Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Вказала, що 03 липня 2010 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від спільного проживання народився син [PERSON], [INFO]. Позивач просить суд шлюб розірвати, посилаючись на те, що вони з відповідачем не зійшлися характерами, через що в сім'ї часто виникали суперечки та непорозуміння. Позивач вважає, що сімя їхня розпалася остаточно і збережена бути не може. Сімейні стосунки припинені. Тому позивач вимушена звернутися до суду і просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], зареєстрований 03 липня 2010 року. Прізвище після розірвання шлюбу просила залишити «Дмитрук». Позивач [PERSON] надала суду письмову заяву (вх.№6399 від 09.10.2017), в якій просила справу розглянути без її участі. Позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] надав суду письмове клопотання вх.№4466 від 20.07.2017, в якому просив розгляд справи провести без його участі. Позовні вимоги визнає. Не заперечує проти розірвання шлюбу. Термін на примирення просив не надавати. Судом встановлені такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. Із копії паспортів громадян України: [PERSON], серія НЮ №237764, виданого 25.12.2010 Шумським РВ УМВС України у Тернопільській області та [PERSON], серія НЮ №035915, виданого 09.02.2005 Шумським РВ УМВС України у Тернопільській області, а також копії свідоцтва про шлюб, серія 1-НМ №083618, виданого 03 липня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції, встановлено, що 03 липня 2010 року між сторонами було зареєстровано шлюб. Від спільного проживання народився син [PERSON], [INFO], що підтверджено копією свідоцтва про народження, серія 1-ИД №130748, виданого 27 грудня 2010 року Тилявською сільською радою Шумського району Тернопільської області. Із доводів позивача встановлено, що сторони сімейних стосунків не підтримують. Мір до примирення ніхто із сторін не приймав. Не бажають подальшого спільного життя. Відповідно до ст.ст.110, 112 Сімейного кодексу України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінюючи усі докази, суд вважає встановленим, що поновлення сімейних відносин та збереження сім'ї стали неможливими, подальше спільне життя подружжя суперечить їхнім інтересам та інтересам їх дитини, сторони не мають наміру підтримувати сімейні стосунки, що має істотне значення, а тому шлюб необхідно розірвати, задовольнивши позовні вимоги. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як вбачається із свідоцтва про шлюб серії 1-НМ №083618, виданого 03 липня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції, позивач після державної реєстрації шлюбу своє прізвище «Чернега» змінила на прізвище чоловіка «Дмитрук». Позивач [PERSON] заявила вимогу про залишення їй прізвища «Дмитрук». Враховуючи ці обставини, суд має підстави залишити позивачеві [PERSON] прізвище «Дмитрук». Оскільки позовні вимоги позивача [PERSON] задоволені, судові витрати, понесені позивачем і документально підтверджені, за правилами ст.88 ч.1 ЦПК України підлягають відшкодуванню із відповідача у розмірі, встановленому п.п.1 п.1 ч.2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір», у сумі 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами врегульовані ст.ст.4,110,112,113 Сімейного Кодексу України.

Outcome: approved