Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Вказала, що 14 листопада 1998 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від спільного проживання неповнолітніх дітей немає. Позивач просить суд шлюб розірвати, посилаючись на те, що вони з відповідачем не зійшлися характерами, через що в сім`ї часто виникали суперечки та непорозуміння. Позивач вважає, що сім`я їхня розпалася остаточно і збережена бути не може. Сімейні стосунки припинені. Тому позивач вимушена звернутися до суду і просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] , зареєстрований 14 листопада 1998 року, після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище « [PERSON] ». Судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, позивач просила покласти на відповідача. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала суду письмову заяву, вх.№6673 від 03.11.2020, в якій просила справу розглянути без її участі. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище « [PERSON] ». Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву, вх.№6560 від 02.11.2020, в якій просив справу розглянути без його участі. Позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення. У визначений судом строк, заперечень проти розгляду справи в спрощеному порядку до суду не надходило. 20.10.2020 року ухвалою Ямпільського районного суду Вінницької області відкрито спрощене позовне провадження та призначено перше судове засідання з повідомленням сторін. З огляду на вищезазначене суд, на підставі ч.5 ст.279 ЦПК України розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідно до ч.3 ст.223 ЦПК України суд розглянув справу за відсутності сторін, на підставі наявних доказів. Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Судом встановлено такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Із копії свідоцтва про одруження, серія [NUMBER] , виданого 14.11.1998, встановлено, що 14.11.1998 [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] , яка після реєстрації шлюбу змінила прізвище на [PERSON] (а.с.8). Із паспорта громадянина України серія [NUMBER] , виданого на ім`я [PERSON] та довідки про реєстрацію місця проживання №36 від 19.10.2020, виданої виконкомом Гальжбіївської сільської ради Ямпільського району Вінницької області, встановлено, що [PERSON] , [INFO] , дійсно зареєстрований та проживає по [ADDRESS] (а.с.7, 15). Із доводів позивача, викладених у позовній заяві, встановлено, що сторони сімейних стосунків не підтримують, проживають окремо. Мір до примирення ніхто із сторін не приймав. Не бажають подальшого спільного життя. Відповідно до ст.ст.110, 112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінюючи усі докази, суд вважає встановленим, що поновлення сімейних відносин та збереження сім`ї стали неможливими, подальше спільне життя подружжя суперечить їхнім інтересам, сторони не мають наміру підтримувати сімейні стосунки, що має істотне значення, а тому позовні вимоги є обґрунтованими і суд має підстави для розірвання шлюбу між сторонами. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як вбачається із копії свідоцтва про одруження, серія [NUMBER] , виданого 14.11.1998, позивач після державної реєстрації шлюбу своє прізвище « [PERSON] » змінила на прізвище чоловіка « [PERSON] ». Позивач заявила вимогу про залишення їй прізвища « [PERSON] ». Враховуючи вказані обставини, суд має підстави після розірвання шлюбу залишити позивачеві [PERSON] прізвище « [PERSON] ». Оскільки позовні вимоги позивача задоволені повністю, судові витрати, понесені позивачем і документально підтверджені квитанцією №61 від 06.10.2020, за правилами ст.141 ч.1 ЦПК України покладаються на відповідача у розмірі, встановленому п.п.3 п.1 ч.2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір», у сумі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 (вісімдесят) копійок.

Outcome: approved