Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій зазначає, що з 31 січня 2004 року вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу у них 10 січня 2007 року народилася донька [PERSON]. Через деякий час після реєстрації шлюбу сімейні відносини значно погіршилися. Фактично шлюбні відносини між ними припинено та спільне господарство не ведться. За таких обставин вони прийшли до спільного висновку, що нормальні шлюбні віднсини між ними не можуть бути поновлені. Будь які спори стосовно майна або нших питань між ними відсутні. Просить не надавати строку для примирення, оскільки це не можливо. Збереження шлюбу суперечить їх з відповідачем інтересам та інтересам їх неповнолітньої доньки. Позивач [PERSON], будучи належним чином повідомленою про дату і час розгляду справи, в судове засідання не зявилася, подала заяву з проханням справу слухати у її відсутності, позов підтримала у повному обсязі, з мотивів висловлених у ньому, просить задовольнити. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про дату і час розгляду справи, в судове засідання не зявився, подав заяву з проханням справу слухати у його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі просить задовольнити. Враховуючи заяви сторін, відповідно до яких останні просять справу слухати у їх відсутності, позовні вимоги задовольнити, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з таких міркувань. Зі свідоцтва про одруження серії І-ИД №086734, виданого 31 січня 2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Підволочиського районного управління юстиції Тернопільської області, вбачається, що 31 січня 2004 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « Роїк». Від даного шлюбу 10 січня 2007 року народилася донька [PERSON], що стверджується свідоцтвом про народження серії І-ИД №041429, виданим 26 січня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області. Згідно із ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб має ґрунтуватись на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому, відповідно до ч.ч. 3 та 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість. Судом встановлено, що відносини між сторонами не склалися, сімейні відносини між ними відсутні. Таким чином, суд приходить до висновку, що з огляду на вказані обставини подальше застосування будь-яких заходів щодо примирення подружжя є недоцільним та неефективним і суперечить інтересам сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України суд може розірвати шлюб за позовом одного із подружжя. Отже, встановивши обєктивні підстави для розірвання шлюбу, передбачені ст. 112 СК України, а саме те, що примирення між подружжям неможливе через втрату почуття взаємної любові, фактичне припинення спільних зобовязань щодо піклування про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, дружби, взаємодопомоги, утвердження в сімї взаємоповаги, втрату почуття відповідальності, як того вимагає ст. 55 СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має важливе значення, бажання зберегти сімю відсутнє, що є підставою для розірвання між ними шлюбу, оскільки перешкод, передбачених ч. 2 ст. 110 СК України, для цього не встановлено.

Outcome: approved