Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що вона позивач [PERSON] , та треті особи [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] перебувають в родинних стосунках між собою і є співвласниками окремої квартири [ADDRESS] , що підтверджується копією витягу з Державного реєстру права власності на нерухоме майно виданого КП ДОР «Криворізьке БТІ» 11.01.2008 року та копією Договору міни житла посвідченого 08.01.2008 року приватним нотаріусом КМНО Рукавіциною Н.В., реєстр №48. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] доводяться їм родичами. Співвласниками належної їм квартири [ADDRESS] вони не є. Вони, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , а також відповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] постійно зареєстровані в зазначеній квартирі, і вони співвласники [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] постійно мешкають за адресою реєстрації. До 2010 року відповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які до цього продали своє житло і залишилися без квартири, періодично мешкали за місцем своєї реєстрації в належній їм, позивачу та третім особам [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] квартирі [ADDRESS] , куди їх за їх проханням зареєструвала третя особа [PERSON] . Отримавши реєстрацію в житлі відповідачі сплачували свою частку комунальних платежів, що нараховувались на ім`я третьої особи [PERSON] , на яку оформлений особово-фінансовий рахунок по квартирі. Але в 2010 році відповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] забравши свої речі, з належної їм квартири виїхали і стали мешкати окремо. При цьому відповідачі обіцяли анулювати свою реєстрацію в належному їм житлі. Та відповідачі до теперішнього часу продовжують залишатися зареєстрованими в квартирі, що належить позивачу та третім особам [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Через наявність реєстрації відповідачів в належній їм квартирі на третю особу [PERSON] , житловими органами проводяться додаткові нарахування комунальних платежів, що для них є обтяжливо, оскільки відповідачі жодного разу за час свого не проживання не надали їм будь-яку матеріальну допомогу в їх сплаті. З позивачем та третіми особами відповідачі стосунки не підтримують, де саме вони мешкають - їм не відомо. Позивач особисто при випадкових зустрічах на вулицях міста декілька разів просила і відповідача [PERSON] , і відповідача [PERSON] знятися з реєстрації в їх житлі, оскільки через відсутність вільних грошових коштів і наявності реєстрації відповідачів вони не можуть оформити субсидію по оплаті комунальних послуг. Але відповідач сказав, що він не має наміру цього робити з особистих мотивів і надавати матеріальну допомогу в сплаті комунальних платежів він також не буде, оскільки комунальними послугами в їх житлі не користується. Періодично на вулицях міста вони зустрічають відповідачів і кожного з них просили анулювати свою реєстрацію в належній їм квартирі, але відповідачі не бажають цього робити. Реєстрація відповідачів в належній позивачу та третім особам на праві власності квартирі, окрім матеріальних витрат також заважає їм, власникам, повною мірою здійснювати свої права по користуванню і розпорядженню належною їм квартирою. Для усунення порушення своїх прав вони вимушені звертатися до суду. Факт не проживання відповідачів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , в квартирі [ADDRESS] з 2010 року по теперішній час підтверджується актом про не проживання складеного та підтвердженого мешканцями будинку. 14.07.2020 року згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано на розгляд судді Ткаченкові А.В. (а.с.27). Ухвалою суду від 31 серпня 2020 року відкрито провадження у даній справі в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.31-32). Позивач [PERSON] до зали судового засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Не заперечувала проти ухвалення судом заочного рішення у справі (а.с.51). Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] кожен окремо будучи належним чином повідомлені, про дату, місце та час розгляду справи до зали судового засідання не з`явилися, причини неявки суд не повідомили, відзив на позовну заяву не подали. Представник третьої особи виконавчого комітету Саксаганської районної у місті Кривому Розі радидо зали судового засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, просила прийняти рішення на розсуд суду. Треті особи [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до зали судового засідання не з`явилися, кожен окремо надав суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Не заперечували проти ухвалення судом заочного рішення у справі. На підставі наявних у справі доказів та зі згоди позивача, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, приходить до висновку про задоволення позову за таких підстав. На праві приватної спільної часткової власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] належить квартира [ADDRESS] , що підтверджується договором міни ВКС №726597 від 08.01.2008 року посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Рукавіциною Н.В., зареєстровано в реєстрі за №48 та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с. 7-9). Відповідно до довідки Криворізької об`єднаної міської-інформаційної служби «Нова-ком» за адресою: [ADDRESS] зареєстровані - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.10). Крім того згідно інформації наданої за відомостями відділу реєстрації місця проживання громадян Виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради за адресою: [ADDRESS] значиться зареєстрованим місце проживання [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с. 28-30). Визначаючи характер спірних правовідносин між сторонами, з урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку, що вони склались між власниками житла та членами їх сім`ї, у зв`язку з чим регулюються ст.405 ЦК України. Відповідно до акту мешканців будинку [ADDRESS] від 25.06.2020 року, відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] з 2010 року по теперішній час в квартирі № 183 вказаного будинку не проживають (а.с. 11). Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. У відповідності до ч.1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 150 ЖК Української РСР, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до статті 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Разом з тим, положенням ч. 2 ст. 405 ЦК України передбачено юридичну підставу втрати членом сім`ї власника (у тому числі колишнім членом сім`ї власника) права на користування житлом власника, а саме - відсутність члена сім`ї власника житла без поважних причин понад один рік за таким місцем проживання (у житлі), якщо інше не встановлено домовленістю із власником або законом. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідний правовий висновок, викладено ВСУ у постанові від 15.05.2017 року по справі № 6-2931цс16. Крім того, відповідно до роз`яснень Верховного Суду України, в разі виникнення спору між власником житла і членами його сім`ї суди повинні врахувати, що право члена сім`ї на користування житлом є сервітутним, у зв`язку із чим його припинення повинно відбуватися відповідно до вимог ст. ст. 405, 406 ЦК України. На переконання Верховного Суду України сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника за наявності обставин, які мають істотне значення, або через відсутність без поважних причин члена сім`ї, понад один рік у спірному житловому приміщенні, якщо іншого не встановлено домовленістю між ними і власником житла. Таким чином, при вирішенні питання про втрату права користування житлом члена сім`ї власника житла з`ясуванню підлягає як термін його відсутності, так і поважність причин такої відсутності. Отже, суд на підставі наданих письмових доказів, приходить до висновку, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності на підставі договору міни належить квартира розташована за адресою: [ADDRESS] . Позивач, як співвласник вищезазначеної квартири, в зв`язку з наявністю в ній зареєстрованих осіб, які не проживають в спірній квартирі без поважних причин понад 10 років, позбавлений можливості реалізувати своє право як власника майна. Судом встановлено, що відповідачі не проживають у зазначеній квартирі без поважних причин понад 10 років (а.с. 11) та не сплачують за комунальні послуги. Зазначені докази в розумінні ст. 79 ЦПК України суд вважає достовірними, оскільки вони підтверджують дійсні обставини справи та доводи позивача стосовно відсутності відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] понад 1 року за місцем їх реєстрації. Оскільки відповідачі в належному позивачеві житлі не проживають з 2010 року, в той час як добровільно знятись з реєстраційного обліку не бажають, а їх реєстрація створює позивачеві перешкоди в користуванні належною їй власністю, обмежуючи майнові права [PERSON] , та третіх осіб співвласників житла [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які вимушені сплачувати за відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] додатково комунальні послуги, тому суд приходить до висновку про обґрунтованість пред`явлених позивачем [PERSON] вимог та необхідність їх задоволення із визнанням [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS] . За таких обставин, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про необхідність повного задоволення позову. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України у зв`язку із тим, що позивач не заявляє вимоги про стягнення з відповідачів на її користь судових витрат, суд

Outcome: approved