Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом посилаючись на ті обставини, що 17.09.2016 року уклала шлюб зі [PERSON] . Від шлюбу мають неповнолітню дитину дочку [PERSON] , [INFO] , яка проживає із позивачем, а відповідач з 03.02.2021 року не приймає участі в утриманні їх дитини. Зазначає, що з наявних в неї відомостей відповідач працює та отримує дохід, аліменти нікому не сплачує та не має інших осіб, які б перебували на його утриманні. Просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 2000,00 грн. щомісячно. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, надавши до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила про підтримання заявлених нею позовних вимог в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з`явився, надавши до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив про те, що визнає позовні вимоги заявлені позивачем. Згідно ч.3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до положень ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Крім цього, згідно ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем, оскільки судом не встановлено обставин, які б свідчили, що таке визнання суперечить вимогам закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судом встановлено, що з 17.09.2016 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] , виданого Солом`янським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві 17.09.2016 року, актовий запис № 2447 (а.с.6). Від даного шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії [NUMBER] виданого Солом`янським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві 27.07.2017 року, актовий запис № 3219 (а.с.7). На даний час сторони проживають окремо. Малолітня дочка проживає разом із позивачем, про що зазначено останньою та не заперечено відповідачем, а також підтверджується актом обстеження по факту проживання (не проживання) на території міста Кодима від 03.02.2021 року (а.с.9). У відповідності до ст. 19 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, набула чинності в Україні з 27 вересня 1991 року і відповідно до ст. 9 Конституції України є складовою національного законодавства, держави-учасниці, які її підписали, взяли на себе зобов`язання вживати усіх необхідних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від відсутності піклування з боку батьків, законних опікунів чи будь-якої іншої особи, яка турбується про дитину. Згідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На підставі ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1-2 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Згідно ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Враховуючи стан здоров`я і матеріальне становище малолітньої дитини, матеріальне становище позивача та відповідача, відсутність у відповідача аліментів на утримання інших дітей, а також визнання ним заявлених позовних вимог, відповідно до вимог ч.1 ст. 182 СК України та пункту 17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3, а також визнання позову відповідачем, суд вважає, що пред`явлений позивачем позов є обґрунтованим, у зв`язку з чим його необхідно задовольнити і стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 грн. щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до частини першої статті 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. При цьому, ч.2 ст. 279 ЦПК України передбачає, що розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Приймаючи до уваги, що позивач при пред`явленні позову була звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI, то на виконання вимог\~ст.\~133,\~141\~ЦПК України та ст. 4-6 зазначеного Закону, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави 50 відсотків судового збору передбаченого в розмірі 908 грн. за подання до суду позовної заяви про стягнення аліментів, тобто 454 грн.

Outcome: approved