Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-19 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому зазначає, що на початку весни 2013 року вона познайомилась із [PERSON]. Оскільки [PERSON] через пристарілий вік не могла задовольнити свої життєві потреби та підтримувати побут по господарству, [PERSON] почала допомагати останній по господарству. 02.06.2014 року, в присутності свідків, сторони уклали договір, відповідно до якого позивач мала утримувати [PERSON], а остання в свою чергу передала [PERSON] у власність житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по вулиці Шевченка,85 в с. Бутенки Кобеляцького району Полтавської області та земельну ділянку площею 2,91 га, яка розташована на території Бутенківської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, однак даний договір в звязку із станом здоровя [PERSON] не був посвідчений нотаріально. Враховуючи вище викладене, [PERSON] прохає суд визнати договір довічного утримання таким, що відбувся та визнати за нею право власності на зазначене вище майно. Позивач, [PERSON], будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, однак її представник , [PERSON], в судовому засіданні підтримав заявлені вимоги та прохав позов задовольнити. Представник відповідача, Бутенківської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області, [PERSON], в судовому засіданні позов визнав. Суд, заслухавши учасників судового розгляду, розглянувши матеріали справи, знаходить, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 01.03.2015 року померла [PERSON] (а.с.11), після смерті якої залишилося спадкове майно, до складу якого входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами № 85 по вулиці Шевченка в селі Бутенки Кобеляцького району Полтавської області (а.с.13, 27) та земельна ділянка площею 2,91 га, яка розташована на території Бутенківської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-ПЛ № 042735, виданого Бутенківською сільською радою Кобеляцького району Полтавської області 19.03.2001 року (а.с.12). 02 червня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір довічного утримання (догляду), відповідного до якого сторони дійшли згоди стосовно того, що [PERSON] передала у власність [PERSON] належні їй житловий будинок та земельну ділянку, а [PERSON] зобовязується забезпечити [PERSON] доглядом та утриманням довічно, а також здійснити поховання останньої (а.с.8-10). Відповідно до ст.ст. 744, 745 ЦК України за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов'язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно. Договір довічного утримання (догляду) укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню. Судом встановлено, що договір довічного утримання, укладений між [PERSON] та [PERSON] нотаріально не посвідчений, однак свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона була присутня при укладенні договору довічного утримання. Під час його підписання сторони мали намір в подальшому здійснити його нотаріальне посвідчення. Крім цього [PERSON] повідомила, що [PERSON] дійсно утримувала та доглядала [PERSON], а також здійснила поховання останньої. Згідно ч.2 ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Відповідно до ч.1 ст. 334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Враховуючи, що всі істотні умови договору довічного утримання, укладеного між [PERSON] та [PERSON] виконані, такий договір слід визнати дійсним. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Враховуючи, що договір довічного утримання визнано дійсним, то за [PERSON] слід визнати право власності на майно, визначені в даному договорі.

Outcome: approved