Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що через деякий період часу після реєстрації шлюбу між подружжям поступово почали погіршуватися відносини. Вони є різними людьми і по тій причині виникають непорозуміння, що постійно призводять до виникнення конфліктів у їхній сім`ї. Більше чотирьох років сторони не ведуть спільного сімейного життя, не живуть як чоловік та дружина. Подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, а тому вона просить розірвати шлюб, оскільки вважає, що примирення між сторонами неможливе. Ухвалою судді від 05 липня 2019 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження. Позивач у судове засідання не з`явилася, однак надіслала до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності. Підтримує свої позовні вимоги. Примирення між сторонами вважає неможливе. Позивач заперечує стосовно надання додаткового часу для примирення. Відповідач в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити без його участі. Позовні вимоги визнає, не заперечує з приводу їх задоволення. Терміну на примирення просить не надавати. За вказаних обставин, з підстав передбачених ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ознайомившись із письмовими заявами учасників справи, дослідивши та оцінивши докази, суд встановив наступні обставини. Як слідує із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого повторно 27 травня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Збаразького районного управління юстиції у Тернопільській області, сторони 19 листопада 1995 року зареєстрували шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 10. У шлюбі в сторін народилися діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які на час розгляд справи є повнолітніми, та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України. В судовому засіданні встановлено, що між подружжям погіршилися відносини, вони тривалий час не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних стосунків. Сумісне життя подружжя є неможливим, шлюб існує лише формально, і тому його доцільно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. За змістом ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Враховуючи викладенні обставини в їх сукупності, зважаючи на те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач позов визнає, з огляду на засади добровільності шлюбу, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved