Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовну заяву мотивує тим, що з відповідачем знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 06 вересня 2013 року. Від шлюбу мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Позивач, посилаючись на те, що протягом останніх трьох років відносини між сторонами погіршились, розбіжності поглядів на основні принципи шлюбу призводять до повної відсутності подружніх стосунків, вважає подальше збереження шлюбу недоцільним, а тому позивач звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 04 червня 2019 року провадження у справі залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків у позовній заяві. Після усунення недоліків, ухвалою суду від 24.06.2019р. провадження у даній справі відкрито за правилами загального позовного провадження та призначено справу у підготовному засіданні. Позивач [PERSON] у підготовче судове засіданні не з`явилася, проте надала суду письмову заяву, в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності. Відповідач [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явився, проте надав суду письмову заяву, в якій просив провести розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечував, позовні вимоги визнала в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні сторони 06 вересня 2013 року зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси Черкаського міського управління юстиції, актовий запис - №1223 (а.с.3). Від шлюбу сторони мають малолітню доньку - [PERSON] , [INFO] (а.с. 5). Згідно статті 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписами ч. 3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно ст.110 СК, один з подружжя має право пред`явити до суду позов про розірвання шлюбу. Згідно ст.112 СК суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21 грудня 2007 року, «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 СК особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи, що позивачем при укладенні шлюбу не змінювалося дошлюбне прізвище, тому суд не вирішує дане питання. Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, оскільки перебування його у шлюбі з відповідачем не ґрунтується на принципі вільного волевиявлення, а за таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню. Щодо вирішення питання про відшкодування судових витрат, то суд приходить до наступних висновків. Згідно ч.ч. 1,6 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] слід стягнути судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп..

Outcome: approved