Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про позбавлення його батьківських прав, вказуючи на те, що вони мають спільного сина [PERSON], [INFO] Шлюб з відповідачем не реєструвався, сім»ю фактично створено не було. Син весь час проживає разом з нею, вона самостійно займається його вихованням, піклується про його фізичний та духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя. Відповідач жодного з покладених на батьків обов»язків не виконує, не спілкується з сином, не проявляє до нього батьківської турботи, не цікавиться та не відвідує його, не турбується про його фізичний та духовний розвиток, не надає матеріальної допомоги на його виховання. Відповідач жодного разу не відвідував дитячий садок, до якого ходить дитина, ані лікарню. На сьогодні відповідач повністю ігнорує факт спорідненості з сином. На думку позивача, відповідач своїх батьківських обов»язків не виконує протягом тривалого часу та не здійснює жодних дій, спрямованих на їх виконання. Будь-яких перешкод для виконання ним цих обов»язків вона не чинила. Посилаючись на викладені обставини, а також на те, що відповідач свідомо і без поважних причин не виконує свої батьківські обов»язки, позивач просить задовольнити її вимоги. В судовому засіданні позивач та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечував, вказуючи на те, що позивач чинить йому перешкоди у спілкуванні з дитиною, в зв»язку з чим він не може виконувати свої батьківські обов»язки. Представник 3-ої особи Сундук Л.І. в судове засідання не з»явилась, надавши суду заяву, в якій просить підтримати позовні вимоги в повному обсязі, а також просить розглядати справу в її відсутність (а.с.23-24). Враховуючи обставини справи, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представника 3-ої особи на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, дослідивши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на всебічному, повному, об»єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] мають сина [PERSON], [INFO] (а.с.5). Позивач звернулась до суду з позовом про позбавлення відповідача батьківських прав, вказуючи на те, що відповідач свої батьківські обов»язки свідомо та без поважних причин не виконує. Також позивач зазначила про те, що на даний час перебуває у шлюбі і її чоловік має намір усиновити її дитину. Відповідач проти позову заперечував, вказуючи на те, що не виконує свої батьківські обов»язки, оскільки позивач не дає йому можливості спілкуватися з сином та піклуватись про нього. Суд вважає доводи позивача обґрунтованими, в той час, як не приймає до уваги твердження відповідача, виходячи з наступного. Згідно з ч.3 ст.10 ЦПК України та ч.ч.1,4 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Тобто, сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до п.2, 4 ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, є хронічними алкоголіками або наркоманами. Як роз»яснено п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Хронічний алкоголізм батьків і захворювання їх на наркоманію мають бути підтверджені відповідними медичними висновками. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов'язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. Згідно висновку від 26.11.2013 року № 2-15/4841, Орган опіки та піклування Броварської міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав відповідача [PERSON] по відношенню до його малолітнього сина [PERSON], [INFO], у зв»язку з тим, що батько ухиляється від виконання батьківських обов»язків (а.с.7-8). Суд приймає до уваги вказаний висновок, вважає його обґрунтованим і таким, що підтверджується іншими наявними доказами по справі. Зокрема, як вбачається з характеристик № 153 від 15.10.2013 року та № 155 від 17.10.2013 року ДНЗ «Калинка», відповідача жодного разу не бачили в ДНЗ, в той час, як з 2012 року піклується про дитину [PERSON] (а.с.34-35). Згідно акту обстеження житлово-побутових умов від 08.10.2013 року № 258, відповідач у період з жовтня 2012 року по серпень 2013 року не зустрічався з сином та не надавав матеріальної допомоги (а.с.36). Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов № 76 від 15.10.2013 року, [PERSON] разом з чоловіком виховують сина від попереднього громадянського шлюбу. Місце перебування попереднього чоловіка [PERSON] та батька [PERSON] не установлено. Участі у вихованні та утриманні сина він не приймає майже два роки, аліменти на утримання [PERSON] не платить (а.с.37). Як вбачається з протоколу бесіди, проведеної на вимогу комісії з питань захисту прав дитини головним спеціалістом служби у справах дітей та сім»ї з малолітнім [PERSON], [INFO], [PERSON] розповів, що його маму звати [PERSON], а батька [PERSON], при цьому зовсім не згадував про свого біологічного батька. Зважуючи на вік дитини (5 років), та те, що зустріч з хлопчиком проходила вперше, усвідомлюючи ризики впливу на його психологічний стан, питання про біологічного батька [PERSON] не ставилися (а.с.39). Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в світлі наведених норм права, суд приходить до висновку, що відповідач свідомо нехтує своїми обов»язками по вихованню та утриманню дитини. Крім того, суд враховує і те, що відповідачем не надано жодного належного доказу на підтвердження виконанням ним своїх батьківських обов»язків, а також факту чинення йому позивачем перешкод у спілкуванні з дитиною, її утриманні та вихованні. Крім того, сам відповідач в судовому засіданні вказав про те, що з приводу чинення таких перешкод позивачем він не звертався до жодних інстанцій чи установ. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснив, що є хрещеним батьком дитини сторін. Зі слів відповідача йому відомо, що позивач чинить перешкоди відповідачу та його матері у спілкуванні з дитиною, не приймає від них дарунки та матеріальну допомогу для дитини. Особисто свідком чинення таких перешкод позивачем відповідачу він (свідок) не був. У серпні 2012 року під час святкування дня народження дитини з поведінки позивача він (свідок) зрозумів, що позивач не бажає, щоб відповідач спілкувався з дитиною. Суд не приймає до уваги ці покази свідка, оскільки вони є непереконливими і такими, що не підтверджуються жодними доказами по справі. При цьому суд також враховує і те, що свідок є другом відповідача та перебуває у напружених стосунках з позивачем. При таких обставинах, враховуючи наявність правових підстав для позбавлення відповідача батьківських прав в зв»язку з невиконанням ним своїх батьківських обов»язків, відсутність жодних належних доказів чинення йому позивачем перешкод у спілкуванні та вихованні дитини, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Оскільки суд задовольняє позовні вимоги, то відповідно до положень ст.88 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 229 грн. 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved