Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - житловим будинком з надвірними будівлями в [ADDRESS] Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на те, що є власником житлового будинку з надвірними будівлями в [ADDRESS] Разом з нею зареєстрований відповідачі по справі, проте понад 18 років за зазначеною адресою не проживає, участі в утриманні житла не приймає, комунальних послуг не сплачує, а тому з метою захисту права власності, просить позов задовольнити в повному обсязі. Ухвалою судді від 07 вересня 2018 року по даній справі відкрито спрощене провадження з повідомленням сторін та відповідачу надано строк, що не перевищує 15 днів з дня отримання копії вказаної ухвали, для подання відзиву на позов. Позивач в судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач відзив на позов на надав, в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про день слухання справи в суді, причини його неявки суду не відомі, а тому, у відповідності до ст.281 ЦПК України, суд постановив ухвалити заочне рішення по справі. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи, дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення за правилами спрощеного позовного провадження, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 247,179 ЦПК України, виходячи з наступного: У відповідності до свідоцтва про право на спадщину за заповітом НМА611933 від 03 травня 2017 року, та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 03 травня 2017 року № 86326029 - житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS] - належить [PERSON] на праві приватної власності, дата державної реєстрації - 03 травня 2017 року. З довідки, виданої Підволочиською селищною радою 06 вересня 2018 року № 2265, убачається, що в житловому будинку по [ADDRESS] зареєстровані: заявник [PERSON], син [PERSON], [INFO], батько [PERSON], 1950 р.н, та брат [PERSON],[INFO]. Згідно актів обстеження житлово-побутових умов будинку від 05 липня 2018 року, 08 травня 2018 року, 04 вересня 2018 року [PERSON] за адресою [ADDRESS] - не проживає. У відповідності до ст. 41 Конституції України кожна особа має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Згідно ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав власності і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно ч.1. ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону (особистий сервітут). Житлове приміщення, яке вони мають право займати визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом. Частина 4 ст. 3 СК України передбачає, що сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Відповідно до ч.ч.1,5 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно ч.ч.1,2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Таким чином судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником житлового будинку по [ADDRESS]. Відповідач [PERSON]є членом сім'ї заявника, зареєстрований за адресою [ADDRESS], однак відсутній у житловому приміщенні з 2000 року, тобто понад встановлені законом строки, участі в утриманні будинку не бере, в добровільному порядку знятися з реєстрації не бажає, крім того між сторонами не було домовленості щодо збереження житлового приміщення за відповідачем. За вказаних обставин суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог у зв'язку з чим право позивача підлягає захисту шляхом задоволення позову.

Outcome: approved