Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-21 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа: Служба у справах дітей Оболонського району м. Києва, про позбавлення відповідача батьківських прав. Свої позовні вимоги мотивує тим, що сторони з 02 вересня 2000 року до 14 листопада 2006 року перебували у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Фактичні шлюбні стосунки між ними було припинено з березня 2005 року. З того часу відповідач не спілкується з сином, матеріально не допомагає дитині, його станом здоров'я і життям не цікавиться. У зв'язку з цим позивач просить позбавити відповідача батьківських прав щодо їх сина [PERSON] Позивач подала суду заяву, в якій просить розглядати справу без її участі, позов підтримує та просить його задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, в тому числі, через засоби масової інформації, про що свідчать відповідні матеріали справи. Причини своєї неявки суду не повідомив, із заявами та/або клопотаннями про розгляд справи без його участі до суду не звертався. Представник Служби у справах дітей Оболонської районної у місті Києві державної адміністрації до початку розгляду справи по суті надав висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно сина [PERSON], [INFO] та просив розглядати справу без його участі, позов підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України судова повістка надсилається фізичним особам за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованого у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Згідно з ч. 1 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. У відповідності до ч. 9 ст. 74 ЦПК України відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення у пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. Частиною 2 ст. 77 ЦПК України передбачено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Суд вважає за можливе розглянути справу у відповідності до ст.ст. 224, 225 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач та його представник не заперечують проти заочного розгляду справи, а від відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, відомостей про причини неявки не надійшло. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд встановив наступне. 02 вересня 2000 року між сторонами укладено шлюб, який було зареєстровано у Саксаганському відділі реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, що підтверджується копією паспорту позивача (а.с. 5). Згідно зі свідоцтвом про народження, [INFO] у сторін народився син - [PERSON] (а.с. 7). Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 14 листопада 2006 року, про що зроблено актовий запис № 573, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с. 6). Судом встановлено, що з часу фактичного припинення між сторонами шлюбних відносин з березня 2005 року відповідач фактично участі у вихованні сина [PERSON] не бере, не бачиться та не спілкується з ним, його станом здоров'я не цікавиться, матеріально не допомагає дитині, участі у вихованні сина не бере, що підтверджується характеристиками та довідками з місць навчання. Згідно з відомостями довідки з місця проживання форми № 3, виданої ЖЕК № 505, позивач [PERSON] разом зі своїм сином [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS]. Відповідач [PERSON] за цією адресою не зареєстрований та не проживає (а.с. 8). Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов від 23 серпня 2014 року позивач [PERSON] має належні житлові умови для проживання, виховання та розвитку дитини, а саме квартиру [ADDRESS] (а.с. 9). Висновком органу опіки та піклування Оболонської районної у місті Києві державної адміністрації № 104-6882 від 20 жовтня 2014 року підтверджується доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, жорстоко поводяться з дитиною. Згідно з п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» факт ухилення від виховання може бути підтверджено письмовими доказами та показаннями свідків. Крім того, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. З огляду на викладене, оцінивши надані докази, беручи до уваги висновок органу опіки та піклування Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації, враховуючи вік дитини та її інтереси, суд дійшов висновку, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків щодо свого малолітнього сина [PERSON], а тому є підстави для позбавлення його батьківських прав. Крім цього, суд вважає за необхідне роз'яснити відповідачу, що він, у відповідності до ст. 169 СК України, має право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, якщо зміниться його поведінка та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав. На підставі викладеного,

Outcome: approved