Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі, в якому у них, [INFO] народився син [PERSON] , та [INFO] народився син [PERSON] . Поряд з тим зазначила, що три останні роки, вони з відповідачем подружніх стосунків не підтримують, причиною чого стала подружня зрада з боку відповідача. Три роки назад, він залишив сім`ю та постійне місце проживання. Його місце проживання їй не відоме, здогадується, що відповідач перебуває за кордоном, оскільки спілкується з дітьми через інтернет зв`язок. Відповідач з часу залишення сім`ї, до місця проживння не повертався. Діти залишилися проживати з нею. На даний час вони підросли та хочуть побачити світ. І вона з метою розширення їх кругозору, ознайомлення з культурою інших народів, стимулювання вивчення іноземних мов та підготовкою до самостійного життя, хоче повезти дітей чи відправити їх в супроводі інших осіб на відпочинок в країни Євросоюзу, куди організовуються в Україні турагенціями, навчальними установами, де діти навчаються, іншими особами автобусні тури Польща-Угорщина-Словенія-Австрія-Італія, де також оздоровити дітей в термальних водах, на морі. Проте, через відсутність відповідача та відсутність його нотаріально посвідченого дозволу на виїзд дітей за кордон, не може здійснити бажання дітей. Згідно діючого законодавства неповнолітні громадяни України для виїзду за кордон повинні мати нотаріально завірену згоду батьків. А тому, просила суд надати дозвіл на тимчасовий виїзд за межі України до країн Угорщини, Польщі, Словенії, Австрії, Італії, громадянам України [PERSON] , [INFO] , жителю с.Ланівці Борщівського району Тернопільської області, та [PERSON] , [INFO] , жителю с.Ланівці Борщівського району Тернопільської області, в супроводі матері [PERSON] , [INFO] , жительки с.Ланівці Борщівського району Тернопільської області, або іншої особи, уповноваженої за нотаріально посвідченою згодою матері дітей [PERSON] , [INFO] , жителькою с.Ланівці Борщівського району Тернопільської області, без згоди та супроводу батька [PERSON] , [INFO] , в період з дня набрання рішення суду законної сили по 20 липня 2020 року. Позивач [PERSON] , її представник адвокат Денисова Т.С. у судове засідання не прибули, в поданих до суду заявах просила справу розглядати без їх участі. Позовні вимоги підтримали в повному обсязі, крім того зазначили, що не заперечують щодо ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач причини неявки не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи чи розгляд такого у його відсутності до суду не подав, як і відзиву на позов. Представник третьої особи органу опіки та піклування Борщівської РДА Бородін М.О. на розгляд справи не з`явився, до суду подав письмову заяву, у якій просив розгляд такої проводити у його відсутності, при цьому зазначив, що не заперечує щодо задоволення позовних вимог позивача. За таких обставин, за згоди сторони позивача, суд вважає за необхідне ухвалити у справі заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, відповідно до якої, якщо відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. За таких обставин, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст.3 Конвенції про права дитини (прийнята Генасамблеєю ООН 20 листопада 1989 року) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно ст. 150, 155 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані поважати дитину. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності; батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до п.2 ст.4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» та ч.2 п.4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затвердженого Постановою КМУ від 27 січня 1995 року № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України» за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16 - річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Як встановлено судом, сторони по справі [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що сторонами не оспорювалось, стверджено, свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , повторно виданим 05 квітня 2016 року Борщівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, та відповідно свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , повторно виданим 05 квітня 2016 року Борщівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області. Поряд з тим, встановлено, що позивач разом із дітьми зареєстрована та проживає в [ADDRESS] . Разом з ними зареєстрований але не проживає з 2016 року відповідач по справі [PERSON] . Наведене вбачається з довідки про склад сім`ї №884 від 22 жовтня 2019 року, виданої Ланівецькою сільською радою Борщівського району Тернопільської області та з акту обстеження №57 від 04 листопада 2019 року, складеного комісією Ланівецької сільської ради Борщівського району Тернопільської області. Згідно акту обстеження умов проживання №61 від 05 листопада 2019 року складеного комісією Ланівецької сільської ради, сім`я [PERSON] достатньо матеріально забезпечена. [PERSON] часто виїжджає на неофіційні заробітки за межі району. Матеріальну допомогу сім`ї також надають батьки позивача, а також дід та баба дітей по батьковій лінії. Батько неповнолітніх дітей відповідач по спарві [PERSON] відсутній, за твердженням позивача тривалий час перебуває за межами України, в зв`язку з чим не може надати синам дозвіл на виїзд за кордон. Представник органу опіки та піклування Борщівської районної державної адміністрації Бородін М.О. у своїй заяві щодо задоволення позову не заперечував, при цьому зазначив, що за наведених позивачем обставин орган опіки та піклування вважає за доцільне надати неповнолітнім дітям дозвіл на виїзд за кордон без згоди батька, з метою їх розвитку та озоровлення у країнах Євросоюзу, які зазначила позивач. Згідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Аналізуючи всі досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивач з метою розширення кругозору дітей та їх оздоровлення, бажає повезти дітей чи відправити їх в супроводі інших осіб на відпочинок в країни Євросоюзу - Угорщину, Польщу, Словенію, Австрію, Італію, а тому її вимоги знаходить підставними та такими, що підлягають задоволенню. Поряд з тим, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених ним судових витрат у виді судового збору. Виходячи з наведеного вище, на підставі ст.3 Конвенції про права дитини, ст. 33 Конституції України, ст.ст. 3, 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», п. 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затвердженого Постановою КМУ від 27 січня 1995 року № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», ст.ст. 150, 155 СК України,

Outcome: approved