Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Виконавчого комітету Жовтневої районної в місті ради, про визнання права власності в порядку спадкування В обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] зазначає, що: її батьки [PERSON] та [PERSON], вона [PERSON] та її син [PERSON] приватизували та були співвласниками квартири [ADDRESS]. [INFO] померла матір [PERSON], а майже через пів року після її смерті [INFO] помер батько [PERSON]. За свого життя мої батьки [PERSON] та [PERSON] заповіт не складали. Після смерті батьків [PERSON], є єдиним спадкоємцем першої черги як донька спадкодавців, інші спадкоємці першої черги відсутні. На час смерті її матір [PERSON], яка померла [INFO], була зареєстрована за адресою [ADDRESS], сама. Батько [PERSON] був зареєстрований [ADDRESS]. Позивач, [PERSON] була зареєстрована за адресою [ADDRESS], а з 19.01.2016 року зареєстрована за адресою [ADDRESS]. Позивачка вказує, що на час смерті матері із нею ніхто зареєстрований не був, та після смерті на протязі 6-ти місяців заяв про прийняття спадщини не подав. Однак, позивачка вказує, що її батько [PERSON] прийняв спадщину, яка відкрилася після смерті матері [PERSON], померлої [INFO], оскільки постійно проживав з мамою до часу відкриття спадщини, а саме з 2009 року за адресою [ADDRESS], по час смерті. Її батьки були похилого віку та тяжко хворіли, у зв'язку з чим мали потребу в постійній допомозі, мама [PERSON] майже не ходила, хворіла іщемічною хворобою, кардіосклерозом, гіпертонічною хворобою серця, перенесла два інсульти. Батько [PERSON] також хворів, та коли з 2009 року став проживати з дружиною по [ADDRESS], то став на облік до лікаря, з 2009 року батьку та матері надавали медичну допомогу та вони оглядалися лікарями за адресою [ADDRESS], згідно до медичних документів батьки проживали разом. Позивачка також зазначає, що батько також не міг встигнути подати заяву про прийняття спадщини, так як ще до спливу 6-ти місячного строку, після смерті мами, а саме, через 4-ри місяці - [INFO] помер. Після смерті батька [PERSON], позивачка подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини, та нотаріус видав їй свідоцтво на спадщину за законом після смерті батька, а після смерті мами на ? частину квартири [ADDRESS], отримати не змогла так як нотаріус не вбачає, що спадщина ніким не прийнята. Оскільки нотаріус не може видати свідоцтво на спадщину, вона звернулася до суду. До судового розгляду справи представник позивача адвокат Примаков К.О. звернувся із заявою про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач - Виконавчий комітет Покровської районної в місті ради, у судове засідання не з'явилась, надала клопотання про розгляд справи за відсутності представника виконкому, проти позову не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку письмовим доказам щодо їх належності, допустимості та достатності в їх сукупності, вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково з наступних підстав. Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, крім випадків, установлених ст.82 ЦПК України. Належними доказами в розумінні ст. 77 ЦПК України є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Матеріалами цивільної справи встановлено: [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності належала квартира [ADDRESS], загальна площа якої складає 57,6 кв.м., житлова 38, 1 кв.м.. Оскільки квартира була набута у відповідності до ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» то кожному із співвласників належала ? частка квартири. [INFO] померла [PERSON] (свідоцтво про смерть [NUMBER] від 23.11.2015 р., видане Саксаганським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровської області, актовий запис № 1871). За життя [PERSON] заповіт не складала. Після її смерті у відповідності до ст. 1261 ЦК України, спадкоємцями за законом були: -[PERSON], як чоловік спадкодавця (свідоцтво про шлюб та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, відповідно до яких батьки 19.01.1972 року зареєстрували шлюб в Дзержинському відділі РАЦС м. Кривого Рогу, актовий запис № 91). -позивач, [PERSON], як донька спадкодавця (свідоцтво про народження від 10 травня 1972 року, видане Дзержинським відділом РАЦС м. Кривого Рогу, актовий запис №2. Факт зміни прізвища з [PERSON] на [PERSON] підтверджується свідоцтвом про шлюб від 25.05.1985 року видане Саксаганським відділом РАЦС м. Кривого Рогу, актовий запис № 431). Інші спадкоємці першої черги відсутні. На момент смерті [PERSON], яка померла [INFO], була зареєстрована в квартирі [ADDRESS]. Батько [PERSON] з 30.11.2010 року по [INFO](по момент смерті) був зареєстрований [ADDRESS]. Позивач, [PERSON] з 26 листопада 2015 року по 19.01.2016 була зареєстрована за адресою [ADDRESS], а з 19.01.2016 року зареєстрована за адресою [ADDRESS]. Таким чином вбачається що на час смерті зі спадкодавцем [PERSON], ніхто зі спадкоємців першої черги зареєстрований не був. Судом також встановлено, що на протязі 6-ти місяців заяв про прийняття спадщини спадкоємці не подавали. Згідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України , Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Поняття «місце проживання та реєстрація» вказані ч.3 ЗУ України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»: - місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а реєстрація - внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла. Однак в п.3.21 глави 10 «Видача свідоцтв про право на спадщину» Наказу МЮ України від 22.02.2012 року №296/5 «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» вказано, що: 3.21. Спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї. 3.22. У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем. Тому Наказ МЮ України від 22.02.2012 року №296/5 «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», фактично ототожнює поняття місце проживання поняттям реєстрація. Однак Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», вказані поняття не ототожнює. Верховний суд України, в своїй Ухвалі від 03 листопада 2010 року вказує, що сама по собі реєстрація місця проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не може свідчити відповідно до ч. 2 ст. 1268 ЦК України про своєчасність прийняття спадщини. Таким чином у відповідності до Наказу МЮ України начебто вбачається, що після смерті мами спадщину ніхто не прийняв. Позивачем надані медичні документи на батьків: матір [PERSON] та батька [PERSON]. Згідно до медичних документів [PERSON] хворіла іщемічною хворобою серця: дифузним кардіосклерозом, гіпертонічною хворобою серця ІІ ст.., СНІ, жовчокам'яною хворобою, хворіла хронічним пієлонефритом, вона також перенесла два інсульти. Батько - [PERSON] хворі іщемічною хворобою серця: дифузним кардіосклерозом, гіпертонічною хворобою серця ІІ ст., цереброваскулярною хворобою, хронічним пієлонефритом, поганий зір. Окрім того, відповідно до медичних документів, вказане сумісне проживання з 2009 року по момент їх смерті, матері [PERSON] та батька [PERSON] за адресою [ADDRESS], за вказаною адресою їм і надавалася лікарями медична допомога. З наведеного суд вбачає доказ сумісного проживання спадкоємця [PERSON] зі спадкодавцем по [ADDRESS], на час смерті спадкодавця. Судом також встановлено, що після смерті [PERSON], померлої [INFO] , спадкоємець [PERSON], ще до спливу 6-ти місячного строку, а саме, через 4-ри місяці, також помер - [INFO] помер (свідоцтво про смерть [NUMBER] від 27.04.2016 р., виданим Жовтневим районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 742). За життя [PERSON] заповіт не складав. Після смерті батьків [PERSON], позивачка, [PERSON], у відповідності до ст. 1261 ЦК України, є спадкоємцем першої черги як донька спадкодавців, Інші спадкоємці першої черги відсутні. Після смерті [PERSON], померлого [INFO], [PERSON] прийняла спадщину, та нотаріус видав їй свідоцтво на спадщину за законом. Вказана обставина підтверджується свідоцтвом на спадщину за законом, яку позивачка додала до матеріалів справи. Однак на частину квартири, яка належала за життя матері, а саме ? частину квартири [ADDRESS], отримати не змогла так як нотаріус не вбачає, що батько прийняв спадщину після смерті матері. [PERSON] в позові вказує, що на час смерті матері її батько постійно проживав зі спадкодавцем, а тому прийняв спадщину, у відповідності до ст. 1268 ЦК України, та заяв нотаріусу про відмову від права на спадщину не подав, з такою думкою погоджується й суд за підстав, які наведені вище. Суд витребував спадкову справу, після смерті [PERSON], однак відповідно до відповіді нотаріуса, така спадкова справа ніким не заводилася. Згідно до ст. 1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після смерті відкриття спадщини, однак не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Тому у відповідності до вказаної правової норми, оскільки, після смерті [PERSON], померлої [INFO], [PERSON] не встиг прийняти спадщину, оскільки помер [INFO], через 4-ри місяці після відкриття спадщини, то право на спадщину, після її смерті за спадковою трансмісією перейшло до позивача [PERSON].

Outcome: approved