Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа: служба у справах дітей Баришівської райдержадміністрації про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свою заяву обґрунтовує тим, що позивач [PERSON]з відповідачем [PERSON] тривалий час зустрічалася, а пізніше почали проживати однією родиною в цивільному шлюбі. Від спільного сумісного проживання у них народилася донька, [PERSON], [INFO]. Майже відразу після народження дитини, відповідач по справі, лишив родину і переїхав проживати до своєї матері в с. Рудницьке, Баришівського району, Київської області. Малолітня дитина з дня народження та по даний час проживає разом з матір'ю [PERSON], та знаходиться на її повному матеріальному утриманні. Батько дитини [PERSON] вихованням своєї доньки не займається, дитиною не цікавиться, матеріальної допомоги не надає, не підтримує зв'язку з донькою, не спілкується з нею навіть у телефонному режимі, не цікавиться її станом здоров'я, навчанням та розвитком вже понад чотири роки, а поведінка батька вказує на те, що він немає жодного бажання займатися вихованням, утриманням та належним доглядом за своєю дитиною, не цікавиться її подальшою долею та життям, таким чином не виконує свої батьківські обов'язки. Позивач [PERSON] просить суд: - позбавити батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO]; - стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO],в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня пред'явлення позову до суду; - стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір, що був сплачений позивачем при подачі позовної заяви до суду в розмірі 551,20 грн. (п'ятсот п'ятдесят одна гривня 20 копійок); - стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] витрати за надання їй правової допомоги в розмірі 500 (п'ятсот) гривень 00 копійок. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала, пояснила суду, що вона з відповідачем проживала разом, однак не перебувала в зареєстрованому шлюбі. Від спільного проживання у них народилася малолітня донька [PERSON]. [PERSON] визнавши себе батьком дитини, дав їй своє прізвище. З восьми місяців дитина батька не бачить, так як відповідач не приходить до неї. З позивачем він також не бажає спілкуватися. Поведінка [PERSON] вказує на те, що він ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Враховуючи всі обставини, позивач [PERSON] просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення. Відповідач [PERSON] на судовий розгляд справи 03.11., 29.11.2016 року не з'явився. Про день, час та місце розгляду справи належним чином повідомлявся у встановленому законом порядку, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення. Причини неявки, суду не повідомив. Тому суд ухвалив заочне рішення за згодою позивача відповідно до ст.ст. 224-226 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Представник третьої особи - служби у справах дітей Баришівської райдержадміністрації Київської області, головний спеціаліст служби у справах дітей та сім'ї адміністрації Ілляш Юлія Вікторівна в судовому засіданні позов підтримала, пояснила суду, що відповідач на комісію не з'являвся та взагалі не цікавиться долею своєї доньки. У судовому засіданні прокурор Перетятько Ірина Сергіївна позов підтримала, посилалась на те, що у діях відповідача [PERSON] вбачається ухилення від виконання своїх батьківських обов'язків. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснила суду, що позивач [PERSON] подала до суду позов, оскільки відповідач не з'являється до дитини, не надає матеріальну допомогу на її утримання, тобто не виконує належним чином свої батьківські обов'язки. Відповідач погрожує позивачу, що відбере у неї дитину. [PERSON] зловживає наркотичними засобами. У 2011 році відповідач був притягнений до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 309 КК України. Суд, заслухавши пояснення сторін, показання свідка, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлений позов є обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] і відповідач [PERSON] не перебували в зареєстрованому шлюбі. Від спільного проживання у них народилася донька [PERSON], [INFO], у свідоцтві про народження якої батьком записано [PERSON], а матір'ю записано [PERSON]. З восьми місяців дитина проживає разом з матір'ю та знаходиться на її повному матеріальному утриманні. На протязі тривалого часу відповідач не цікавиться станом здоров'я своєї дитини, не приймає участі у її фізичному та духовному вихованні, не піклується про неї, не виявляє інтересу до внутрішнього світу своєї рідної дитини, тим самим на протязі тривалого часу злісно ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, чим порушує права своєї дитини. Відповідно до п.п. 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно висновку служби у справах дітей та сім'ї Баришівської районної державної адміністрації Київської області доцільно позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно його малолітньої доньки [PERSON], 2012 року народження, з яким суд погоджується, так як він відповідає вимогам законодавства, є обґрунтованим і винесеним після належного з'ясування обставин невиконання відповідачем своїх батьківських обов'язків. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько, або один із них можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків щодо свої малолітньої дитини [PERSON], а тому позовна вимога щодо позбавлення відповідача батьківських прав є обґрунтованою та законною, в зв'язку з чим підлягає задоволенню. В частині позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дитини, суд встановив наступне. Частиною 2 ст. 166 СК України передбачено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними ( ч. 1 ст. 181 СК України). Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. У відповідності до ст. 166 СК України, у зв'язку із позбавленням відповідача батьківських прав, суд стягує із нього аліменти на утримання дитини, оскільки, згідно ст.ст. 180, 182 СК України, останній зобов'язаний утримувати свою дитину, а тому суд погоджується із запропонованим позивачем розміром аліментів. За правилами ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Судом встановлено, що при подачі позовної заяви до суду, позивачем згідно квитанції від 20.10.2016 року сплачено судовий збір в сумі 551,20 грн. (а.с. 1), а тому, вимоги позивача в частині стягнення судового збору підлягають до задоволення. Також в матеріалах справи є квитанція №39-48/153 від 20.10.2016 року про те, що адвокат О.В. Блохіна за надання юридичної допомоги (адвокатських послуг) отримала кошти за послуги від гр. [PERSON] у розмірі 500 (п'ятсот) гривень 00 копійок. Таким чином із [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути понесені нею витрати на правову допомогу. Встановлені судом обставини підтверджуються: -ксерокопією паспорта [PERSON], серії [NUMBER], виданого 25 грудня 2006 року; -ксерокопією свідоцтва про народження [PERSON], серії [NUMBER], виданого 20 липня 2012 року; -висновком служби у справах дітей та сім'ї Баришівської районної державної адміністрації Київської області про доцільність позбавлення гр. [PERSON] батьківських прав відносно доньки [PERSON], 2012 року народження; -рішенням Селищанської сільської ради Баришівського району Київської області №10 від 22 лютого 2016 року про затвердження висновків про доцільність позбавлення батьківських прав; -актом обстеження житлово-побутових умов від 12.02., 16.06.2016 року; -довідкою №01-20-51 від 16 червня 2016 року, виданою Дошкільним навчальним закладом (ясла-садок) «Золотий ключик» Баришівської селищної ради Київської області, про те, що [PERSON], [INFO] відвідує дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) «Золотий ключик» Баришівської селищної ради Київської області з 02.02.2015 року. За час відвідування дошкільного закладу з 02.02.2015 по 16.06.2016 [PERSON], її батько [PERSON], ні разу не приводив та не забирав доньку із закладу, не приходив на масові заходи для дітей, не приймав участі у житті групи та дитячого садка; -іншими матеріалами справи.

Outcome: approved