Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] , третя особа [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій просила: - шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 26 серпня 2005 року, розірвати. В обґрунтування своїх вимог вказала, що 26 серпня 2005 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню дитину доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає з нею. Шлюб між ними виявився не вдалим, подружні стосунки не склалися. Шлюбні відносини між ними фактично припинені з 2015 року, спільне господарство не ведуть. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. На примирення не згідна. Вона вже чотири роки проживає однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] , на даний час знаходиться на 21 тижні вагітності. [PERSON] визнає батьківство зачатої дитини. Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 03 грудня 2020 року відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження, розгляд справи призначено на 10 грудня 2020 року. Позивач у судове засідання не з`явилася, звернулася до суду із заявою про розгляд справи без її участі, на позовних вимогах наполягає. Відповідач в судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав суду заяву з проханням розглядати справу без його участі, не заперечує проти задоволення позову [PERSON] . Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою у судове засідання учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося та розгляд справи відбувся на підставі наявних у суду матеріалів, що відповідає приписам ч. 3 ст. 211 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши, відповідно до ст.ст. 89, 263 ЦПК України, докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 26 серпня 2005 року сторони зареєстрували шлюб, про що Відділом РАЦС по м. Лубни Лубенського міськрайонного управління юстиції Полтавської області, зроблено відповідний актовий запис за № 230, та видано свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] . Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину доньку - [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачем. Мета подальшого спільного життя подружжя та збереження родини відсутня. Стаття 21 Сімейного Кодексу України визначає, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно частини 3 статті 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України. Статтею 110 Сімейного Кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. На вимогу ст. 111 Сімейного Кодексу України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Позивач та відповідач однією сімєю не проживають з 2015 року, шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Суд приймає до уваги те, що позивач позов про розірвання шлюбу підтримала, а відповідач визнав позов і не заперечує проти розірвання шлюбу. З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки між позивачем та відповідачем втрачено взаєморозуміння, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя. Крім того, згідно рішення лікарняно-консультативної комісії КП «Лубенська лікарня інтенсивного лікування» Лубенської міської ради №1145 від 16.11.2020 року [PERSON] знаходиться на обліку в жіночій консультації, діагноз: вагітність 20-21 тиждень. Відповідно заяви про визнання батьківства до народження дитини серії [NUMBER] від 20.11.2020 року посвідченої приватним нотаріусом Лубенського міського нотаріального округу Ставицькою Л.Г., [PERSON] визнає себе батьком дитини, яка буде народжена у [PERSON] , [INFO] . Ч. 3 ст. 110 СК України передбачено, що чоловік, дружина мають право пред`явити позов про розірвання шлюбу протягом вагітності дружини, якщо батьківство зачатої дитини визнане іншою особою. Згідно п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя від 21.12.2007 року № 11 позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлено протягом вагітності дружини, якщо батьківство зачатої дитини визнано іншою особою, а також до досягнення дитиною одного року за умови, якщо батьківство щодо неї визнано іншою особою або за рішенням суду відомості про чоловіка як батька дитини виключено із актового запису про народження дитини (частини 3, 4 ст. 110 СК). Таким чином, заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, а шлюб між [PERSON] та [PERSON] необхідно припинити шляхом його розірвання. На підставі викладеного і

Outcome: approved