Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача Приватного акціонерного товариства «Дніпропетровський агрегатний завод» про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. В обґрунтування позовних вимог вказала, що в період з 11.09.2017 року по 30.06.2020 року вона працювала в Приватному акціонерному товаристві «Дніпропетровський агрегатний завод» начальником технолого-конструкторського бюро. 30.06.2020 року її було звільнено за згодою сторін. При звільненні відповідач своєчасно не провів з нею повний розрахунок, чим порушив вимоги ст.ст.47, 116 КЗпП України щодо повного розрахунку в день звільнення. Загальна заборгованість по заробітній платі за період з червня 2019 року по червень 2020 року складає 90556,43 грн., яка включає компенсація за невикористану відпустку в розмірі 17328,80 грн. За її підрахунками її середньоденна заробітна плата становить 307,56 грн. Повний розрахунок з нею до теперішнього часу не проведений. Статтею 117 КЗпП України передбачено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 КЗпП України, відповідач повинен виплатити їй середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Таким чином відповідач повинен їй сплатити середній заробіток за весь час затримки розрахунку з 01.07.2020 року по 12.08.2020 року включно у розмірі 9534,36 грн. із розрахунку: 307,56 грн. х 31 робочих днів за час затримки розрахунку з часу звільнення до повного розрахунку. Просила суд стягнути з відповідача на її користь заборгованість по заробітній платі в сумі 90556,43 грн. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 9534,36 грн. 07 вересня 2020 року від позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог в якій вона зазначила, що 02.09.2020 року відповідачем їй була надана довідка про розмір заборгованості в сумі 79123,00 грн. та середньоденний розмір заробітної плати в розмірі 385,44 грн. Повний розрахунок з нею до теперішнього часу не проведений. Таким чином, просила стягнути заборгованість по заробітній платі 79123,00 грн. та середній заробіток за весь час затримки розрахунку з 01.07.2020 року по 09.09.2020 року включно у розмірі 19272,00 грн. із розрахунку: 385,44 грн. х 50 робочих днів за час затримки розрахунку з часу звільнення до повного розрахунку. 19 жовтня 2020 року від позивача надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог в якій вона зазначила, що відповідачем їй була надана довідка про розмір заборгованості в сумі 79123,00 грн. та середньоденний розмір заробітної плати в розмірі 385,44 грн. Повний розрахунок з нею до теперішнього часу не проведений. Таким чином, просить стягнути заборгованість по заробітній платі 79123,00 грн. та середній заробіток за весь час затримки розрахунку з 01.07.2020 року по 05.11.2020 року включно у розмірі 34689,60 грн. із розрахунку: 385,44 грн. х 90 робочих днів за час затримки розрахунку з часу звільнення до повного розрахунку. Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, обґрунтовуючи їх викладеними в позовній заяві обставинами. Представник відповідача до судового засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву від відповідача не надходило. Відповідно до ст.280 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити по справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання, не повідомив причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що позивач з 11.09.2017 року по 30.06.2020 року знаходилася у трудових відносинах з відповідачем, працювала начальником технолого-конструкторського бюро у цеху силової гідравліки, була звільнена за угодою сторін на підставі п.1 ст.36 КЗпП України (а.с. 4-7). Згідно довідок відповідача, повний розрахунок з позивачем по заробітній платі не проведено. Заборгованість по заробітній платі станом на 30.06.2020 року складає за червень 2019 - 615,00 грн., серпень 2019 - 3869,00 грн., вересень 2019 - 5868,00 грн., жовтень 2019 року - 5869,00 грн., за листопад 2019 року - 5868,00 грн., за грудень 2019 - 6150,00 грн., за січень 2020 року - 6151,00 грн., лютий 2020 року - 6150,00 грн., березень 2020 року - 6150,00 грн., квітень 2020 року - 6182,00 грн., травень 2020 року - 6151,00 грн., червень 2020 року - 6151,00 грн., компенсація за невикористану відпустку 67 днів - 13949,00 грн, а всього 79123,00 грн. Середньоденна заробітна плата позивача становить 385,44 грн. (а.с. 18, 19). Згідно виписки по картці [PERSON] , [INFO] , від 12.08.2020 року, у період з 01.06.2019 року по 30.06.2020 року на її картковий рахунок не надходило жодних грошових надходжень, операції за вказаний період відсутні (а.с.13). Відповідно ч.1 ст. 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Відповідно до ч.1 ст.115 КЗпП України, ч.1 ст.24 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до ч.1 ст.47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Відповідно до ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Відповідно до ст.117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Таким чином, враховуючи що відповідачем повний розрахунок з позивачем після її звільнення станом на дату розгляду судом справи не проведено, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по заробітній платі в сумі 79123 грн. Також за період з 01.07.2020 по 05.11.2020 позивач має право на отримання середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 34689,60 грн., виходячи із розрахунку: 385,44 грн. х 90 робочих днів за період з 01.07.2020 по 05.11.2020. Відповідно до ст.141 ЦПК України, оскільки судом стягнуто з відповідача на користь позивача загалом 113812,60 грн., що складає ціну позову станом на день ухвалення судом рішення, з яких 79123,00 грн. - заборгованість по заробітній платі (позивач звільнений за законом від сплати судового збору при подачі позову до суду) та 34689,60 грн.- середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні (позивач на підставі ухвали суду від 18.08.2020 року була звільнена від сплати судового збору при подачі позову до суду), тому з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави у розмірі 1138,12 грн. На підставі ст.ст.47, 115, 116, 117 КЗпП України, ст.ст. 21, 24 Закону України «Про оплату праці»,

Outcome: approved