Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-05 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить постановити рішення, яким розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], зареєстрований 27 серпня 2013 року у Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, про що зроблений відповідний актовий запис № 1973. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 27 серпня 2013 року зареєструвала шлюб із [PERSON]Від даного шлюбу мають доньку, [PERSON], [INFO] Зазначає, що спільне життя у них з відповідачем не склалося у зв'язку з тим, що у них різні характери та погляди на життя, що стало причиною конфліктів між ними. Тривалий період часу подружніх стосунків не підтримують, між ними втрачено почуття любові та взаєморозуміння, шлюб існує формально, а тому вона вимушена звернутися до суду із вказаною заявою. Ухвалою судді Сихівського районного суду м.Львова від 17.04.2018 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою судді Сихівського районного суду м.Львова від 15.05.2018 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач у судове засідання не з'явилася. Подала заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить такі задовольнити, щодо заочного розгляду справи та прийняття заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився без повідомлення причин такої неявки, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, не подавши відзив на позовну заяву, а тому відповідно до ст.280 ЦПК України суд вважає за можливе розглядати справу заочно у його відсутності на підставі наявних у справі доказів. У зв'язку із неявкою у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно із вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України. Оглянувши матеріали цивільної справи, з'ясувавши обставини, на які покликається позивач, та дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд дійшов до наступного висновку з огляду на таке. Відповідно до ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 27 серпня 2013 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, про що зроблений відповідний актовий запис № 1973. Від даного шлюбу мають доньку, [PERSON], [INFO] Сімейне життя між сторонами не склалось, перебуваючи в зареєстрованому шлюбі міцної сім'ї вони не утворили, тривалий час не підтримують подружніх відносин, не проживають разом та не ведуть спільного господарства, а тому їх шлюб носить формальний характер. Згідно з ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Частиною 2 статті 112 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи те, що в позивача та відповідача відсутнє взаєморозуміння, повага один до одного, без яких повноцінна сім'я існувати не може, вони не підтримують подружніх відносин, наведені обставини приводять суд до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, суперечать інтересам сторін, сім'я розпалась остаточно та шлюб існує формально. Враховуючи наведене, суд вважає необхідним формально існуючий шлюб розірвати. У відповідності до ст.141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь позивача слід стягнути 704,80 грн. судового збору. На підставі ст.ст. 24, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved