Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користуванням житловим приміщенням. Позов обґрунтувала тим, що позивач є власником будинку № 1 по вулиці Волосевича в м. Кривому Розі на підставі акту проведення прилюдних торгів по реалізації арештованого нерухомого майна та свідоцтва про право власності, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON] 04.09.2013 та зареєстровано в реєстрі за № 1759. Відповідач - колишній власник цієї нерухомості, уже більше 5 років не мешкає у вищевказаному домоволодінні, його речі відсутні, фактичне місце мешкання є невідомим. Позивач змушена сплачувати комунальні платежі, які нараховуються також і на відповідача та якими він не користується і не сплачує, проте є зареєстрованим в цьому будинку, чим чинить перешкоди позивачу у здійсненні свого законного права як власника житлового будинку на вільне користування, володіння та розпорядження. В судове засідання позивач подала заяву про розгляд справи за її відсутності та підтриманням позову в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчать наявні в матеріалах справи поштові повідомлення про виклик. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надсилав. Про причину неявки суд не повідомив. Представник третьої особи в судове засідання не зявився надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Позивач не заперечувала проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів у звязку з чим суд на підставі ст. 224 ЦПК України, вважає за можливе вирішити справу без відповідача за наявними у справі доказами, ухваливши заочне рішення. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, про задоволення позовних вимог з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач по справі є власником будинку № 1 по вулиці Волосевича в м. Кривому Розі на підставі акту проведення прилюдних торгів по реалізації арештованого нерухомого майна та свідоцтва про право власності, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON] 04.09.2013 та зареєстровано в реєстрі за № 1759. (а.с. 6). Згідно витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 8925475 від 04.09.2013 будинок № 1 по вулиці Волосевича в м. Кривому Розі зареєстровано за позивачем [PERSON] (а.с. 7). Згідно довідки №446 від 22.07.2015 виданої головою вуличного комітету № 1 у вказаному будинку зареєстровані [PERSON], [INFO], та [PERSON], які є сторонами в даній справі (а.с. 14). Однак, на сьогоднішній день відповідач за вказаною адресою не проживає, його речей в будинку немає. Факт не проживання відповідача у спірному будинку підтверджується довідкою №446 від 22.07.2015, засвідченого печаткою голови вуличного комітету № 1, відповідно до якого відповідач більше 5-ти років в будинку не мешкає (а.с. 14). Відповідно до вимог ст. 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо цього майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Згідно постанови №9 від 01.11.1996 Пленуму Верховного Суду України наявність чи відсутність прописки сама по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселиласьтуди як член сімї наймача (власника) приміщення. З наведеного вище вбачається, що відповідач перешкоджає позивачу вільно користуватися, володіти та розпоряджатися своєю власністю. Суд приходить до висновку, що доводи позивача обґрунтовані і є такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки [PERSON] тривалий час, а саме більше 5 років у спірному будинку не проживає та фактом реєстрації чинить перешкоди позивачу в здійсненні її права власності на вищевказану квартиру . Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати. Згідно викладеного ст. 319 ЦК України та

Outcome: approved