Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Каланчацької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області про визнання за нею, як спадкоємицею за заповітом, права власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті [INFO] року [PERSON] та складається із земельної ділянки [NUMBER], масив №11, площею 1,640 га, розташованої на території Комишівської сільської ради, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ЯБ №298910, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №01.06.521.00272 від 13.10.2006 року (кадастровий №5122082000:01:001:0122); земельної ділянки [NUMBER], масив №33, площею 1,093 га, розташованої на території Комишівської сільської ради, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ЯБ №298910, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №01.06.521.00272 від 13.10.2006 року (кадастровий №5122082000:01:002:0249); земельної ділянки [NUMBER], масив №87, площею 1,473 га, розташованої на території Комишівської сільської ради, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ЯБ №298910, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №01.06.521.00272 від 13.10.2006 року (кадастровий №5122082000:01:003:0138). Позовні вимоги обґрунтовані тим, що нотаріальною конторою їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв'язку з відсутністю оригіналу Державного акту тощо. Сторони, будучи своєчасно та належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилися, звернувшись із заявами про підтримання та визнання позову, відповідно, та розгляд справи у їх відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд, на підставі фактів, встановлених у судовому засіданні, дійшов наступного висновку. Частиною 1 ст.61 ЦПК України передбачено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ЯБ №298910, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №01.06.521.00272 від 13.10.2006 року, належали: земельна ділянка [NUMBER], масив №11, площею 1,640 га, розташована на території Комишівської сільської ради, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (кадастровий №5122082000:01:001:0122); земельна ділянка [NUMBER], масив №33, площею 1,093 га, розташована на території Комишівської сільської ради, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (кадастровий №5122082000:01:002:0249); земельна ділянка [NUMBER], масив №87, площею 1,473 га, розташована на території Комишівської сільської ради, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (кадастровий №5122082000:01:003:0138) (а.с.5). 19.10.2009 року [PERSON] залишила заповіт, зареєстрований за №111, яким заповіла все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося - [PERSON] (а.с.16, 59). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого виконкомом Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеській області 09.11.2009 року, [PERSON] померла [INFO] року (а.с.4). Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на вищезазначене спадкове майно. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Судом встановлено, що у встановлений законом [PERSON] звернулася до Ізмаїльської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом (а.с.62). Осіб, які мають право на обов'язкову частку у спадщині, незалежно від змісту заповіту після смерті [PERSON], відповідно до ст. 1241 ЦК України немає. Письмовою відповіддю Ізмаїльської державної нотаріальної контори за №1563/02-14 від 05.07.2014 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з тим, що відсутній оригінал Державного акту (а.с.17, 63). Приймаючи до уваги, що іншої форми захисту права на спадкове майно, окрім визнання права власності на нього, позивач не має, а також ту обставину, що відповідач безумовно визнав позов і його визнання не суперечить закону й не порушує права свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved