Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Абрамов М.О., про встановлення факту постійного проживання однією сім'єю та визнання права власності в порядку спадкування за законом, в якому зазначає, що з 1986 року до [INFO] позивач та [PERSON] проживали однією сім'єю та були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обв'язки, але не звернулися до державного органу реєстрації актів цивільного стану про реєстрацію шлюбу. [INFO] [PERSON] помер, після його смерті відкрилася спадщина на спадкове майно за заповітом на земельну ділянку площею 4,440 кв.м., розташованої на території Максимільянівської сільської ради Марїнського Донецької області від 28.12.2006 року, складеного на ім'я відповідача по справі та за законом на грошові вклади, які знаходяться на зберіганні у філії Орджонікідзевського відділення № 7717/0197 ВАТ «Державному ощадному банку України». Після смерті [PERSON] позивач у передбачений законом ст. ст. 1269, 1270 ЦК України термін звернулася до приватного нотаріусу Запорізького міського нотаріального округу Абрамова М.О. з заявою про прийняття спадщини за законом, окрім неї до нотаріуса також звернувся й відповідач. Натомість приватний нотаріус Абрамов М.О., видати позивачу свідоцтво про право на спадщину за законом на грошові вклади, які залишилися після смерті [PERSON], чоловіка позивача, не має можливості, оскільки з відсутністю документів, що підтверджують родинні відносини, або перебування їх в шлюбі та було рекомендовано звернутися до суду з відповідним позовом. В судове засідання позивач не з'явилася, на адресу суду надійшла заява від представника позивача за дорученням, згідно з якою представник позивача просить суд розглядати справу за відсутності його та позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилися, натомість на адресу суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позовних вимог заперечень не має. Третя особа - Абрамов М.О., приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу, в судове засідання не з'явився, про слухання справи повідомлений належним чином, направив до суду заяву, в якій просить розглянути позов без його участі. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, у зв'язку з наступним. У відповідності зі ст. ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 27.02.2014 р. [PERSON] помер [INFO] Судом встановлено, що після смерті померлого відкрилася спадщина на спадкове майно за заповітом, складеного 28.12.2006 року на ім'я відповідача на земельну ділянку площею 4,440 кв.м., розташовану на території Максимільянівської сільської ради Марїнського Донецької області та за законом на грошові вклади, які знаходяться на зберіганні у філії Орджонікідзевського відділення № 7717/0197 ВАТ «Державному ощадному банку України». Згідно спадкової справи за № 18, відкритої після смерті [PERSON], вбачається, що до нотаріальної контори у передбачений законом строк з заявою про прийняття спадщини за законом звернулася позивач згідно до ст. ст. 1269, 1270 ЦК України, та відповідач з заявою про прийняття спадщини за заповітом. Натомість отримати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] через нотаріальну контору позивач не має можливості, що підтверджується відповідною Постановою про відмову у видачі відповідного свідоцтва. Належність [PERSON] грошових вкладів, які знаходяться на зберіганні в установах АТ «Ощадбанк» підтверджується ощадними книжками на ім'я [PERSON] та матеріалами спадкової справи, з якої вбачається, що на ім'я [PERSON] відкриті рахунки у ТВБВ [NUMBER] (м. Запоріжжя, вул. Чумаченка, 34) : [NUMBER] у сумі 3535 грн.75 коп. відкритий 14.04.2008 року, [NUMBER] у сумі 2945 грн.65 коп. відкритий 14.04.2008 року, [NUMBER] у сумі 636 грн. 30 коп. відкритий 14.04.2008 року, [NUMBER] у сумі 29968 грн. 75 коп. відкритий 25.12.2012 року, заповідальне розпорядження не складалося. Таким чином, спадщину за законом після померлого [PERSON] відповідно до ст. ст. 1269, 1270 ЦК України, прийняла позивач. Часом відкриття спадщини після смерті спадкодавця [PERSON] є [INFO] Згідно ст. 1264 ЦК України, в якій передбачено, що «у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менше як п'ять років до часу відкриття спадщини». Відповідно до ст. 3 Сімейного кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, що не суперечать моральним засадам суспільства. Судом встановлено, що з 1986 року до дня смерті [PERSON] позивач проживала однією сім'єю з ним у належній позивачу квартирі, що підтверджується матеріалами справи, сімейними фотографіями. З наданих суду матеріалів вбачається, що [PERSON] мешкав з позивачем за адресою: [ADDRESS], зазначав її як місце свого постійного проживання. Зазначені обставини підтверджуються також Актом ЦОП № 12 від 19.05.2014 року, копією медичних карток на [PERSON] Таким чином, судом встановлено, що позивач проживала разом з [PERSON] однією сім'єю з 1986 року до дня його смерті. Згідно ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, що мають юридичне значення, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо не визначено іншого порядку їх встановлення. Вирішуючи позовні вимоги про визнання права власності у порядку спадкування за законом, суд виходить з наступного. Судом встановлено, що право власності [PERSON] на грошові вклади підтверджується матеріалами справи. Після смерті якого позивач є єдиним спадкоємцем за законом. Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до вимог ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що після смерті [PERSON] відсутні спадкоємці першої-третьої черги за законом, та є лише спадкоємець за заповітом й то на земельну ділянку площею 4,440 кв.м., розташовану на території Максимільянівської сільської ради Марїнського Донецької області від 28.12.2006 року, складеного на ім'я відповідача. Відповідно до ст. 1264 ЦК України позивач має право претендувати на майно в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] Відповідно до ст. 1264 ЦК України позивач є спадкоємцем четвертої черги після смерті [PERSON], прийняла спадщину відповідно до вимог ст. 1269, 1270 ЦК України. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача законні, обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved