Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, обґрунтовуючи позов тим, що від шлюбу з відповідачем, який було розірвано 30.10.2002 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Кіровського районного управління юстиції м. Кіровограда, мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею (позивачем) та знаходиться на її утриманні, та яка у звязку з досягненням повноліття та продовженням навчання, потребує матеріальної допомоги, так як навчається на комерційній основі, в свою чергу, відповідач участі у матеріальному забезпеченні та вихованні дитини, - не приймає, грошової допомоги в обємі, якого б вистачало на мінімальне утримання дитини, - не надає, що свідчить про те, що відповідач всіляко ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків по утриманню дитини. Також зазначила, що всі матеріальні витрати, що повязані з утриманням, а саме: вихованням, навчанням, витратами на побутові речі та харчування несе вона (позивач), однак її доходів вистачає лише для придбання теплого одягу, взуття, літератури, навчальних посібників, крім того, основна частина її доходу йде на харчування та утримання житла. Також позивач вказала, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дитини, оскільки працевлаштований, працює у КП «ЖЕО № 2» Кіровоградської міської ради», та, у звязку з тим, що відповідач належним чином не дбає про матеріальне забезпечення дитини є необхідним стягувати з останнього аліменти в примусовому порядку. Окрім того, позивач зазначила, до дитина після закінчення ліцею продовжує навчання в «Центральноукраїнському державному педагогічному університеті ім. Володимира Винниченка» на першому курсі, та, враховуючи повний занятий день, у останньої відсутня можливість працювати, у звязку з чим інших доходів дитина не має. З огляду на зазначене та з посиланням на ст.ст. 182, 183, 191, ч. 2 ст. 194, 198-200 СК України, позивач просила стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь на утримання повнолітньої дитини доньки [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягувати аліменти з 01.09.2017 року і до закінчення навчання, тобто до 30.06.2021 року. В судове засідання позивач [PERSON] надала заяву за вх. № 26924 від 09.11.2017 року, в якій просила розглянути дану справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання надав заяву за вх. № 26921 від 09.11.2017 року, в якій просив розглянути дану справу без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечував. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Враховуючи подані сторонами заяви, дослідивши матеріали справи, зясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернулася позивач, виходячи з положень ст.10 та ст.11 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані, ґрунтуються на вимогах закону, що регулює сімейні правовідносини, разом з тим, підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що [PERSON] народилася 06.02.1999 року, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 22 березня 1999 року зроблено відповідний запис за № 354 та 22 березня 1999 року видано свідоцтво про народження серії І-ОЛ № 021105. Батьками дитини в свідоцтві про народження зазначені в графі батько «Рудік Євгеній Володимирович» та в графі мати «Рудік Наталія Олексіївна». Крім того, судом встановлено, що 30 жовтня 2002 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано у відділі реєстрації актів громадянського стану Кіровського районного управління юстиції, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу зроблено запис за № 684 та видано свідоцтво про розірвання шлюбу серії 1-ОЛ № 063982. Судом також встановлено, що [PERSON] є студенткою групи Л 17 Б, І-го курсу, факультету іноземних мов, денної комерційної форми навчання, з передбачуваним терміном навчання з 01.09.2017 року по 30.06.2021 року, що підтверджується довідкою, виданою за підписом декану факультету іноземних мов Центральноукраїнського державного педагогічного університету імені [PERSON] професора [PERSON] № 249/17 від 05 вересня 2017 року. Відповідно до ч.1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дні предявлення позову. Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів розяснено, що обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, до яких, зокрема, належать: стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. Аналізуючи викладені вище правові норми, судом відзначається, що правовідносини з обовязку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, не є продовженням безумовного обовязку батьків з утримання неповнолітніх дітей, більш того, вони регулюються самостійними нормами матеріального права, якими вказаний обовязок встановлений щодо обох батьків і залежить від умови можливості надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено наявність юридичних фактів, за яких виникає обовязок батьків утримувати повнолітню доньку, яка продовжує навчання після досягнення повноліття, і, зокрема: досягнення [PERSON], [INFO], 06.02.2017 року повноліття, 23 роки виповнюється [PERSON] 06.02.2022 року, продовження останньою навчання у Центральноукраїнському державному педагогічному університеті імені [PERSON], на денній комерційній формі навчання, з терміном закінчення навчання 30.06.2021 року, потреба у звязку з продовженням навчання у матеріальній допомозі. На підставі вищевикладеного, оцінивши в сукупності наявні у справі докази, враховуючи, що обовязок утримувати повнолітню доньку, яка продовжує навчання після досягнення нею 06.02.2017 року повноліття, є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, повнолітня дитина [PERSON] є студенткою Центральноукраїнського державного педагогічного університету імені [PERSON], денної комерційної форми навчання, є такою, що продовжує навчання, не має інших доходів, і у звязку з чим потребує матеріальної допомоги, при цьому, судом враховується також матеріальний стан відповідача, а також те, що відповідач є молодою, здоровою, працездатною особою, в адресованій на адресу суду заяві не заперечував щодо стягнення з нього аліментів на повнолітню доньку, яка продовжує навчання в розмірі, визначеному позивачем, поряд з цим, враховуючи також, що, відповідно до норм чинного сімейного законодавства України, а саме ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки [PERSON], [INFO], яка продовжує навчання, підлягають частковому задоволенню та стягненню з відповідача на користь позивача аліментів на утримання повнолітньої доньки, у розмірі 1/6 частини всіх видів доходів (заробітку) щомісячно, на час навчання, починаючи з дня предявлення позивачем позову до суду, а саме: з 27 вересня 2017 року, і до закінчення [PERSON] навчання, тобто до 30.06.2021 року. Згідно з п.1 ст.367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в частині суми платежу за один місяць. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України у разі, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, у звязку з чим з відповідача [PERSON] в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп. Відповідно до ст.ст.182, 199, 200 СК України,

Outcome: partial