Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідачів - [PERSON], [PERSON] про визначення додаткового одномісячного терміну для звернення до нотаріальної контори для отримання спадщини після смерті батька [PERSON] В обґрунтування позовних вимог послалася на те, що фактично спадщину не прийняла після смерті батька [INFO] року, окрім того встановлений строк на звернення для отримання спадщини пропустила з причин перебування поза межами України та скрутного матеріального становища. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала і просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, від нього надійшла заява про згоду з позовними вимогами позивача та з проханням розглянути справу без його участі, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 158 ЦПК України. Вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи суд дійшов наступних висновків. Так, після смерті [INFO] року [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 4,18 га, розташованої на території Красненської сільської ради Тарутинського району, яка належала спадкодавцю згідно державного акту серії [NUMBER], виданого на підставі розпорядження Тарутинської районної державної адміністрації Одеської області від 27 листопада 2003 року № 454/А (а.с. 7, 8). 16 листопада 2011 року [PERSON] залишив на ім'я позивача заповіт, яким заповідав вищезазначену земельну ділянку (а.с.6). Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Як передбачено ч. 1 ст. 1270, ч.ч. 1, 3 ст. 1272 ЦК для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] надали до суду заяви від 24.07.2013 року та 20.08.2013 року відповідно про відмову від прийняття спадщини за законом після смерті спадкодавця (а.с. 10, 11). Як вказано у довідці від 02 липня 2013 року № 458/02-07, виданої Красненським сільським головою Тарутинського району Одеської області на день смерті [PERSON] позивач разом із спадкодавцем не проживав (а.с. 9). Завідувачем Тарутинської районної державної нотаріальної контори повідомлено, що у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, що залишилося після смерті [PERSON] було відмовлено, оскільки вона пропустила встановлений законом строк для прийняття спадщини (а.с. 4). Як пояснила в судовому засіданні позивач, встановлений строк на звернення для отримання спадщини пропустила з причин необізнаності, скрутного матеріального становища, виїздом за межі України на заробітки. Окрім того, як вказала позивач, вона пропустила строк для прийняття спадщини з причини розлучення з чоловіком та наявності на утриманні малолітньої дитини. Верховний Суд України у постанові від 26 вересня 2012 року по справі 6-85цс12 зробив правовий висновок про те, що право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1/ у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2/ ці обставини визнані судом поважними. Таким чином, враховуючи, що позивач не зверталася з18 лютого 2012 року по теперішній час із заявою про прийняття спадщини, об'єктивних та триваючих весь цей час перешкод для цього не було і вона не скористалася своїм правом на прийняття спадщини через свою необізнаність та відсутність коштів, суд не може визнати ці причини поважними, а отже й положення ч. 3 ст. 1272 ЦК України не застосовуються. Окрім того, суд також зазначає, що сам по собі факт розлучення позивача з чоловіком та наявність на утриманні малолітньої дитини не міг слугувати перешкодою для звернення до нотаріуса для прийняття спадщини у період з [INFO] року. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed