Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. В позові зазначила, що [INFO] померла її тітка [PERSON] . Після її смерті залишилась спадщина, до складу якої увійшла земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 1,74 га, що розташована на території Загнітківської сільської ради Кодимського району Одеської області. Позивач є спадкоємцем за заповітом після померлої [PERSON] та прийняла спадщину, однак нотаріусом було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно, зокрема державного акту на право власності на земельну ділянку, який було втрачено. В зв`язку з цим позивач не може захистити своє порушене право в позасудовому порядку та змушена пред`явити відповідний позов, в якому просить визнати за нею право власності на зазначену земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом. В судове засідання позивач не з`явилася, надала заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без її участі. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч. 6 ст. 128 ЦПК України судові повідомлення вручені належним чином. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, відповідачем не подано відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Наявних у справі доказів достатньо для її розгляду у відсутності відповідача. Позивач проти заочного розгляду справи не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Як встановлено судом, [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 02.12.2020 року Кодимським районним відділом державної реєстрації актів цивільног стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (а.с.8). За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 3 ст. 1222, ч. 1 ст. 1220 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1269 цього ж Кодексу спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Крім того, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст.1270 ЦК України). У відповідності до положень ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Із повідомлення державного нотаріуса Кодимської районної державної нотаріальної контори №928/02-14 від 27.10.2021 року (а.с.27) встановлено, що до майна померлої [INFO] [PERSON] заведена спадкова справа №377/2020, на спадщину за заповітом, посвідченим Загнітківською сільською радою Кодимського району Одеської області 13.04.2018 року за реєстром №41, заявив [PERSON] та за заповітом, посвідченим Загнітківською сільською радою Кодимського району Одеської області 30.01.2019 року за реєстром №6, заявила [PERSON] . Відповідно до заповіту (а.с.9), посвідченого 30.01.2019 року головою виконавчого комітету Загнітківської сільської ради Кодимського району Одеської області, зареєстрованого в реєстрі за №06, [PERSON] заповіла [PERSON] належну їй на підставі державного акту серії ЯА №266140, виданого 05.07.2005 року Кодимською райдержадміністрацією (а.с.7), земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розміром 1,74 га на території Загнітківської сільської ради Кодимського району Одеської області. Станом на 08.12.2020 року зазначений заповіт не змінений і не відмінений. Факт видачі [PERSON] державного акту серії ЯА №266140 на право власності на зазначену земельну ділянку підтверджується листом відділу №3 управління у Подільському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області №9-15-0.263-390/44-21 від 12.11.2021 року (а.с.35). Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України та п. 3.14 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 із наступними змінами та доповненнями, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, прийняття і відмова від прийняття спадщини може мати місце щодо всього спадкового майна. Спадкодавець не вправі прийняти одну частину спадщини, а від іншої частини відмовитись. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину. Відповідно до ч.1 ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Судом встановлено, що 19.03.2021 року державним нотаріусом Кодимської районної державної нотаріальної контори відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , у зв`язку з відсутністю необхідних правовстановлюючих документів на спадкове майно. Ця обставина підтверджується листом нотаріуса №216/02-14 від 19.03.2021 року (а.с.10). Крім того, як вбачається з друкованого видання «Вісті Кодимщини» №38 (10998) від 18.09.2021 року (а.с.29) державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА №266140, виданий 05.07.2005 року Кодимською районною державною адміністрацією Одеської області на ім`я [PERSON] , є втраченим. В абзаці 2 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7 зазначено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Водночас, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 22.09.2021 року, у справі №227/3750/19, вказав, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа має право звернутися до суду за правилами позовного провадження. При цьому, належним способом захисту прав спадкоємця є визнання за ним права власності на спадкове майно в судовому порядку, оскільки існують перешкоди для оформлення спадщини в нотаріальному порядку. Відповідно до положень ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, тобто і в порядку спадкування, а тому, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи, що відповідач в судове засідання не з`явився та не надав суду доказів, які б спростовували обґрунтованість вимог позивача, позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір сплачений позивачем при зверненні до суду з позовом.

Outcome: approved