Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати [PERSON] , [INFO] таким, що втратив право користування житловим будинком, розташованим за адресою: [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є власником вищевказаного житлового будинку, в якому зареєстрований відповідач з 17.01.2018 за її згодою, але з моменту реєстрації не мешкає в даному будинку, реєстрація йому була потрібна формально. Місце проживання відповідача їй не відомо. Позивач позбавлена можливості оформити субсидію на житлово-комунальні послуги, оскільки доходи відповідача повинні враховуватися при її обчисленні. В судове засідання представник позивача не з`явилася, надіслала заяву про розгляд справи у її відсутності, на позовних вимогах наполягає у повному обсязі (а.с.33). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив. Його виклик було опубліковано на офіційному веб-порталі судової влади України: http://pm.zp.court.gov.ua/sud0822 (а.с.31). За таких обставин суд розглядає справу в заочному провадженні, без участі сторін і на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України без технічної фіксації процесу. Вивчивши докази по справі, суд приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] , [INFO] на підставі договору купівлі-продажу від 01.10.2010 набула право власності на житловий будинок [ADDRESS] (а.с.14-16). Приморським комунальним підприємством бюро технічної інвентаризації проведено державну реєстрацію прав [PERSON] на будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с.17). Згідно з довідкою виконавчого комітету Приморської міської ради № 15 від 13.08.2019, за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , який не мешкає за даною адресою з 17.01.2018, що підтверджується витягом з домової книги (а.с.6-9,19). Актом обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 12.08.2019 встановлено, що за адресою: [ADDRESS] зареєстрована та проживає власниця будинку - [PERSON] , а також зареєстрований її син - [PERSON] , який зі слів власниці будинку та сусідів з 17.01.2018 у даному будинку не проживає (а.с.10-11). Згідно з свідоцтвом про народження [PERSON] , [INFO] , його батьками є: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с.12). Відповідно до вимог ст. 72 ЖК України, суд визнає особу такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені терміни. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Пунктом 39 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз`яснено, що суди повинні виходити з того, що стосовно права членів сім`ї власника житлового приміщення на користування ним підлягають застосуванню положення ст. 405 ЦК України. Оскільки інше не встановлено законом, договором чи заповітом, на підставі яких встановлено сервітут, то відсутність члена сім`ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сім`ї права користування житлом. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власницею житлового будинку [ADDRESS] . В даному житловому будинку також зареєстрований її син - [PERSON] , який з моменту реєстрації, а саме з 17.01.2018 року не проживає за вказаною адресою, не користуються житлом та ніяких витрат що передбачені ст. 156 ЖК України, на його утримання та сплаті комунальних послуг він не несе. Тому суд вважає, що відповідач втратив право користування житловим приміщенням, яке належить позивачу, і повинен бути визнаний таким, що втратив право користування даним житлом. Позивач не заявляє вимог про стягнення судових витрат, тому суд це питання не вирішує.

Outcome: approved