Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, посилаючись на те, що 07 липня 2007 року уклала з відповідачем шлюб. У неї з відповідачем є спільні діти: [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча працює і отримує пенсію. Позивач надала суду заяву про слухання справи у її відсутність. У наданій заяві зазначила, що позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити. Відповідач надав суду заяву про слухання справи у його відсутність. У наданій заяві зазначив, що не заперечує проти задоволення позовних вимог. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. 29 жовтня 2001 року у сторін народився син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-КИ № 132829, видане повторно відділом реєстрації актів цивільного стану Марганецького міського управління юстиції Дніпропетровської області 09 жовтня 2007 року, актовий запис № 339. 04 листопада 2007 року у сторін народився син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-КИ № 151352, видане відділом реєстрації актів цивільного стану Марганецького міського управління юстиції Дніпропетровської області 16 листопада 2007 року, актовий запис № 392. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліментів) присуджується у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне положення позивача, яка здійснює догляд за дітьми, та матеріальне становище відповідача, те, що він працює, маю постійний заробіток, отримує пенсію. Суд, вважає необхідним стягнути з Відповідача на користь Позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей у загальному розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) Відповідача, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, кожній дитині. Саме такий розмір буде достатнім для утримання дітей і відповідач в змозі його виплачувати, оскільки розмір є незначним, він може забезпечити лише незначну частину першочергових потреб дітей. У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Ураховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7,8 ст. 7 СК України при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. Згідно ст. 367 ЦПК України рішення підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. На підставі ч. 2 ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved