батьківських прав пояснюється тим, що воно може бути здійснено тільки судом. З цієї ж причини встановлений вичерпний перелік підстав позбавлення батьківських прав, який охоплює всі можливі способи порушення батьками прав і інтересів дитини. Будь-яка з підстав для позбавлення батьківських прав, перелічена в ст. 164 СК України, є критерієм протиправної поведінки батьків по відношенню до своєї дитини. Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьками обов`язків по вихованню, а також встановити, що батьки ухиляються від їх виконання свідомо, тобто, що вони систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжують не виконувати свої батьківські обов`язки. Судом встановлено та підтверджено наявними у справі доказами, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 25 серпня 2007 року, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.12). Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 17.05.2013 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано Відповідно до копії свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову №3 Харківського міського управління юстиції, вбачається, що батьками дитини є: [PERSON] та [PERSON] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 16 серпня 2008 року). Судом встановлено, що відповідач [PERSON] , вихованням та утриманням своєї дитини не займається, та з жовтня 2012 року з дитиною не проживає, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не піклується про доньку. Піклується про доньку, займається її вихованням, здоров`ям, створивши необхідні умови для проживання та розвитку дитини її мати [PERSON] . Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 24.11.2017 року [PERSON] та [PERSON] 24 листопада 2017 року уклали шлюб, про що зроблено актовий запис №773. Відповідно до довідки №295/0/545-20 від 19.03.2020 року, виданої КНП «Міська дитяча поліклініка №16» ХМР встановлено, що [PERSON] , [INFO] мешкає за адресою: [ADDRESS] та перебуває під наглядом фахівців та лікаря - педіатра з лютого 2016 року. Згідно інформації, наданої лікарем -педіатром, за весь період обслуговування дитини у поліклініці, батько [PERSON] не відвідував медичних працівників закладу з метою з`ясування стану здоров`я [PERSON] , не був присутній на прийомі у лікаря разом з дівчинкою, не цікавився здоров`ям дівчинки та не здійснював догляд під час хвороби [PERSON] (а.с.18). Відповідно до довідки від 30.03.2020 року Харківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ст. №150 ХМР вбачається, що [PERSON] учениця 5-В класу навчається в ХЗОШ №150 з 1 класу. За період навчання дитини у школі, батько [PERSON] ніколи не відвідував батьківські збори, не спілкувався з учителями та класним керівником. Жодного разу не цікавився навчанням, досягненням та поведінкою дитини. Вихованням дитини займається мати - [PERSON] (а.с.21). Відповідно до відповіді керівника дитячого хору «Співаночки» Харківської загальноосвітньої школи №150» вбачається, що [PERSON] , [INFO] , відвідує дитячий хор «Співаночки» на базі Харківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №150 ХМР та за час відвідування хору батько [PERSON] не відвідував заняття гуртка, не спілкувався з викладачами хору та дитиною, не цікавився успіхами, досягненнями та поведінкою дитини, не відвідував концерти, фестивалі, конкурси, у яких приймає участь дитина, не відвідував батьківські збори протягом усього періоду навчання [PERSON] . Як убачається з висновку Департаменту служб у справах дітей ХМР щодо доцільності позбавлення батьківських прав від 19.05.2020 року №280 з метою захисту прав та інтересів дітей за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , відносно його малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . (а.с.42-43). Із змісту висновку випливає, що розглянувши питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] , відносно його малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , з`ясовано, що батько дитини тривалий час вихованням та утриманням доньки не займався, не цікавиться станом здоров`я доньки, її навчанням та дозвіллям. Враховуючи вищезазначене та рекомендації Комісії,

Outcome: approved