Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про встановлення факту проживання на момент відкриття спадщини та про визнання права власності на будинок в порядку спадкування за заповітом. В обґрунтування позову позивач [PERSON] посилається на те, що 28.08.1998 року померла мати позивача [PERSON]. 09 червня 2000 року помер батько позивача [PERSON], який оформив на імя позивача заповіт на все своє майно в Слатинській селищній раді Дергачівського району Харківської області 13.01.2000 року. В 1956 році батьки позивача збудували будинок в с. Слатине по вул. Леніна (на даний час вул. Харківська) буд. №42 Дергачівського району Харківської області. 21 листопада 1961 року на імя її батька було оформлено свідоцтво про право власності на будинок виконавчим комітетом Слатинської селищної ради депутатів трудящих Дергачівського району Харківської області. Спадкоємцями І черги на спадщину батьків є сторони по справі. Брат позивача на спадщину батьків не претендує. У 2005 році позивач з чоловіком перебудували прибудову літ. «А-1» і мешкають в будинку по теперішній час. Позивач переоформила особові рахунки за електроенергію та газопостачання на своє імя. Сплачує на своє імя страхові платежі на домоволодіння, оплачує податки на земельну ділянку. Той факт, що позивач разом з чоловіком проживають в [INFO] можуть підтвердити сусіди [PERSON], [PERSON] та інші. Депутатом [PERSON] було складено акт про те, що позивач з 1989 року і по теперішній час мешкає в будинку № 42 по вул. Харківській с. Слатине. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, в поданій до суду заяві свій позов підтримала повністю, просила позов задовольнити, а справу розглядати у її відсутності. Відповідач по справі [PERSON] в судове засідання не з'явився, в поданій до суду заяві свій позов підтримала повністю, просила позов задовольнити, а справу розглядати у її відсутності. Суд, вивчивши надані суду докази, приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи, 28.08.1998 року померла мати сторін [PERSON], свідоцтвом про смерть І-ВЛ №140697. 09 червня 2000 року помер батько сторін [PERSON], свідоцтво про смерть І-ВЛ №235147. Останній за життя оформив на імя позивача заповіт на все своє майно в Слатинській селищній раді Дергачівського району Харківської області 13.01.2000 року. В 1956 році батьки позивача збудували будинок в с. Слатине по вул. Леніна (на даний час вул. Харківська) буд. № 42 Дергачівського району Харківської області. 21 листопада 1961 року на імя її батька було оформлено свідоцтво про право власності на будинок виконавчим комітетом Слатинської селищної ради депутатів трудящих Дергачівського району Харківської області. Спадкоємцями І черги на спадщину батьків є сторони по справі. Брат позивача на спадщину батьків не претендує. У 2005 році позивач перебудувала прибудову літ. «А-1» і мешкає з сімєю в будинку і по теперішній час. Позивач переоформила особові рахунки за електроенергію та газопостачання на своє імя. Сплачує на своє імя страхові платежі на домоволодіння, оплачує податки на земельну ділянку. Згідно акту від 31.10.2016 року депутата Слатинської селищної ради Дергачівського району Харківської області [PERSON] позивач з 1989 року і по теперішній час мешкає в будинку № 42 по вул. Харківській с. Слатине Дергачівського району Харківської області. Встановлення факту, що має юридичне значення, передбачене ст. 256 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановленні факти, що мають юридичне значення, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Ст. 1217 ЦК України передбачає спадкування за законом та за заповітом. Згідно ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок смерті. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Статтею 16 ЦК України передбачено право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів такого захисту згідно з указаною нормою Кодексу є визнання права. При таких обставинах, з урахуванням доказів, наданих по справі, а також спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі ст.ст. 16, 1216, 1217, 1233, 1268, 1270 ЦК України, ст.ст. 57-60 ЦПК України, суд,

Outcome: approved