Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого вказала, що 12.06.2015 вона зареєструвала з відповідачем шлюб, в якому вони дітей не мають. З 2016 року вони не проживають разом, не мають спільного бюджету, не ведуть спільного господарства, стали один для одного зовсім чужими людьми, намірів рятувати сім'ї не мають. Подальше спільне життя в якості подружжя вона вважає неможливим, оскільки ними також давно втрачені почуття любові та поваги одне до одного. Вона намагається створити нову родину. Вважаючи подальше спільне життя, збереження шлюбу та примирення з відповідачем неможливим, позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем. [PERSON] до суду не зявилася, про час і місце розгляду справи сповіщена належним чином, письмово повідомила суд про розгляд справи у її відсутність, про те, що вона наполягає на позові та не заперечує проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідач [PERSON], будучи двічі сповіщеними про час і місце слухання справи, у тому числі через розміщення судового виклику на офіційному веб-сайті Судової влади України, у судове засідання не зявився без повідомлення причин, відзиву на позов не подав. Згідно з вимогами ст.280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не зявився в судове засідання, не повідомив причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що 12 червня 2015 року сторони зареєстрували шлюб у Ленінському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 294. Шлюбно-сімейні стосунки сторони припинили з 2016 року, разом не проживають, дітей від шлюбу не мають. Вказані обставини встановлені на підставі свідоцтва про шлюб сторін, довідки виконавчого комітету Мирноградської міської ради від 21.08.2018 та актів об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Молодіжний-17» міста Мирноград №№ 10, 11 про склад сімї позивача та про фактичне місце проживання і непроживання сторін (а.с.9, 10, 11, 12). \~ \~ \~ \~Згідно за ст.112 Сімейного кодексу України суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~ Частиною 1 ст.51 Конституції України та ч.1 ст.24 СК України встановлена основна засада, на якій ґрунтується шлюб, а саме: вільна згода жінки та чоловіка. У шлюбі дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що передбачено ч.1 ст.55 СК України. Згідно з положеннями частин 3 і 4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, а примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Отже, формуючи свою правову позицію з приводу позовних вимог, суд керується принципом добровільності шлюбу, відповідно до якого примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, та правом сторін на приватне та сімейне життя. Беручи до уваги вищенаведене та те, що шлюб сторін фактично розпався більше двох років тому, примирення та збереження сімї позивач вважає неможливим, наполягає на розірванні шлюбу, спір про майно відсутній, суд вважає, що подальше сумісне життя сторін і збереження сімї не відповідало б інтересам позивача, тому шлюб сторін підлягає розірванню. На підставі ст.ст.110, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved