Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] про збільшення розміру аліментів на утримання, а саме з 300 грн. до 600 грн. щомісячно, з дати подання позову до досягнення дитиною повноліття. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідно до рішення Борщівського районного суду Тернопільської області з відповідача в її користь стягуються аліменти на утримання сина в розмірі 300 грн. щомісячно до досягнення ним повноліття. На даний час відповідач офіційно працевлаштований, однак приховує свої доходи та з квітня 2015року ухиляється від сплати аліментів на утримання дитини. Сума аліментів яка стягується із відповідача за рішенням суду на даний час є недостатньою для матеріального утримання дитини. Тому, просить збільшити розмір стягуваних вз відповідача аліментів на утримання сина із 300 грн. до 600 грн. Позивач позовні вимоги підтримала з мотивів викладених в позовні заяві, просила позов задовольнити та здійснювати розгляд справи у її відсутності про що подала заяву. Відповідач у судове засідання не з»явився, проте подав заперечення на позовну заяву, в обґрунтування якого зазначив, що розмір його заробітної плати є мізерним та складає 710 грн. Його матеріальне становище аж ніяк не покращилося. Крім того, на його утриманні перебувають непрацездатні батьки, які є пенсіонерами. Законодавством визначено конкретні обставини за яких суд має право збільшити чи зменшити розмір аліментів, проте позивачем не наведено жодних підстав, які б давали можливість суду збільшити розмір аліментів. Дослідивши та оцінивши докази, суд встановив наступні обставини справи. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Борщівського районного суду від 29.08.2013 р. Від шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO], який знаходиться на утриманні позивача. Дитина перебувала на стаціонарному лікуванні у відділенні патології новонароджених з 10.08.2012 р. по 16.08.2012 р. з клінічним діагнозом гіпербілірубінемія н/ґенезу морфо функціональна незрілість, гіпоксично ішемічне враження ЦНС синдром пригнічення ЦНС. Дані обставини встановленні рішенням Борщівського районного суду Тернопільської області від 20.12.2013 року по цивільній справі №594/1829/13-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, яким із [PERSON] в користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в сумі 300 грн. щомісячно, починаючи з 27.11.2013 року до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановленні судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа щодо якої встановлено ці обставини. Отже, обставини які встановленні під час розгляду справи №594/1829/13-ц мають безпосереднє відношення до сторін даного позову позивача [PERSON] та відповідача [PERSON], тому відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України, вони не підлягають повторному доказуванню під час розгляду даної справи. Із довідки Борщівського управління соціального захисту населення від 22.10.2015 р. №05-061/504 вбачається, що позивач [PERSON] з квітня по вересень 2015 р. отримала 545.16 грн. допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку працюючим жінкам. Відповідно до довідки Скала Подільської міської комунальної поліклініки, позивач [PERSON] працює на посаді лікаря невропатолога та її заробіток з 07.08.2015 р. по 30.09.2015 р. склав 3070.98 грн. Позивач [PERSON] навчається на курсах за спеціальністю психіатрія, що стверджується договором №3340 про навчання, підготовку, підвищення кваліфікації або надання додаткових освітніх послуг НМАПО ім..[PERSON] м.Київ. Загальна вартість послуг становить 11500 грн. Відповідно до довідки виконавчого комітету Борщівської міської ради №8671 від 17.11.2015 р. до складу сім»ї відповідача [PERSON] входять: мати [PERSON], [INFO] та батько [PERSON], [INFO], які є пенсіонерами за віком, що стверджується пенсійними посвідченнями ( арк.25-26). Відповідач [PERSON] працює експедитором у ФОП [PERSON] та його середньомісячний дохід з травня 2015 р. по жовтень 2015 р. складає 706.43 грн., що стверджується довідкою про доходи від 17.11.2015 р. Із довідки Борщівського відділення Чортківської ОДПІ Головного управління ДФС у Тернопільській області № 1937 від 30.11.2015 р. вбачається, що за період з 01.01.2013 р. по 30.09.2015 р. нараховано та отримано заробітну плату в сумі 14481.71 грн., з яких у січні 2015 р. 1669 грн., у лютому 2015 р. 2110 грн. З березня 2015 р. по вересень інформація про доходи [PERSON] відсутня . Відповідачем [PERSON] з березня 2015 року по жовтень 2015 року перераховані позивачу [PERSON] аліменти в розмірі 300 грн. на утримання дитини, а саме на загальну суму 2400 грн., що стверджується копіями чеків про оплату переказів та копіями повідомлень про переказ ( арк.29- 33). Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України « Про Державний бюджет України на 2015 рік», установити у 2015 році прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років: з 1 січня 2015 року - 1032 гривень, з 1 вересня - 1167 гривень. Згідно із вимогами ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.192 Сімейного кодексу розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи викладенні обставини, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, шляхом збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини: сина [PERSON], [INFO] з 300 грн. до 600 грн. щомісячно, з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття, оскільки матеріальне становище позивача погіршилося, зокрема зріс прожитковий мінімум на дитину, зросла вартість послуг пов»язаних із утриманням дитини, що зумовлює значні витрати. Розмір заробітної плати позивача, яка ще й на даний час навчається на платній основі є мізерним, що унеможливлює належне утримання дитини. Доводи відповідача про те, що він отримує заробітну плату в мінімальному розмірі, у зв»язку з чим не може платити аліменти в більшому розмірі ніж 300 грн. на сина, судом до уваги не беруться, оскільки за станом здоров»я він є працездатним, а середній заробіток на посаді експедитора який зайнятий у суб»єкта підприємницької діяльності - підприємця в регіоні є більшим аніж мінімальний. Посилання відповідача на те, що на його утриманні перебувають непрацездатні батьки судом також до уваги не приймається, оскільки відповідно до матеріалів справи вони є пенсіонерами за віком та відповідно до чинного законодавства отримують пенсійні виплати у встановлених розмірах та відповідач не несе аліментних зобов»язань відносно своїх батьків.

Outcome: approved