Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача Томаківської селищної ради Томаківського району Дніпропетровської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . \~ \~ \~ \~Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що нею, 18 вересня 2020 року, за місцем її проживання від листоноші отримано конверт з листом від виконавчого комітету Томаківської селищної ради, зі змісту якого слідувало, що [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , та після своєї смерті залишила заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Кисличуватської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області від 26.08.2005 року, зареєстрований в реєстрі за № 166, яким заповідала належне їй майно, яке складається з житлового будинку та присадибної земельної ділянки, які розташовані за адресою: [ADDRESS] , їй, [PERSON] . Звернувшись\~до посадових осіб Кисличуватської сільської ради, Томаківського району Дніпропетровської області, вона з`ясувала, що дійсно, [PERSON] , склала на її ім`я заповіт, при цьому їй в сільській раді було видано дублікат, що має силу оригіналу, зазначеного заповіту. Відповідно, з цього дня їй стало відомо про наявність зазначеного заповіту.\~ Після чого вона звернулася до відділу реєстрації актів цивільного стану та,\~18 вересня 2020\~ року, отримала повторне свідоцтво про смерть [PERSON] серії [NUMBER] . Після отримання свідоцтва про смерть вона отримала довідку про реєстрацію місця проживання спадкодавця [PERSON] за вих. 15/04-3378 від 22.09.2020 року, з якої вбачається, що остання, до дня смерті, була зареєстрована та проживала в м.Марганець. Позивач зазначає, що вона звернулася до приватного нотаріуса Марганецького міського нотаріального округу Дніпропетровської області з заявою про прийняття спадщини, однак, так як [PERSON] померла ще в 2006 році, то нею, відповідно, пропущено строки для прийняття спадщини, передбачені ч. 1 ст. 1270 ЦК, а саме шість місяців від моменту відкриття спадщини. У зв`язку з чим,\~роз`ясненням від 25.09.2020 року, нотаріус відмовив їй в видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на зазначене нерухоме майно та рекомендував звернутися до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Позивач вважає, що строк для прийняття спадщини пропущено нею з поважних, не залежних від її волі та волевиявлення причин, а саме:\~про наявність заповіту їй стало відомо тільки 18 вересня 2020 року, відповідно не маючи інформації про наявність заповіту та відкриття спадщини вона не мала можливості та підстав, відповідно до вимог діючого законодавства, подати заяву про прийняття спадщини. Позивач зазначає, що саме через бездіяльність зазначених посадових осіб вона пропустила шестимісячний строк для прийняття спадщини. \~ \~ \~ \~Представник позивача подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності та за відсутності позивача, при цьому позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, але подав до суду також письмову заяву про розгляд справи за відсутності представника відповідача, при цьому просить суд ухвалити рішення на розсуд суду, відзив на позов не подано. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані позивачем докази в їх сукупності, суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню, так як знайшов своє підтвердження матеріалами справи, що підтверджують вказані факти та викладені правовідносини. Зі свідоцтва про смерть спадкодавця [PERSON] / серії [NUMBER] , виданого повторно 18.09.2020 відділом ДРАЦС по Томаківському району та місту Марганцю Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с.09), вбачається, що остання дійсно померла [INFO] . Судом встановлено, що позивачем 18 вересня 2020 року, за місцем її проживання, отримано конверт з листом від виконавчого комітету Томаківської селищної ради, зі змісту якого слідувало, що [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , та після своєї смерті залишила заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Кисличуватської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області від 26.08.2005 року, зареєстрований в реєстрі за № 166, яким заповідала належне їй майно, яке складається з житлового будинку та присадибної земельної ділянки, які розташовані за адресою: [ADDRESS] , їй, [PERSON] (а.с.10-11). Позивачу в сільській раді було видано дублікат, що має силу оригіналу, зазначеного заповіту (а.с.12). Відповідно, з цього дня позивачу стало відомо про наявність зазначеного заповіту. Після отримання свідоцтва про смерть вона отримала довідку про реєстрацію місця проживання спадкодавця [PERSON] за вих. 15/04-3378 від 22.09.2020 року, з якої вбачається, що остання, до дня смерті, була зареєстрована та проживала в м.Марганець (а.с.13). Приватний нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на зазначене нерухоме майно, оскільки нею пропущено строки для прийняття спадщини, передбачені ч. 1 ст. 1270 ЦК України, а саме шість місяців від моменту відкриття спадщини, що підтверджується роз`ясненням від 25.09.2020 року (а.с.14). Крім того, з повідомлення приватного нотаріуса Марганецького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Дряблової Н.Ф. від 20.10.2020 № 235/01-16 та з інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №62124852 від 20.10.2020 вбачається, що після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилась. Виконком Томаківської селищної ради Томаківського району Дніпропетровскої області за вих. 05-19/399-КС від 25.09.2020 року (а.с.16) надав довідку, зі змісту якої слідує, що житловий будинок та присадибна земельна ділянка, які розташовані за адресою: [ADDRESS] , належать [PERSON] . Відповідно до пункту 188 Розділу 20 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 року №20/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 283/8882, яка діяла на час відкриття спадщини (виникнення спірних правовідносин), Нотаріус, який одержав від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язаний повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких йому відоме. Нотаріус може також зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі. Позивач вважає, що строк для прийняття спадщини пропущено нею з поважних, не залежних від її волі та волевиявлення причин, а саме: про наявність заповіту їй стало відомо тільки 18 вересня 2020 року, відповідно не маючи інформації про наявність заповіту та відкриття спадщини вона не мала можливості та підстав, відповідно до вимог діючого законодавства, подати заяву про прийняття спадщини. Згідно правової позиції Верхового Суду України, у справі № 681/203/17-ц від 17 жовтня 2018 року, в висновках щодо застосування норм права, зазначено наступне. Згідно зі статтею 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Відповідно до статті 63 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі. Згідно з пунктами 2.2 та 3.2 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 282/20595, при заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту. Щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус роз`яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття. Гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд включає в себе принцип доступу до суду, ефективність якого обумовлюється тим, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду за вирішенням певного питання, і що держава не повинна чинити правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права. Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Необхідність нотаріусом вчинити дії для повідомлення спадкоємця про відкриття спадщини, здійснити виклик спадкоємця за заповітом, у тому числі шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі відповідає правовому висновку Верховного Суду України викладеному у постанові від 06 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17. Згідно ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. Тобто судом встановлено, що відповідно до зазначених вимог законодавства, з часу відкриття спадщини і до 18 вересня 2020 року, не вчинено посадовими особами органу місцевого самоврядування та нотаріусом дій для повідомлення позивача про відкриття спадщини, не здійснювалося виклику позивача як спадкоємця за заповітом, у тому числі шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі, не роз`яснено право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття що свідчило б про належне сприяння для здійснення особистого розпорядження спадкодавця. Суд вважає доцільним для позивача визначити такий строк для звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, тривалістю три місяці з моменту набрання рішенням законної сили. Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач просить судовий збір не стягувати на свою користь з відповідача. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного, та

Outcome: approved