Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із вищевказаним позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюбу між нею та відповідачем, який було зареєстровано 11.05.1991 року у Виконавчому комітеті Маломидської сільської ради Костопільського району Рівненської області, про що зроблений актовий запис № 3 та стягнути з відповідача на її користь понесені нею судові витрати. Позивач в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи думку позивача, яка не заперечувала проти ухвалення заочного рішення та дослідивши докази належного повідомлення відповідача про дату та час розгляду справи, суд дотримуючись вимог ст. 280 ЦПК України дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідачів та ухвалення заочного рішення по справі. Суд, всебічно та об’єктивно дослідивши матеріали справи, прийшов до переконання, що позов підлягає до задоволення. Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 11.05.1991 року у Виконавчому комітеті Маломидської сільської ради Костопільського району Рівненської області, про що складено актовий запис № 3, що стверджується наявним у матеріалах справи свідоцтвом про шлюб серії І-ГЮ № 153143. Від подружнього життя неповнолітніх дітей сторони не мають. Стаття 24 СК України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Отже, однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу. Зокрема особа має право вільно вирішувати питання щодо укладення шлюбу та його збереження, а також розірвання шлюбу та припинення шлюбних відносин. Судом встановлено, що сторони стали чужими людьми, між ними відсутнє порозуміння, шлюб має формальний характер, позивач не бажає надалі перебувати з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, а тому примирення є неможливим. Таким чином, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, являється порушенням його права на повагу до сімейного життя, що розцінюється судом як таке, що має істотне значення, що у відповідності до положень ст. 112 СК України, є підставами до розірвання шлюбу. Підстав для надання сторонам строку на примирення суд не вбачає. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд дійшов висновку про обґрунтованість і доведеність заявленого позову. На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати на оплату судового збору в розмірі 768 грн. 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved