overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 02 серпня 1997 року у Новосільській сільській раді Підволочиського району, посилаючись на те, що у шлюбі неповнолітніх дітей немає, сумісне життя не склалося, шлюбні відносини припинено, збереження шлюбу є неможливим, відповідач в позасудовому порядку розірвати шлюб відмовляється, а тому просить позов задовольнити. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, проте подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON], будучи повідомленим належним чином про дату та час розгляду справи, повторно до суду не з'явився, не повідомивши про причину повторної неявки, заяви про розгляд справи у його відсутності не подавав. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно ч.4 ст. 169, ч.1 ст. 224 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив такі факти: Згідно свідоцтва про одруження І-ИД № 024140, виданого Повторно 07 листопада 2001 року [PERSON] та [PERSON] одружились 02 серпня 1997 року у Новосільській сільській раді Підволочиського району, актовий запис №8. Після розірвання шлюбу прізвище дружини [PERSON]. З письмових пояснень позивача судом встановлено, що спільне проживання та збереження шлюбу суперечить їх інтересам, неповнолітніх дітей у шлюбі немає. Ухвалою Підволочиського районного суду Тернопільської області від 06 вересня 2017 року за клопотанням сторін подружжю надано термін для примирення та збереження сімї, однак наданий термін не приніс позитивного результату, сімейні відносини не змінились. В силу ч.3\~ст.105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2\~ст.112 Сімейного кодексу України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За вказаних обставин судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є таким, що суперечить їх інтересам, тому відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 02 серпня 1997 року у Новосільській сільській раді Підволочиського району Тернопільської області, актовий запис № 8 - слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 03.06.2017 року Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №267, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, виникли непорозуміння, оскільки у кожного свій погляд на сімейне життя та ведення спільного господарства. Шлюбні стосунки та ведення спільного господарства припинено, сторони разом не проживають з середини серпня 2017 року, позивач не має наміру їх поновлювати, переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечить їх інтересам. Також позивач повідомила, що від шлюбу з відповідачем неповнолітніх дітей немає. У судове засідання позивач не з'явилася, надала суду заяву, в якій позов підтримала та наполягала на його задоволенні, просила розглядати справу у ёё відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав, проти задоволення позовних вимог не заперечував, просив розглянути справу у його відсутності. Частиною 1 ст.61 ЦПК України передбачено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Статтею ст.56 СК України передбачено право дружини та чоловіка на особисту свободу, у тому числі й на припинення шлюбу. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. За змістом ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 03 червня 2017 року Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №267, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 03.06.2017 року. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства, мешкають за різними адресами з середини серпня 2017 року, тому на даний час шлюб між ними носить виключно формальний характер. Приймаючи до уваги, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, їх особисті та майнові права після розірвання шлюбу не будуть порушені, а також, відповідач позов визнав, не заперечував щодо його задоволення, суд дійшов до висновку, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсному волевиявленню сторін і шлюб може бути розірваний. Вирішуючи питання про судові витрати, суд керується правилами ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 04.07.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис №922, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, з перших днів сумісного життя виникали скандали, непорозуміння, оскільки у кожного свій погляд на сімейне життя та ведення спільного господарства. З липня 2016 року по вересень 2016 року відповідач співмешкав з іншою жінкою. Шлюбні стосунки та ведення спільного господарства припинено і позивач не має наміру їх поновлювати. Вона переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечить їх інтересам. Від шлюбу з відповідачем неповнолітніх дітей не мають У судовому засіданні позивач позов підтримала та наполягала на його задоволенні. Відповідач, будучи своєчасно та належним чином сповіщеним через оголошення в газеті «Одеські вісті» (вип. від 16.09.2017 року, стор.11), у судове засідання не зявився, клопотання про відкладення розгляду справи або розгляд справи за його відсутності не надіслав. За письмової згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 04.07.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис №922, що підтверджено свідоцтвом про шлюб (повторним) серії І-ЖД №247317, виданим 27.11.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис №922. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства, мешкають за різними адресами, тому на даний час шлюб між ними носить виключно формальний характер. Статтею ст.56 СК України передбачено право дружини та чоловіка на особисту свободу, у тому числі й на припинення шлюбу. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. За змістом ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, їх особисті та майнові права після розірвання шлюбу не будуть порушені, суд дійшов до висновку, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсному волевиявленню сторін і шлюб може бути розірваний. Вирішуючи питання про судові витрати, суд керується правилами ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 04 жовтня 1992 року у Підволочиському райвідділ ЗАГС, посилаючись на те, що через різні погляди на життя у сімї неодноразово виникали сварки, в результаті чого стали чужими людьми, подружні відносини припинено, можливості зберегти сімю немає, дочка досягла повноліття. Подальше перебування у шлюбі суперечить її інтересам, а тому просить позов задовольнити. В судове засідання позивач не зявилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, на примирення не згідна, просить шлюб розірвати, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Після розірвання шлюбу шлюбне прізвище змінювати не бажає. Відповідач [PERSON], будучи повідомленим належним чином про дату та час розгляду справи, повторно до суду не з'явився, не повідомивши про причину повторної неявки, заяви про розгляд справи у його відсутності не подавав. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно ч.4 ст. 169, ч.1 ст. 224 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив такі факти: Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії 1-ИД № 415022, виданого 04 жовтня 1992 року [PERSON], [INFO], та [PERSON], (прізвище до одруження [PERSON]М.), [INFO], уклали шлюб 04 жовтня 1992 року у Підволочиському райвідділі ЗАГС Тернопільської області, актовий запис № 48. З пояснень позивача судом встановлено, що спільне сімейне життя у неї з відповідачем не склалося, подружні відносини припинено, можливості зберегти сімю немає, дочка досягла повноліття, подальше перебування у шлюбі суперечить її інтересам. В силу ч.3\~ст.105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2\~ст.112 Сімейного кодексу України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно \~ст.113 СК України\~особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За вказаних обставин судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є таким, що суперечить інтересам позивача, тому відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 04 жовтня 1992 року у Підволочиському райвідділі ЗАГС Тернопільської області, актовий запис № 48 слід розірвати, після розірвання шлюбу громадянці [PERSON] залишити шлюбне прізвище [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 04 червня 2014 року Комінтернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №326. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Спільне проживання не склалося по причині відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на шлюб та сім'ю. Шлюбні відносини між ними припинені з листопада 2018 року, а тому вважає, що примирення між ними не можливо, просить суд шлюб з відповідачем розірвати. У судове засідання позивач не з`явилася, повідомлялась про дату та час слухання справи своєчасно та належним чином, через канцелярію суду надала заяву про слухання справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд шлюб розірвати. Після розірвання шлюбу залишити прізвище «Склярова». Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений заздалегідь та належним чином, через канцелярію суду надав заяву, якою не заперечував проти розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 3 ст.\~200, ч. 4 ст.\~206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову на підготовчому судовому засіданні, та у відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб 04 червня 2014 року, який був зареєстрований Комінтернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №326. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] (свідоцтво серії І-ВЛ №371518 видане 12 вересня 2014 року Фрунзенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції). Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ст.113\~СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За письмовою заявою позивача, суд зазначає про вибір прізвища позивача, яка просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Склярова». Таким чином, зважаючи, на те, що сторони сімейних стосунків не підтримують, разом не проживають, спільного господарства не ведуть, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому суд вважає, що шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 05 жовтня 2012 року у відділ державної реєстрації актів цивільного стану Волочиського районного управління юстиції у Хмельницькій області, посилаючись на те, що сімейне життя не склалося, сумісне проживання припинено, дітей у шлюбі немає, спір про розподіл майна відсутній, переконана, що збереження сім'ї стало неможливим, а тому просить позов задовольнити, після розірвання шлюбне прізвище змінювати не бажає. В судове засідання позивач не з'явилася, згідно заявленого клопотання просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, терміну на примирення просить не надавати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав заяву у відповідності до якої позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечує, терміну на примирення просить не надавати, справу розглянути без його участі. Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив такі факти: Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], прізвище до одруження «[PERSON]», зареєстрували шлюб 05 жовтня 2012 року у відділ державної реєстрації актів цивільного стану Волочиського районного управління юстиції у Хмельницькій області, про що зроблено актовий запис № 184. З письмових пояснень позивача судом встановлено, що спільне сімейне життя у них не склалося, дітей у шлюбі немає, сумісне проживання припинено, проти надання терміну на примирення сторони заперечують. В силу ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За вказаних обставин судом встановлено, що дальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є таким, що суперечить їх інтересам, тому відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 05 жовтня 2012 року у відділ державної реєстрації актів цивільного стану Волочиського районного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 184, - слід розірвати, після розірвання шлюбу громадянці [PERSON] залишити шлюбне прізвище - «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 05 липня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 384, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що шлюбні відносини погіршилися у зв'язку з втратою почуття любові, поваги та порозуміння, кожен з них має протилежні погляди на шлюб та сім'ю. Від шлюбу мають дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] року, які проживають разом з позивачем. Спір відносно стягнення аліментів на дітей на даний час відсутній, спір відносно розподілу спільного майна подружжя на даний час відсутній. В судове засідання позивач [PERSON] надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила розірвати шлюб, справу просила розглянути за її відсутності, на винесення заочного рішення погодилась. Відповідач [PERSON] у судове засідання викликався належним чином, але не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не надходило. Враховуючи думку позивача, у відповідності до ст.280 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів. У відповідності зі ст.13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. Перевіривши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованими і такими, що має бути задоволеними. Статтею 56 СК України передбачено право дружини та чоловіка на свободу та особисту недоторканість, у тому числі й на припинення шлюбних відносин. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. За змістом ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 05 липня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 384, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] (а.с.5). Від спільного шлюбу сторони мають дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] року, які проживають разом з позивачем - матір'ю [PERSON] (а.с.6-9). Сторони втратили почуття любові, поваги та порозуміння, кожен з них має протилежні погляди на шлюб та сім'ю, тому на даний час шлюб між ними носить виключно формальний характер. Майновий спір чи спір про місце проживання дітей у сторін на час розгляду справи відсутній, діти проживають разом із матір'ю. Беручи до уваги, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їх дітей, їх особисті та майнові права після розірвання шлюбу не будуть порушені, суд дійшов висновку, що шлюб має бути розірваний.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 05 травня 1990 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Тернопільської міської ради Тернопільської області, актовий запис № 586, посилаючись на те, що з 2005 року проживають окремо, діти досягли повноліття, збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому просить позов задовольнити. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, згідно заявленого у позовній заяві клопотання просить справу розглянути у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, згідно поданої заяви просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує, терміну на примирення просить не надавати. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно ч. 2 ст. 158 ЦПК України слід ухвалити рішення у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив такі факти: Згідно свідоцтва про одруження [NUMBER], виданого повторно 13 грудня 2000 року [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], одружились 05 травня 1999 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Тернопільської міської ради Тернопільської області, актовий запис № 586. У відповідності до довідки відділу реєстрації актів громадянського стану Підволочиського районного управління юстиції виданої 07 грудня № 176 - шлюбне прізвище [PERSON] змінено на «[PERSON]», про що 07 грудня 2000 року зроблено запис за № 66. З письмових пояснень позивача судом встановлено, що спільне проживання та збереження шлюбу суперечить їх інтересам, неповнолітніх дітей у шлюбі немає. В силу ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За вказаних обставин судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є таким, що суперечить їх інтересам, тому відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 05 травня 1999 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Тернопільської міської ради Тернопільської області, актовий запис № 586 - слід розірвати.

Outcome: approved