Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на ? частку спільно нажитого під час шлюбу майна, виділ в натурі частки зі спільно нажитого нерухомого майна та звільнення майна з-під арешту. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 21 січня 1989 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. За час шлюбу, а саме 07.03.2008 року між [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки щодо купівля нерухомого майна, що складалося з житлового будинку, який розташований в с. Липини, Луцького району, по вул. Затишна, 11, загальною вартістю 673958 грн. Купівля - продаж вищезазначеного обєкту нерухомості відбувалась частково за рахунок коштів, отриманих шляхом укладення 07.03.2008 року договору про надання споживчого кредиту № [NUMBER] (при застосуванні ануїтентної схеми погашення) та договору іпотеки на житловий будинок з Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», тепер ПАТ «УкрСиббанк». Зазначає, що оскільки предметом зазначених договорів була нерухомість, яка є спільною сумісною власністю подружжя, набутою під час шлюбу, остання надавала свої нотаріально посвідчені згоди на укладення як первинних: кредитного та іпотечного договорів, так і в подальшому усіх інших додаткових угод. Вироком Кузнецовського міського суду Рівненської області, який набрав законної сили 11.09.2014 року відповідача [PERSON] засуджено та призначено разом із застосуванням основного покарання конфіскацію в дохід держави ? частки майна, що належить на праві приватної власності засудженому [PERSON] На виконання вироку на вказаний будинок, який знаходиться за адресою с.Липини, Луцького району, вул. Затишна, 11 державним виконавцем Відділу ДВС ЛРУЮ [PERSON] був накладений арешт. На підставі викладеного, просить суд визнати право власності на ? частку цілого житлового будинку, який розташований в с.Липини, Луцького району, вул..Затишна, 11, виключити з акту опису та звільнити з-під арешту належне позивачу нерухоме майно, а саме ? частку цілого вищезазначеного житлового будинку, стягнути з відповідачів на користь позивача судові витрати по справі. Позивач в судове засідання не зявилась, подала заяву про слухання справи у її відсутності, заявлений позов з урахуванням заяв про збільшення та уточнення позовних вимог підтримує повністю та просить позов задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] адвокат [PERSON] у судовому засіданні позов визнав, просив його задовольнити у повному обсязі. Відповідач - представник Луцької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Представник третьої особи - відділу Державної виконавчої служби Луцького районного управління юстиції Волинської області [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що у нього на примусовому виконанні знаходиться виконавчий лист, виданий Кузнецовським міським судом Рівненської області про конфіскацію з [PERSON] ? частини належного йому майна. Просить вирішити спір між позивачем та відповідачем [PERSON] щодо поділу спільного майна подружжя на розсуд суду. Представник третьої особи Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» проти задоволення позову не заперечувала, вважає, що спірне домоволодіння є спільним майном подружжя. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного. Як зазначено у ст. 10, 11 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що сторони з 21 січня 1989 року знаходяться у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про його укладення, виданого Ратнівським районним відділом ЗАГС Волинської області від 21.01.1989 серії І-КЕ № 412561 (а.с. 7). Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України майно (далі СК), майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). У період шлюбу позивача з відповідачем [PERSON], останнім з однієї сторони та [PERSON] з іншої сторони, було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки щодо купівлі нерухомого майна, що складалося з житлового будинку, який розташований в с. Липини, Луцького району, по вул..Затишна, 11 (а.с.8-11). Згідно п.2.1 договору купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки, загальна ціна нерухомого майна, що відчужується за даним договором, становить 673958 грн., з яких вартість цілого житлового будинку 634015 грн., а земельної ділянки 39943 грн. (а.с.8) Купівля - продаж вищезазначеного обєкту нерухомості відбувалась частково за рахунок коштів, отриманих шляхом укладення договору про надання споживчого кредиту та договору іпотеки на житловий будинок з АКІБ «УкрСиббанк» (а.с.14-15). Також, 01.12.2011 року позивач звернулась в нотаріальну контору з заявою про те, що надає згоду чоловікові [PERSON] на укладення додаткових угод до договору іпотеки та до кредитного договору, укладених 07.03.2008 року між [PERSON] та ПАТ «УкрСиббанк», обєктом обтяження за договором іпотеки є : цілий житловий будинок, який розташований в селі Липини, Луцького району, Волинської області по вул.Затишній, 11 (а.с.16). Згідно зі ст. 61 СК України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. За приписами ч.1 ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини і чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову при умові, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 23 Постанови № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. За клопотанням представника позивача по справі була проведена судова будівельно-технічна експертиза. Як вбачається з висновку судової будівельно-технічної експертизи № О-110 від 31.08.2015 р. розподіл в натурі будинковолодіння по вул. Затишній, 11 в с.Липини, Луцького району, Волинської області в частках ? до ? частин будинковолодіння з метою обладнання окремих ізольованих квартир можливий за умови проведення запропонованих експертом переобладнань будинку, експертом пропонуються два варіанту поділу, із яких один варіант вбачає розрахунок ідеальних долей, а саме: першому власнику 41/100 частин, другому власнику 59/100 частин. Тоді сума від ідеальної частки дорівнює 67925,23 грн. та другий варіант поділу на дві ізольовані квартири. Позивач в уточненій позовній заяві просить поділити 1/2 частину домоволодіння за варіантом № 1, а саме присудивши їй 59/100 будинковолодіння загальної площею 149,8 м.кв. з відступом від ідеальних часток. (а.с. 147). За варіантом № 1 висновку судової будівельно-технічної експертизи сума грошової компенсації, яку повинен сплатити співвласник №2 співвласнику № 1 за відхилення від ідеальної частки, визначається по ринковій вартості домоволодіння і складає 59/100, що дорівнює 67925,23 грн. (а.с.120-125). Відповідно до ч. 2 ст.372 ЦК України за рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991р. № 7 п.7- якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з врахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась. Беручи до уваги те, що зазначений житловий будинок був придбаний сторонами в період шлюбу, а також те, що інтереси сторін, не суперечать закону і співпадають з висновком експертизи, суд вважає можливим уточнені позовні вимоги позивача [PERSON] в частині поділу сумісного майна подружжя задовольнити. У звязку з викладеним, суд вважає необхідним стягнути з позивача на користь відповідача [PERSON] вартість відступу від ідеальної частки в сумі 67925,23 грн. Крім того, судом встановлено, що вироком апеляційного суду Рівненської області від 03.04.2014 року, у звязку з засудженням [PERSON] на підставі вироку Кузнецовського міського суду Рівненської області від 29.11.2013 року - відповідачу призначено разом із застосуванням основного покарання конфіскацію в дохід держави ? частки майна, що належить на праві приватної власності засудженому [PERSON] Вирок набув законної сили 11.03.2014 року, що підтверджується копією виконавчого листа виданого 03.04.2014 року (а.с.21). Постановою заступника начальника відділу ДВС ЛРУЮ [PERSON] від 19.11.2014 року з метою забезпечення виконання вищевказаного вироку було накладено арешт на ? частки житлового будинку, що знаходиться за адресою: Волинська область, Луцький район, с.Липини, вул. Затишна, 11, належного [PERSON], про складено відповідний акт (а.с.17, 18-19). Відповідно до ч. 1ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Відповідно до ст. 73 СК України за зобов'язаннями одного з подружжя стягнення може бути накладено лише на його особисте майно і на частку у праві спільної сумісної власності подружжя, яка виділена йому в натурі. Стягнення може бути накладено на майно, яке є спільною сумісною власністю подружжя, якщо судом встановлено, що договір був укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї і те, що було одержане за договором, використано на її потреби. Як роз'яснено у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 серпня 1976 року № 6 «Про судову практику в справах про виключення майна з опису», за правилами, установленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, суди розглядають вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним. Отже, житловий будинок за адресою: Волинська область, Луцький район, с.Липини, вул. Затишна, 11, є об'єктом спільної сумісної власності подружжя та підлягає поділу шляхом визнання за кожним із подружжя права власності на 1/2 частини, а частина майна позивача підлягає звільненню з-під арешту, що випливає із положень ст. ст.60, 61, 65, 70, 73 СК України, ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження». У суді встановлено, що сторони не здійснювали розподілу майна, обсягом спільного майна є саме спірна нерухомість. Вказане не спростовано відповідачами. На підставі наведеного суд вважає, що слід визнати за позивачем право власності на ? частку цілого житлового будинку, виділити в натурі частки даного нерухомого майна, яке знаходиться за адресою: Волинська область, Луцький район, с.Липини, вул.Затишна, 11, згідно з варіантом №1 висновку судової будівельно-технічної експертизи від 31.08.2015р. та звільнити майно з-під арешту. Позивач не вимагає компенсації за понесені судові витрати по справі (а.с. 165), а тому судові витрати слід залишити за позивачем. На підставі ст.ст. 60, 61, 69, 71 СК України, ст. 367, 372 ЦК України,

Outcome: approved