Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом про стягнення грошових коштів, обґрунтовуючи свої вимоги наступним. 27.06.2013 року сторони домовились про укладення договору купівлі-продажу квартири за адресою: [ADDRESS]. У рахунок вартості квартири Позивач передала Відповідачці грошові кошти у сумі 2500 доларів США, про що була складена розписка. Сторони домовились про укладення договору у строк до 01.09.2013 року, але у встановлений строк Відповідач відмовилась укласти договір та на вимогу Позивача про повернення суми авансу грошові кошти не повернула. З цих підстав, зазначаючи, що договір купівлі-продажу не було укладено з вини Відповідача, Позивач просить суд стягнути з Відповідача суму авансу у сумі 2500 доларів США, що еквівалентно 19982,5 грн., 3 відсотки річних у сумі 392,5 грн. та судові витрати. У судове засідання Позивач та її представник не з'явились, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивача та представника, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник Відповідача у судовому засіданні заперечив проти позову у повному обсязі на підставах, викладених у письмових запереченнях, просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Пояснив суду, що договір сторони домовились укласти після 01.09.2013 року, тобто позивач мала право вимагати укладення договору у будь-який час, однак таких дій не вчиняла. На даний час Відповідач не відмовляється від продажу квартири та вважає, що від укладення договору відмовилась саме позивач, тому втратила право на повернення авансу, як це передбачено розпискою. Тому просить суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника Відповідача, з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх позовних вимог та заперечень, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. У відповідності зі ст. ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Судом встановлено, що 27.06.2013 року [PERSON] передала [PERSON] 2500 доларів США в рахунок вартості двокімнатної квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], вартістю 80 000 доларів США. Відповідно до статті 570 ЦК України завдатком є грошова сума, що видається кредиторові боржником у рахунок належних договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Ознакою завдатку є те, що він одночасно виступає і способом платежу, і способом забезпечення виконання зобов'язання. На відміну від завдатку, аванс - це лише спосіб платежу. Він не виконує забезпечувальної функції, а виконує функцію попередньої оплати. У разі видачі авансу кредитор не може бути зобов'язаний до повернення авансу у подвійному розмірі і, відповідно, до відшкодування збитків, оплати неустойки. Суттєва відмінність авансу від завдатку полягає в тому, що на аванс не покладено функцію забезпечувати взяте сторонами на себе зобов'язання, незалежно від того, яка сторона відповідальна за невиконання зобов'язання, той, хто отримав аванс повинен його повернути. У разі коли сторони лише домовилися укласти договір, але відповідно його не оформили, сплачені в рахунок виконання договору платежі повертаються в тому розмірі, в якому вони надавалися. Відповідно до ч. ч. 1,2 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Оскільки договір купівлі-продажу квартири в установленому законом порядку між сторонами не укладено, то передана відповідачці сума авансу у розмірі 2500 доларів США, підлягає поверненню позивачеві у цьому ж розмірі. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] про стягнення суми авансу у розмірі 2500 доларів США, що еквівалентно 19982,5 грн. (за курсом долару США 7, 993 грн. за 1 долар США), підлягають задоволенню. При цьому при розрахунку суми у гривневому еквіваленті суд виходив з заявлених позивачем вимог, які в ході розгляду справи не змінювались. Позовні вимоги [PERSON] про стягнення 3-х відсотків річних у сумі 392,5 грн. є необґрунтованими та задоволенню не підлягають. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені нею судові витрати. На підставі викладеного, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та з Відповідача на користь позивача підлягають стягненню сума авансу у розмірі 19 982 грн. 50 коп. та судові витрати.

Outcome: partial