Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача [PERSON] міська рада, [PERSON] міська державна нотаріальна контора №1 про визнання права власності в порядку спадкування за законом, зазначивши на обґрунтування позовних вимог, що вона (позивач) є донькою [PERSON], яка померла 10.11.2015 року, та після смерті якої залишилося спадкове майно, в тому числі 1/3 частина житлового будинку № 79 по вул. Шевченка в м. Кіровограді, яка належала спадкодавцю на підставі рішення третейського суду від 29.10.2005 року, яким визнано дійсним усний договір купівлі-продажу від 08.07.1986 року 1/3 частини будинку № 79, що знаходиться по вул. Шевченка в м. Кіровограді, укладений між [PERSON] та [PERSON]. 07.08.1986 року [PERSON] помер. Крім того, позивач вказала, що за життя її (позивача) мати [PERSON] склала заповіт від 12.06.2015 року та заповіла все своє майно її (позивача) доньці - [PERSON], [INFO], яка, в свою чергу, після смерті спадкодавця заявила відмову від спадщини на її (позивача) користь. Як наслідок, вона (позивач) звернулася до державного нотаріуса [PERSON] міської нотаріальної контори № 1 [PERSON] з проханням видати свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 частину житлового будинку № 79 по вул. Шевченка в м. Кіровограді та для можливості отримання вказаного свідоцтва вона (позивач) надала нотаріусу рішення третейського суду від 29.10.2005 року та витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданий ОКП «[PERSON] обласне обєднане бюро технічної інвентаризації» від 17.11.2005 року за № 8980491. Однак державним нотаріусом було винесено Постанову № 420/02-31 від 30.06.2016 року про відмову у вчиненні нотаріальних дій, у звязку з тим, що рішення третейського суду було ухвалено без надання відповідного виконавчого документу, виданого компетентним судом, і тому таке рішення третейського суду, не може бути прийнято нотаріусом в якості правовстановлюючого документу для посвідчення цивільно-правової угоди про відчуження нерухомого майна. З огляду на зазначене та з посиланням на ст.ст.16, 319, 391, 392, 1261 ЦК України, позивач просила визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на 1/3 частину житлового будинку № 79, що розташований по вул. Шевченка у м. Кіровограді після [PERSON], яка померла 10 листопада 2015 року. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених у позові, просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнавала в повному обсязі, однак, в подальшому позовні вимоги визнала, не заперечувала щодо їх задоволення. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача [PERSON] міської державної нотаріальної контори № 1 в судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, при цьому, від [PERSON] міської державної нотаріальної контори № 1 надійшла заява за вх. № 14295 від 22.06.2017 року, в якій останній просив розглянути справу без участі представника [PERSON] міської державної нотаріальної контори № 1. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача [PERSON] міської ради в судове засідання не зявився, повідомлений належним чином про дату, час та місце судового розгляду справи, причини неявки суду не відомі, заяв, клопотань не надходило. Заслухавши представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, матеріали спадкової справи за № 607/2015 (та за номером реєстрації у Спадковому реєстрі за №58258589), зясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернулася позивач, виходячи з положень ст.10 та ст.11 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані, ґрунтуються на вимогах закону, який регулює спадкові правовідносини, у звязку з чим підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, в той час як стаття 16 ЦК України визначає, що способами захисту цивільних прав та інтересів, серед інших, є визнання права. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що [PERSON], народилася 01.10.1961 року, її батьками в свідоцтві про народження серії ІV-УР № 634291, виданого 01.11.1961 року, зазначені в графі «Батько» - [PERSON], в графі «Мати» - [PERSON], актовий запис за № 1737. Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-ОЛ № 334703, виданого 27.12.1983 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу зроблено запис за № 1575. Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00011330531 від 09 листопада 2012 року є наявною інформація про реєстрацію актового запису про шлюб, актовий запис зареєстровано в реєстрі: 16 березня 2011 року, 09:23:16 за № 00035742405 реєстратором Центральний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській області, відомості про актовий запис: номер актового запису: 2763, дата складання 18 листопада 1987 року, відомості про чоловіка: прізвище до реєстрації шлюбу: [PERSON], прізвище після реєстрації шлюбу: [PERSON], імя, по батькові: [PERSON], відомості про дружину: прізвище до реєстрації шлюбу: [PERSON], прізвище після реєстрації шлюбу: [PERSON], імя, по батькові: [PERSON]. 10 серпня 1989 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу зроблено запис за № 392 та видано свідоцтво про розірвання шлюбу серії І-ОЛ № 433926. Крім того, судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про зміну прізвища, імені та по батькові серії І-ОЛ № 252430 від 10 серпня 1992 року [PERSON], [INFO], змінила прізвище на «Долженко», про що в книзі реєстрації актів про зміну прізвища, імені, по батькові зроблено запис за № 19. Також, судом встановлено, 04 жовтня 1991 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], який був зареєстрований відділом РАЦС [PERSON] міськвиконкому, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за №\~1037, та після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище «Горянська». Крім того, встановлено, що матері позивача [PERSON] на підставі рішення третейського суду від 29 жовтня 2005 року, за яким визнано усний договір купівлі-продажу від 08.07.1986 року 1/3 частини будинку №79, що знаходиться по вул. Шевченка в м. Кіровограді між [PERSON] та [PERSON] дійсним, належить на праві власності 1/3 частина будинку №79, що знаходиться по вул. Шевченка в м. Кіровограді. Судом також встановлено, що на підставі зазначеного рішення третейського суду м.Кіровограда від 29.10.2005 року ОКП «[PERSON] ООБТІ» 17.11.2005 року проведено реєстрацію права власності (форма власності приватна спільна часткова) за [PERSON] на 1/3 частину будинку №79 по вул.Шевченка у м.Кіровограді, номер запису: 7325 в книзі: 24. 10 листопада 2015 року [PERSON] померла, про що 11 листопада 2015 року складено відповідний актовий запис за № 2943 та міським відділом по державній реєстрації смертей [PERSON] міського управління юстиції видано свідоцтво про смерть серії І-ОЛ № 216554. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на зазначене вище майно, а саме: 1/3 частку будинку № 79 по вул. Шевченка у м. Кіровограді. За інформацією [PERSON] міської державної нотаріальної контори №1 від 20.06.2017 року за вих. № 1190/01-16 за даними Спадкового реєстру (Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру за № 48135144 від 20.06.2017 року) після смерті [PERSON], яка померла 10.11.2015 року, [PERSON] міською державною нотаріальною конторою №1 24 листопада 2015 року заведено спадкову справу № 607/2015, з фотокопії якої вбачається, що з заявою про прийняття спадщини за законом, яка зареєстрована за вх. № 1593 від 30.12.2015 року звернулася [PERSON], якій спадкодавець [PERSON] являється матірю. Крім того, встановлено, що спадкодавцем [PERSON] 12 червня 2015 року було складено заповіт, посвідчений державним нотаріусом [PERSON] міської державної нотаріальної контори №1 [PERSON], зареєстрований в реєстрі за\~ №2-18, за яким, належну їй на праві особистої приватної власності квартиру №1 в будинку №79, що знаходиться по вул. Шевченка в м. Кіровограді остання заповіла [PERSON], [INFO]. 24 листопада 2015 року з заявою про прийняття спадщини за заповітом за вх.№1384 від 24.11.2015 року звернулася [PERSON], та в подальшому, а саме, 30.11.2015 року [PERSON] подала заяву за вх.№1411 про відкликання заяви про прийняття спадщини, подану до [PERSON] міської державної нотаріальної контори №1 24.11.2015 року, зареєстровану за №1384, та 30.11.2015 року подала заяву про відмову від спадщини за вх.№1412 від 30.11.2015 року, за якою відмовилася від прийняття спадщини після смерті [PERSON], при цьому, відповідно до ч. 5 ст. 1273 ЦК України відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззаперечною. Більш того, відмова від прийняття спадщини може бути відкликана протягом строку, встановленого для її прийняття (ч. 6 ст. 1273 ЦК України). Відмова від прийняття спадщини може бути визнана судом недійсною з підстав, встановлених ст. ст. 225, 229-231 та ст. 233 ЦК України. (ч. 5 ст. 1279 ЦК України). Поряд з цим, судом встановлено, що відповідачу [PERSON] нотаріусом було розяснено зміст ст. ст. 1273-1275 ЦК України, та встановлено, що відповідач [PERSON] не зверталася до суду з позовом про визнання відмови від прийняття спадщини, - недійсною, а так само не вчиняла дій, повязаних з відкликанням поданої нею заяви про відмову від спадщини. Стаття 1268 ЦК України визначає, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, відмова від прийняття спадщини є безумовною та беззастережною (ч.1 ст.1270, ч.ч.1, 5 ст.1273 ЦК України). Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. (ч.3 ст.1268 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Встановлено, що спадкоємцем першої черги за законом після смерті спадкодавця [PERSON] є її донька позивач [PERSON], яка прийняла спадщину в порядку ст.1269 ЦК України, шляхом подання заяви про прийняття спадщини в нотаріальну контору. Постановою №420/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 30 червня 2016 року, винесеною державним нотаріусом [PERSON] міської державної нотаріальної контори №1 [PERSON], [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку житлового будинку, розташованого у м.Кіровограді, вул.Шевченка, будинок №79, після померлої 10 листопада 2015 року [PERSON]. Підставою для відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом\~ в постанові зазначено, що в якості правовстановлюючого документа надано рішення третейського суду від 29 жовтня 2005 року про визнання права власності на частку житлового будинку, розташованого в м.Кіровограді, вул.Шевченка, 79 за [PERSON], яке (право) зареєстровано ОКП «[PERSON] ООБТІ» 17 листопада 2005 року з порушенням вимог ч.3 ст.55 Закону України «Про третейські суди», без виконавчого документа, виданого компетентним судом, на підставі чого, зазначене рішення\~ третейського суду відповідно до вимог ч.3 ст.47 Закону України «Третейські суди» не може бути прийнято нотаріусом в якості правовстановлюючого документу для посвідчення цивільно-правової угоди про відчуження нерухомого майна. Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів, крім того, \~підставою набуття права власності є спадкування майна. Стаття 392 цього ж Кодексу передбачає, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається або оспорюється іншою особою. Відповідно до ст.1299 ЦК України право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації. Відповідно до ч.3 ст. 55 Закону України «Про третейські суди», в редакції, яка діяла станом на 29 жовтня 2005 року, виконання рішення\~ третейського\~ суду,\~ якщо\~ воно\~\~ потребує вчинення\~\~ дій\~\~ органами\~\~ державної\~ влади,\~ органами\~ місцевого самоврядування та їх службовими\~ особами,\~ здійснюється\~ за\~ умови видачі компетентним судом виконавчого документа. Відповідно до ст.56 Закону, в редакції, чинній на час винесення рішення третейським судом 29 жовтня 2005 року, заява про\~ видачу виконавчого документа може бути подана до компетентного суду протягом трьох років з\~ дня\~ прийняття рішення третейським судом. Така заява підлягає розгляду компетентним судом протягом 15 днів з дня її надходження до суду.\~ Про час\~ та місце розгляду\~ заяви\~ повідомляються сторони,\~ проте\~ неявка сторін чи однієї із сторін не є перешкодою для судового розгляду заяви. При розгляді\~\~ заяви\~\~ про\~\~ видачу виконавчого\~\~ документа компетентний\~ суд\~ повинен\~ витребувати\~ справу з постійно діючого третейського суду,\~ в якому зберігається\~ справа,\~ яка\~ має\~ бути направлена\~ до\~ компетентного\~ суду протягом п'яти днів від дня надходження вимоги.\~ У такому випадку строк\~ вирішення\~ заяви\~ про видачу виконавчого документа продовжується до одного місяця. Ухвала про\~\~ видачу виконавчого\~\~ документа\~\~ направляється сторонам протягом п'яти днів з дня її прийняття. Сторона, на користь якої виданий виконавчий документ, одержує його безпосередньо у компетентному суді. Після розгляду компетентним\~ судом\~\~ заяви\~\~ про\~\~ видачу виконавчого\~ документа\~ справа\~ підлягає поверненню\~ до\~ постійно діючого третейського суду. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» підставою для реєстрації права власності є рішення суду відносно прав на нерухоме майно. З огляду на викладене вище, оцінивши\~зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку щодо доведеності позовних вимог та вважає за можливе визнати за позивачем [PERSON] в порядку спадкування за законом майнове право, а саме: право власності на 1/3 частину будинку №79 по вул. Шевченка у м.Кропивницькому (м.Кіровограді) після смерті спадкодавця [PERSON], яка померла 10 листопада 2015 року. Відповідно до ст.88 ЦПК України судові витрати по справі, понесені позивачем, які складаються з судового збору в розмірі 640 грн. 00 коп., залишити по фактично понесеним позивачем. \~На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved