Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить: стягувати з відповідача - [PERSON] аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 2500грн., щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення ним повноліття. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що з 26 січня 2002 року по 20 лютого 2009 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. За час подружнього життя в них народився син - [PERSON], [INFO] Після розірвання шлюбу їх неповнолітній син постійно проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач ж проживає окремо та ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків щодо утримання сина. Вказує, що відповідач інших утриманців немає, стягнення за виконавчими листами з нього не проводяться, та він не отримує регулярного офіційного доходу у вигляді заробітної плати. Стверджує, що їх неповнолітній син хворіє, має природжену пневмонію, гіпоксично-ішемічне ураження ЦНС, потребує постійного лікування та оплати довговартісних аналізів, має проблеми з зором. У зв'язку з наведеним, просить визначити розмір аліментів на утримання неповнолітнього сина в твердій грошовій сумі в розмірі 2500грн., щомісячно. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, надала суду пояснення аналогічні до змісту позовних вимог, просить такі задоволити в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, не заперечила щодо встановлення аліментів, однак не в такому розмірі, як просить позивач, покликаючись на скрутне матеріальне становище відповідача. Зазначила, що відповідач офіційно не працює, підробляє таксистом, його дохід становить до 150грн. за вечір. Також, 12 червня 2009 року відповідач [PERSON] зареєстрував шлюб з іншою жінкою, а тому має нову сім'ю, яку повинен утримувати. Зазначає, що ще в 2004 році сторони по справі домовилися про те, що відповідач [PERSON] дарує неповнолітньому сину сторін 1/3 частку квартири, а позивач [PERSON] не претендуватиме на стягнення з нього аліментів на утримання сина. Щодо витрат на лікування дитини, то такі слід відносити до додаткових витрати, та такі не підтверджені належними та допустимими доказами. А відтак, просить визначити аліменти в твердій грошовій сумі, в розмірі половини встановленого законом прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, що становить 765,50грн., щомісячно. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до переконання, що позовні вимоги слід задоволити частково, виходячи з наступного. Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і обов'язків і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст.180 СК України кожен з батьків повинен приймати участь в утриманні дитини до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Судом встановлено, що в період з 26 січня 2002 року по 20 лютого 2009 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, в якому мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу сторони проживають окремо, неповнолітній син сторін залишився проживати з матір'ю - позивачем [PERSON], та перебуває на її утриманні. В добровільному порядку сторони не можуть дійти згоди щодо утримання неповнолітнього сина. Як вбачається з пояснень позивача [PERSON] у їх сина незадовільний стан здоров'я та їй важко самостійно забезпечити першочергові потреби дитини. Відповідач [PERSON] офіційно не працює, що сторонами не оспорюється. Згідно представленого суду свідоцтва про шлюб, 12 червня 2009 року відповідач [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON]. У відповідності до ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Згідно ч.1 ст.61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. При визначенні розміру аліментів, суд враховує вік, стан здоров'я, матеріальне становище сторін та їх неповнолітнього сина, те, що стягнення за виконавчими листами з відповідача не проводиться, останній є працездатним, у нього задовільній стан здоров'я /наявність захворювань жодними доказами не підтверджена/, дитина сторін проживає та перебуває на утриманні позивача. Однак, враховуючи те, що відповідач [PERSON] офіційно не працює, має на іншу сім'ю, можливість для нього сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 2500грн., щомісячно, позивачкою не доведена. З врахуванням вищевикладеного, суд приходить до переконання, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання дититни підлягають до задоволення частково, а саме, слід визначити аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 766грн. щомісячно, що на даний час становитиме половину суми необхідної для забезпечення першочергових потреб неповнолітнього [PERSON], [INFO] (половині прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку), починаючи з 08 серпня 2016р. і до досягнення ним повноліття. Відповідно до ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд стягує з другої сторони понесенні нею і документально підтверджені витрати. В разі, якщо позивача звільнено при зверненні до суду від сплати судового збору, ці витрати потрібно стягнути з відповідача. Позивач при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів від сплати судових збору звільнена законом. Таким чином з відповідача потрібно стягнути 551,20грн. судового збору в дохід держави. На підставі ст.ст. 141, 180, 181, 182, 184, 191 СК України, та

Outcome: approved