Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до відповідача Вовковиївської сільської ради Демидівського району Рівненської області, співвідповідач - [PERSON] про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька позивача [PERSON], який помер [INFO] в с. Вовковиї Демидівського району Рівненської області. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала та пояснила, що [INFO] помер її батько [PERSON] Після смерті батька залишилося спадкове майно, яке складається із житлового будинку з надвірними будівлями в [ADDRESS] та земельної ділянки. За життя її батько [PERSON] склав заповіт за яким своє майно заповідав їй. У встановлений шестимісячний строк вона не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON], оскільки вважала, що наявність заповіту є достатнім для прийняття спадщини. Крім того, вона із сім'єю виїжджала в Російську Федерацію до батьків чоловіка і повернулася додому в середині липня. Вона також має на утриманні малолітню дитину та її доглядала. Позивач [PERSON] просить позов задовольнити та визначити їй додатковий строк достатній для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON], який помер [INFO], як такий, що пропущений з поважної причини. Представник відповідача Вовковиївської сільської ради Демидівського району Рівненської області в судове засідання не з'явився, був повідомлений про дату, час та місце проведення судового розгляду справи у встановленому чинним законодавством порядку. Від відповідача надійшла до суду заява в якій відповідач вказує про те, що позовні вимоги позивача визнає, просить справу розглянути за відсутності представника відповідача. Співвідповідач [PERSON] під час розгляду справи позовні вимоги позивача [PERSON] визнала та пояснила, що після смерті її чоловіка [PERSON], який помер [INFO], залишилося спадкове майно, яке складається з половини будинку в [ADDRESS]. Така частина будинку є власністю [PERSON] та не є спільною сумісною власністю подружжя. [PERSON] за життя склав заповіт за яким все своє майно заповідав їх дочці [PERSON] Вона заяв про прийняття спадщини після смерті чоловіка [PERSON] до нотаріальної контори не подавала. Не заперечує проти того, щоб майно її чоловіка [PERSON] успадкувала їх дочка [PERSON] Суд, заслухавши пояснення позивача, співвідповідача, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази по справі та оцінивши їх, як кожен окремо, так і в їх сукупності за внутрішнім переконанням, що ґрунтується та повному та об'єктивному з'ясуванні всіх обставин справи та дослідженні доказів, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 9) [PERSON] помер [INFO] в с. Вовковиї Демидівського району Рівненської області. Як встановлено згідно свідоцтва про народження (а.с. 10), свідоцтва про шлюб (а.с. 11) позивач [PERSON] є дочкою [PERSON] В судовому засіданні позивач та співвідповідач пояснили, що після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, що складається з ? частки житлового будинку в [ADDRESS]. Згідно довідки, що видана 8 серпня 2014 року Вовковиївською сільською радою Демидівського району Рівненської області № 678, [PERSON], який помер [INFO], на день смерті проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. На день його смерті з ним проживала та була зареєстрована дружина - [PERSON] Як вбачається з інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (а.с. 7) [PERSON] 7 травня 2009 року склав заповіт, що був посвідчений Вовковиївською сільською радою Демидівського району Рівненської області за номером у реєстрі - 25. Вказаний заповіт не був змінений чи скасований. Згідно вказаного заповіту (а.с. 5) [PERSON] все своє майно заповідав дочці [PERSON] Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом (та може бути спадкоємцем за законом -першої черги) після смерті [PERSON], однак спадщину не прийняла у порядку та строки передбачені ст.ст. 1268, 1270 ЦК України. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні позивач [PERSON] пояснила, що причиною неподання нею до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини стало те, що вона вважала наявність заповіту достатнім для прийняття спадщини. Вказані позивачем [PERSON] обставини, як причини пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини, суд не визнає поважними, оскільки такі обставини не були об'єктивною перешкодою у поданні позивачем заяви про прийняття спадщин після смерті батька [PERSON], у визначеному чинним законодавством порядку. Жодних об'єктивних обставин, які унеможливлювали б, чи утруднювали б звернення позивача [PERSON] із заявою про прийняття спадщини, останньою до суду не подано та судом не встановлено. Посилання позивача на те, що вона має на утриманні дитину трьох років та на те, що вона із сім'єю виїжджала в Російську Федерацію, не могли перешкодити у поданні позивачем заяви про прийняття спадщини, оскільки наявність таких обставин не порушували звичного ритму життя позивача. Крім того, в судовому засіданні позивач [PERSON] підтвердила те, що з Російської Федерації повернулася додому в середині липня, що на думку суду, не перешкоджало позивачеві подати заяву про прийняття спадщини у встановлений ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк (тобто до 23 липня 2014 року). Як передбачає абз. 6 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Враховуючи вказані обставини справи та правові норми, суд приходить до висновку про необгрунтованість позовних вимог позивача, в зв'язку з чим позовні вимоги позивача не підлягають до задоволення. Відповідно до ст.ст. 1268-1270, 1272 Цивільного кодексу України, ст.ст. 10, 11, 209, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

Outcome: dismissed