Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON], на її користь аліментів. В позовній заяві зазначила, що з відповідачем перебувала в цивільному шлюбі та мають доньку [PERSON]. Відповідач у вихованні доньки участі не приймає, допомоги на її утримання в натуральній або грошовій формі не надає. Донька проживає з нею та знаходяться на її утриманні. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, до суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала в тому ж обсязі і з тих же підстав. Просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду цивільної справи був повідомлений своєчасно та належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями. Про причини неявки суд не повідомив. Заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у його відсутність не надходило. Згідно з ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та зазначених і доведених обставин, приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в фактично шлюбних відносинах та мають доньку [PERSON] /а.с. 2/. Донька проживає з позивачем, знаходиться на її утриманні. Коштів на належне утримання дитини у неї не вистачає, потребує матеріальної допомоги від відповідача, який ухиляється від покладених на нього обов'язків . Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В контексті даної статті батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Матеріальне утримання дітей - це обов'язок батьків. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. При цьому суд звертає увагу, що позивач та відповідач на даний час є працездатними, не є інвалідами, тому вони обидва зобов'язані утримувати малолітню доньку. Згідно з вимогами ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів у твердій грошовій сумі підлягає індексації відповідно до закону. Частиною 1 ст. 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved