Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 25.09.2010 вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON]. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], 27.02.2014р.н. Діти знаходяться на її утриманні. У позивача немає окрім соціальних виплат на дітей, ніякого доходу не має. Відповідач матеріальної допомоги їй з червня 2014 року не надає. Тобто з цього часу він ухиляється від сплати аліментів. На її вимоги про надання матеріальної допомоги, [PERSON] ніяк не реагує. В звязку з тим, що відповідач не має постійного місця роботи, він має нерегулярний, мінливий дохід, то з нього щомісячно потрібно, як на думку позивача, стягувати аліменти у твердій грошовій сумі. В середньому за рік він отримує 5000 грн. На підставі викладеного, просить суд стягувати щомісячно з відповідача [PERSON] на її утримання 1000 грн. до досягнення [PERSON], [INFO] трирічного віку, починаючи з червня 2014 року. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Уточнила, що зазначила у позовній заяві імя дочки «Ганна», а необхідно «Анна». Крім того, зазначила, що відповідач працює і може сплачувати на її утримання аліменти у розмірі 1000 грн. [PERSON] пішов із сімї у червні 2014 року і з цього часу припинив її матеріально утримувати, тому і просить стягувати аліменти саме з червня 2014 року. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про причину неявки суду не повідомив, був належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи рекомендованим листом, який повернувся до суду не отриманим, що відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України є належним повідомленням сторони про день та час розгляду справи. Суд, на підставі ст. ст. 224, 225 ЦПК України, ухвалив про заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказів. Заслухавши думку позивача, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, об'єктивного та всебічного дослідження, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення за таких підстав: встановено, що відовідно до даних свідоцтва про народження (серія 1-СР № 127925) сторони мають дочку [PERSON], [INFO] та відповідно до даних свідоцтва про народження (серія 1-СР № 186877) сторони мають дочку [PERSON], [INFO], батьком дітей записаний відповідач. В судовому засіданні встановлено, що сторони разом не проживають і їхні спільні діти проживають з позивачкою, що також підтверджується даними довідки КП «Придніпровська СУБ» Черкаської міської ради № 652 від 31.03.2015. Крім того, під час розгляду справи встановлено, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дружини позивача по справі, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною [PERSON], 2014р. народження до досягнення нею трирічного віку. Сама позивач не працює і не має доходів, крім державної допомоги на дитину. За матеріалами справи вбачається, що з даною позовною заявою [PERSON] звернулася до суду 15.04.2015р. Як передбачено ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст.ст. 11, 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч.ч.2,3 ст. 58 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2 ст. 59 ЦПК України). Аліменти це обовязок утримання у визначених законом випадках одним членом сімї інших, які потребують цього. Відповідно ч. 1 ст. 75 Сімейного Кодексу України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Відповідно до ст. 77 СК України, утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Аліменти сплачуються щомісячно. Згідно із ч. 1 ст. 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану.При визначені розміру аліментів враховуються такі доходи платника аліментів як: основна заробітна плата, усі види доплат і надбавок до заробітної плати, премії та винагороди, пенсії, стипендії, допомоги по безробіттю, дивіденди та інші доходи, що передбачені Постановою Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 р. 146 «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб». Також, згідно з ч. 2 ст. 84 СК України, дружина має право на утримання від чоловіка батька дитини, до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у звязку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Таким чином, аналізуючи обставини справи, дослідивши надані докази, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково, а саме: стягнути з [PERSON], [INFO] на користь [PERSON] аліменти на утримання дружини в розмірі 1000грн. 00коп. щомісячно, що підлягає індексації відповідно до закону, починаючи з 15.04.2015 року, а не з червня 2014р., як просить позивач, та продовжувати до досягнення дитиною [PERSON], [INFO] трьохрічного віку. В іншій частині позову слід відмовити. Рішення про стягнення аліментів в частині виплати за один місяць підлягає до негайного виконання (ч. 1 ст. 367 ЦПК України). Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір» з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судові витрати в розмірі 243грн. 60коп. На підставі викладеного та

Outcome: partial