Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до приватного підприємця [PERSON] про повернення грошової суми, сплаченої в якості попередньої оплати, стягнення пені та відшкодування моральної шкоди . В позові зазначала, що 30 вересня 2011 року між нею та приватним підприємцем [PERSON]) було укладено договір (угоду) побутового підряду на пошив дублянки. Дану угоду було укладено в усній формі. В той же день вона оплатила Відповідачу 1 340,00 грн. в якості завдатку на придбання необхідних для пошиву дублянки матеріалів, що підтверджується квитанцією про оплату. Вказувала, що між нею та відповідачем в момент укладення угоди було обумовлено строки виконання роботи з пошиву виробу та оплата роботи останньої. Строком виконання роботи з пошиву дублянки за спільною домовленістю було визначено 1,5 місяця з дня укладення угоди, з обов'язковою оплатою 50% від вартості усієї роботи в якості завдатку, що в свою чергу склало 1 340,00 грн. Повна вартість роботи за домовленістю була визначена в 2 680,00 грн. Зазначала, що через 1,5 місяця, з моменту укладення договору, вона з'явилась за адресою Відповідача (ПП [PERSON] - Ательє «[INFO]») для отримання готового виробу - дублянки. Проте Відповідач заявила їй, що дублянка не пошита, та запропонувала мені замість дублянки шубу, при цьому сказала, що необхідно доплатити 50,00 грн. за ґудзики та 60,00 грн. за підкладку. Погодившись на пропозицію Відповідача, вона доплатила вказані кошти в сумі 110,00 грн. Вказувала, що через деякий час вона знову з'явилась до відповідача та принесла комір з хутра песця для майбутньої шуби. [PERSON] оглянула комір та сказала, що його необхідно пофарбувати, що в свою чергу буде коштувати 20,00 грн. Погодившись вона заплатила [PERSON] 20,00 грн. за фарбування коміру. Зазначала, що фактично нею було сплачено Відповідачу 1 470,00 грн. за її роботу за пошив дублянки, а потім шуби. Станом, на момент подачі позову, ні дублянка, ні шуба їй не передана, так само як і не повернуті її кошти, що були сплачені для виготовлення виробів, не дивлячись на те, що вона неодноразово зверталася до відповідача з вимогою повернути або грошові кошти , або готовий виріб. Вважає свої права порушеними з боку ПП [PERSON] Дії відповідача вважає незаконними, а тому просила суд ухвалити рішення, яким стягнути з приватного підприємця [PERSON] (Ательє «[INFO]») на її користь грошові кошти, сплачені в якості попередньої оплати в сумі 1 470,00 грн., пені в сумі 16 096,50 грн. та моральну шкоду в сумі 3 000,00 грн. Витрати, пов'язані з розглядом даної справи покласти на відповідача. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явилася. Про дату, місце та час слухання справи була повідомлена належним чином. Письмових заперечень та пояснень до суду не подавала. Суд, згідно з принципом диспозитивності цивільного судочинства (ст. 11 ЦПК України), розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених позивачами вимог та в межах поданих доказів. Суд, заслухавши пояснення сторін, які приймали участь у розгляді справи їх представників, давши аналіз та оцінку наданим доказам, знаходить що позов [PERSON] до приватного підприємця [PERSON] про повернення грошової суми, сплаченої в якості попередньої оплати, стягнення пені та відшкодування моральної шкоди підлягає до часткового задоволення за наступних підстав, а саме : Судом достовірно встановлено, що 30 вересня 2011 року між позивачем та відповідачем було укладено договір (угоду) побутового підряду на пошив дублянки. Дану угоду було укладено в усній формі. В той же день позивач оплатила відповідачу 1 340,00 грн. в якості завдатку на придбання необхідних для пошиву дублянки матеріалів, що підтверджується квитанцією про оплату, яка була оглянута в судовому засіданні та засвідчена копія була долучена до матеріалів справи (а.с.4). Встановлено, що між позивачем та відповідачем в момент укладення угоди було обумовлено строки виконання роботи з пошиву виробу та оплати роботи останньої. Встановлено, що строком виконання роботи з пошиву дублянки за спільною домовленістю було визначено 1,5 місяця з дня укладення угоди, з обов'язковою оплатою 50% від вартості усієї роботи в якості завдатку, що в свою чергу склало 1 340,00 грн. Повна вартість роботи за домовленістю була визначена в 2 680,00 грн. Встановлено, що через 1,5 місяця, з моменту укладення договору, позивач з'явилась за адресою відповідача (ПП [PERSON] - Ательє «[INFO]») для отримання готового виробу - дублянки. Встановлено, що відповідач повідомила позивача про те, що дублянка не пошита, та запропонувала останній замість дублянки шубу, доплативши 50,00 грн. за ґудзики та 60,00 грн. за підкладку. Встановлено, що погодившись на пропозицію відповідача, позивач доплатила вказані кошти в сумі 110,00 грн. Встановлено, що позивач принесла комір з хутра песця для майбутньої шуби до відповідача. Відповідач оглянула комір та сказала, що його необхідно пофарбувати, що в свою чергу буде коштувати 20,00 грн. Погодившись позивач заплатила відповідачу 20,00 грн. за фарбування коміру. Встановлено, що фактично позивачем було сплачено відповідачу 1 470,00 грн. за її роботу за пошив дублянки, а потім шуби. Станом, на момент подачі позову, ні дублянка, ні шуба позивачу не передана, так само як і не повернуті її кошти, що були сплачені для виготовлення виробів, не дивлячись на те, що позивач неодноразово зверталася до відповідача з вимогою повернути або грошові кошти , або готовий виріб. Згідно до ч. 1 ст. З ЩІК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Згідно до ст. 846 ЦК України, строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов'язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов'язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту. Згідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно до ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Згідно до ч. З ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав. Тому суд приходить до переконливого висновку, що матеріальні збитки, які були спричинені позивачеві в сумі 1470,00 грн. та нарахована пеня в сумі 16096,50 грн. підлягають стягненню з відповідача, як відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок неправомірних дій відповідача. В частині відшкодування моральної шкоди, яка була оцінена позивачем в 3 000 грн., суд приходить до переконливого висновку, що в цій частині позовних вимог необхідно відмовити, так як суду не було надано доказів про те, що діями відповідача позивачу було спричинено шкоду у вигляді фізичних та моральних страждань, що призвело до передчасного, значного погіршення стану здоров'я позивача, відповідних наслідків в ускладненні стану його здоров'я та істотність вимушених змін у життєвих стосунках позивачів, що в свою чергу призвело до додаткових зусиль для організації нею свого життя. В частині розподілу судових витрат суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави 243,60 грн. судового збору .

Outcome: partial