Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом, мотивуючи тим, що 29.05.2017 р. помер її чоловік [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина, до якої входиться земельна ділянка площею 1,4286 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Микулинецької сільської ради Літинського району Вінницької області. Позивач виявила намір прийняти спадщину після смерті чоловіка та звернулась до нотаріальної контори, однак отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, що належала спадкодавцю, по причині відсутності оригіналу правовстановлючого документу. Таким чином виникла ситуація при якій спадкоємець не може набути право власності на майно в порядку спадкування за законом через нотаріальну контору. Просить визнати за нею право власності на спадкове нерухоме майно, що залишилося після смерті її чоловіка [PERSON]. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася. Натомість представник позивача адвокат [PERSON], котрий представляє інтереси позивача на підставі договору про надання правничої допомоги (а.с. 80), надав через канцелярію суду заяву якою просить справу розглядати без участі позивача та її представника. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Одночасно своєю заявою долучив докази на підтвердження позовних вимог.Витрати зі сплати судового збору просив залишити за позивачем (а.с. 79). Представник відповідача - Микулинецької сільської ради Літинського району Вінницької області, до судового засідання не з'явився, однак до суду надійшли заяви, про слухання справи у відсутність представника сільської ради, позовні вимоги визнають (а.с. 77, 78, 86). За положенням ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Як зазначено у ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з'явилися у судове засідання. Дослідивши матеріали справи, враховуючи заяви сторін, суд вважає, що позов обгрунтований та підлягає до задоволення з наступних підстав. Так, згідно свідоцтва про смерть, серії І-АМ № 383732 виданим 29.05.2017 р. Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, [PERSON] помер 29.05.2017 р. (а.с. 32 зв.). Свідоцтвом про одруження серії VI-УР № 213161 виданим 09.12.1967 р. сільською радою с. Біла Липовецького району Вінницької області, актовий запис № 10, пояснюється наявність шлюбних відносин між позивачем [PERSON] та спадкодавцем [PERSON] (а.с. 6). У відповідності до матеріалів спадкової справи № 317/2017 витребуваних судом за клопотанням позивача із Третьої Вінницької державної нотаріальної контори, до майна померлого 29.05.2017 р. [PERSON], спадщину прийняла [PERSON] (а.с. 31). Вказана інформація також підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом на від 14.02.2018 р. (а.с. 62) та довідкою Третьої Вінницької державної нотаріальної контори (а.с. 12). Відповідно до державного акту серії ЯЛ № 533429, виданого на підставі розпорядження Літинської районної державної адміністрації № 538 від 08.12.2010 р., [PERSON] являється власником земельної ділянки площею 1,4286 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва котра розташована поза межами населеного пункту та території Микулинецької сільської ради Літинського району Вінницької області (а.с. 8). Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку за № НВ-0507577112017 від 11.12.2017 р., власником земельної ділянки кадастровий номер 0522485400:02:000:0091 являється [PERSON] (а.с. 9-10). 06.12.2017 р. у періодичному виданні - газеті «Події, факти, новини за тиждень»з а № 49 було висвітлено оголошення по факту втрати вищевказаного державного акту (а.с. 81). Постановою про відмову у вчинені нотаріальної дії за № 243/02-31 від 03.02.2018 р., [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, що належало спадкодавцю по причині відсутності оригіналу правовстановлючого документу (а.с. 13). За наведених обставин суд дійшов висновку щодо необхідності задоволення позовної вимоги [PERSON] про визнання права власності на спірну земельну ділянку у повному обсязі, адже спадкодавець правомірно набув право власності на земельну ділянку в спосіб, передбачений та не заборонений чинним законодавством України. Судом встановлено, що таке визнання за позивачем [PERSON], як спадкоємцем першої черги, права власності на земельну ділянку не порушує права, свободи чи охоронювані законом інтереси інших осіб (а.с. 12, 31). Так, згідно зі ст. 14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України, від 31.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, зі збереженням її цільового призначення. Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що позивач [PERSON] прийняла спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON] та має намір успадкувати частину майна спадкодавця, зокрема земельної ділянки, проте успадкувати майно не має можливості у зв'язку з відмовою нотаріуса, тому з метою захисту майнових прав позивача, за останньою слід визнати право власності на спірну земельну ділянку. Витрати зі сплати судового збору за клопотанням представника позивача (а.с. 79), слід залишити за позивачем.

Outcome: approved