Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про те, що приблизно з 2011 року вона перебувала у цивільному шлюбі та проживала однією сім`єю з відповідачем [PERSON] . [INFO] від спільного шлюбу у них народилася донька [PERSON] . Через зловживання відповідачем [PERSON] спиртних напоїв та як результат застосування насильства відносно неї, з березня 2014 року, вона з відповідачем припинила проживати однією сім`єю, шлюб фактично розпався. Малолітня дочка [PERSON] залишилася на її утриманні. Протягом всього часу роздільного проживання, усні прохання про матеріальну допомогу на утримання їх дитини, відповідач [PERSON] проігнорував. З метою захисту інтересів спільної дочки [PERSON] , нею було прийнято рішення звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів з батька дитини. 12 червня 2014 року суддею Пархетою А.В. Уманського міськрайонного суду Черкаської області було прийнято рішення про стягнення аліментів з відповідача на її користь. 16.06.2014 року рішення вступило в законну силу. Враховуючи щомісячну суму аліментів, яка підлягає стягненню станом на сьогоднішній день 1644,75 грн., відповідач має заборгованість із сплати аліментів, яка складає 15 312,74 грн. З моменту розлучення і до цього часу, маючи реальну можливість приймати участь у вихованні та забезпеченні дитини, відповідач [PERSON] з власної ініціативи самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, не спілкується з дитиною, участі у житті доньки свідомо не приймає. На цей час відповідач не підтримує з ними жодного зв`язку. Місце його перебування, засоби зв`язку, або місце роботи відповідача, їй невідомі. Дитина проживає разом з нею. Усі витрати, пов`язані з утриманням дитини, вона несе самостійно. Через неможливість нормального працевлаштування та отримання достойної заробітної плати, якої б вистачало на утримання та забезпечення її з дочкою, вона було вимушена виїхати на заробітки до Республіки Польщі, де нею укладено трудовий договір з роботодавцем. Оскільки вона вважає, що дочці буде краще проживати разом з рідною матір`ю, що дасть їй змогу постійно приймати участь у вихованні, вона має намір забезпечити повноцінний навчальний процес в загально-освітній школі та тимчасове проживання в Республіці Польщі та задля підвищення світогляду дитини, покращення стану її здоров`я, фізичного, духовного та морального розвитку, що є забезпеченням інтересів дитини в межах здійснення батьківських прав та обов`язків. Вона та її дочка є громадянами України, мають постійне місце проживання в Україні, донька знаходиться на її утриманні, доступ батька до дитини не обмежений. Нею неодноразово приймалися міри для пошуку та встановлення місця знаходження відповідача [PERSON] , з метою отримання дозволу для виїзду дитини за кордон у супроводі одного з батьків, які закінчувалися безрезультатно. Просить суд надати дозвіл на виїзд доньки [PERSON] , [INFO] у Республіку Польщу на навчання без дозволу (без згоди) та супроводу батька дитини відповідача [PERSON] , [INFO] , серія паспорт [NUMBER] на строк один рік. Витрати по сплаті судового збору стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, на адресу суду подала письмову заяву, у якій просить суд справу слухати у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить суд позов задоволити. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явився, на адресу суду подав письмову заяву, у якій просить суд справу слухати у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить суд позов задоволити. Представник третьої особи - служби у справах дітей Уманської міської ради в судове засідання не з`явився, на адресу суду подав письмову заяву, у якій просить суд справу слухати у його відсутність, позовні вимоги підтримують та просять суд позов задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений своєчасно, в установленому законом порядку, про причини своєї неявки суд не повідомляв. Заяв про слухання справи у його відсутність чи про відкладення справи на адресу суду не надходило. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України справа розглянута за відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. З письмової згоди позивача та її представника суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Умані Уманського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області, батьками [PERSON] , [INFO] , є: батьком - [PERSON] , матір`ю - [PERSON] , яка згідно свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Умані реєстраційної служби Уманського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області (а.с. 7) змінила своє прізвище та ім`я « [PERSON] » на « [PERSON] ». Згідно рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 12 червня 2014 року з відповідача [PERSON] на користь позивача стягуються аліменти на утримання доньки [PERSON] , 2012 року народження, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16 квітня 2014 року і до її повноліття. Зазначене рішення відповідачем належним чином не виконується і станом на 31.05.2019 року заборгованість по сплаті аліментів становить 15312,74 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості від 28.05.2019 року № 10619-10 Уманського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області (а.с. 12). Позивач [PERSON] на цей час працевлаштована за кордоном, а саме в Республіці Польщі, що підтверджується копією договору (а.с. 14-19). Відповідно до ст. 80 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу. Згідно ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Згідно ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Статтею 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Водночас, фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд на межі України. У відповідності до положень ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду. Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою КМУ від 27.01.1995 року № 57 із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред`явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Статтею 33 Конституції України передбачено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які установлюються законом. З огляду на викладене діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків. Відповідно до ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Законодавством визначено права та обов`язки батьків щодо виховання дитини, при цьому пріоритетним та принциповим визначенням є інтереси дитини, що вони повинні бути непорушними в незалежності від стосунків батьків між собою. Суд вважає, що тимчасовий виїзд дитини за кордон для тимчасового проживання разом з матір`ю, сприятиме забезпеченню дитині повноцінного навчального процесу, підвищенню рівню світогляду, зміцненню її здоров`я, а також її духовному та моральному розвитку. Будь-які об`єктивні причини, з яких виїзд за межі України суперечив би інтересам неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , судом не встановлені. Крім того, відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1989 року, найкращі інтереси дитини є предметом основного піклування батьків. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. З огляду на викладене та встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що позов має бути задоволений. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки позов задоволено, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню підтверджені витрати, а саме сплачений судовий збір у розмірі 768,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved