Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] і просила ухвалити рішення про визначення місця проживання малолітньої дини - [PERSON] , [INFO] , з матір`ю - [PERSON] . В обґрунтування позову позивач [PERSON] посилалася на те, що рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 22 лютого 2017 року шлюб між сторонами розірвано. Після розірвання шлюбу [PERSON] залишилася проживати з матір`ю за адресою: [ADDRESS] . Про дитину піклується виключно позивачка, оплачує усі необхідні витрати, пов`язані з відвідуванням дошкільного навчального закладу, навчанням у гуртку образотворчого мистецтва, гуртку танців, щорічним відпочинком тощо. Ухвалою суду від 17 травня 2019 року провадження у справі відкрито та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала. Відповідач в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про що свідчать оголошення на сайті судової влади України, звернувся до суду з заявою, в якій проти задоволення позовних вимог заперечував та просив розглядати справу в його відсутність. Представник третьої особи - Департаменту служб у справах дітей по Київському району м. Харкова в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та висновок щодо доцільності визначення місця проживання дитини - [PERSON] , [INFO] , разом з її матір`ю - [PERSON] . Вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 17 вересня 2010 року сторони зареєстрували шлюб, і 05 листопада 2012 року від спільного життя у них народилась дитина - [PERSON] . Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 22 лютого 2017 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 14, 15). Після розірвання шлюбу між сторонами донька - [PERSON] залишилася проживати разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] . Позивач піклується про свою доньку, оплачує всі необхідні витрати, пов`язані з відвідуванням дошкільного навчального закладу, навчанням у гуртку образотворчого мистецтва, навчанням у гуртку танців, щорічним відпочинком на морі, купуванням одягу, іграшок. Позивач [PERSON] має у власності квартиру [ADDRESS] , яка належить їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с. 25, 26). Згідно з сертифікатом серії 12 [NUMBER] № 871389, виданого Обласним наркологічним диспансером 03 квітня 2019 року, ознак наркологічного захворювання у позивача не виявлено (а.с. 18). Відповідно до медичної довідки серії 12ЯЯУ № 353707 [PERSON] ознак психічних захворювань немає (а.с. 17). Згідно з довідкою № 46 від 05 квітня 2019 року [PERSON] працює на посаді юрисконсульта у ПрАТ «Харківська автобаза № 2». Її сукупний дохід за період з 05 жовтня 2018 року по 31 березня 2019 року становить 70893 грн. 64 коп. (а.с. 19). З довідки КЗ «Дошкільний навчальний заклад )ясла - садок) № 370 Харківської міської ради» № 90/01-22 від 11 квітня 2019 року вбачається, що [PERSON] є вихованкою комунального закладу, відвідує дошкільний заклад систематично у супроводі матері - [PERSON] (а.с. 21). Відповідно до довідки «КНП «Міська дитяча поліклініка № 23» № 518 від 15 квітня 2019 року [PERSON] перебуває під наглядом фахівців поліклініки з травня 2015 року по теперішній час. До закладу прибуває у супроводі матері - [PERSON] (а.с. 22). Для виїзду дитини за кордон позивачка повинна кожного разу отримувати нотаріально посвідчений дозвіл батька дитини - [PERSON] , який з жовтня 2014 року постійно проживає у США, жодного разу не приїздив до дитини, не телефонував, її життям та розвитком не цікавився. Статтею 33 Конституції України встановлено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Відповідно до ст. 313 ЦК України фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними, крім випадків, передбачених законом. Згідно зі ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів житини. У рішенні Європейського суду з прав людини «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року, рішення у справі «Olsson v/ Sweden (N2) від 27 листопада 1992 року, зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Згідно з Принципом 2 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року дитині законом або іншими засобами повинен бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, які б дозволяли їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та у соціальному розумінні здоровим та нормальним шляхом і в умовах свободи та гідності. Таким чином, виїзди дитини за кордон жодним чином не порушать право батька на участь у вихованні власної дитини, оскільки мають за мету перш за все захист прав дитини. Згідно з висновком Департаменту служб у справах дітей Виконавчого комітету Харківської міської ради № 419 від 12 червня 2019 року, Департамент служб вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю - [PERSON] (а.с. 44, 45). З метою забезпечення інтересів дитини, створення стабільних та гармонійних умов її розвитку, зважаючи на необхідність періодичних виїздів дитини за кордон для відпочинку та оздоровлення, суд вважає за необхідне ухвалити рішення про визначення місця проживання дитини з її матір`ю. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача сплачену суму судового збору в розмірі 768 грн. 40 коп.

Outcome: approved