Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, який було зареєстрований 06 серпня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Фрунзенського районного управління юстиції міста Харкова, актовий запис № 264. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який зареєстрований та проживає з нею. В обґрунтування позову позивач зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалася через відсутність взаєморозуміння, спільних поглядів на життя та ставлення до сімї. На цьому грунті між ними виникали конфлікти та непорозуміння, які відбувалися в присутності сина і погано впливали на його психоемоційний стан. На даний момент не ведуть спільного господарства, шлюбні сімейні стосунки не підтримують і подальше спільне проживання з відповідачем вважає неможливим, збереження шлюбу недоречним. Стосунки, які склалися між нею та відповідачем, перешкоджають їх подальшому спільному проживанню, тому примирення неможливо. Подальша наявність юридичного факту реєстрації шлюбу суперечить її інтересам, тому просить суд розірвати шлюб. Сумісне проживання припинили з початку квітня 2015 року. У судове засідання позивач надала заяву про слухання справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] також надав заяву про слухання справи за його відсутністю, проти розірвання шлюбу не заперечує. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося Суд, дослідивши матеріали справи, вважає необхідним позовні вимоги задовольнити з наступних підстав. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 06 серпня 2005 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Фрунзенського районного управління юстиції міста Харкова, актовий запис № 264 ( свідоцтво серія [NUMBER]) Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Як встановлено у судовому засіданні причиною розірвання шлюбу сталі різні погляди на життя. Позивач втратив до відповідача почуття поваги та кохання та не має наміру в подальшому проживати з ним однією сімєю. На сьогоднішній час сторони мешкають окремо з квітня 2015р. ,не ведуть спільне господарство, відсутній сімейний бюджет, не підтримують шлюбно-сімейні відносини. Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємостосунки подружжя, дослідивши матеріали справи, вважає подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї за неможливе і тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач при реєстрації шлюбу змінила прізвище і наполягає щоб була залишена шлюбне прізвище після розірвання шлюбу, тому після шлюбне прізвище позивача визначити як - [PERSON]» Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved