Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 21 лютого 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ізюму Ізюмського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 38. В період шлюбу у подружжя народився син [PERSON], [INFO], а в період спільного проживання до реєстрації шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач у справі, діти мешкають разом з позивачем [PERSON] З грудня 2015 року шлюбні відносини між сторонами припинені, тривалий час вони мешкають окремо і намірів на примирення між ними не було і немає. Позивач посилається на те, що сімя розпалась, оскільки між нею та відповідачем [PERSON] не було злагоди та взаєморозуміння, вони мали різні погляди на стосунки в сімї та розбіжності в погляді на життя. Позивач зазначає, що спільне майно, набуте в період шлюбу сторонами, розділене в добровільному порядку. Просить розірвати шлюб та стягнути з відповідача витрати, повязані зі сплатою судового збору. \~\~\~\~В судове засідання позивач не зявилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, на своїх позовних вимогах наполягала та просила їх задовольнити в повному обсязі. \~Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог позивача не заперечував, позов визнав повністю, просив його задовольнити та розірвати шлюб. \~Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Матеріалами справи встановлено, що 21 лютого 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ізюму Ізюмського міськрайонного управління юстиції Харківської області зареєстровано шлюб між сторонами у справі, актовий запис № 38 (а.с.7). Сторони спільно не проживають, припинили подружні відносини, ведення спільного господарства, позивач бажає розірвання шлюбу. У відповідності до статті 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги припинення сімейних стосунків та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Позивач вказує суду, що сумісне подружнє життя не склалося, причиною стала відсутність злагоди та взаєморозуміння, внаслідок різних поглядів на стосунки в сімї та розбіжностей в поглядах на життя. Примирення вважає неможливим. Відповідно до ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України - у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Таким чином, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення.\~\~\~\~ З урахуванням інтересів позивача суд задовольняє позовну заяву. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу позивач побажала залишити шлюбне прізвище [PERSON]. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Однією з умов здійснення такої компенсації є документальне підтвердження того, що сторона, на користь якої ухвалено рішення, дійсно понесла ці судові витрати. Судовий збір в сумі 551,20 грн. підлягає стягненню з відповідача згідно квитанції від 04.10.2016 року на користь позивача.

Outcome: approved