Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому посилається на те, що 25.05.2020 року після звільнення у зв`язку з власним бажанням з ПАТ «Завод «Маяк» їй не було виплачено заборгованість по заробітній платі у загальному розмірі 62 940,50 грн. Просить стягнути вказану суму заборгованості, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з дня звільнення і до ухвалення рішення в даній справі. 10.11.2020 року судом отримано відзив відповідача щодо позову, в якому відповідач визнає позовні вимоги частково, визнав позовні вимоги щодо стягнення заборгованості по заробітній платі у розмірі 62 940,50 грн та заперечив щодо вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, оскільки на рахунки Акціонерного товариства «Завод «Маяк» накладено арешт, внаслідок чого відповідач в день звільнення позивачки не мав можливості провести вказаний розрахунок. 20.11.2020 року від позивачки надійшла відповідь на відзив, в якому позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, зазначила, що відсутність коштів у роботодавця для виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні не звільняє його від обов`язку щодо проведення такого розрахунку. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Після звільнення [PERSON] 25.05.2020 року з АТ «Завод «Маяк» роботодавцем не проведено розрахунок по заробітній платі. Станом на дату звільнення невиплачена [PERSON] заборгованість по заробітній платі складає 62 940,50 грн. Частиною 1 ст. 94 КЗпП України визначено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. За приписами ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення працівником вимоги про розрахунок. Згідно зі статтею 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Враховуючи вказані вимоги чинного законодавства, суд вважає правильним задовольнити позовні вимоги позивачки щодо стягнення невиплаченої заробітної плати у розмірі, що зазначений вище. Розрахунок розміру середнього заробітку за час затримки розрахунку за період з моменту звільнення позивачки і по 07.12.2020 року, про що просить позивач, має бути здійснений у відповідності з вимогами Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 р. № 100. Середньоденна заробітна плата за останні два місяці роботи [PERSON] склала 536,04 грн. Кількість днів прострочення за період з 25.05.2020 року і по 07.12.2020 року складає 136 днів. Середній заробіток за час затримки розрахунку за даний період становить 72 901,44 грн. Враховуючи викладене, суд вважає правильним стягнути з відповідача на користь позивачки суму невиплаченої заробітної плати при звільненні у розмірі 62 940,50 грн. та суму середнього заробітку за час затримки розрахунку у розмірі 72 901,44 грн. Рішення в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Судовий збір суд покладає на відповідача пропорційно до обсягу задоволених позовних вимог і стягує їх на користь держави.

Outcome: approved