Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить: 1) визнати виконавчий напис вчинений 01 лютого 2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., зареєстрований в реєстрі за № 17349, відповідно до якого пропонується звернути стягнення з неї таким, що не підлягає виконанню; 2) стягнути з відповідача на її користь судові витрати. В обґрунтування позову вказано, що 04.08.2011 між нею та ПАТ «ДельтаБанк» укладено кредитний договір № 004-07015-040811, відповідно до умов якого їй було надано кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії в розмірі 8 000 грн., строком на 364 календарних днів зі сплатою 48% річних. 01.02.2021 приватним нотаріусом Горай О.С. Житомирського міського нотаріального округу вчинено виконавчий напис, відповідно до якого пропонується звернути стягнення з неї за кредитним договором № 004-07015-040811 від 04.08.2011, укладеним з ПАТ «Дельта Банк», право вимоги за яким перейшло на підставі договору № 2250/К про відступлення права вимоги за кредитним договором від 21.05.2020 до ТОВ «Росвен Інвест Україна», заборгованості за кредитним договором № 004-07015-040811 від 04.08.2011. Строк платежу за кредитним договором № 004-07015-040811 від 04.08.2011 настав, боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 22.05.2020 по 31.01.2021, становить 21 767,68 грн., та складається з: 15 539,29 грн. - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 6 228,59 грн. - прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Загальна сума до стягнення становить 22 267,88 грн. Вказаний виконавчий напис за № 17349 пред`явлено до виконання приватному виконавцю виконавчого округу м. Києва Табінського О.В., яким 19.02.2021 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №64505162. Про наявність виконавчого провадження їй стало відомо випадково 10.03.2021 з мобільного застосунку «ДІЯ». З виконавчим написом не погоджується, вважає його таким, що вчинений з грубим порушенням норм діючого законодавства, а саме: виконавчий напис вчинено не на підставі оригіналу кредитного договору, нотаріусу не надано доказів отримання позивачем коштів у заявленому банком розмірі, нотаріусом не проведено перевірку та не встановлено безспірність заборгованості, нотаріусу не надано довідку фінансової установи про ненадходження платежу, нотаріусом запропоновано стягнути суму, більшу ніж сума боргу по кредитному договору. В судове засідання сторони не з`явились, позивач надіслав суду заяву про розгляд справи без його участі та без участі його представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, на звукозаписі судового процесу не наполягає (а.с.28); представник відповідача та треті особи належно повідомлені про час розгляду справи (а.с.26,27), причини неявки суду не повідомили. За таких обставин суд розглядає справу в заочному провадженні, без участі сторін і на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України без технічної фіксації процесу. Вивчивши докази по справі, суд приходить до наступного. 01.02.2021 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. вчинено виконавчий напис, зареєстрований за № 17349 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» заборгованості за кредитним договором № 004-07015-040811 від 04.08.2011, укладеним з ПАТ «Дельта Банк» (а.с.9). Виконавчий напис № 17349 перебуває на виконанні у приватного виконавця Табінського О.В., про що зазначено у листі приватного виконавця у відповідь на запит адвоката Громут В.І. (а.с.12). Згідно з заявою про примусове виконання рішення виконавчий напис заявлено до виконання 04.02.2021 (а.с.9 зворотна сторона). 19.02.2021 на підставі зазначеної заяви відкрито виконавче провадження № 64505162 (а.с.17). В матеріалах справи міститься Заява № 001-07015-200513 від 20.05.2013 щодо укладення кредитного договору між [PERSON] та ПАТ «Дельта Банк», згідно якої [PERSON] надано кредит в сумі 8 000 грн. (а.с.6). Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595. Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст.ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст.ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд перевіряє доводи боржника в повному обсязі й установлює та зазначає в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. При цьому законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. При вчиненні виконавчого напису, нотаріус не переконався у безспірності розміру заборгованості, не витребував іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, які він вправі витребувати у стягувача. Аналогічного висновку щодо застосування вказаних норм матеріального права у аналогічних правовідносинах, дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29 березня 2019 року за наслідками розгляду цивільної справи № 137/1666/16-ц (касаційне провадження № 14-84цс19). Безспірність заборгованості [PERSON] для вчинення нотаріального напису належним чином не доведена. Таким чином, суд вважає, що при вчиненні виконавчого напису нотаріуса були порушені вимоги ст.ст. 87, 88 Закону України «Закону України «Про нотаріат». За таких обставин, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. В зв`язку з задоволенням основної вимоги, на підставі ст. 141 ЦПК України, задоволенню підлягає вимога про стягнення судових витрат з відповідача, які сплачено позивачем за подачу позовної заяви в розмірі 908 грн. та заяву про забезпечення позову в розмірі 454 грн.(а.с.1,13). Заходи забезпечення позову у виді зупинення стягнення у виконавчому провадженні ВП № 645051612, відкритому на підставі виконавчого напису № 17349, виданого 01.02.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Горай О.С., з часу набрання рішенням суду у цій справі законної сили підлягають скасуванню.

Outcome: approved