Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із заявою про визнання права власності на спадкове майно, в якому вказує, що 16 квітня 2012 року померла [PERSON], яка залишила заповіт, яким все своє майно заповіла [PERSON] Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, до складу якого входить земельна ділянка площею 2,1141 га, яка розташована на території Сухинівської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала останній на підставі розпорядження голови Кобеляцької РДА від 28.12.2004 р. № 967 та державного акту на право власності на землю серії ПЛ № 152643. Даний державний акт [PERSON] за життя не встигла зареєструвати у встановленому законом порядку, а тому у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після її смерті, [PERSON] відмовлено. Оскільки належність вище зазначеного спадкового майна [PERSON] ніким не оспорюється та підтверджується належними та допустимими доказами, позивач прохає суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом на спадкову земельну ділянку. Позивач, [PERSON] та її представник, [PERSON], будучи повідомленими про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явились, однак подали до суду заяву про розгляд справи без їх участі. Позов прохали задовольнити. Представник відповідача, Сухинівської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області, будучи належним чином повідомлений про час та місце судового засідання, в судове засідання не з'явився, однак сільський голова подав до суду заяву в якій прохає розглядати справу у його відсутність. Проти задоволення позову не заперечує. Представники третіх осіб - Кобеляцької районна державна адміністрація Полтавської області та Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області будучи повідомленими про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явились, однак подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі. У вирішенні спору покладаються на розсуд суду. Суд, розглянувши матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що дійсно 16 квітня 2012 року померла [PERSON] (а.с.7), яка на випадок своєї смерті залишила заповіт, за яким все її майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, заповіла [PERSON] (а.с.8). Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, до складу якого входить земельна ділянка площею 2,1141 га, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Сухинівської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області, яка належала [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ПЛ № 152643, однак за життя вона не встигла її зареєструвати у встановленому законом порядку (а.с.10-13). Частиною 1 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємцем на спадкове майно, що залишилося після смерті [PERSON] є [PERSON], яка в установлений законом строк подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину їй відмовлено, оскільки державний акт на право власності на спадкову земельну ділянку не зареєстрований в установленому законом порядку (а.с.9). Згідно ст. 392 ЦК України, у разі, якщо право власності спадкоємця на спадкове майно оспорюється або не визнається іншою особою, таке право підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання. Оскільки [PERSON], у звязку з тим, що державний акт на право власності на спадкову земельну ділянку не зареєстрований в установленому законом порядку, не може оформити спадщину, належність цього майна [PERSON], яка померла 16 квітня 2012 року, підтверджується належними та допустимими доказами, відповідач не заперечує проти позову, то позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved