Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, в якому просить суд постановити рішення про позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] , [INFO] , відносно доньки [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що [INFO] народилася її онука [PERSON] . Матір`ю малолітньої [PERSON] є [PERSON] , [INFO] , а батьком [PERSON] , [INFO] , який [INFO] помер, у результаті ДТП. Відповідач по справі пішла з дому забравши всі свої речі, залишивши при цьому свою 4-х місячну доньку на батька [PERSON] та на неї. Також відповідач їй сказала, що повертатись вона не збирається, вихованням та утриманням дитини займатися не буде. З того часу і до тепер, вихованням та утриманням доньки займалися батько малолітньої до моменту смерті та вона. Згідно з довідки №79 від 31.07.2019 року, вона є власником квартири [ADDRESS] , а відтак є зареєстрованою у ній. Окрім неї у даній квартирі також зареєстрованою значиться малолітня [PERSON] . Згідно акту, складеного зі слів сусідів від 01.08.2019 року, у даній квартирі проживають дві особи, вона та малолітня [PERSON] . Таким чином, оскільки відповідач нехтує своїми батьківськими обов`язками, свідомо ухиляється від їх виконання, з метою найбільш повного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів малолітньої дитини, позивач просить суд позбавити відповідача батьківських прав. Ухвалою від 03.10.2019 року відкрито провадження у справі та призначено її розгляд в порядку загального позовного провадження. Позивач у судове засідання не з`явилась, однак подала до суду заяву в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить розглянути справу за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явилася, однак надала до суду заяву в якій вказала, що позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить розглянути справу за її відсутності. Представник третьої особи - Виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради, надала до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом були встановлені наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини, які регулюються нормами Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог з огляду на наступне. Судом встановлено, що [INFO] народилася [PERSON] (а.с.11). Матір`ю малолітньої [PERSON] , є [PERSON] , [INFO] . А батьком - [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , що в свою чергу підтверджується Свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER] (а.с.11-12). Згідно довідки №79 від 31.07.2019 року, [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . Окрім неї у даній квартирі зареєстрованою значиться малолітня [PERSON] , [INFO] (а.с.13). Актом від 01.08.2019 року, складеним зі слів сусідів, посвідченого начальником дільниці №5 «Житлосервіс-КР», підтверджується факт того, що [PERSON] та малолітня [PERSON] , дійсно проживають разом у вищевказаній квартирі. За час проживання у вказаній квартирі скарг з боку сусідів не надходило (а.с.14,15). Також, як вбачається з характеристик наданих до суду підтверджується факт того, що вихованням та утриманням малолітньої [PERSON] займається позивач [PERSON] Мати з сім`єю не проживає, веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями, інтересу до життя дитини не проявляє (а.с.16,17). Окрім того, в матеріалах справи знаходиться заява відповідача [PERSON] з якої вбачається, що вона не проживає разом з донькою та не приймає участі у її вихованні, так як не має можливості і бажання її ростити та утримувати (а.с.18). Відповідно до ч.1 ст.141, ст.150 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний, моральний стан. Згідно з ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Як передбачено ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України, у випадку ухилення матері, батька дитини від виконання своїх обов`язків по її вихованню, вони можуть бути позбавленні судом батьківських прав. При цьому, в розумінні п.п. 15, 16 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року №3, який узгоджується з нормами ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні №39948/06 від 18.12.2008 року у справі «Савіни проти України» зазначив, що «… розірвання сімейних зв`язків між батьками та дитиною означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин, у зв`язку з чим рішення національних органів має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини. Вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст.8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання…». Відповідно до ч. 5 ст. 19 СК України, Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого Постановою КМУ № 866 від 24.09.2008 року, при розгляді спорів, що виникають із сімейних відносин та стосуються, зокрема, позбавлення батьківських прав, орган опіки та піклування надає письмовий висновок. Як вбачається з висновку про доцільність позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] №10/39-4932 від 08.11.2019 року, виконком Саксаганської районної у місті ради вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] , у відношенні малолітньої [PERSON] , [INFO] (а.с.33-34). У контексті приписів ч. 6 ст. 19 СК України, рішення органу опіки та піклування не є для суду обов`язковим, а підлягає оцінці поряд з іншими доказами. Окрім цього, згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи вищевикладе, та з урахуваннням вимог ст. 206 ЦПК України, провівши аналіз життя відповідача, її ставлення до малолітньої доньки, ведення аморального способу життя, суд приходить до висновку, що застосування до відповідача крайніх заходів у виді позбавлення батьківських прав в даному випадку є доречним та достатнім з урахуванням обсягу наявних у справі доказів. Поміж іншим, суд вважає за необхідне звернути увагу відповідача на передбачене ст.169 СК України їх право на поновлення батьківських прав в судовому порядку після зміни її поведінки як особи, позбавленої батьківських прав, обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав з переосмисленням її ставлення до дитини. Отже, зважаючи на вищевикладене, суд уважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження у підготовчому судовому засіданні, а тому є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Враховуючи те, що позивач при зверненні до суду був звільнений від сплати судового збору, то судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved