Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що у спільному шлюбі, у їхній сім`ї, [INFO] народився син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Майже рік вони з відповідачем проживають окремо, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету, що призвело до розірвання сімейних стосунків. Будь-якої матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини відповідач не надає та не цікавиться життям спільної дитини, що свідчить про його негативне ставлення до власної сім`ї. Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явились, від останнього надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення у справі. Відповідач в судове засідання не з`явився, відзиву на позовну заяву ним подано не було. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся вчасно та належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи думку представника позивача, який не заперечує проти ухвалення заочного рішення та дослідивши докази належного повідомлення відповідача про дату та час розгляду справи, суд дотримуючись вимог ст. 280 ЦПК України дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача та ухвалення заочного рішення по справі. Суд, всебічно, об`єктивно та неупереджено дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення. Встановлено, що сторони, від подружнього життя мають спільну дитину, сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серї [NUMBER] , виданого 29 березсня 2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Костопільського районного управління юстиції у Рівненській області. Згідно з ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. На підставі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних батьків та інші обставини, що мають істотне значення. При цьому мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1, 2 ст.3 Конвенції про права дитини, прийнятої 20 листопада 1989 року, яка набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Крім того, відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 вказаної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Крім того, стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. На підставі вищенаведеного, а також враховуючи те, що обов`язок по утриманню дитини покладається на обох батьків (ч. 1 ст. 141 СК України), те, що відповідач є працездатним, фізично здоровим, матеріальної допомоги на утримання дитини у добровільному порядку не надає, суд приходить до переконання, що позов підлягає до часткового задоволення, щомісячний розмір аліментів слід призначити в твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 грн. щомісячно, призначаючи аліменти, згідно ч.1 ст.191 СК України, від дня пред`явлення позову. У відповідності до ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави судові витрати, що складаються з судового збору в розмірі 840,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial