Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про про визнання права власності та стягнення недотриманих пенсійних виплат в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позову вказала, що [INFO] в м.Донецьк померла її мати [PERSON] , яка як внутрішньо переміщена особа перебувала на обліку в Покровському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області. Після її смерті відкрилася спадщина у виді недоотриманих пенсійних виплат, які спадкодавець не отримувала з 01.06.2015 по 31.08.2018. 14.09.2020 вона отримала нотарільно посвідчене свідоцтво про право на спадщину за законом на недоотриману матір`ю за життя пенсію в розмірі 20930,60грн. і того ж дня звернулася з ним до відповідача за виплатою їй вказаної суми. Потім їй стало відомо, що розмір пенсійних виплат, на які їй видано свідоцто про право на спадщину за законом, є значно меншим, аніж та сума пенсійних виплат, які за життя не отримала мати, і вона може претендувати в порядку спадквання ще на 39612,47 грн. недоотриманої матір`ю пенсії. Проте, звернувшись з цим до відповідача, вона отримала роз`яснення, що виплата недоотриманих пенсійних виплат відповідно до ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» здійснююється лише за три роки з дня звернення за отриманням пенсії, з чим вона не погоджується і, вважаючи такі дії відповідача неправомірними, просить суд визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на недоотримані пенсійні виплати за період з 01.06.2015 по 13.09.2018 в розмірі 39617,47 грн., на які за життя мала право її мати та які входять до складу спадщини, і стягнути з відповідача на її користь грошові кошти в розмірі 39612,47 грн, набуті в порядку спадкування за законом, починаючи з моменту припинення виплати по 13.09.2018, а також сплачений при подачі позову судовий збір в розмірі 840,80 грн. Сторони, будучи належним чином повідомленими про час і місце судового розгляду, до судового засідання не з`явилися, надавши суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, з огляду на що суд розглядає справу на підставі наявних у ній доказів. Судом встановлено, що [INFO] в м.Донецьк померла мати позивача - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про її смерть, виданим Великоновосілківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Донецькій області (а.с.10). Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Другої селидівської державної нотаріальної контори 14.09.2020 року, зареєстрованого в реєстрі за №615, спадкова справа №135/2020, спадкоємцем майна [PERSON] , померлої [INFO] , яке складається з недоотриманої пенсії в сумі 20930,63 грн., є її донька [PERSON] (а.с.14). Згідно відзиву відповідача на позовну заяву, Покровське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Донецькій області заперечує проти заявлених вимог і в обгрунтування своєї позиції зазначає, що сума недоотриманої пенсії померлої [PERSON] за період з 01.06.2015 року по 31.08.2018 року складає 59942,32грн. Відповідно до ч.1 ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, які пенсіонер не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються не більше як за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. З урахуванням цього положення на запит державного нотаріуса Другої селидівської державної нотаріальної контори щодо розміру неотриманих [PERSON] пенсійних виплат була надана інформація про те, що сума недоотриманої пенсії в межах, зазначених в ч.1 ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», складає 20930,63грн. З заявою про виплату недоотриманої пенсії у розмірі 20329,86грн. позивач звернулася 14.09.2020, станом на 11.02.2020 вказана сума позивачці не виплачена у зв`язку з недостатністю фінансування і планується до включення на потреби додаткового фінансування у лютому 2021 (а.с.34,48). Предметом спору є стягнення суми пенсії, яка не ввійшла до свідоцтва про право на спадщину за законом. Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.ст.13,81,83 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно за ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності входять до складу спадщини. Відповідно до ст.52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у ч.2 ст.36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали (ч.1). Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті суми пенсії ділиться між ними порівну (ч.2). У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини (ч.3). З системного аналізу вищевказаних норм права слідує, що нарахована особі пенсія, яка не була їй виплачена, у разі смерті такої особи переходить в порядку спадкування до її спадкоємців. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.ст.1218, 1227 ЦК України спадкування права на отримання нарахованої, але не одержаної пенсії, допускається. При цьому необхідно щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання відповідних сум. Відповідно до ч. 1 ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії. Аналіз зазначеної норми права дає підстави для висновку про те, що дана норма розповсюджується на правовідносини з приводу виплати нарахованих сум пенсії, але своєчасно не отриманих пенсіонером з власної вини та не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину. Отже, спадкоємець має право на отримання пенсії, що залишилась після смерті спадкодавця, яка не була виплачена за її життя, без будь-яких часових обмежень. Як встановлено судом на підставі наданих сторонами доказів, позивач після смерті матері відповідно до ст.1227 ЦК України успадкувала її пенсійні виплати на суму 20930,63грн., що слідує зі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого їй 14.09.2020 державним нотаріусом Другої селидівської державної нотаріальної контори, і саме це свідоцтво про право на спадщину за законом позивач надала відповідачу разом з заявою, зареєстрованою за №5656 від 14.09.2020, про виплату їй вказаної суми (а.с.34). На час розгляду спору вказане свідоцтво є чинним, вимоги щодо визнання його недійсним позивачем не заявлялися. Мотивуючи свої вимоги про визнання права власності та виплату залишку не сплаченої матері за життя пенсії в розмірі 39617,47грн., позивач у позові зазначає, що відповідач приховав від неї та нотаріуса вказану суму, яка могла увійти до складу спадщини. Разом з тим, доказів нарахування вказаної суми [PERSON] , її конкретного розрахунку, звернення до нотаріуса з приводу отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на вказану суму суду не представлено. Між тим, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Тобто, зверненню до суду із вимогами про визнання права власності у порядку спадкування має передувати відмова нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину. Згідно п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування», за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Однак, як свідчать матеріали справи, доказів відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину в виді залишку нарахованої, але не виплаченої пенсії, окрім тієї суми, на яку 14.09.2020 було видано державним нотаріусом Другої селидівської державної нотаріальної контори свідоцтво про право на спадщину за законом та яке не є предметом спору в даній справі, позивачем суду не надано. Свідоцтво про право на спадщину залишається чинним. Існування будь-яких перешкод для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку на недоотриману суму пенсії, не охоплену свідоцтвом про право на спадщину, позивачем не доведено. Отже, законних правових підстав для задоволення позову суд не вбачає, тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Outcome: dismissed