Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до територіальної громади с. Озерище в особі Озерищанської сільської ради про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом, посилаючись на те, що після смерті її діда [PERSON], який помер [INFO], відкрилась спадщина, що складається з земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 5,22 га, розташованої в межах Озерищанської сільської ради Канівського району. Позивач, як правонаступник за заповітом, постійно проживала з померлим та після його смерті в 6 місячний строк прийняла спадщину шляхом володіння спадковим майном. Проте, на сьогоднішній день позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки на момент подачі заяви [PERSON] було з'ясовано про неможливість подачі (відсутність на руках у спадкоємця) правовстановлюючого документа, а саме: державного акту на право власності на земельну ділянку так, як він був втрачений ще за життя спадкодавця. Враховуючи те, що позивач являється єдиним спадкоємцем померлого [PERSON] за заповітом, спадщину прийняла, спадкова земля не є відумерлою, тому просить право власності на земельну ділянку площею 5,22 га, що розташована на території Озерищанської сільської ради, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала [PERSON] на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 21 серпня 2003 року, виданого на підставі рішення виконкому Озерищанської сільської ради від 28.02.2003 року № 12/55 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 155, у порядку спадкування за заповітом. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, а подалв до суду заяву в якій позов підтримала та просила його задовольнити, визнавши право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 5,22 га, розташованої в межах Озерищанської сільської ради Канівського району Черкаської області. Представник відповідача Озерищанської сільської ради в судове засідання не з'явився, до суду надійшла телефонограма, згідно якої позов визнав, просить справу розглядати без їх участі. Відповідно до ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно свідоцтва про смерть вбачається, що [PERSON] помер [INFO] в с. Озерище, Канівського району Черкаської області (а.с. 5). Ще за життя померлому [PERSON] було видано Державний акт серії [NUMBER] від 21.08.2003р. на право приватної власності на земельну ділянку площею 5, 22 га, що розташована на території Озерищанської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва ( а.с.7). 24.11.2005р. [PERSON] на випадок своєї смерті зробив заповідне розпорядження, за яким «земельну частку ( пай)» заповідав [PERSON] (а.с.06). В судовому засіданні з'ясовано, що позивач згідно копії свідоцтва про народження (а.с.38) мала прізвище «[PERSON]», після чого одружившись з [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]». 14.02.2013р. шлюб з [PERSON] було розірвано і залишено їй дівоче прізвище «[PERSON]». (а.с.39).20.11.2013р. [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] та згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 20.11.2013р. (а.с.40) після реєстрації шлюбу змінила прізвище на «[PERSON]». Судом встановлено, що позивач [PERSON], як правонаступник за заповітом, постійно проживала з померлим та після його смерті в 6 місячний строк прийняла спадщину шляхом володіння спадковим майном, що підтверджується довідкою сільради № 273 від 27.08.2015р.(а.с.9). Відповідно до положень ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Стаття 392 ЦК України передбачає, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності. Стаття 1216 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За статтею 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу він не заявив про відмову від неї. За ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Таким чином, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, поскільки судом встановлено, що позивач відповідно до ст.ст. 1223,1268 ЦК України є єдиним спадкоємцем за заповітом, яка прийняла спадщину після смерті [PERSON], шляхом володіння спадковим майном, у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 5,22 га. в межах Озерищанської сільської ради Канівського району, яка належала спадкодавцю згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 21 серпня 2003 року.

Outcome: approved