Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить стягувати з відповідача [PERSON] на її користь на її утримання аліменти в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення сином [PERSON], [INFO], трирічного віку. На обґрунтування позову зазначила, що з відповідачем вона протягом тривалого часу проживала сумісно, без реєстрації шлюбу. Мають двох малолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], які на теперішній час знаходяться на її утриманні. Після народження дітей вони деякий час проживали з відповідачем однією сімєю і він надавав допомогу на утримання дітей. У квітні 2017 року відповідач залишив її та дітей і до теперішнього часу проживає окремо. Відповідач надає матеріальну допомогу на утримання дітей, але в недостатньому розмірі та нерегулярно. Вона знаходиться у скрутному матеріальному становищі, не працює, здійснює догляд за дітьми. Вважає, що вона має право на утримання від відповідача аліментів на своє утримання до досягнення сином [PERSON] трирічного віку. Відповідач є працездатним, працює, має регулярний дохід. Відповідач [PERSON] протягом встановленого судом строку надав відзив на позовну заяву, де зазначив, що позовні вимоги [PERSON] не визнає, оскільки додані до позовної заяви документи не дають підстав вважати їх належними, достовірними та достатніми доказами і позовна заява [PERSON] підлягає залишенню без розгляду. Позивач не вірно зрозуміла вказані в її позові статті Сімейного кодексу та тлумачить їх на свій розсуд, а саме: проживання однією сімєю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обовязків подружжя. Просить відмовити в у повному обсязі. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала суду заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Виходячи з наведеного, відповідно до ч. 2 ст. 211 ЦПК України, суд ухвалив розглянути справу в судовому засіданні за відсутності позивача. Відповідач [PERSON] у вступному слові надав пояснення аналогічні тим, що викладені ним у відзиві на позовну заяву. Також суду пояснив, що він заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання позивача, оскільки він не має можливості утримувати ще одну сімю, яка складається із позивача, її дочки, зятя та внука. Вони дійсно проживали з позивачем однією сімєю та мають двох малолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON],26.12. [INFO]. Поки він отримував високу заробітну плату, в них все було добре, а коли його скоротили з роботи, почалися сварки. Діти проживають з позивачем. Разом з позивачем також проживає її старша дочка, зять та внук. Позивач не хоче працювати, вважає, що він повинний забезпечувати її матеріально. Він добровільно надавав матеріальну допомогу на утримання їх двох дітей, але позивач все одно звернулася до суду із заявою про стягнення з нього аліментів на утримання двох малолітніх дітей. 12 квітня 2018 року він отримав судовий наказ про стягнення з нього аліментів на утримання дітей в розмірі 1/3 частини його доходів. Інших неповнолітній дітей він не має. Працює в ПАТ «ДМКД» слюсарем, щомісячно отримує заробітну плату в розмірі 5500 грн. Він також повинний надавати матеріальну допомогу своїй матер, якій виповнилося 77 років, та сестрі - інваліду І-ї групи, з якими спільно не проживає. Вислухавши вступне слово відповідача, встановивши фактичні обставини, зміст спірних правовідносин та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах. Мають двох малолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження, в яких відповідач вказаний батьком дітей (а.с. 10, 11). Позивач [PERSON] разом з малолітньою дочкою [PERSON], [INFO], та сином [PERSON], [INFO], проживає за адресою: [INFO], що підтверджується довідкою «ЄРЦ КП» про реєстрацію та склад сімї № 1/3488 від 29 січня 2018 року (а.с. 12). В заявленому позові позивач стверджує, що вона не працює, здійснює догляд за сином [PERSON], [INFO], до досягнення ним трирічного віку, перебуває у тяжкому матеріальному становищі, відповідач добровільно матеріальну допомогу на її утримання не надає. Відповідач в судовому засіданні підтвердив, що позивач не працює, а він не надає матеріальну допомогу на утримання дружини до досягнення їх сином [PERSON] трирічного віку, оскільки він зобовязаний за судовим наказом до сплати аліментів в розмірі 1/3 частини своїх доходів на утримання дочки [PERSON] та сина [PERSON], а також повинний надавати допомогу своїй матері та сестрі інваліду, з яким разом не проживає. Згідно ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно ч. 2 ст. 91 СК України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно частин другої - четвертої статті 84 та статей 86-88 цього Кодексу. Відповідач є працездатним, працює, щомісячно отримує заробітну плату в розмірі 5500 грн. (після відрахування обов'язкових платежів), виплачує аліменти на утримання двох малолітніх дітей в розмірі 1/3 частини своїх доходів, інших непрацездатних осіб не має. Суд вважає, що позивачем наданіналежні, достовірні та допустимі докази на підтвердження зазначених нею у позові обставин та заявлених позовних вимог. При вирішення справи суд не приймає до уваги вказані відповідачем причини, на які він посилається, як на підставу заперечень проти стягнення з нього аліментів на утримання позивача до досягнення їх дитиною трирічного віку, оскільки його обовязок надавати допомогу матері та сестрі-інваліду, які не є членами його сімї, не встановлений рішенням суду, а тому не є підставою для зменшення заявленого позивачем розміру аліментів. Суд вважає, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу позивачу до досягнення їх дитиною трирічного віку, і з нього необхідно стягнути на користь позивача аліменти на її утримання в заявленому нею розмірі.

Outcome: approved