Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-02 00:00:00

Позивач- [PERSON] звернулася до суду з позовом до Територіальної громади в особі Харківської міської ради, третя особа-П'ята Харківська державна нотаріальна контора про визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом після смероті брата [PERSON], який помер [INFO] р. , на 13/300 частин житлового будинку [ADDRESS]. В обгрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилається на те, що батькові,[PERSON] належало 13/100 частин житлового будинку.Після його смерті спадкоємцями за законом у рівних частках була матір [PERSON], позивач та брат [PERSON] Мати та брат своїх спадкових прав не оформляли. Матір померла у 1997 р., брат [PERSON] у 2000 р. За життя брат проживав та був зареєстрований у спірному будинку, а [PERSON] -у [ADDRESS], який знаходиться на однієї земельної ділянки з будинком брата. Позивач зазначає, що вона отримала свідоцтво про право на спадщину на 13/300 частин будинку після смерті батька та на 13/300 частин цього будинку після смерті матері, отже є власником 26/300 частин будинку, в якому мешкав брат. Оскільки позивач зареєстрована за іншою адресою , оформити свої спадкові права після свого брата не має можливості, тому як звернулася до нотаріальної контори після встановленого шестимісячного строку, проте, як пояснила [PERSON], вона фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, забрала з його частини будинку всі правовстановлюючи документи, речі, книги, зробила косметичний ремонт, облагородила земельну ділянку, сплатила борг за комунальні послуги, поховала брата і отримала в Пенсійному фонді допомогу на поховання, є єдиним спадкоємцем за законом. В судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги і просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку згідно зі ст. 128 ЦПК України, про причини неявки суд не сповістив, відзиву на позов не подав( а.с. 34, 37, 52) . Представник 3 особи- П'ятої Харківської державної нотаріальної контори направив суду заяву про можливість розгляду справи за його відсутністю та прийняти рішення на розсуд суду ( а.с. 36,39) . Ухвалою Жовтневого районного суду м.Харкова задоволено клопотання позивача та витребувані з П'ятої державної нотаріальної контори відомості зі спадкового реєстру заповіти/спадкові договори, з КП «Харківське місько бюро технічної інвентаризації про реєстрацію права власності на будинок. Суд, вислухавши пояснення позивача, її представника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи , оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, приходить до наступного. На підставі свідоцтва про право на спадщину від 17.07.1975 р., видане 5-ю Харківською державною нотаріальною конторою [PERSON] належить 13/100 частин житлового будинку [ADDRESS] ( станом на 31.12.2012 р.), що підтверджується довідкою КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» ( а.с. 57-58). Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності , [PERSON] належить 13/300 частин будинку після смерті батька [PERSON], 13/300 частин після смерті матері [PERSON] згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 12.04.2017 р. 5-ої Харківською державною нотаріальною конторою. Як зазначено у свідоцтві, спадкоємцями майна [PERSON] по 1/3 частки є дочка [PERSON], дружина [PERSON], син [PERSON].( а.с. 14-16). [INFO] р. [PERSON] помер ( а.с. 10).Після його смерті відкрилась спадщина на 13/300 частин житлового будинку [ADDRESS]. Згідно інформації 5-ї Харківської державної нотаріальної контори, довідки зі Спадкового реєстру, після померлого [PERSON], [INFO] р. н., заяви про прийняття та про відмову від прийняття спадщини не подавалися, спадкова справа не заводилася, заповіт [PERSON] не залишив ( а.с. 60-62). Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Виходячи з того, що спадщина відкрилася у 2000 році, правовідносини регулюються Цивільним Кодексом УРСР (у редакції 1963 року). Спадкоємцем другої черги після смерті [PERSON] є його сестра [PERSON] відповідно до ст. 530 ЦК України (в редакції 1963 р.), яка діяла на час відкриття спадщини, інші спадкоємці, у тому числі 1 черги, відсутні ( а.с. 6-7, 236). Як випливає з довідки 5-ї Харківської державної нотаріальної контори, що видана [PERSON] на її звернення з питання оформлення спадщини, нею пропущено строк на прийняття спадщини, вона не була зареєстрована за однією адресою зі спадкодавцем на час його смерті та не подано у шестимісячний строк заяви про прийняття спадщини , тому вона вважається спадкоємцем, який відмовився від спадщини ( а.с. 23). За приписами ст. 549 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року), яка діяла на час відкриття спадщини, спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління та володіння спадковим майном на протязі шести місяців з дня відкриття спадщини і позивач не відмовилась від спадщини. [PERSON] була зареєстрована та мешкала у сусідньому будинку [ADDRESS] який розташовано на одній земельній ділянці, поряд з будинком 5, в якому мешкав її брат ( а.с. 17-21). Позивач стверджує, що вона вступила у фактичне користування спадковим майном: після смерті брата отримала всі документи, у тому числі правовстановлюючі, особисте майно, предмети домашнього побуду, стіл, шафу, піаніно, телевізор, проводила ремонт у житловому будинку, сплачувала за комунальні послуги, погасила борги, що існували, користувалась частиною земельної ділянки, облагородила її, посадила квіти, кущі, перенесла в будинок свої речі та меблі. Зазначені обставини підтвердила в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON]- сусіди по будинку. Позивач поховала брата, отримала свідоцтва про смерть, допомогу на поховання у Шевченківському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України м.Харкова. Зазначені обставини випливають з наданих довідок, долучених до матеріалів справи ( а.с. 22, 27-28). Таким чином, відповідно до вимог ст. 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року [PERSON] прийняла спадщину, оскільки фактично вступив в управління спадковим майном, від спадщини відповідно до вимог ст. 553 ЦК УРСР в редакції 1963 року не відмовлялася. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦКнезалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. За вимогами ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Як випливає з роз'яснень, що містяться у п. 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 року №5 незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, проте право на нерухоме майно в разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно. Разом із тим, суди повинні розмежовувати право на спадщину як майнове право (об'єкт спадкування) та виникнення права власності на спадкове майно як на об'єкт нерухомого майна.При цьому спадкоємець має право звернутися із заявою про державну реєстрацію переходу права власності до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно після прийняття спадщини в порядку, передбаченому законом. Якщо право власності спадкодавця не було зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов'язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК) та не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК). Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України ). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. З огляду на встановлені обставини суд вважає, що є підстави для визнання за [PERSON] права власності на спірне майно в судовому порядку. На підставі викладеного і

Outcome: approved