Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Харківської міської ради, в якій просила суд визначити їй додатковий строк терміном 3 місяці для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . В обґрунтування позовних вимог зазначає, що за життя [PERSON] склав заповіт, яким все своє майно заповів своїй онуці - позивачці по справі [PERSON] .. Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] . Позивач своєчасно протягом встановленого законом шестимісячного строку не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки з грудня 2018 року по червень 2019 року вона перебувала на тимчасово окупованій території України у м. Донецьку, де здійснювала догляд за своєю тіткою [PERSON] , яка в силу свого похилого віку потребувала сторонньої допомоги, та з 15.06.2019 року по 15.07.2019 року вона перебувала у відрядженні на підставі запиту Навчального науково-виробничого центру Білоруського об`єднання ЦА «Бєлавія» у м. Мінськ. Після повернення з відрядження вона звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після померлого [PERSON] , проте постановою державного нотаріуса Четвертої харківської міської державної нотаріальної контори їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з пропущенням строку звернення до нотаріальної контори. Через пропуск строку подання заяви до нотаріуса про прийняття спадщини позивач позбавлена можливості нотаріально оформити свої спадкові права, що є підставою для звернення до суду. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 19 серпня 2019 року провадження у справі відкрито, розгляд справи ухвалено здійснювати у порядку загального позовного провадження та призначено проведення підготовчого засідання. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 07 жовтня 2019 року задоволено клопотання представника позивача та витребувано докази. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 30 жовтня 2019 року за наслідками підготовчого судового засідання справу було призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні. Позивач та його представник у судовому засіданні підтримали позов, з урахуванням прийнятих судом уточнень до нього, в повному обсязі та просили суд його задовольнити. Відповідач правом на участь представника у судовому засіданні не скористався, причину неявки не повідомив. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить відмітка про направлення ухвали про призначення справи до розгляду за адресою, вказаною у позовній заяві та повідомлення про вручення відповідного поштового відправлення. 30.10.2019 року надійшов відзив на позов, в якому відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на відсутність поважних причин, пов`язаних з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця щодо своєчасного звернення із заявою про прийняття спадщини, а також наголосив, що позивач могла скористатись іншим порядком подання заяви про прийняття спадщини, зокрема, за допомогою засобів поштового зв`язку. Також, відповідач вважає, що юридична необізнаність позивача щодо порядку прийняття спадщини не може бути визнана поважною причиною пропущеного строку. З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, заслухавши пояснення позивача, її представника, допитавши свідків, суд встановив наступне. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 09 січня 2019 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Харківській області, актовий запис № 540. Відповідно до копії заповіту, посвідченого 03 березня 2016 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу, за реєстровим № 280, [PERSON] заповідав все своє майно [PERSON] , [INFO] . У судовому засіданні встановлено, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, що складається з квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . Постановою державного нотаріуса Четвертої харківської державної нотаріальної контори від 03 серпня 2019 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , оскільки остання протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подала заяву про прийняття спадщини. Такі обставини на думку позивача, свідчать про порушення її прав та охоронюваних законом інтересів, і є підставою для їх захисту у вказаний у позові спосіб. Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них, суд виходить з наступного. Відповідно до частини першої статті 1269, частини першої статті 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частиною третьою статті 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] .. Позивач від прийняття спадщини після смерті [PERSON] у встановленому законом порядку не відмовлялася. Так як позивач, будучи спадкоємцем за заповітом не проживала разом із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, то в силу вимог ч. 1 ст. 1269 та ч. 1 ст. 1270 ЦК України, повинна була протягом шести місяців з часу відкриття спадщини подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Проте, позивач не подала вчасно нотаріусу такої заяви, у зв`язку із чим їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач, як на підставу поважності пропуску строку звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, посилається на ту обставину, що після смерті її діда [PERSON] , вона перебувала на тимчасово окупованій території України у м. Донецьку та здійснювала догляд за своєю хворою тіткою [PERSON] , яка в силу свого похилого віку потребувала сторонньої допомоги, тому не мала змоги звернутись вчасно до нотаріальної контори, у тому числі засобами поштового зв`язку. Крім того, за твердженням позивача, після повернення з м. Донецька, вона терміново виїхала у відрядження до Навчального науково-виробничого центру Білоруського об`єднання ЦА «Бєлавія» у м. Мінськ, та перебувала там з 15.06.2019 року по 15.07.2019 року, на підтвердження чого позивачем надано копію Наказу Національного Авіаційного Університету Державної Льотної Академії України № ЗП000000118 від 12.06.2019 року про направлення у відрядження позаштатного спеціаліста-еколога кафедри аеронавігації, та відповідні копії квитків АТ «Укрзалізниця» на вказані дати. В судовому засіданні за клопотанням позивача допитані свідки, які повідомили суд про тимчасове проживання позивачки у м. Донецьку в період з грудня 2018 року по червень 2019 року у зв`язку із доглядом тітки останньої. Так, свідок [PERSON] , який є чоловіком позивачки, повідомив суду, що його дружина вимушена була терміново виїхати до м. Донецька в грудні 2018 року, оскільки їй повідомили про погіршення стану здоров`я її тітки [PERSON] , яка через похилий вік та тяжкі хвороби потребувала сторонньої допомоги. Та оскільки [PERSON] своїх дітей або інших близьких родичів не має, [PERSON] здійснювала догляд за нею з грудня 2018 року по червень 2019 року. Свідок [PERSON] , яка є сусідкою [PERSON] , та зареєстрована у м. Донецьк, де раніше постійно проживала, повідомила суду, що з [PERSON] вона познайомилася саме у м. Донецьку за місцем мешкання тітки останньої. Свідок стверджує, що через похилий вік та хворобу [PERSON] потребувала сторонньої допомоги, яку їй на протязі грудня 2018 року по червень 2019 року надавала лише [PERSON] .. З матеріалів спадкової справи вбачається, що [PERSON] звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини лише 03 серпні 2019 року. Аналізуючи зібрані по справі докази у світлі наведених правових норм та встановлених судом обставин, суд вважає причину пропуску позивачем [PERSON] строку для подання заяви про прийняття спадщини поважною, а тому вважає за можливе встановити позивачу додатковий строк на звернення із такою заявою. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved