Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-20 00:00:00

Позивач, [PERSON] , звернулася до суду із позовною заявою до відповідача, [PERSON] , про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 03 квітня 2018 року вона з відповідачем уклала шлюб. У неї з відповідачем є спільний син - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя не склалося, внаслідок з різними поглядами на сім`ю та сімейні цінності. Сім`я фактично розпалася, існує формально. Позивач на розгляд справи не з`явилася. Надала суду заяву про слухання справи у її відсутність. У наданій заяві зазначила, що позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити. У наданій заяві зазначила, що просить суд не надавати строк для примирення подружжя, оскільки не вбачає сенсу в подальшому збереженні шлюбу. Відповідач на розгляд справи не з`явився, надав суду заяву про слухання справи у його відсутність. У наданій заяві зазначив, що не заперечує проти задоволення позовних вимог. У наданій заяві зазначив, що просить суд не надавати строк для примирення подружжя, оскільки не вбачає сенсу в подальшому збереженні шлюбу. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне життя. Відповідно до ст. 109 Сімейного кодексу України, шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання не будуть порушені їх права, а також права дітей. 03 квітня 2018 року сторони уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого Марганецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 56. У сторін є спільний син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 06 листопада 2018 року Марганецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис від 09.01.2013 року за № 05. Спільне життя у сторін не склалося у зв`язку з різними поглядами на сім`ю та сімейні цінності, з втратою сторонами почуття любові одне до одного, що суперечить інтересам сторін, та має істотне значення. Розпочинаючи з березня 2019 року сторони шлюбних стосунків не підтримують, проживають окремо. Сім`я розпалася, існує формально. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Сторонам надавався строк для примирення. Примирення між сторонами не досягнуто. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги відсутність згоди сторін на примирення, суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, в наслідок чого позов підлягає задоволенню. Спору з приводу спільного майна подружжя, проживання дитини у сторін немає. Ухвалою судді від 27 березня 2020 року позивача було звільнено від сплати судового збору, а тому на підставі ч.1 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідачів в дохід держави судовий збір пропорційно до частини задоволених вимог. Отже, з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати в розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved