Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про повернення коштів за договором завдатку, в обґрунтування якого вказала, що 04.09.2017 між нею та відповідачем укладено договір завдатку, згідно якого вона віддала останньому 20000 грн для оформлення спадщини та виготовлення технічної документації по будинку, розташованому за адресою: вул.Лізи Чайкіної, б.29а, м.Мирноград Донецької області, які необхідні для укладання договору купівлі-продажу. Проте, відповідач у подальшому порушив домовленості договору. До передачі їй вказаного будинку було виявлено, що у вхідних дверях пошкоджений замок, у вікнах розбиті шибки. Також система водопостачання та водовідведення була в непридатному стані, а саме: була теча води, яка затоплювала нижній поверх, де знаходився гараж. Під час попереднього огляду даних пошкоджень не було виявлено. На її зауваження відповідач не відреагував, пошкодження, завдані майну, усунуті не було. У зв'язку з чи вона вважає, що відповідачем порушено домовленість між ними шляхом навмисної заподіяної шкоди в будинку, що унеможливлює виконання нею обовязків, викладених у договорі завдатку. Нею відповідачу було направлено досудову претензію з вимогою у десятиденний термін повернути їй суму завдатку, проте, останній проігнорував дану претензію. Тому позивач просить суд стягнути на її користь з відповідача грошові кошти у подвійному розмірі завдатку, а саме: 40000 грн, та понесені нею судові витрати за оплату судового збору в сумі 704,00 грн та за складання позовної заяви в сумі 1000 грн. За ухвалою судді від 17.10.2018 позовна заява залишена без руху для усунення недоліків, які усунені 31.10.2018. За ухвалою судді від 07.11.2018 у справі відкрито спрощене позовне провадження. За ухвалою суду від 30.01.2019 за клопотанням позивача у приватного нотаріуса витребувані письмові докази. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала свої позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач [PERSON] будучи двічі сповіщеним про час і місце слухання справи, у тому числі через розміщення судового виклику на офіційному веб-сайті Судової влади України, у судове засідання не зявився без повідомлення причин, відзиву на позов не подав. Згідно з вимогами ст.280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не зявився в судове засідання, не повідомив причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 04.09.2017 між сторонами укладено та підписано договір завдатку, відповідно до якого на підтвердження виконання умов, передбачених цим договором, у рахунок належних за договором платежів покупець [PERSON] передала, а продавець [PERSON] прийняв завдаток в сумі 20000 грн. За умовами вказаного договору [PERSON] прийняла на себе зобовязання придбати, а [PERSON] продати жилий будинок, розташований за адресою: вул.Лізи Чайкіної, б.29а, м.Мирноград Донецької області, який належить померлому Савватеєву Вільгельму Геннадійовичу на підставі свідоцтва про право власності на спадщину від 15.05.2012. Сторони прийшли до згоди, що на момент укладення договору купівлі-продажу вказаного будинку покупець зобовязаний буде передати продавцю залишок суми у 160000 грн. Строк укладення договору купівлі-продажу визначено до 15.11.2017. З метою укладення даного договору продавець зобовязується до вказаної дати оформити свої права на вказаний жилий будинок та виготовити на нього технічну документацію (а.с.9, 10). Сторони також домовилися, що згідно з умовами договору у випадку умисного недотримання своїх обовязків покупцем сума завдатку залишається у продавця, а у випадку порушення продавцем своїх обовязків, він зобовязався повернути покупцю суму завдатку та додатково сплатити суму у розмірі суми завдатку (а.с.9-10). Згідно розписки від 04.09.2017 [PERSON] отримав від [PERSON] 20000 грн в якості завдатка за вищевказаний будинок, що продається. Зазначено, що дана розписка складена власноруч відповідачем (а.с.11). Через виявлені пошкодження у вказаному домоволодінні [PERSON] спрямувала на адресу [PERSON] досудову претензію від 17.03.2018 про повернення у десятиденний термін суму завдатку у розмірі 20000 грн. Згідно із рекомендованим повідомленням про вручення поштового відпрвілення претензія отримана відповідачем 23.03.2018 (а.с.12-13). Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, сформованого за станом на 07.12.2018, жилий будинок, розташований за адресою: вул.Лізи Чайкіної, б.29а, м.Мирноград Донецької області, належить [PERSON] на підставі договору дарування від 19.09.2018. З тексту даного договору вбачається, що дарувальником будинку є відповідач [PERSON], якому вказане нерухоме майно належало на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 13.09.2017 приватним нотаріусом за реєстровим номером 3079 (а.с.44-45, 54). За приписами абз.1, 4 ч.1 ст.635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобовязуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, у письмовій формі. Відповідно до ст.657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається в письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Як вбачається з матеріалів справи, попередня домовленість між сторонами щодо купівлі-продажу будинку не була нотаріально посвідчена, а тому не несе за собою відповідних правових наслідків. Згідно із ст.570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобовязання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона є авансом. Отже, ознакою завдатку є те, що він слугує доказом укладення договору, на забезпечення якого його видано, одночасно є способом платежу та способом забезпечення виконання зобовязання. Внесення завдатку як способу виконання зобовязання може мати місце у разі наявності зобовязання, яке повинно бути виникати на підставі договору. Оскільки попередній договір з метою забезпечення укладення у майбутньому договору купівлі-продажу будинку між сторонами у передбаченому законом порядку укладено не було, передана позивачем сума на підставі договору завдатку за розпискою є авансом. Аванс - це спосіб платежу, це грошова сума, яку боржник передає кредитору в рахунок майбутніх платежів. На відміну від завдатку аванс не виконує забезпечувальної функції, а виконує функцію попередньої оплати. Боржник, який видав аванс, має право витребувати його повернення у всіх випадках невиконання чи неналежного виконання договору и не несе правові наслідки у вигляді відшкодування збитків у разі невиконання прийнятих на себе зобовязань. А сторона, яка отримала аванс, не може бути зобовязана до його повернення у більшому розмірі і до відшкодування збитків. Також на аванс не розповсюджується забезпечувальна функція, як при завдатку чи закладі, згідно за якою, якщо сторона уклоняється від виконання договору, вона втрачає кошти. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобовязана повернути потерпілому це майно. Особа зобовязана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Отже, судом встановлено, що позивач [PERSON] мала намір купити будинок, у звязку з чим за домовленістю з відповідачем [PERSON] передала йому 20000 грн, про що [PERSON] видав розписку. Оскільки договір купівлі-продажу вказаного будинку між сторонами не був укладений, відповідач безпідставно отримав грошові кошти у розмірі 20000 грн, а тому зобовязаний повернути їх у якості авансу. В силу ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню понесені нею судові витрати по сплаті судового збору пропорційно задоволеним вимогам в сумі в сумі 352,00 грн. Понесення позивачем витрат на складання позовної заяви в сумі 1000 грн не підтверджені жодним доказом, а тому відшкодуванню не підлягають. На підставі ст.ст.570, 635, 657, 1212 ЦК України,

Outcome: partial