Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання на період навчання і повідомила, що відповідач є її батьком. 31 січня 2015 року вона досягла повноліття. При цьому вказує, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 02 квітня 2015 року на її утримання стягнуті аліменти на період її навчання в Центрі професійно-технічної освіти торгівлі та харчових технологій до 30.06.2015 року. Зараз вона є студенткою другого курсу економіко-правового коледжу Вінницького фінансово-економічного університету за спеціальністю «Правознавство», ніде не працює, жодного доходу немає, проживає разом з матірю, яка отримує мінімальну пенсію, а тому потребує допомоги. Батько добровільно належної матеріальної допомоги на її утримання не надає, хоча має можливість надавати таку. Позивач просила суд стягувати з відповідача аліменти на її користь на її утримання у розмірі ? частини від заробітку (доходу) щомісячно до досягнення нею двадцяти трьох років. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач у судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи, а тому суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, оскільки позивач не заперечувала проти такого порядку розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком, а [PERSON] матірю повнолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження серії I-АМ № 093901 від 06.12.2007, виданим повторно. [PERSON] досягла повноліття та є студенткою другого курсу економіко-правового коледжу Вінницького фінансово-економічного університету за спеціальністю «Правознавство»; термін навчання 01.09.2015 року 20.07.2018 року, що підтверджується довідкою Вінницького фінансово-економічного університету №2210 від 05.10.2015 року. Позивач проживає разом з матірю [PERSON], що підтверджується довідкою ТОВ «ЖЕО» від 02.10.2015 року №3304. Остання є пенсіонеркою, яка і забезпечує утримання доньки, яка навчається на контрактній основі і не отримує стипендії. Відповідач [PERSON] (батько) проживає окремо, належним чином не дбає про матеріальне забезпечення доньки. Правовідносини сторін ґрунтуються на вимогах ст. ст. 182, 191, 199, 200, 201 СК України. Відповідно до ч.1,2 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; \~право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу; при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи встановлені обставини, суд приходить до висновку, що позивачка потребує матеріальної допомоги, мати останньої самостійно утримує доньку, яка навчається, хоча її розмір пенсії є незначною. Визначаючись щодо розміру аліментів, суд враховує взаємний обовязок батьків по утриманню дитини, а також те, що відповідач доказів надання допомоги донці та неможливості утримувати її суду не надав. Тому суд, зважаючи на реальні і розумні потреби в матеріальному утриманні дитини, обставини, що встановленні в судовому засіданні та мають значення в їх сукупності, вважає справедливим встановлення аліментів в розмірі про який клопоче позивач. Судом при визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню, враховано всі обставини у відповідності зі ст. 182 СК України. Аліменти підлягають стягненню в контексті ст. 191 СК України з дня пред'явлення позову, тобто у даній справі з 12 жовтня 2015 року. На підставі ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів підлягає обовязковому негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави 487,60 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved