Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом в якому просила стягнути на її користь з [PERSON] аліменти на утримання їх повнолітнього сина [PERSON], який продовжує навчання в розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку з дня подання позову та до досягнення сином 23-річного віку. В обґрунтування позову зазначила, що відповідачем визначений розмір аліментів 360,0 грн., прожитковий мінімум змінився, а відповідач продовжує перераховувати на сина лише вказану суму. В судовому засіданні позивач позов підтримала в повному обсязі, вказала, що вона також хворіє, але хвороби не можуть звільняти від обовязку утримувати дитину, що продовжує навчання. Відповідач позов не визнав, пояснив, що дитині він допомагає, за його заявою з нього відраховують аліменти, більшу суму він не може сплачувати, оскільки хворіє, отримав травму. На утриманні неповнолітніх дітей не має. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявився про причини неявки суд не повідомив, про час, дату та місце судового розгляду повідомлений належним чином, його неявка не є перешкодою для розгляду справи. Суд, заслухав пояснення позивача та відповідача, дослідив матеріали справи встановив наступне. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками повнолітнього [PERSON], який народився 19 липня 1997 року, що визнано сторонами, не є спірним та не підлягає доказуванню відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України. [PERSON] є студентом ІІ курсу денної форми навчання факультету кібернетики та системної інженерії, навчається за держзамовленням, термін закінчення навчання 30 червня 2018 року, що підтверджено довідкою № 178 від 29 лютого 2016 року (арк. справи 8). Відповідач [PERSON] є пенсіонером та отримує пенсію в розмірі 1464,64 грн. щомісячно, що підтверджено довідкою № 1947 від 12 березня 2016 року (арк. справи 49). В судовому засіданні визнано сторонами, не оспорюється та за приписами ч.1 ст. 61 ЦПК України не підлягає доказуванню, що відповідач не має на утриманні неповнолітніх дітей, з його пенсії на підставі його заяви утримується з вересня 2015 року по теперішній час на користь [PERSON] аліменти на дитину [INFO] в розмірі 360,00 грн., що додатково підтверджено довідкою № 1311 від 25.02.2016 року (арк. справи 46). Відповідач [PERSON] постраждав від наїзду на нього на тротуарі транспортного засобу 01 квітня 2016 року,що підтверджено витягом з кримінального провадження № 12016230000000149 від 23.06.2016 року (арк. справи 48). Відповідач має вікові хвороби, що підтверджено витягами з медичної картки (арк. справи 17-21). Згідно зі\~ст. 198 СК України\~батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно із ч. 1\~ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.\~\~ Відповідно до\~ст. 200 СК України\~суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно зі\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Як роз'яснено у п. 20\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим\~\~\~\~23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Частиною 3 ст.\~10 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Згідно зі\~ст. 212 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.\~Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. Судом встановлено, що син сторін [PERSON] 19 липня 2015 року досяг повнолітня, продовжує навчатися до 30 червня 2018 року, внаслідок чого потребує матеріальної допомоги. Відповідач є людиною непрацездатного віку, має хвороби (необхідність щомісячних обовязкових додаткових витрат на лікування відповідачем не доведена), щомісячно отримує пенсію, інших утриманців не має, а тому має можливість надавати допомогу повнолітньому сину в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку. В той же час, позов підлягає частковому задоволенню, оскільки вимоги щодо стягнення аліментів на навчання підлягають задоволенню на час навчання повнолітньої дитини, тобто до 30 червня 2018 року включно, а не до досягнення повнолітньою дитиною 23-річного віку, оскільки доказів, що дитина буде навчатися до 23 років суду не надано. При цьому, якщо повнолітня дитина після закінчення навчання 30 червня 2018 року, вступить та буде навчатись у навчальному закладі, позивач або третя особа не позбавлені права звернення до суду з відповідним позовом. Також, враховуючи, що відповідачем аліменти у період з 29 лютого 2016 року виплачувалися добровільно в розмірі 350,00 грн. щомісячно, що визнано сторонами, суд вважає необхідним додатково розяснити, що аліменти за минулий час (з 29 лютого 2016 року) повинні бути стягнуті з врахуванням вже сплачених сум. Також суд вважає можливим, з огляду на матеріальний стан відповідача, його обовязок щодо сплати аліментів, стану його здоровя, суд вважає можливим звільнити його від сплати судового збору на підставі ч.3 ст. 82 ЦПК України. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд з врахуванням приписів ч.2 ст.88 ЦПК України вважає можливим віднесення оплати судових витрат за рахунок держави. На підставі викладеного, ст. ст. 180, 182, 198, 199, 200 СК України,

Outcome: partial