Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до Новосільської сільської ради Підволочиського району Тернопільської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями [ADDRESS] Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилалася на те, що вказане будинковолодіння належало колгоспному двору, що складався з трьох членів, головою якого була її мати [PERSON], разом з якою проживали: [PERSON] - син, та вона [PERSON] (невістка). 05 березня 2007 року [PERSON] склала заповіт згідно якого заповіла позивачу належний їй на праві власності житловий будинок та інше майно. Чоловік позивача - [PERSON] помер [INFO]. Однак при зверненні до Підволочиської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину нотаріусом їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів на належну спадкодавцеві частку житлового будинку [ADDRESS] З огляду на вказане, з врахуванням того, що її чоловік [PERSON] помер і вона має право за законом на його часту у будинковолодінні, просить визнати за нею право власності на вищезазначений житловий будинок з господарськими будівлями. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала, дала пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві. Представник Новосілківської сільської ради, який був повідомлені про день і час слухання справи в дане судове засідання не з'явився, подав письмову заяву в якій просить справу вирішувати у його відсутності, позов задовольнити, а тому суд вважає за можливе справу вирішити в даному судовому засіданні на підставі наявних у справі доказів, а позов таким, що підлягає до задоволення, виходячи з таких міркувань. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 06 квітня 2015 року виконавчим комітетом Новосілківської сільської ради Підволочиського району Тернопільської області, [INFO] померла [PERSON]. 05 березня 2007 року за реєстровим записом №15 секретарем Новосілківської сільської ради Підволочиського району Тернопільської області [PERSON] було посвідчено заповіт [PERSON], [INFO], що народилася в с. Старий Скалат Підволочиського району, ідентифікаційний код [NUMBER], що постійно мешкала в с. Новосілка Підволочиського району, відповідно до якого остання на випадок своєї смерті зробила наступне заповітне розпорядження: житловий будинок в с. Новосілка з надвірними будівлями та спорудами по [ADDRESS], усі грошові заощадження у відповідних банківських установах заповіла в користь [PERSON], [INFO]. Заповіт на день смерті заповідача не змінений і не скасований. Таким чином позивач [PERSON] являється спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON]. З довідки №416 від 05 жовтня 2015 року, виданої виконкомом Новосілківської сільської ради Підволочиського району Тернопільської області, вбачається, що на день смерті [PERSON], яка померла [INFO], та 6 місяців потому, разом з нею в житловому будинку [ADDRESS] разом з нею були зареєстровані [PERSON] - невістка, [INFO] та [PERSON] - співжитель, [INFO]. Таким чином позивач [PERSON] спадщину після смерті [PERSON] прийняла відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Згідно технічного паспорту на житловий будинок індивідуального житлового фонду від 01.10.2015 р., довідки про технічний опис об'єкта нерухомого майна №85 від 01.10.2015 року, виданих БТІ Підволочиського району, та свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 26.11.1991 р. виданого на підставі рішення виконкому Староскалатської сільської ради народних депутатів №б/н від 26 листопада 1991 року, записаного в реєстрову книгу №2 стор.75 за реєстровим №184, власником будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресою [ADDRESS] значиться [PERSON]. В свідоцтві зазначено що житловий будинок належить колгоспному двору, який складається з трьох членів. З архівної довідки №375/36 від 13 серпня 2015 року вбачається, що по документах архівного фонду «Новосілківська сільська рада» у погосподарській книзі Новосілківської сільської ради станом на 1991 рік значиться господарство [PERSON] - 1926 р.н. - голова сім'ї, разом з якою проживали [PERSON] - 1947 р.н. - син; [PERSON] - 1946 р.н. - невістка. Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР,- майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності, а згідно ст. 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Згідно п. а ч. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 02 січня 2007 року Новосілківською сільською радою Підволочиського району Тернопільської області, [INFO] помер [PERSON]. Померлий [INFO] [PERSON] являвся чоловіком позивача [PERSON], що вбачається із свідоцтва про одруження серія [NUMBER], виданого 01 липня 1972 року Староскалатською сільською радою Підволочиського району Тернопільської області. Таким чином позивач [PERSON] являється спадкоємцем за законом після смерті чоловіка [PERSON], померлого [INFO]. Однією із підстав припинення права власності є смерть власника (п. 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Підволочиської державної нотаріальної контори від 06 жовтня 2015 року №719/02-31 позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок [ADDRESS] після смерті [PERSON], яка померла [INFO], по причині відсутності правовстановлюючого документу щодо належності цього майна спадкодавцеві. Таким чином позивач [PERSON] стала власником цілого житлового будинку з господарськими будівлями [ADDRESS] однак через відсутність правовстановлюючих документів не може оформити право власності на своє ім'я, що свідчить про порушення її прав, які підлягають судовому захисту. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Так, відповідно до вимог ч. 1 ст. 15 та ст. 392 ЦК України - кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його невизнання або оспорювання, а власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це майно оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи наведене,

Outcome: approved