Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, зареєстрованого 30.01.2009 року між нею та [PERSON] у Відділі реєстрації актів цивільного стану Балаклійського районного управління юстиції у Харківській області, актовий запис №14. Мотивуючи позовну заяву [PERSON] вказала, що вони з відповідачем від шлюбу мають двох дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Зазначила, що за час подружнього життя вони з відповідачем не створили міцної та дружної сім'ї, втратили взаєморозуміння, почуття любові та поваги один до одного, оскільки відповідач зловживає алкоголем, та вони мають різні характери і погляди на життя. Шлюбні відносини припинені, спільний бюджет не ведеться. Шлюб носить формальний характер та його збереження суперечить їх інтересам. Позивач в судовому засіданні пояснила, що примирення з відповідачем не відбулося. Просила розірвати шлюб, посилаючись на доводи позовної заяви. Відповідач у судовому засіданні заперечував проти розірвання шлюбу. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного: Згідно ст.51 Конституції України, ст.24 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги (ч.1 ст.55 СК України). Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом (ст.56 СК України). Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. За ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них або інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 30.01.2009 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Балаклійського районного управління юстиції у Харківській області, актовий запис №14 (а.с.5). Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.6, 7). Спільне життя подружжя не склалося через відсутність взаєморозуміння. Шлюбні відносини фактично припинені. Ухвалою Балаклійського районного суду Харківської області від 22.12.2015 року за клопотанням позивача сторонам було надано строк для примирення тривалістю два місяці, однак примирення не відбулося. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам [PERSON], яка наполягає на розірванні шлюбу. Тому позов підлягає задоволенню. На підставі ст.ст.110-112 СК України,

Outcome: approved