Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-19 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню непрацездатну дитину. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилається на те, що вона є дочкою відповідача [PERSON] На даний час вона зареєстрована та проживає разом з матірю [PERSON] Вона є інвалідом з дитинства по зору І Б групи. Внаслідок своєї хвороби, вона потребує постійної сторонньої допомоги. Через інвалідність, вона не в змозі працювати і, у звязку з цим потребує додаткової матеріальної допомоги, так як пенсії, що вона отримує їй не вистачає. Їй відомо, що відповідач офіційно працевлаштований і працює. Разом з тим, де він працює і які отримує доходи, в даний час їй не відомо, але вважає, що він має можливість сплачувати аліменти на її утримання. Іншим особам аліменти відповідач не сплачує. Враховуючи викладене, просила стягнути з [PERSON] аліменти на її утримання у вигляді 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу). В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала. Відповідач позов визнав частково. Згоден сплачувати аліменти на утримання повнолітньої доньки у розмірі 400 гривень. Суд, вислухавши позивача, відповідача, дослідивши та оцінивши всі наявні докази в справі в їх сукупності, вважає наступне. Судом установлено, що позивач [PERSON] є донькою відповідача [PERSON] про що свідчить відповідна копія свідоцтва про народження Серії І-СР № 046582. Позивач [PERSON] є інвалідом І (першої) «Б» групи, причина інвалідність з дитинства по зору, про що свідчить копія довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією Серії 12 ААА № 535387. Згідно вказаної довідки, інвалідність [PERSON] встановлена безтерміново, у висновку про умови та характер праці зазначено УТОС, потребує постійної сторонньої допомоги. Позивач [PERSON], [INFO], на даний час є повнолітньою, проте, у звязку з інвалідністю та потребою у постійній сторонній допомозі, працювати та самостійно забезпечувати себе не в змозі. Згідно ст. 198 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Суд, врахувавши, згідно зі ст. 182 СК України, всі обставини, що мають істотне значення при визначенні розміру аліментів, те, що відповідач [PERSON], як він сам пояснив, офіційно працевлаштований, позов визнав частково, вважає, що останній повинен надавати матеріальну допомогу на утримання своєї повнолітньої непрацездатної дочки [PERSON], проте, враховуючи розмір аліментів, які просить стягнути позивач, беручи до уваги можливість надання утримання другим з батьків, прийшов до висновку, що аліменти, які просить стягнути позивач з відповідача у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, є завищеними, не відповідають принципам розумності та справедливості, та вважає, що їх необхідно зменшити до 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, тому позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. На підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь держави судовий збір у сумі 640 гривні 00 копійок. На підставі наведеного та

Outcome: approved