Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом до відповідача [PERSON], в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON], який було зареєстровано 11 червня 2015 року у Кіровському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, актовий запис № 311;стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання малолітньої дитини сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів (заробітку) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову позивач зазначила, що 11 червня 2015 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстровано у Кіровському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління, про що складено відповідний актовий запис № 311. Від шлюбу мають малолітню дитину сина [PERSON], 15 липня 2016 року. Крім того, зазначила, що останнім часом спільне життя з відповідачем не склалося через протилежність поглядів на сімейне життя, ведення спільного господарства та виховання дитини, між ними перестало існувати взаєморозуміння, відсутній достатній рівень довіри та впевненості, у звязку з чим вони припинили шлюбні стосунки, підґрунтя до порозуміння та відчуття любові та поваги один до одного втрачені. Вважає, що шлюб із відповідачем носить формальний характер, подальше його збереження та примирення неможливі. Окрім того, позивач зазначила, що дитина [PERSON] проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні, відповідач, в свою чергу, належним чином участі у вихованні та забезпеченні дитини не приймає, у звязку з чим є необхідним стягувати з останнього аліменти у примусовому порядку. Позивач [PERSON] в судове засідання подала заяву за вх. № 27071 від 10.11.2017 року про розгляд справи за її відсутності, в якій також зазначила, що позовні вимоги про розірвання шлюбу та стягнення аліментів підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON]в судове не зявився, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, в поряду ч. 5 ст. 74 ЦПК України, шляхом направлення судової повістки за адресою його фактичного місця проживання, яка отримана відповідачем 11.10.2017 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, причини неявки не відомі, заяви, клопотання відсутні. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, не суперечать законодавству, яке регулює сімейні правовідносини, а тому підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що сторони зареєстрували шлюб 11 червня 2015 року у Кіровському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис № 311, та 11 червня 2015 року видано свідоцтво про шлюб серії І-ОЛ № 086511. Також встановлено, що від шлюбу сторони мають малолітню дитину сина [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження серії І-ОЛ № 194321, видане Фортечним районним у місті Кіровограді відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, про що складено відповідний актовий запис № 162. Батьками дитини [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження зазначені в графі «мати» - [PERSON], в графі «батько» - [PERSON]. Сімейні стосунки між подружжям не склалися, як зазначено в позові, у звязку із втратою взаєморозуміння, почуття любові та поваги один до одного, а також у звязку з протилежними поглядами на сімейне життя, ведення спільного господарства, виховання дитини, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. За вказаних обставин подальше спільне життя і збереження шлюбу сторін суперечить інтересам подружжя. Відповідно до ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За викладених обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини предявлення позову про розірвання шлюбу, волевиявлення позивача припинити шлюбні відносини, про що свідчать надані суду заяви сторін, враховуючи також ту обставину, що рішення позивача про розірвання шлюбу та предявлення з цього приводу позову до суду прийнято з усвідомленням нею його наслідків, виходячи при цьому також з відсутності у взаєминах сторін морально-правової основи шлюбу, до якої належать почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги, підтримки та піклування, взаєморозуміння, суд дійшов висновку про те, що шлюб між сторонами носить суто формальний характер, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті права сторін, а також права їх малолітньої дитини, в звязку з чим позовні вимоги позивача в частині розірвання шлюбу є доведеними, та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, причому відповідно до ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Згідно з ч. 1 ст. 183, ч. 1 ст. 184 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Більш того, відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. На підставі вищевикладеного, враховуючи, що обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька, при цьому, припинення фактичних шлюбних відносин між батьками, а так само проживання їх окремо від дитини, - не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від виконання обовязків щодо останніх, приймаючи до уваги, що дитина знаходиться на утриманні позивача, при цьому, судом під час розгляду справи не встановлено наявності у платника аліментів інших дітей, непрацездатних осіб, батьків, виконавчих листів, за якими б проводилися стягнення, не можливості сплачувати аліменти, а також інших обставин, визначених ст.182 СК України, які мають прийматися судом до уваги при розгляді питання про стягнення аліментів, приймаючи також до уваги що, відповідач є молодою, здоровою, працездатною особою, на підставі чого суд вважає, що позовні вимоги позивача в частині стягнення аліментів з відповідача на утримання малолітньої дитини сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів (заробітку) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, обґрунтовані, ґрунтуються на вимогах закону, в звязку з чим підлягають задоволенню. Згідно з п.1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в частині суми платежу за один місяць. Крім того, відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати, у разі, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, при цьому, враховуючи позицію позивача, судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп., понесений позивачем за подання позовної вимоги про розірвання шлюбу залишити по фактично понесеним позивачем, та на користь держави підлягає стягненню з відповідача судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп. в частині вирішення позовних вимог про стягнення аліментів, враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору при поданні до суду позовної заяви про стягнення аліментів. Відповідно до ст.ст. 110, 112, 180, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved