Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON], [INFO], на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 2500 гривень до досягнення дитиною повноліття, починаючи від дня предявлення позову до суду. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилась. В заяві адресованій суду просила справу розглянути за її відсутності, підтримує позовні вимоги, просила суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився. В заяві адресованій суду просить справу розглянути за його відсутності та просить позовні вимоги [PERSON] задовольнити частково та стягнути з нього на користь позивача аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON], 12 жовтня 2017 року у розмірі 1100 гривень. Беручи до уваги, що відповідач [PERSON] не заперечував у відзиві на позовну заяву проти задоволення позову [PERSON], а лише прохав зменшити розмір аліментів, враховуючи позицію позивача, яка прохала слухати справу без її участі, суд вважає за можливе розглянути цивільну справу по суті в підготовчому засіданні. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Із ксерокопії свідоцтва про шлюб серії І-ЕГ № 104442 виданого 29 грудня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ковелю Ковельського міськрайонного управління юстиції у Волинській області встановлено, що між громадянином України, [PERSON], [INFO] та громадянкою України [PERSON], [INFO], 29 грудня 2015 року було зареєстровано шлюб, відповідний актовий запис № 640. Після реєстрації шлюбу подружжя отримали прізвища [PERSON] та [PERSON] відповідно (а.с.6). Від шлюбу мають малолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується ксерокопією свідоцтва про народження, яке було видано 07 листопада 2017 року Голосіївським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві (а.с.7). У Принципі 6 Декларації прав дитини, що була проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові та моральної та матеріальної забезпеченості. Згідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою ВР N 789-XII від 27.02.1991р., Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно зі ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно п. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду у частині від доходу її матері, батька та (чи) в твердій грошовій сумі. Згідно до п. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. У відповідності до ст. 183 Сімейного Кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України. Із відзиву [PERSON] на поданий [PERSON] позов встановлено, що відповідач у вересні 2018 році працевлаштувався до ПП «[PERSON]М.» де працює торговельним представником, та згідно довідки про доходи, отримує мінімальну заробітну плату, тому [PERSON] вказує, у звязку з фінансовим становищем має можливість сплачувати аліменти на утримання своєї доньки виключно у розмірі 1100 гривень. Також відповідач повідомив, що починаючи з народження доньки, щомісячно в добровільному порядку перераховував [PERSON] по 2000 гривень по травень 2018 року включно. В жовтні 2018 року на картковий рахунок позивача на утримання доньки було перераховано 1000 гривень, однак [PERSON] повідомила, що бажає отримувати аліменти в розмірі 4000 гривень. Щодо розміру аліментів слід зазначити наступне, позивач отримує мінімальну заробітну плату та не ухиляється від сплати аліментів на утримання малолітньої доньки, але у звязку з фінансовим становищем має можливість сплатити лише 1100 гривень. Приймаючи до уваги, що Законом України «Про державний бюджет України на 2019 рік» визначено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2019 року для категорії дітей віком до 6 років в розмірі 1626 гривень, суд доходить висновку, що розмір аліментів, запропонований відповідачем є по перше таким, що складає 67% від визначеного державою розміру прожиткового мінімуму на дитину, віком до 6 років, а по друге є таким, що гарантовано здатний сплачувати відповідач. Крім того, законом передбачено механізм врегулювання аліментних відносин у разі зміни життєвих обставин у сторін. А отже позивач не обмежена на термін, до досягнення дитиною 18 річного віку отримувати саме цей розмір аліментів і може за відповідною процедурою прохати збільшення цього розміру. На підставі зазначених обставин, суд вважає за необхідне позовні вимоги [PERSON] задовольнити частково та стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1100 гривень, починаючи з 16 серпня 2018 року і до повноліття дитини. З відповідача також підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок. Відповідно до ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: partial