Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідачів [PERSON] ,\~ [PERSON] про визнання останніх такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою за [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~ В обґрунтування вимог позивач вказав, що вона є власником квартири за [ADDRESS] . У квартирі, крім неї, також зареєстровані її донька [PERSON] та син [PERSON] . Відповідач [PERSON] протягом останніх 5 років не проживає за вищевказаною адресою, відповідач [PERSON] останніх 1,5 роки, їх речі та майно відсутні, квартиру покинули добровільно. Відповідачі не приймають будь-якої участі в утриманні майна та не сплачують комунальних послуг. Посилаючись на наведене та те, що відповідачі не проживають у квартирі понад рік, реєстрація відповідачів створює перешкоди у користуванні власністю, просила визнати їх такими, що втратили право користування спірною квартирою. \~ Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 липня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала та не заперечила проти заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, не повідомивши суду про причини неявки, хоча про час та місце були повідомлені у встановленому законом порядку. Відзив на позов не подавали. На підставі вимог ст. ст. 223, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності відповідачів та проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу від 04 грудня 2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Василевич О.О., зареєстрованого в реєстрі за №4199 та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно за №13309605 від 23 січня 2007 року, [PERSON] є власником квартири за [ADDRESS] . Як вбачається із свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] від 17 вересня 2010 року, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». Як слідує з довідки за №269 від 22 червня 2021 року, виданої ДП «Люкс-Житло-1» ПП «Люкс», у квартирі за [ADDRESS] зареєстровані: позивач [PERSON] , дочка [PERSON] , син [PERSON] та онук [PERSON] . Факт реєстрації відповідачів за вказаною адресою також підтверджується копією будинкової книги долученої до матеріалів справи. Як вбачається з актів від 22 червня 2021 року, складених комісією в складі заступника директора Садівник К.Є., майстра дільниці [PERSON] та свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , відповідачі [PERSON] та [PERSON] зареєстровані у квартирі за [ADDRESS] , однак не проживають у ній. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступних підстав. В силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ч. 1 ст.\~319\~ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із вимогами ч. 1 ст.\~321\~ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. При цьому відповідно до положень ст.\~391\~ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до вимог ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. В силу вимог ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За змістом ч. 1 ст.\~16\~ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Встановлено,\~що позивач\~є одноосібним власником спірної квартири, де зареєстрованій її дочка [PERSON] та син [PERSON] . Матеріалами справи підтверджено, що відповідачі більше року добровільно не проживають у спірній квартирі, не цікавляться нею, не приймають участі в її утриманні, не сплачують комунальних платежів та із скаргами до відповідних органів щодо усунення перешкод у користуванні житлом не зверталися. Реєстрація відповідачів у спірній квартирі створює позивачу перешкоди у вільному володінні та користуванні своєю власністю. Відповідачі у судове засідання не з`явилися та не надали суду будь-яких доказів про поважність причин відсутності у вказаному житлі та спростовування доводів позивача. Згідно з вимогами ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд вважає, що позов слід задовольнити та визнати [PERSON] ,\~ [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , такими, що втратили право користування квартирою за [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~ Крім того, на підставі вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача слід стягнути судові витрати, а саме, судовий збір в розмірі 1816 грн. по 908 грн. з кожного.

Outcome: approved