Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], в якому просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою №7 по вул. Нестерова, 3 в м. Харкові. В обґрунтування позову посилається на те, що матері позивача [PERSON] на підставі ордеру надана [ADDRESS]. На даний час в квартирі постійно проживає позивач. Відповідачі по справі [PERSON] та [PERSON] переїхали жити до своїх дружин та забрали всі свої речі з квартири. Більш ніж п»ять років відповідачі не проживають за спірною адресою. В квартирі вони не зявляються, нею не цікавляться, комунальні послуги не сплачують. Особистих речей відповідачів в квартирі немає. Таким чином відповідачі не проживають у вказаній квартирі тривалий час, перешкод у їх проживанні за місцем реєстрації, а також поважність причин невикористання відповідачами права на користування спірним житловим приміщенням не існує. \~В судове засідання представник позивача подала заяву про розгляд справи за її відсутності, в яких підтримала позовні вимоги та не заперечувала проти винесення по справі заочного рішення. Відповідачі в судове засідання не з*явились, про день та час розгляду справи повідомлені судом належним чином, причини неявки суду не повідомили. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, відповідно до положень ст.ст. 224 - 226 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, докази в їх сукупності, приходить до наступного. Відповідно до вимог\~ст. 71 Житлового Кодексу України\~при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім*ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім*ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем. Відповідно до вимог\~ст.72 Житлового Кодексу України\~визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Частинами 1,4\~ст.156 ЖК України\~визначено, що члени сім'ї власника житлового будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником, якщо під час їх вселення не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в ч.2\~ст.64 ЖК України, в тому числі дружина наймача, їхні діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Як вбачається з ордеру на житлове приміщення № 3973 серії М, який виданий [PERSON], їй та членам її сім»ї надано квартиру [ADDRESS] (а.с.6). Згідно довідки дільниці № 24 Комунального підприємства «Жилкомсервіс» від 29.05.2016 року, у спірній квартирі зареєстровані позивач та відповідачі по справі [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). Згідно свідоцтва про народження, батьками позивача [PERSON] (нині [PERSON]) були [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). Як вбачається з свідоцтва про смерть серії І-ВЛ №516126, [PERSON] померла 22.10.2015 року (а.с.9). Заочним рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 12.11.2014 року шлюб між позивачем та [PERSON] розірвано (а.с.16-17). Відповідно до квитанцій про сплату за комунальні послуги за період з червня 2015 року по січень 2016 року, сплату за надані житлово-комунальні послуги за вказаною адресою здійснює позивач [PERSON] Як вказує позивач, відповідачі по справі більше п»яти років добровільно залишили спірне житлове приміщення та з цього часу місцезнаходження відповідачів позивачу не відоме. У п. 10\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року № 2\~зі змінами «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами\~Житлового кодексу України»\~вказано, що у справах про визнання наймача або членів його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК України),\~необхідно з'ясувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки.\~В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Згідно з положеннями ч. 3\~ст. 10 Цивільного процесуального кодексу України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з вимогами ст.ст. 57-60 ЦПК України\~засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. ст.\~57,\~212 ЦПК України\~доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема, звуко- і відео записів, висновків експертів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до\~ст.9 ЖК України\~ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування ним інакше як з підстав і в порядку, передбачених законодавством. Судом не встановлено підстав для визнання відповідачів такими, що втратили право користування спірним житловим приміщенням. \~В зв»язку з вищевикладеним суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову.

Outcome: dismissed