Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 10 лютого 2006 року між нею та [PERSON] був укладений шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Ватутінського міського управління юстиції Черкаської області, актовий запис № 08, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 10.02.2006р. Серія [NUMBER] . Від шлюбу з відповідачем мають сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 27.03.2006р. Серія [NUMBER] . З 2010 року фактично з відповідачем не проживають. 14 вересня 2011 року шлюб між нею та [PERSON] був розірваним, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 21, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу від 14.09.2011р. Серія [NUMBER] . Син [PERSON] проживає разом зі нею та перебуває на її утриманні. Починаючи з 2020 року відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків пов`язаних із утриманням їхнього неповнолітнього сина. Будь-якої матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає. Просить суд стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі, а саме в розмірі 2500 грн. щомісяця. Ухвалою судді від 13.08.2020 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідач [PERSON] 07.10.2020 подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позовні вимоги [PERSON] він заперечує та вважає їх безпідставними. Сплачувати обумовлену суму в твердій грошовій формі в розмірі 2500 грн. для нього є непосильним тягарем, оскільки така сума становить фактично 1/2 частину від єдиного доходу - заробітної плати та позбавляє його можливості для власного утримання. Він являється найманим працівником та отримує щомісячно заробітну плату в розмірі соціально-гарантованої суми визначеної державою. Згідно довідки про доходи №1 виданої ПП «Новий Вєк» з 02.10.2020 року він займає посаду менеджера оптової торгівлі та отримує заробітну плату в розмірі мінімальної суми для працівника. З вирахуванням всіх податків і зборів сума до виплати йому становить ще меншу частину, аніж гарантована державою. На дату подання позову до суду позивач вказуючи про стягнення на його користь 2500 грн., не врахувала, що він має офіційний дохід в розмірі мінімальної заробітної плати, тому при умові врахування даної обставини потрібно зазначити, що в липні 2020 року він отримав фактичну виплату від виконання роботи в розмірі 3864 грн., у вересні 2020 року сума виплати від усіх відрахувань становила 4025 грн.. Тобто, якщо брати вимогу позивача про стягнення з нього 2500 грн. щомісячно то відповідно після вирахування загальнообов`язкових платежів та зборів аліменти, сума до виплати становитиме 1525 грн., що є навіть меншим, аніж прожитковий мінімум для працездатної особи. Він не має мінливого доходу, який би давав право позивачу просити суд стягувати з нього тверду грошову суму, не являється фізичною особою-підприємцем, не є засновником будь-якої юридичної особи. За відомостями Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відомості про нього, як ФОП не значаться. В даному спорі більш вірогідніше бути мати місце вимога про стягненні аліментів у частці від доходу, враховуючи його майновий стан та його обов`язок від якого він не ухиляється. Також він заперечує проти того, що не надає допомогу своєму сину в добровільному порядку наступним спростуванням. На початку 2020 року після розмови з позивачем, остання надала йому номер карткового рахунку відкритий на сина [PERSON] , куди він щомісячно перекидав кошти, для дитини. Спілкування та взаєморозуміння між ним з позивачем немає, тому він вважав кошти надає сину та виконує свій обов`язок по мірі власних заробітків. Згідно дублікату квитанції від 06.03.2020 він перерахував на картковий рахунок сина 500 грн.; згідно дублікату квитанції від 22.06.2020 він перерахував на картковий рахунок сина 500 грн.; згідно дублікату квитанції від 11.07.2020 він перерахував на картковий рахунок сина 500 грн.; згідно дублікату квитанції від 12.08.2020 він перерахував на картковий рахунок сина 500 грн.; згідно дублікату квитанції від 12.09.2020 він перерахував на картковий рахунок сина 500 грн.. Його дохід виключно становить розмір заробітної плати за виконувану роботу, інших доходів, в тому числі мінливих він не має, тому виплачувати позивачу аліменти в розмірі 2500 грн. він не може, адже ніяких інших доходів не отримував, він не має власного майна, транспортного засобу чи іншого більш вартісного майна, яке потребує утримання та вкладення коштів. Відповідно своє життя будує виключно на заробітку від роботи. Він погоджується аби розмір аліментів був визначений в частці від доходу, який він має офіційно та вважає, що стягнення даної частки при умові у нього стабільного заробітку буде забезпечувати половину утримання сина, інша частина утримання покладено на матір. Окрім того, він не відмовляється від витрат на дитину та розуміє, що у випадку у нього інших доходів він погоджується надати кошти на утримання та розвиток сина. На підставі викладеного вище просив суд відмовити в задоволенні позову. В судовому засіданні представник позивачки - адвокат Поліщук В.В. позовні вимоги підтримав та просив задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні погодився сплачувати аліменти в частці ј від його заробітку, або якщо у твердій грошовій сумі то - 1200 грн., оскільки заявлений у позові розмір є для нього завеликий. Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають до часткового задоволення з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що 14.09.2011 шлюб між сторонами розірвано (свідоцтво про розірвання шлюбу Серія [NUMBER] , видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ватутінського міського управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 21). Сторони є батьками неповнолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 3 ст. 181 СК України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Як зазначив відповідач у відзиві на позовну заяву та в судовому засіданні, він має незначний мінливий прибуток (дохід). При визначенні розміру аліментів, суд враховує те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком матері і батька. Відповідно до Закону України «Про державний бюджет на 2021 рік» встановлений прожитковий мінімум для дітей віком від 06 до 18 років з 01.01.2021 в розмірі 2395 грн.. Отже, з урахуванням вимог ст. 182 СК України, враховуючи розмір заробітної плати відповідача, суд вважає необхідним визначити розмір аліментів, які підлягають стягненню із відповідача на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1300 грн. щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення підлягає до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. Частиною 2 ст.184 СК України, визначено, що розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991, індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру. До таких доходів відноситься в тому числі і розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь держави в сумі 840,80 грн..

Outcome: approved