Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до державного реєстратора прав на нерухоме майно Чернівецької міської ради Шевчук Наталії Сергіївни, Чернівецької міської ради в особі відділу з державної реєстрації речових прав на нерухоме майно юридичного управління Чернівецької міської ради та [PERSON] про скасування рішення державного реєстратора. У позові вказує на те, що рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 09.03.2010 року її визнано власником Ѕ ідеальної частки земельною ділянки кадастровий номер 7321084800:01:003:0256, площею 0.1902 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована в с. Молодія Глибоцького району Чернівецької області. Право власності на вказану земельну ділянку зареєстроване в установленому законом порядку, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер: 27794110 від 07.10.2014 року. Під час розгляду цивільної справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні майном та зустрічним позовом [PERSON] про виділ частки у спільній власності [PERSON] було надано копію витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права №1789022762 від 28.08.2019 року. Як вбачається з вказаного витягу, за [PERSON] було зареєстровано право власності на Ѕ частину земельної ділянки, площею 0,1902 га, кадастровий номер: 7321084800:01:003:0256, за адресою: Чернівецька обл., Глибоцький р-н, с. Молодія. Вказані реєстраційні дії було проведено державним реєстратором Чернівецької міської ради - Шевчук Наталією Сергіївною. При цьому, як підстава виникнення права власності у [PERSON] на спірну земельну ділянку, зазначено наступні правовстановлюючі документи: договір дарування земельної ділянки, серія та номер: 2199, виданий 06.07.2000 року приватним нотаріусом Глибоцького районного нотаріального округу Чернівецької області Кінащук Н.М.; договір дарування земельної ділянки, серія та номер: 2202, виданий 06.07.2000 року, посвідчений приватним нотаріусом Глибоцького нотаріального округу Чернівецької області Кінащук Н.М. Також реєстратором використано відомості з ДЗК, серія та номер 12941954 від 28.08.2019 року. Однак, вказані вище правочини рішенням Глибоцького районного суду від 09.03.2010 року визнані удаваними. Зважаючи на вище викладене, просить суд скасувати рішення державного реєстратора Чернівецької міської ради Шевчук Наталії Сергіївни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 48414259 від 28.08.2019 року, на підставі якого зареєстровано право власності на 1/2 частку земельної ділянки, площею 0,1902 га, кадастровий номер 7321084800:01:003:0256, за адресою: Чернівецька область Глибоцький район с. Молодія, за [PERSON] та стягнути з відповідачів на її користь судові витрати. 10.03.2020 року до суду надійшла позовна заява в новій редакції. Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до державного реєстратора прав на нерухоме майно Чернівецької міської ради Шевчук Наталії Сергіївни, Чернівецької міської ради в особі відділу з державної реєстрації речових прав на нерухоме майно юридичного управління Чернівецької міської ради та [PERSON] про скасування рішення державного реєстратора. У позові нової редакції вказує на те, що як вбачається з матеріалів реєстраційної справи, витребуваної за ухвалою суду, відсутні документи, які стали підставою для проведення державної реєстрації. Крім того, в матеріалах вищевказаної справи відсутній документ про сплату [PERSON] адміністративного збору за проведення державної реєстрації права власності. Таким чином, дії державного реєстратора прав на нерухоме майно Чернівецької міської ради Шевчук Наталії Сергіївни суперечать вимогам ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Зважаючи на вище викладене, просить суд скасувати рішення державного реєстратора Чернівецької міської ради Шевчук Наталії Сергіївни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 48414259 від 28.08.2019 року, на підставі якого зареєстровано право власності на 1/2 частку земельної ділянки, площею 0,1902 га, кадастровий номер 7321084800:01:003:0256, за адресою: Чернівецька область, Глибоцький район, с. Молодія, за [PERSON] та стягнути з відповідачів на її користь судові витрати. 20.12.2019 року ухвалою суду відкрито провадження по вищевказаній справі. 13.01.2020 року від [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому вказує на те, що вказаний вище позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, державний реєстратор Шевчук Н.С. не може бути відповідачем у цивільному судочинстві, оскільки позов пред`явлено до останньої, як до посадової особи, однак, згідно положень ст.ст. 46, 47 ЦПК України, цивільну процесуальну дієздатність та правоздатність мають лише фізичні та юридичні особи. Також в справі відсутні відомості, що відділ з державної реєстрації речових прав на нерухоме майно наділений повноваженнями представляти Чернівецьку міську раду. Підставою виникнення права власності у нього на спірну земельну ділянку є наступні правочини: договір дарування земельної ділянки, серія та номер: 2199, виданий 06.07.2000 року приватним нотаріусом Глибоцького районного нотаріального округу Чернівецької області Кінащук Н.М.; договір дарування земельної ділянки, серія та номер: 2202, виданий 06.07.2000 року, посвідчений приватним нотаріусом Глибоцького нотаріального округу Чернівецької області Кінащук Н.М.; рішення Глибоцького районного суду від 09.03.2010 року, яким вищевказані договори дарування визнані удаваними правочинами. Таким чином, рішення державного реєстратора прийнято у відповідності до вимог закону на підставі належних правовстановлюючих документів. Тому, зважаючи на вище викладене, просить суд відмовити у задоволені позову в повному обсязі. 16.01.2020 року та 19.03.2020 року від державного реєстратора відділу з державної реєстрації речових прав на нерухоме майно юридичного управління Чернівецької міської ради Шевчук Н.С. до суду надійшли відзив на позовну заяву та позовну заяву у новій редакції. В них державний реєстратор вказує на те, що в процесі розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень вона перевірила відповідність відомостей про речові права на дане нерухоме майно, що містяться у Державному реєстрі прав, відомості, що містяться у поданих документах; перевірила документи на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав. Тому, діючи в межах закону, вона прийняла рішення №48414259 про державну реєстрацію права власності, форма власності - приватна, спільна часткова, розмір частки Ѕ, з реєстраційним номером 471227173210, кадастровим номером 7321084800:01:003:0256, за суб`єктом [PERSON] правомірно - відповідно до вимог чинного законодавства. Зважаючи на вище викладене, просить суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. 19.03.2020 року від представника відповідача [PERSON] - [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву у новій редакції, в якому останній вказує на те, що позивач невірно виклав обставини справи. Так, описуючи хронологію подій, позивач навмисне вводить суд в оману, а твердження позивача про те, що державним реєстратором внесено відомості до державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності щодо однієї земельної ділянки площею 0,1902 га, кадастровий номер 7321084800:01:003:0256, на підставі договорів відносно двох окремих ділянок - взагалі позбавлене сенсу. Зважаючи на вищевикладене, просить суд відмовити у задоволені позову. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, підтвердив обставини, викладені в позовній заяві та просив суд позов задовольнити. Державний реєстратор Шевчук Н.С. в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила суд врахувати обставини, викладені нею у відзиві на позовну заяву, а у задоволені позову відмовити. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила суд відмовити у задоволені позову. Вислухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, а також визначив наступні правові норми, що їх регулюють. Так, згідно рішення Глибоцького районного суду від 09.03.2010 року позовні вимоги [PERSON] задоволено та визнано удаваними договори дарування земельних ділянок, нотаріально посвідчені 06.07.200 року приватним нотаріусом Глибоцького нотаріального округу Кінащук Н.М. за реєстровим №2202, що укладений між [PERSON] та [PERSON] та договір дарування земельної ділянки за реєстровим номером №2199, що укладений між [PERSON] та [PERSON] , щодо передачі останньому у дар земельних ділянок площею по 0,0951 га кожна, які знаходяться на території с. Молодія Глибоцького району Чернівецької області, визнавши, що в дійсності [PERSON] та [PERSON] І [PERSON] уклали договори купівлі-продажу земельних ділянок, площею 0,0951 га кожна. Визнано частково нечинним рішення виконавчого комітету Молодіївської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області 7/49 від 25.07.2008 року про «оформлення права приватної власності на житловий будинок за [PERSON] » в частині визнання за [PERSON] права приватної власності на Ѕ ідеальної частки будинковолодіння [ADDRESS] , яке складається з житлового будинку літера «А», сараю літ. «Б», сараю літ. «В» вбиральні літ. «Г», огорожі №2,3, криниці №1. Визнано частково нечинним свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 30.07.2008 року, видане на ім`я [PERSON] на підставі рішення виконавчого комітету Молодіївської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області, яке складається з житлового будинку літера «А», сараю літ. «Б», сараю літ. «В», вбиральні літ. «Г», огорожі №2,3, криниці №1. Визнано [PERSON] власником Ѕ ідеальної частки будинковолодіння [ADDRESS] , яке складається з житлового будинку літера «А», сараю літ. «Б», сараю літ. «В», вбиральні літ. «Г», огорожі №2,3, криниці №1, вартістю 153942,50 грн. Визнано [PERSON] власником Ѕ ідеальної частки земельної ділянки кадастровий номер 7321084800:01:003:0256, площею 0,1902 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована в с. Молодія Глибоцького району Чернівецької області, вартістю 13791,45 грн. Визнано частково недійсним договір дарування житлового будинку [ADDRESS] , укладений 08.12.2008 року між [PERSON] та [PERSON] , нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Іщенко А.В., за реєстровим №9063. Визнано недійсним договір дарування земельної ділянки, площею 0,1902 га, кадастровий номер 7321084800:01:003:0256, укладений 08.12.2008 року між [PERSON] та [PERSON] , нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Іщенко А.В. за реєстровим номером 9058. Визнано нечинним державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯЕ №364541 від 17.12.2008 року, виданий на ім`я [PERSON] . Ухвалою апеляційного суду Чернівецької області від 04.06.2010 року вищевказане рішення залишено без змін. Як вбачається інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного Реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №203457140, право власності на Ѕ частку земельної ділянки, площею 0,1902 га, кадастровий номер 7321084800:01:003:0256, зареєстроване за [PERSON] на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 48414259 від 28.08.2019 року, винесеного [PERSON] . Вказане вище рішення про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку за відповідачем оскаржується позивачкою. Як вбачається з пояснень відповідачки - державного реєстратора відділу з державної реєстрації речових прав на нерухоме майно юридичного управління Чернівецької міської ради Шевчук Н.С., оскаржуване на сьогодні рішення про реєстрацію речового права винесене на підставі договору дарування земельної ділянки, серія та номер: 2199, виданого 06.07.2000 року приватним нотаріусом Глибоцького районного нотаріального округу Чернівецької області Кінащук Н.М.; договору дарування земельної ділянки, серія та номер: 2202, виданий 06.07.2000 року, посвідченого приватним нотаріусом Глибоцького нотаріального округу Чернівецької області Кінащук Н.М., а також рішення Глибоцького районного суду від 09.03.2010 року. Відносини, пов`язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно, регулюються нормами Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року та «Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», затверджених Постановою КМУ №1127 від 25.12.2015 року. Відповідно до п. 1. ч. 1 ст. 1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно ч. 1 ст. 5 Закону у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення. П.п.1, 9 ч. 1 ст. 27 Закону вказують на те, що державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі: укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката; рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Відповідно до ч. 2 п. 81-1 «Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності на земельну ділянку, реєстрацію якого не проведено до 1 січня 2013 р. відповідно до законодавства, що діяло на момент його набуття, проводиться за умови встановлення факту переходу прав від особи, відомості про яку містяться в Державному земельному кадастрі, до особи, що заявляє свої права. Відповідно до рішення Глибоцького районного суду від 09.03.2010 року договори дарування, які стали підставою реєстрації права власності на земельну ділянку за відповідачем, визнані судом удаваними. Згідно ст. 235 Цивільного кодексу України удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили. При цьому, на думку суду, поняття «регулювання відносин сторін» не може ототожнюватись з офіційним визнанням і підтвердженням державою, від імені якої в даному випадку діяв державний реєстратор, фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно на підставі фактично вчинених правочинів, які, проте, не мають будь якого документального вираження. Більш того, в самому рішенні Глибоцького районного суду від 09.03.2010 року, зокрема в його резолютивній частині, яке стало підставою реєстрації права власності на Ѕ земельної ділянки за відповідачем [PERSON] , не визнається за останнім будь яке право на спірне майно, не визначається його обсяг. Відтак, довільне тлумачення державним реєстратором при вчиненні реєстраційної дії текстів договорів дарування та співставлення їх з рішенням суду, в якому відсутнє визнання права за [PERSON] , є неправомірним. Відповідно до ч.1 ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Як встановлено в ході розгляду справи, позивачка [PERSON] є власником Ѕ частки земельної ділянки, площею 0,1902 га, кадастровий номер 7321084800:01:003:0256, право власності на яку зареєстроване за нею у встановленому законом порядку. При цьому право власності [PERSON] будь-ким не оспорюється та визнається стороною відповідача [PERSON] . Обґрунтовуючи порушення права позивачки [PERSON] фактом реєстрації права власності на Ѕ частину земельної ділянки за [PERSON] , представник позивачки в судовому засідання посилався на те, що порушення права [PERSON] має місце, оскільки в майбутньому можливий конфлікт при поділі земельної ділянки в натурі через неприязні відносини між сторонами. Однак, суд відхиляє такі твердження сторони позивачки стосовно порушення її права, оскільки позовна вимога повинна бути спрямована на захист від реально існуючого порушення права або у випадку наявності на момент звернення до суду факту невизнання чи оспорювання права позивача. Відтак, позовна вимога не може ґрунтуватися на припущенні про можливе порушення прав позивача відповідачами в майбутньому та носити превентивний характер. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При таких обставинах, суд приходить до висновку, що позивачкою в ході розгляду справи не подано достатніх, належних, допустимих та достовірних доказів на підтвердження факту порушення її права, а тому у задоволенні заявленого позову слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed