Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку на утримання дитини, що продовжує навчання, починаючи стягнення з 04 травня 2016 року. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково, згоден виплачувати аліменти на утримання сина, який продовжує навчання в розмірі 1/8 частини з усіх видів заробітку. Просив суд при ухваленні рішення врахувати його поганий стан здоровя, та те що він та його дружина [PERSON] перебувають на обліку та мають хронічні захворювання. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 03 серпня 1996 року по 2003 рік, від шлюбу мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Повнолітній син [PERSON], [INFO], навчається та є студентом 3 курсу, денної форми навчання Гірничого коледжу Державного вищого навчального закладу «Криворізький національний університет», на бюджетній основі, знаходиться на утриманні позивача. Термін навчання з 01 вересня 2013 року до 30 червня 2017 року. Сторонами не оспорюються докази стосовно їх доходів, а саме позивач має середній заробіток - 3\~917, 00 гривень (а. с.8), відповідач 6\~593, 50 гривень (а. с. 30), син [PERSON] стипендію не отримує (а. с. 34). Згідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Визначаючи вид і розмір аліментів, суд керується ст. 182 СК України, де зазначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів на утриманні інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення та Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Із наданих доказів вбачається, що відповідач [PERSON] працює на постійній основі, має регулярний дохід отримає щомісяця заробітну плату, перебуває на обліку з 2004 року з приводу хронічних захворювань (а. с. 32). Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд, не приймає до уваги посилання відповідача про захворювання його дружини [PERSON], так як не надано підтверджень перебування відповідача з [PERSON] у шлюбі. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, враховуючи матеріальне забезпечення сторін, стан їхнього здоровя, відповідно до ст.182 СК України, суд робить висновок, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, а саме з відповідача необхідно стягнути на користь позивача аліменти в розмірі 1/8 частини його заробітку, починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви до суду, що відповідає ст. 191 СК України, тобто з 04 травня 2016 року до 30 червня 2017 року. Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, яка звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому у відповідності зі ст. 88 ЦПК України судовий збір в дохід держави в розмірі 551, 20 грн. підлягає стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: partial