Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-01 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідачів [PERSON] обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, завданої органом державної влади. В обґрунтування вимог вказала, що рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 09.07.2018 визнано протиправними дії Красноармійського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо призупинення та невиплати їй пенсії, починаючи з 01.08.2017. Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2017 № 821 правонаступником Красноармійського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області є Покровське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області. Вказане рішення суду, яким визнано протиправність дій відповідача1, набуло законної сили, має преюдиційне значення для вказаної справи та доказуванню не підлягає. В результаті протиправних дій щодо невиплати їй пенсії органом державної влади порушено гарантовані Конституцією України та законами України право на соціальний захист, право на достатній життєвий рівень, право на державне пенсійне забезпечення. Вона вважає, що у зв'язку з порушенням її прав їй заподіяна моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях, що виражається у відчутті тривоги, розпачу, стресу, повязаного з тим, що вона була позбавлена єдиного джерела для існування пенсії на протязі тривалого часу з 01.08.2017 по лютий 2019 року, тобто по теперішній час, оскільки до цього часу заборгованість по пенсії їй не виплачена. Тобто півтора року вона була позбавлена права на соціальний захист та позбавлена будь-яких засобів для існування. Внаслідок чого були порушені її звичайні життєві зв'язки, оскільки вона була вимушена звертатися за консультаціями до юристів, а потім до судових органів за захистом своїх прав, тобто докладати додаткових зусиль для відновлення її прав. Вона відчула пригнічення та глибоке розчарування в існуючій системі соціального та пенсійного захисту, оскільки вона має постійну потребу у коштах, які необхідні їй для харчування, придбання одягу та лікування. Заборгованість з пенсії за рішенням суду від 09.07.2018 за період з 01.08.2017 по 01.09.2018 їй до теперішнього часу не виплачена, тобто протиправна поведінка ПФУ щодо неї продовжується, обмеження у виплаті належних їй коштів тримає і далі. Порушення її прав органом державної влади, яке так і не припинено, а також подальше невиконання рішення суду у передбачені законом строки спричинило їй душевні страждання, розпач і неспокій, які продовжуються до теперішнього часу. Оцінюючи моральну шкоду, позивач виходить з мінімальної заробітної плати, опираючись на аналогію закону, а саме: Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду». З огляду на порушені діями органу державної влади гарантовані Конституцією та законами України її права, позивач просить стягнути з держави Україна в особі Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету на її користь 16692,00 грн ((4173 грн х 4) на відшкодування заподіяної органом державної влади моральної шкоди шляхом списання коштів Державного бюджету з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України. Ухвалою судді від 08.02.2019 у справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач до судового засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, в позовній заяві заявила клопотання про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача [PERSON] обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області до судового засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, письмово сповістив суд про розгляд справи без його участі, надав до суду відзив на позовну заяву, яким позов не визнав та зазначив, що [PERSON] перебуває на обліку [PERSON] ПФУ та\~отримує пенсію\~за віком\~як внутрішньо\~переміщена особа.\~На виконання\~рішення Донецького\~окружного адміністративного\~суду від\~09.07.2018\~управлінням було\~проведення нарахування\~пенсії [PERSON]\~з 01.08.2017,\~проведено нарахування\~компенсації втрати\~частини пенсії\~у звязку\~з порушенням\~строків її\~виплати. Виплату заборгованості з пенсії не проведено у звязку з відсутністю фінансування. Таким чином, вважають, що рішення Донецького окружного адміністративного суду від 09.07.2018 щодо зобовязання поновити виплату пенсії [PERSON], починаючи з серпня 2017 року ними виконано, а фактична виплата вказаних коштів не здійснена через відсутність фінансування, у чому немає їхньої вини. Просить відмовити в задоволенні позову. Представник відповідача держави Україна в особі Державної казначейської служби України до судового засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи та заяв по суті справи суду не подав. Дослідивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] знаходиться на обліку [PERSON] обєднаного управління ПФУ та отримує пенсію за віком. Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 09.07.2018 було визнано протиправними дії Красноармійського об'єднаного управління ПФУ Донецької області щодо припинення виплати пенсії [PERSON] з 01 серпня 2017 року, зобов'язано Красноармійське ПФУ поновити [PERSON] виплату пенсії з 01.08.2017, сплатити заборгованість з пенсії та провести компенсацію втрати частини пенсії у зв'язку з порушенням строків її виплати (а.с.11-13). Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України\~обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. На підставі вищевказаного рішення суду, яке набрало законної сили 09.08.2018, Донецьким окружним адміністративним судом 15.08.2018 виданий виконавчий лист та державним виконавцем 04.10.2018 відкрито виконавче провадження щодо його виконання (а.с.14, 15). Постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2017 № 821 Красноармійське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області реорганізовано шляхом злиття та утворено Покровське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області. Згідно вказаної у позові та відзиві [PERSON] обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області інформації заборгованість по пенсії [PERSON] за рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 09.07.2018 нарахована, але до теперішнього часу не виплачена. Статтею 46 Конституції України передбачено, що право громадян на соціальний захист гарантується загальнообовязковим державним соціальним страхуванням, одним із видів якого є відповідно за ч.1 ст.4 Основ законодавства України про загальнообовязкове державне соціальне страхування - пенсійне страхування. За приписами ч.1 ст.107 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» Пенсійний фонд, його органи та посадові особи за шкоду, заподіяну особам внаслідок несвоєчасного або неповного надання соціальних послуг, призначення та (перерахунку) та виплати пенсій, передбачених цим Законом, а також за невиконання або неналежне виконання ними обовязків з адміністративного управління Накопичувальним фондом несуть відповідальність згідно із законом. Відповідно до\~ст.56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Згідно із п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» суди мають суворо додержувати передбаченого\~ст.56 Конституції\~права особи на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Відшкодування моральної шкоди, завданої фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, здійснюється за правилами\~ ст.1173 ЦК України \~з урахуванням вимог ст.23 ЦК України\~та роз'яснень, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди». Так, ст.1173 ЦК України\~передбачено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. Відповідно до \~ст.23 ЦК України\~особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна та інше. Моральна шкода відшкодовується одноразово. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого та інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості. Відповідно до п. 9\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру й розміру заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача й інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоровя потерпілого, тяжкість заподіяної травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність змушених змін у його житті та інше. Як вбачається із Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Покровське об'єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області є органом державної влади (а.с.9). Судом встановлено, що протиправність дій відповідача [PERSON] обєднаного управління ПФУ щодо невиплати позивачу пенсії з 01.08.2017 доведена рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 09.07.2018, яке набрало законної сили 09.08.2018, що відповідно до ст.1173 ЦК України є підставою для відшкодування державою заподіяної позивачу моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях позивача внаслідок протиправної поведінки управління ПФУ щодо неї, у суттєвих матеріальних труднощах через неотримання тривалий час пенсії, у зміні через це її звичного перебігу життя, що потребує від позивача додаткових зусиль для його організації. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.1 ст.25 Бюджетного кодексу України Казначейство України здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.2 ст.25 Бюджетного кодексу України відшкодування відповідно до закону шкоди, завданої фізичній та юридичній особі внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, а також їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень, здійснюється державною у порядку, визначеному законом. Таким чином, спричинена протиправною бездіяльністю органом державної влади моральна шкода має бути відшкодована шляхом безспірного списання коштів державного бюджету Державною казначейською службою України. Визначаючи розмір моральної шкоди, суд враховує характер, обсяг, тривалість наявних у позивача моральних страждань, а саме те, що протягом тривалого часу вона не отримувала і не отримує дотепер пенсію, що викликає в неї душевні страждання, заважає їй вести сталий для неї спосіб життя та вимагає від неї суттєвих додаткових зусиль для його організації. Доводи позивача щодо розрахунку розміру моральної шкоди у співвідношенні до мінімальної заробітної плати, який передбачено ст.13 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування та суду» також є неприйнятними, оскільки правила ч.3 ст.13 вказаного Закону, якими передбачено, що відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом провадиться виходячи з розміру не менше одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством чи судом, ніяким чином не відносяться до предмету даного спору. Тому, виходячи з засад розумності та справедливості, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме про стягнення з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України в рахунок відшкодування моральної шкоди на користь позивача 3000 грн. На підставі ст.ст.46, 56 Конституції України, ст.ст.23, 1173 ЦК України, ст.25 БК України,

Outcome: partial