overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом посилаючись на ті обставини, що 15.09.2007 року зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] . Оскільки сімейне життя не склалося, внаслідок чого виникали суперечки, почуття кохання та поваги втрачені, вважає, що сім`я розпалася. Сімейно-шлюбні відносини відновлювати не має наміру, просить шлюб розірвати. Позивач підтримала позов, просила його задовольнити. Відповідач з позовом погодився. Відповідно до ст.200 ч.3 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав. Згідно із ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що мають істотне значення. Судом встановлено, шлюб між сторонами зареєстрований 15 вересня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції в м.Одесі актовий запис №883. Позивач втратила почуття поваги та кохання до відповідача, сімейно-шлюбні стосунки не підтримує та відновлювати їх не має наміру. Подальше сумісне мешкання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, тому суд вважає необхідним шлюб розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом посилаючись на ті обставини, що 3.03.2015 року зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] . Оскільки сімейне життя не склалося, внаслідок чого виникали суперечки, почуття кохання та поваги втрачені, вважає, що сім`я розпалася. Сімейно-шлюбні відносини відновлювати не має наміру, просить шлюб розірвати. Позивач підтримала позов, просила його задовольнити. Відповідач з позовом погодився. Відповідно до ст.200 ч.3 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав. Згідно із ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що мають істотне значення. Судом встановлено, шлюб між сторонами зареєстрований 3 березня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції актовий запис №282. Позивач втратила почуття поваги та кохання до відповідача, сімейно-шлюбні стосунки не підтримує та відновлювати їх не має наміру. Подальше сумісне мешкання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, тому суд вважає необхідним шлюб розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом та просить стягунути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/2 частини частини з усіх видів його заробітку до досягнення дітьми повноліття. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 15.07.2000 року. Від даного шлюбу у них народилося пятеро дітей: дочка [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], та дочка [PERSON], [INFO], які знаходяться повністю на її утриманні. Відповідач жодної матеріальної допомоги на утримання дітей не надає та фактично ухиляється від обовязків щодо їх утримання, а тому вона змушена звернутися до суду із позовом про стягнення аліментів з відповідача. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов пітримала, покликаючись на викладені в позовній заяві обставини. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав повністю. Суд проаналізувавши матеріали справи, пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі в їх сукупності, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі із 15 липня 2000 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.2). Від даного шлюбу у сторін народилося пятеро дітей: дочка [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про їх народження (а.с.3-7). В судовому засіданні встановлено, що діти проживають разом з батьками в с. Гірне Стрийського району Львівської області та знаходяться на повному утриманні позивачки, оскільки відповідач матеріальної допомоги на їх утримання в добровільному порядку не надає. Згідно з ч. 1\~ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 1\~ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до\~ст. 200 СК України\~суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів, зазначених у\~статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Враховуючи обставини справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 3\~ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 487,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх доходів відповідача щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду та до досягнення дитиною повноліття. Свою заяву позивач пояснює тим, що вона перебуває в шлюбі з відповідачем по справі. Від даного шлюбу у них народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Відповідач практично не надає їй матеріальної допомоги на утримання дитини. Відповідач працює у державній пожежно-рятувальній частині м. Золотоноша, отримує заробітну плату, тобто має дохід, інших аліментних платежів не має, тому має реальну можливість сплачувати аліменти своїй дитині. Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, проте в ухвалі про відкриття спрощеного позовного провадження відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву та роз`яснено право подати заяву із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Від відповідача на адресу суду відзив у встановлені строки на позовну заяву не надходив, заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження не подано. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши надані позивачем письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 11.01.2018 р., [PERSON] народилася [INFO] та її батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] . За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач порушив вимоги ст. 180 СК України - усунувся від свого обов`язку по утриманню дитини до досягнення нею повноліття, тому з нього належить стягнути на користь позивача аліменти на утримання їх неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вимоги ст. 430 ЦПК України належить допустити негайне виконання рішення суду в межах стягнення платежу за 1 місяць. Суд, задовольняючи позов, стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 768,40 грн., від якого при подачі заяви була звільнена позивачка.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом у якому прохала суд стягувати з відповідача [PERSON] аліменти на свою користь на утримання сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн. щомісячно до досягнення сином повноліття. Свої вимоги мотивувала тим, що від фактичних стосунків з відповідачем в них народився син [PERSON], батько якого є відповідач. Останній працює неофіційно, отримує дохід, але матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча зобов'язаний утримувати дитину. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала і прохала їх задовольнити. Відповідач позовні вимоги визнав. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позовних вимог. Згідно свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], його матір'ю є [PERSON], а батьком [PERSON] (а.с.4). З довідки виконавчого комітету Роменської міської Ради вбачається, що неповнолітній [PERSON], [INFO], проживає з матір'ю [PERSON] (а.с. 5). Відповідач, який є батьком дитини, проживає окремо, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, у зв'язку із чим позивач і звернулася до суду. Наведене свідчить, що між сторонами склалися спірні сімейні правовідносини з приводу утримання дитини. Ці правовідносини регулюються ст. ст. 180, 182, 184, Сімейного кодексу України. Частина 1 ст. 180 СК України передбачає обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» з 01 травня 2016 року прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років складає 1228 гривень. Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст. 367 ч.1 п.1 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за 1 місяць. Крім того, згідно вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом, який згодом уточнила, до відповідача [PERSON] . Враховуючи, що виготовлення повного тексту рішення вимагає значного часу, суд відповідно до вимог ч.6 ст.259 ЦПК України проголошує лише його вступну та резолютивну частини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із вказаною позовною заявою, в обґрунтування своїх вимог зазначила, що 02 серпня 2014 року помер її батько [PERSON], після смерті якого залишилася спадщина у вигляді житлового будинку №77, що знаходиться по вул.Шевченка в с.Тарасівка Житомирського району, Житомирської області. В оформленні права власності після померлого [PERSON] позивачу в нотаріальній конторі було відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на нерухоме майно, що стало підставою для звернення позивача до суду. В судове засідання позивач не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала повністю та просила його задовольнити з підстав зазначених в позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Житомирського району в судове засідання не зявився, подав до суду заяви про розгляд справи у його відсутність, обставини зазначені в позові визнав. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, подав до суду лист про розгляд справи у його відсутність, при вирішенні питання покладаються на розсуд суду. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Таким чином, участь особи в судовому засіданні є її обов'язком, від якого особа за її клопотанням може бути звільнена судом. За наявності такого клопотання суд не вправі відкладати розгляд справи у зв'язку із неявкою цієї особи до суду. З огляду на зазначене суд не вбачає перешкод у судовому розгляді справи. Суд оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 02 серпня 2014 року в с.Тарасівка, Житомирського району, Житомирської області помер [PERSON], про що в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за №18. Позивач, дочка померлого [PERSON], яка прийняла спадщину за заповітом, оформити право власності на спадкове майно у вигляді житлового будинку №77, що знаходиться по вул.Шевченка в с.Тарасівка Житомирського району, Житомирської області в нотаріальній конторі не може у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на нерухоме майно. Право позивача на спадкове майно підтверджуються наданими доказами, а саме: свідоцтвом про смерть [PERSON] (а.с.6), копією заповіту (а.с.7), копією свідоцтв про народження та одруження позивача (а.с.9-10), довідкою виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Житомирського району (а.с.12), копією технічного паспорту на житловий будинок (а.с.14-15), копією державного акту на право приватної власності на землю (а.с.16), постановою нотаріуса від 25 лютого 2015 року №91/02-31 про відмову [PERSON] у видачі на її ім'я свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно (а.с.11). Судом встановлено, що між сторонами діють цивільні правовідносини, а також те, що спір між сторонами врегульовано при судовому розгляді справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із вказаною позовною заявою, в обґрунтування своїх вимог зазначила, що 04 березня 2008 року померла [PERSON], після смерті якої залишилася спадщина, яку за заповітом фактично прийняв чоловік позивача [PERSON] та [PERSON], проте оформити свої спадкові права [PERSON] не встиг, так як помер 15 березня 2014 року. В оформленні права власності після померлого чоловіка [PERSON] позивачу в нотаріальній конторі було відмовлено у звязку з відсутністю державної реєстрації права власності на земельну ділянку, що стало підставою для звернення позивача до суду. В судове засідання позивач не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала повністю та просила його задовольнити з підстав зазначених в позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнав повністю. Представник третьої особи третьої Житомирської держнотконтори та [PERSON] в судове засідання не зявилися, подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, при вирішенні справи покладаються на розсуд суду. В зв'язку з неявкою в судове засідання сторін розгляд справи проводиться відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України. З огляду на зазначене суд не вбачає перешкод у судовому розгляді справи. Суд оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 04 березня 2008 року померла [PERSON]. 1/2 частину спадщини після померлої прийняв її син [PERSON], який свої спадкові права при житті не оформив та 15 березня 2014 року помер. Позивач, яка прийняла спадщину за законом після чоловіка [PERSON], оформити право власності на спадкове майно у вигляді 1/2 частини земельної ділянки площею 1,5261 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Глибочицької сільської ради Житомирського району Житомирської області в нотаріальній конторі не може у звязку з відсутністю державної реєстрації права власності на земельну ділянку. Право позивача на спадкове майно підтверджуються наданими доказами, а саме: свідоцтвом про смерть [PERSON] (а.с.4), свідоцтвом про одруження (а.с.5), державним актом на право власності на земельну ділянку (а.с.6), свідоцтвами про право на спадщину за законом (а.с.13-14), постановою нотаріуса №387/02-31 від 27 лютого 2015 року про відмову у вчиненні нотаріальних дій (а.с.3). Згідно ст.316 Цивільного Кодексу України, право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст.328 Цивільного Кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонено законом, зокрема і правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. Судом встановлено, що між сторонами діють цивільні правовідносини, а також те, що спір між сторонами врегульовано при судовому розгляді справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із вказаною позовною заявою, в обґрунтування своїх вимог зазначила, що 05 червня 2013 року померла її мати [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки загальною площею 2,9140 га., яка розташована на території Садківської сільської ради Житомирського району Житомирської області. В оформленні права власності після померлої [PERSON] позивачу в нотаріальній конторі було відмовлено у звязку з пропуском строку для прийняття спадщини та виправленнями в державному акті на право власності на земельну ділянку, що стало підставою для звернення позивача до суду. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала в повному обсязі з підстав зазначених в ньому. Представник відповідача подав до суду листи про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позову не заперечує. В зв'язку з неявкою в судове засідання сторін розгляд справи проводиться відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України. Відповідно до п.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на зазначене суд не вбачає перешкод у судовому розгляді справи. Суд оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 05 червня 2013 року в м.Житомирі померла [PERSON], про що в Книзі реєстрації зроблений запис за №40. Позивач, дочка померлої [PERSON], яка прийняла спадщину за заповітом, оформити право власності на спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 2,9140 га., для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Садківської сільської ради Житомирського району, Житомирської області в нотаріальній конторі не може у звязку з пропуском строку для прийняття спадщини та виправленнями в державному акті на право власності на земельну ділянку. Право позивача на спадкове майно підтверджуються наданими доказами, а саме: копією свідоцтва про смерть (а.с.3), копією свідоцтва про народження позивача (а.с.7), копією державного акту на право власності на земельну ділянку (а.с.4), копією заповіту (а.с.5), копією постанови №193/02-31 від 04 лютого 2015 року про відмову позивачу у видачі на її імя свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно (а.с.6). Згідно ст.316 Цивільного Кодексу України, право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст.328 Цивільного Кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонено законом, зокрема і правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. Судом встановлено, що між сторонами діють цивільні правовідносини, а також те, що спір між сторонами врегульовано при судовому розгляді справи.

Outcome: approved