Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обгрунтування поданого позову покликається на те, що 14.12.2002 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстрований у відділі реєстрації актів громадянського стану Шевченківського районного управління юстиції у м.Львові, вктовий запис № 389 від 14.12.2002 р. Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON] Маряну Гергіївну, [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивач, зазначає, що вже два роки шлюбні відносини з відповідачем фактично припинилися, стосунки між ними погіршились, проживають окремо та не ведуть спільного господарства. Вважає, що збереження сім'ї є недоцільним та неможливим, подальше збереження шлюбу між сторонами суперечитиме їхнім інтересам, інтересам дітей, тому шлюб підлягає розірванню. Позивач у судове засідання не зявилася, оскільки подала заяву, в якій просила суд проводити розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю та просить такі задовольнити. Окрім цього, просила суд залишити за нею прізвище «Юрєва». Відповідач у судове засідання не зявився, оскільки подав заяву, в якій просив суд проводити розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги не заперечує, та просить їх задовольнити. У даній справі заходи забезпечення доказів та забезпечення позову судом не застосовувалися. Провадження у справі ухвалою суду не зупинялося, а тому не було підстав для його поновлення. Вивчивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. У відповідності до положень ч.2 ст.104, ч.3 ст.105, ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд встановив, що 14 грудня 2002 року між [PERSON] та [PERSON]було укладено шлюб, який був зареєстрований у відділі реєстрації актів громадянського стану Шевченківського районного управління юстиції у м.Львові, актовий запис № 389 від 14.12.2002 р. , що стверджується свідоцтвом про одруження серії І-СГ №127247. /а.с.3/ У шлюбі у [PERSON] та [PERSON] народилися: дочка [PERSON] Маряна Гергіївна, [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-СГ №294209 та син [PERSON], [INFO]що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-СГ №254207 /а.с.7/. Як вбачається із змісту позовної заяви, шлюбні відносини між [PERSON] та [PERSON]припинені, спільного господарства не ведуть. Майнових спорів між ними немає. Як розяснено у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя №11 від 21.12.2007 р., проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Проаналізувавши вищенаведене та те, що сторони подружніх відносин не підтримують, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, суперечить інтересам сторін, суд доходить висновку, що позов слід задовольнити. Крім цього, відповідно до ст.113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд вважає за можливе залишити за [PERSON]прізвище «Юрєва», яке остання змінила у зв'язку з реєстрацією шлюбу.

Outcome: approved