Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до ФОП [PERSON] про захист прав споживачів, припинення договору про надання послуг та стягнення збитків посилаючись на наступні обставини. 17 серпня 2012 року між позивачем та ФОП [PERSON] був укладений договір про надання послуг по будівництву та монтажу. Відповідно до п.1.1 договору № 22 про надання послуг по будівництву та монтажу від 17.08.2012 р. відповідач зобов»язується побудувати сарай розміром 5х3 м (15 м 2) та провести всі належні роботи з монтажу будинку на території позивача . Відповідно до п.1.2 договору № 22 про надання послуг по будівництву та монтажу від 17.08.2012 р. позивач зобов»язується прийняти надані послуги відповідача та сплатити за них на умовах цього договору. Відповідно до п.3.1 договору № 22 про надання послуг по будівництву та монтажу від 17.08.2012 р. ціна виконання усіх робіт за цим договором становить 26\~500 грн.00 коп. Відповідно до п.4.1 договору № 22 про надання послуг по будівництву та монтажу від 17.08.2012 р. у випадку порушення своїх зобов»язань за цим договором сторони несуть відповідальність визначену цим договором та чинним законодавством. Порушенням зобов»язання є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов»язань. Згідно квитанцій № 11703.819.1 від 06.11.2012 р. № 12372.164.3 від 24.09.2012 р. позивач сплатила відповідачу 10\~000 грн. В подальшому відповідач умови договору не виконав, кошти сплачені позивачем не повертає. Посилаючись на вищевикладене та норми закону, позивач просила суд: визнати догорів № 22 про надання послуг по будівництву та монтажу від 17.08.2012 р. припиненим. Стягнути з ФОП [PERSON] на її користь збитки в сумі 10000 грн., пеню в сумі 3455 грн.00 коп., індекс інфляції 12\~900,00 грн., а всього 26\~355,28 грн. В судове засідання позивач не з»явилася. Звернулась до суду із заявою про слухання справи у його відсутність. Позов підтримала, просила суд задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з»явився. Повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі. За згодою позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі, з таких підстав. Судом встановлено, що 17 серпня 2012 року між позивачем та ФОП [PERSON] був укладений договір про надання послуг по будівництву та монтажу. Відповідно до п.1.1 договору № 22 про надання послуг по будівництву та монтажу від 17.08.2012 р. відповідач зобов»язується побудувати сарай розміром 5Х3 м (15 м 2) та провести всі належні роботи з монтажу будинку на території позивача . Відповідно до п.1.2 договору № 22 про надання послуг по будівництву та монтажу від 17.08.2012 р. позивач зобов»язується прийняти надані послуги відповідача та сплатити за них на умовах цього договору. Відповідно до п.3.1 договору № 22 про надання послуг по будівництву та монтажу від 17.08.2012 р. ціна виконання усіх робіт за цим договором становить 26\~500 грн.00 коп. Відповідно до п.4.1 договору № 22 про надання послуг по будівництву та монтажу від 17.08.2012 р. у випадку порушення своїх зобов»язань за цим договором сторони несуть відповідальність визначену цим договором та чинним законодавством. Порушенням зобов»язання є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов»язань. Згідно з ст.ст.\~526,\~527,\~530 ЦК України\~зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як вбачається з метеріалів справи позивачем було сплачено кошти в сумі 10\~000,00 грн. згідно квитанцій № 11703.819.1 від 06.11.2012р. та № 12372.164.3 від 24.09.2012 р. За таких обставин вбачається, що позивач свої зобов'язання щодо внесення коштів за договором виконав. Однак відповідач в свою чергу умови договору не виконав, кошти сплачені позивачем не повертає. Відповідно до ст.ст.\~629,\~638\~\~ЦК України\~договір є обов'язковим для виконання сторонами.\~ Ст. 611 цього кодексу\~встановлено, що у разі порушення зобов'язання\~\~настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно зі\~ст. 614 ЦК України\~особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено законом або договором. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. У\~ст. 901 ЦК України\~визначено, що\~за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання. За правилами ч. 1\~ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. З огляду на ч. 1\~ст. 904 ЦК України\~за договором про безоплатне надання послуг замовник зобов'язаний відшкодувати виконавцеві усі фактичні витрати, необхідні для виконання договору. У відповідності до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3)\~припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5)\~примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7)\~припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9)\~відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п'ятої статті 13 цього Кодексу. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно п. 2 Постанови Пленуму Верховного [PERSON] України № 5 від 12.04.1996 р. «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» до відносин, які регулюються Законом України «Про захист прав споживачів» належать, зокрема, ті, що виникають із договорів про надання фінансово - кредитних послуг для задоволення власних побутових потреб громадян (у тому числі про надання кредитів, відкриття й ведення рахунків, проведення розрахункових операцій, приймання і зберігання цінних паперів, надання консультаційних послуг). Відповідно до ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника; продукція - будь-які виріб товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб. Пунктом 13 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» визначається: належна якість товару, роботи або послуги - властивість продукції, яка відповідає вимогам, встановленим для цієї категорії продукції у нормативно-правових актах і нормативних і:ментах, та умовам договору із споживачем. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі мають право на належну якість обслуговування. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Також слід зазначити, що грошові кошти позивача є її власністю, якою він відповідно до ст.319 ЦК України має право вільно розпоряджатися, зокрема, отримати одночасно всі кошти, а Кредитна Спілка згідно ст..1066 ЦК України не має права його обмежити в цьому. Згідно ст..41 Конституції країни, кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Згідно ст..64 Конституції України, прав і свободи людини й громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Отже, суд, оцінюючи докази в їх сукупності, дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність вимог позивача, оскільки вони відповідають вимогам ст.57-59 ЦПК України. У відповідності до ст. 88 ЦПК України судові витрати суд покладає на відповідача. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved