Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з нього аліментів на неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 1400 грн, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно з дня пред'явлення позову до досягнення повноліття, посилаючись на не досягнення домовленості щодо участі відповідача, який проживає окремо з січня 2017 року, в утриманні дитини. Сторони в судове засідання, будучи повідомленими про дату і час розгляду справи, не з'явилися. Позивач подала заяву, в якій підтримала позовні вимоги, просить справу слухати у її відсутності. Відповідач, подав заяву, в якій позов визнав частково, не заперечує проти стягнення з нього аліментів у розмірі 1200 грн, просить справу слухати у його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що спір між сторонами виник з приводу стягнення аліментів в користь того з батьків, з ким проживає дитина. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01 травня 2003 року, що вбачається із свідоцтва про одруження [NUMBER], виданого Скалатською міською радою Підволочиського району Тернопільської області, актовий запис №3. У шлюбі у сторін [INFO] народилася донька [PERSON], про що свідчить свідоцтво про народження [NUMBER], видане 12 червня 2003 року Скалатською міською радою Підволочиського району Тернопільської області. Згідно з довідкою про склад сім'ї, виданою виконкомом Скалатською міською радою №1 від 02 січня 2019 року та актом обстеження житлово-побутових умов проживання №36 від 03 січня 2019 року, [PERSON], [INFO], зареєстрована у [ADDRESS], однак проживає у [ADDRESS], без реєстрації (в своєї матері). До складу її сім'ї входять: донька [PERSON] [INFO]; співмешканки: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (за місцем реєстрації); донька [PERSON] [INFO], та матір [PERSON]. Судом встановлено, що Відповідач, не зареєстрований і не проживає разом з сім'єю. Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 Сімейного Кодексу України (далі - СК України) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною другою ст. 181 СК України передбачено, що за домовленістю між батьками дитини, той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за позовом одержувача аліментів (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з довідкою, виданою амбулаторією групової практики Скалатської міської ради №б/н від 02 січня 2019 року, [PERSON], [INFO], знаходиться на обліку в Скалатській амбулаторії загальної практики сімейної медицини. За останній рік неодноразово зверталася за допомогою, так як знаходиться на «Д» обліку з 2013 року з діагнозом: хронічний пієлонефрит. З травня 2018 року взята на облік в окуліста з діагнозом: міопія низького ступеня, спазм акомодації обох очей. Дитина потребує коштів на лікування. Так, визначаючи розмір аліментів на неповнолітніх, суд виходить із вимог ст.ст. 181-184 СК України, згідно яких, розмір аліментів може визначатися у твердій грошовій сумі, котра не може бути меншою, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України). Прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років, станом на дату розгляду справи, - 2027 гривень. Крім того, суд виходить також із захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, збереження того рівня життя, який вона б мала тоді, коли утримувалася обома батьками. Судом не встановлено, що Відповідач за своїм станом здоров'я чи матеріальним становищем не може виконувати своїх обов'язків з утримання неповнолітньої дитини, оскільки є працездатною особою і спроможний платити кошти на утримання дитини. Враховуючи, що обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, інтереси дитини при визначенні розміру аліментів, стан її здоров'я та потребу у лікуванні, розмір витрат на утримання дитини, потреби у її розвитку та навчанні в такому віці, виходячи з принципів розумності та справедливості, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити чвстково та стягувати з Відповідача щомісячно аліменти на неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі у розмірі 1300 гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати подачі позову і продовжувати до досягнення дитиною повноліття, що відповідатиме інтересам дитини і не порушуватиме права кожної із сторін. Крім того, в силу ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з Відповідача в дохід держави слід стягнути 768,40 гривень судового збору. З огляду на вказане, відповідно до ст. ст. 180, 184 СК України позовні вимоги належить задовольнити частково.

Outcome: partial