Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] та просила стягнути з [PERSON] на її користь неустойку за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] за період з липня 2012 року по вересень 2013 року в сумі 8011, 14 гривень. Свій позов мотивувала тим, що 25.10.1997 року уклада шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу сторони мають двох синів: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 15.08.2012 року шлюб між сторонами було розірвано, місце проживання дітей визначено судом з матір'ю. Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 09.10.2012 року було стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] у розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку (доходів), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 06.07.2012 року. Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 22.07.2013 року, яке набрало законної сили 02.09.2013 року було припинено обов'язок [PERSON] сплачувати на її користь аліментів на утримання дітей [PERSON] та [PERSON]. За повідомленням Автозаводського відділу ДВС Кременчуцького міського управління юстиції 21.12.2012 року державним виконавцем Калініченко В.С. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 1601/9087/2012; № 2/1601/2443/20125, виданого 18.12.2012 року Автозаводським районним судом м. Кременчука. 18.01.2016 року Автозаводський районний суд м. Кременчука вирішив стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] неустойку на прострочення сплати аліментів, виконавчий лист № 1601/9087/2012, виданий 18.12.2012 року Автозаводським районним судом м. Кременчука на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] в сумі 4228,33 гривень. На той час Автозаводським відділом ДВС Кременчуцького міського управління юстиції визнавався борг, по цьому виконавчому листу, за період з липня 2012 року по квітень 2013 року у сумі 4622, 44 грн. У відповідності до розрахунку від 02.10.2017 року, складеного Автозаводським відділом ДВС Кременчуцького міського управління юстиції заборгованість за вказаним виконавчим листом станом на 02.09.2013 року становила 12633, 58 грн. Станом на 01.10.2017 року розмір заборгованості не змінився, тобто, впродовж чотирьох років. Станом на 02.10.2017 року ситуація істотно змінилася: Автозаводський відділ ДВС Кременчуцького міського управління юстиції визначено борг період - з липня 2012 року по вересень 2013 року згідно виконавчого листа № 1601/9087/2012, виданого 18.12.2012 року Автозаводським районним судом м. Кременчука) у сумі 12633, 58 грн. Враховуючи, що розмір заробгованості по сплаті аліментів після ухвалення рішення Автозаводським районним судом м. Кременчука змінилась просила стягнути з відповідача неустойку за прострочення сплати аліментів в сумі 8011, 14 гривень. Позовна заява [PERSON] надійшла для розгляду з Автозводського районного суду м. Кременчука Полтавської області 8 лютого 2018 року. Провадження по справі відкрито 12.02.2018 року. Ухвалою від 10.05.2018 року підготовче провадження закрито та призначено до судового розгляду по суті на 04.06.2018 року. Позивач в судове засідання не з'явилась, подавши заяву в якій позов підтримала та просила задовольнити, а справу просила розглядати без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином. На підставі ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення спору. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, приходить до наступних висновків. Встановлено, що 09.10.2012 року рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] та [PERSON] у розмірі 1/3 частини зі всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 06.07.2013 року і до досягнення дитиною повноліття /а.с. 10-11/. На підставі вказаного рішення Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області було видано виконавчий лист № 1601/9087/2012; 2/1601/2443/2012 /а.с. 25/. 22.07.2013 року рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області було змінено місце проживання малолітнього [PERSON], [INFO], та визначено місце його проживання, разом із батьком [PERSON]. Припинено обов'язок по сплаті [PERSON] аліментів на утримання дітей [PERSON] та [PERSON], покладений на [PERSON] рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 09.10.2012 року. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 02.04.2013 року /а.с. 8-9/. 18.01.2016 року Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] неустойку на прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] в сумі 4228, 33 гривні /а.с. 3-5/. На підставі вказаного рішення видано виконавчий лист № 524/8384/15-ц /а.с. 26/. Згідно довідки - розрахунку заборгованості по сплаті аліментів від 01.10.2015 року № 55151, виданої Автозаводським відділом ДВС Кременчуцького міського управління юстиції та листа від 06.06.2016 року № 27299 заборгованість по сплаті аліментів [PERSON] станом на 02.04.2013 року становить 4642, 64 грн. /а.с. 27-28/. У відповідності до розрахунку від 02.10.2017 року, складеного Автозаводським відділом ДВС Кременчуцького міського управління юстиції заборгованість за вказаним виконавчим листом станом на 01.10.2017 року становить 12633, 58 грн. /а.с. 65/. У матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про оспорювання відповідачем розрахунку державного виконавця суми заборгованості по аліментах. У відповідності до ч. 3 ст. 195 СК України, розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом. У відповідності до ст. 196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. За змістом ч. 1, 2 ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. З урахуванням правової природи пені, як дієвого стимулу належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. Позивачем розраховано неустойку (пеню) за несвоєчасну сплату аліментів, яка складає 8011, 14 гривень /а.с. 5/, з урахуванням різниці пені стягнутої рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області. Оскільки аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України, тому пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. Згідно із роз'ясненнями викладеними у пункті 22 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачена ст. 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. За правовою природою аліментні зобов'язання - це періодичні платежі, які боржник зобов'язаний сплачувати щомісяця і несвоєчасна сплата яких передбачає настання негативних наслідків матеріального характеру у вигляді стягнення неустойки (пені). За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов'язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов'язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Оскільки неустойка у виді пені обчислюється у відсотках від суми невиконаних або неналежно виконаних зобов'язань, які виникають у боржника щомісяця, то й пеня має триваючий характер і обчислюється за прострочення кожного зобов'язання окремо. Отже, з урахуванням правої природи пені як дієвого стимулу належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов'язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість зі сплати аліментів за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен з прострочених платежів (за кожен місяць). Відповідно до вимог ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Суд виходить з вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України, відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи викладене та той факт, що суду не надано доказів того, що заборгованість по сплаті аліментів утворилась не з вини відповідача, відповідач є працездатною особою, мав можливість сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі, який є мінімальним, тому суд приходить до висновку, що позивач має право на стягнення з відповідача неустойки (пені) за прострочення сплати останнім аліментів на утримання дитини. Перевіряючи розрахунок неустойки за прострочення сплати аліментів, наданий позивачем, встановлено, що він відповідає вимогам ст. 196 СК України і суд погоджується з ним у повній мірі. Таким чином, є всі підстави для задоволення позовних вимог позивача про стягнення на її користь з відповідача неустойки (пені) за прострочення виплати аліментів в сумі 8011, 14 грн. Суд не вбачає підстав для зменшення розміру неустойки, оскільки відповідачем не надано доказів, які б свідчили про скрутне матеріальне становище. Суд також зазначає, що розмір пені не перевищує загальний розмір заборгованості по аліментам. Крім того, стягнення пені за несплату аліментів, є заходом відповідальності, спрямованим, насамперед, на забезпечення належного виконання аліментних зобов'язань платником аліментів.

Outcome: approved