Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, який був нею уточнений (а.с.103-105), в обґрунтування якого вказала, що в с. Теплівка Пирятинського району на пл. Ярмаркова, 6, знаходиться будинок, власниками якого являються вона, її сестра [PERSON], її мати [PERSON] по ? частині кожна. Ще ? частина належала її покійному батьку, але на даний час дана частка ніким не оформлена. У травні 2016 року вона звернулася до нотаріуса, де дізналася, що на весь вищевказаний будинок накладений арешт. 22 березня 2016 року Гребінківським відділом державної виконавчої служби в рамках виконавчого провадження №40999662, що було відкрито на підставі виконавчого документу вимоги про сплату боргу №Ф50У від 05.11.2013, виданого Управлінням Пенсійного фонду України у Пирятинському районі на суму 1702,80грн, в якому боржником виступала [PERSON], був накладений арешт не лише на частку боржника [PERSON], а на весь будинок, тобто на частки, що належать їй та матері, хоча вони й не являються боржниками у виконавчому провадженні. Згодом вказане виконавче провадження було закрите, але арешт з домоволодіння не був знятий. Інформація про накладений арешт знаходиться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно в розділі «Актуальна інформація про державну реєстрацію обтяжень». Позивач вважає, що порушуються її права як власника, тому просить скасувати арешт, накладений Гребінківським відділом Державної виконавчої служби ГТУЮ в Полтавській області по виконавчому провадженню №40999662 на будинковолодіння, що знаходиться за адресою: Полтавська обл., Пирятинський р-н, с. Теплівка, пл. Ярмаркова, 6 (пл. Леніна, 6). Позивач у судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, додатково пояснила, що на даний час борг [PERSON] погашений, підстави для арешту відпали. Також позивач вказала, що будинок належить на праві спільної сумісної власності їй, [PERSON] та [PERSON] по ? частині кожній, окрім цього ? частина належить її померлому батькові на підставі рішення суду, але батько за життя не зареєстрував права власності на свою частку. Представник позивача позовні вимоги [PERSON] підтримав, просив їх задовольнити. По суті справи пояснив, що арешт на частку позивача в даному будинковолодінні був накладений випадково. Вона не являлася боржником виконавчого провадження, в рамках якого був накладений арешт, а лише родичем боржника та співвласником майна. Підстави для арешту на будинок на даний час відсутні, оскільки виконавче провадження, що було відкрите в Пирятинському відділенні ДВС, закрито з підстав погашення боргу. Проте закриваючи попереднє виконавче провадження, що було відкрите Гребінківським відділенням ДВС з приводу того ж боргу, державні виконавець не зняв арешт. Позивач просить зняти арешт зі всього будинку, оскільки зняти арешт щодо її частки буде технічно неможливо, тобто реєстраційна служба не зможе зняти арешт тільки з її частини. Представник Пирятинського відділу ДВС при вирішенні справи поклався на розсуд суду. Представник Гребінківського відділу ДВС у судове засідання не зявився, направив до суду листа про розгляд справи без його участі. Третя особа [PERSON] просила слухати справу без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Третя особа [PERSON] на розгляд не зявилася з невідомих для суду причин, про час та місце судового розгляду повідомлена належним чином. Суд, вислухавши позивача та її представника, розглянувши справу в межах заявлених вимог, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, вважає позовні вимоги [PERSON] безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Будинок №6 на площі Ярмаркова в с.Теплівка Пирятинського району належить на праві спільної часткової власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Кожному з указаних власників належить по ? частині даного будинку, що підтверджено Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, рішенням Пирятинського районного суду від 14.02.1995, нотаріальною заявою про виділ та рівність часток (а.с.9-13). На підставі вимоги УПФУ в Пирятинському районі №Ф50У від 05.11.2013 про стягнення з [PERSON] на користь УПФУ в Пирятинському районі недоїмки в сумі 1702,80грн 03.12.2013 відкрито виконавче провадження ВП №40999662, в межах якого проведені виконавчі дії та постановою державного виконавця від 22.03.2016 накладений арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику [PERSON] Відомості про накладений арешт внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с.9-10, 63-93). Постановою державного виконавця від 25.03.2016 (а.с.93) виконавчий документ, а саме вимога УПФУ в Пирятинському районі №Ф50У від 05.11.2013 про стягнення з [PERSON] недоїмки в сумі 1702,80грн повернуто стягувачу. Інші питання, в тому числі питання припинення чинності арешту майна, при поверненні виконавчого документу стягувачу державним виконавцем не вирішувалось. На даний час арешт, накладений постановою державного виконавця від 22.03.2016 у виконавчому провадженні №40999662, не скасований, не припинений та є чинним. Після встановлення зазначених обставин суд зазначає наступне. Згідно зі ст.10 ЦПК України обставини цивільних справ встановлюються судом за принципом змагальності. Суд, зберігаючи об'єктивність і неупередженість, створює необхідні умови для всебічного і повного дослідження обставин справи. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ст. 30 ЦПК України сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач, якою є особа, яка на думку позивача порушила його охоронювані законом права чи інтереси. Згідно п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.08.1976р. Про судову практику в справах про виключення майна з опису (із змінами та доповненнями), за правилами, установленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним. Відповідачами по справі суд притягує боржника, особу, в інтересах якої накладено арешт на майно, і в необхідних випадках - особу, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. В абзацах першому та другому пункту другого Постанови Пленуму ВССУ від 03.06.2016 №5 Про судову практику в справах про зняття арешту з майна розяснено, що позов про зняття арешту з майна може бути предявлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби. Згідно із ч.1 ст.15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Як убачається з матеріалів справи будинок №6 на площі Ярмаркова в с.Теплівка Пирятинського району належить на праві спільної часткової власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Кожному з указаних власників належить по ? частині даного будинку (а.с.9-13). [PERSON] наявні в матеріалах справи докази свідчать про те, що позивач [PERSON] є власником лише ? частини вказаного будинку, проте зняти арешт вона просить з усього будинку, тобто з тих частин будинку, власником яких вона не являється. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що [PERSON] в силу закону наділена правом на звернення до суду за захистом її прав як власника лише ? частини будинку №6 на пл..Ярмарковій в с.Теплівка, проте як особа, що не має права власності на ? частин вказаного будинку, [PERSON] не набула права на захист такого права. При цьому позивач не просить зняти арешт лише з належної їй ? частини даного будинку, а просить зняти арешт з усього будинку, власником якого в цілій частині вона не являється, тому суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, зазначає, що її вимоги є безпідставними та в їх задоволенні слід відмовити. Крім того з матеріалів справи, а саме: постанови ВП №40999662 від 22.03.2016 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (а.с.25) вбачається, що боржником являється [PERSON] та арешт на будинок №6 на пл..Ярмарковій в с.Теплівка накладений в інтересах стягувача, яким являється Управління Пенсійного фонду України в Пирятинському районі. Однак судом встановлено, що до вказаних осіб позивачем позовні вимоги не предявлялись. Відповідно до положень ст. 33 ЦПК України залучення судом до участі у справі співвідповідачів, чиїх прав та обов'язків стосуються заявлені вимоги, можливе тільки за наявності клопотання про це від позивача. Проте ні позивач ні її представник клопотань про залучення [PERSON] та УПФУ в Пирятинському районі в якості співвідповідачів не заявляли, а суд відповідно до положень ст..33 ЦПК України позбавлений можливості за власною ініціативою залучати вказаних осіб в якості співвідповідачів. Виходячи із наведеного суд приходить до висновку про безпідставність вимог позивача, тому в їх задоволенні слід відмовити з указаних підстав.

Outcome: dismissed