Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-26 00:00:00

Позивач [PERSON]звернулася до суду із позовом до відповідача Драганівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, треті особи: Тернопільська районна державна нотаріальна контора та Тернопільське районне госпрозрахункове бюро технічної інвентаризації про визнання права власності на спадкове майнопісля смерті матері [PERSON], яка померла [INFO] в порядку спадкування за законом та після смерті батька [PERSON], який помер [INFO] в порядку спадкування за законом та заповітом, а саме на 2/3 частини житлового будинку [ADDRESS] . Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що після смерті батьків: матері [PERSON], яка померла [INFO] та батька [PERSON], який помер [INFO] відкрилася спадщина на спадкове майно, до складу якого входить 2/3 частини житлового будинку [ADDRESS]. Вказане будинковолодіння зареєстроване за головою колгоспного двору [PERSON]. Станом на 01.09.2014 р. будинковолодіння [ADDRESS] рахується по 1/3 частині за [PERSON], яка померла [INFO], [PERSON] та [PERSON]. За життя померлий [PERSON] склав заповіт відповідно до якого заповів по ? частині належного йому будинку [ADDRESS] [PERSON], який 30.09.2014 року відмовився від прийняття спадщини, та позивачу [PERSON], яка прийняла спадщину. Проте, через відсутність правовстановлюючого документа на зазначене будинковолодіння позивач не може оформити спадщину після смерті батьків у встановленому законом порядку через нотаріальну контору. У судове засідання позивач та його представник не з»явилися, проте останній подав заяву про підтримання позовних вимог з клопотанням про розгляд справи у їх відсутності. Представник відповідача - Драганівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області у судове засідання не з»явився, поте подав заяву про визнання позову з клопотанням про розгляд справи у відсутності представника сільської ради. Представник третіх осіб: Тернопільської районної державної нотаріальної контори та Тернопільського районного госпрозрахункового бюро технічної інвентаризації у судове засідання не з»явився, будучи повідомленим належним чином. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. [INFO] померла [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим [INFO] Драганівською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, актовий запис № 11. [INFO] помер [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим Драганівською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, актовий запис №11. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] було подружжям. Встановлено, що від шлюбу [PERSON] та [PERSON] народилося двоє дітей: [PERSON] та [PERSON] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] видане повторно 08.04.2013 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Козівського районного управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис №149), яка зареєструвавши 02.12.1965 р. шлюб змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]», що стверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] виданим 02.12.1965 р. , актовий запис № 23. Із копії свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 30.11.1986 року виданого на підставі рішення виконкому Тернопільської районної ради №316 від 29.11.1986 р. вбачається, що цілий житловий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] дійсно належить колгоспному двору, головою якого є [PERSON]. Із довідки Драганівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області №626 від 20.08.2014 р. вбачається, що житловий будинок [ADDRESS] рахується колгоспним двором. Станом на 01.07.1990р. у даному житловому будинку були зареєстровані та проживали : голова двору - [PERSON], дружина - [PERSON], син - [PERSON]. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.6 Постанови «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22 грудня 1995 року N20, до правовідносин, що виникли до прийняття 15 квітня 1991 року Закону України «Про власність» застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулюють власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Відповідно до ст.120 ЦК УРСР (в редакції, що діяла до 16.12.1993 р.) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Колгоспний двір може мати у власності підсобне господарство на присадибній ділянці землі, що знаходиться в його користуванні, жилий будинок, продуктивну худобу, птицю та дрібний сільськогосподарський реманент відповідно до статуту колгоспу. Крім того, колгоспному дворові належать передані в його власність членами двору їх трудові доходи від участі в громадському господарстві колгоспу або інше передане ними у власність двору майно, а також предмети домашнього вжитку і особистого користування, придбані на спільні кошти. Достовірними доказами встановлено, що після 15 квітня 1991 року, із вступом в силу Закону України «Про власність» майно вказаного колгоспного двору не змінилося. Доказів того, що спірний житловий будинок станом на 15 квітня 1991 року було переведено до іншої суспільної групи, матеріали цивільної справи не містять. Підстав вважати його самочинно збудованим майном суд не вбачає. Отже, кожен із зареєстрованих до 15.04.1991 р. у будинковолодінні [ADDRESS] осіб має право на частку у зазначеному житловому будинку, а саме господар будинку - [PERSON] на 1/3 частину будинку, його дружина - [PERSON] на 1/3 частину вказаного будинку, син - [PERSON] також на 1/3 частину будинку. Крім того із Інформаційної довідки про технічний стан нерухомого майна №427 від 03.09.2014 р., вбачається, що станом на 01.09.2014 р. по обліку бюро, будинковолодіння [ADDRESS] рахується за [PERSON], [PERSON], [PERSON] по 1/3 частині. 22.06.1997 року [PERSON] склав заповіт, який був посвідчений секретарем Драганівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області та зареєстрований в реєстрі за №20, відповідно до якого він на випадок своєї смерті заповів [PERSON] та [PERSON] по 1/2 частині будинковолодінні [ADDRESS]. На день смерті [PERSON] у будинковолодінні [ADDRESS] разом із нею були зареєстровані та проживали : дочка [PERSON], 1939 р.н. без реєстрації, син - [PERSON],[INFO] та чоловік - [PERSON], [INFO], що стверджується довідкою Драганівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області №292 від 21.04.2015 р. Відповідно до довідки Драганівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області №140 від 06.02.2015 р., на день смерті [PERSON] у будинковолодінні [ADDRESS] разом із ним проживали : дочка [PERSON], 1939 р.н. без реєстрації та син - [PERSON],[INFO] Відповідно до ч.1 ст.529 ЦК Української РСР, який діяв на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] та [PERSON], спадкоємцями першої черги за законом є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Відповідно до ст.549 ЦК Української РСР, який діяв на час відкриття спадщини [PERSON] та [PERSON], визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. 02.10.2014 р. державним нотаріусом Тернопільської районної державної нотаріальної контори видано свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно до якого спадкоємцем належного [PERSON], який помер [INFO], права на земельну частку (пай) у землі, яка розташована у колгоспі «Драганівський» с.Драганівка Тернопільського району Тернопільської області, розміром 2.95 у.к.г., яка належала дружині померлого [PERSON], померлій [INFO], після якої [PERSON] спадщину прийняв, але не оформив своїх спадкових прав, на підставі сертифіката [NUMBER] виданого Тернопільською районною адміністрацією Тернопільсокї області 06.02.1996 року є його дочка [PERSON]. Відповідно до п.111 Наказу Міністерства юстиції України N 18/5 від 14.06.94р. «Про затвердження Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» в редакції яка діяла на час відкриття спадщини після смерті [PERSON], «прийняття і відмова від спадщини можуть мати місце щодо всього спадкового майна. Спадкоємець не вправі прийняти одну частину спадщини, а від іншої частини відмовитись. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину». Отже, як вбачається із вище зазначеного, після смерті дружини [PERSON], її чоловік [PERSON] прийняв спадщину до складу якої входили права на земельну частку (пай) у землі, яка розташована у колгоспі «Драганівський» с.Драганівка Тернопільського району Тернопільської області, розміром 2.95 у.к.г., а отже відповідно до п.111 Наказу Міністерства юстиції України N18/5 від 14.06.94р. «Про затвердження Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» в редакції яка діяла на час відкриття спадщини після смерті [PERSON], є таким що прийняв і ту частину спадщини до складу якої входила належна покійній 1/3 частина будинковолодіння [ADDRESS]. 01.10.2014 р. [PERSON] звернувся до нотаріальної контори із заявою про відмову від прийняття спадщини після смерті батьків [PERSON] та [PERSON] проте, суд зазначену заяву до уваги не бере оскільки, [PERSON] пропущено шестимісячний строк звернення із такою заявою, який обраховується починаючи із дати смерті його батьків. Однак, зважаючи на те, що [PERSON] в силу ст.549 ЦК УРСР, який діяв на час відкриття спадщини його покійних батьків, не вступив в управління їх спадковим майном, зокрема будинковолодінням [ADDRESS], та не вчиняв жодних дій, які б свідчили про прийняття ним спадщини, що стверджується довідкою Драганівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області №288 від 20.04.2015 року, тому суд вважає його таким що не прийняв спадщини після смерті останніх. Судом встановлено, що після смерті [PERSON] в управління будинковолодінням [ADDRESS] вступила лише їх дочка [PERSON], а отже в силу ст.549 ЦК УРСР, який діяв на час відкриття спадщини покійного, [PERSON] є такою, що прийняла спадщину після смерті свого батька, до складу якої входить 2/3 частини будинковолодінням [ADDRESS]. Із повідомлення Тернопільської районної державної нотаріальної контори №911/01-16 від 08.04.2015 р. вбачається, що після смерті [PERSON], померлої [INFO] спадкова справа не заводилася, дані про заповіти у спадковому реєстрі відсутні. Після смерті [PERSON], померлого [INFO] заведена спадкова справа. Постановою Тернопільської районної державної нотаріальної контори від 02.10.2014 р. №2557/02-14 [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька [PERSON], який помер [INFO] у зв»язку із відсутністю правовстановлюючого документа на будинковолодінням [ADDRESS]. Згідно ст.392 ЦК України власник може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Аналізуючи вище наведені обставини, беручи до уваги той факт, що позивач являється спадкоємцем за заповітом після смерті батька [PERSON], який помер [INFO], зважаючи на те, що останній за життя не встиг одержати на своє ім'я свідоцтв про право власності на належну йому частину будинковолодіння [ADDRESS] ( 1/3 частину належну [PERSON], яка успадкована її чоловіком [PERSON] та на 1/3 частину належну особисто останньому), проте фактично зазначені частини житлового будинку йому належали і він мав право на одержання правовстановлюючого документа на них, враховуючи той факт, що позивач прийняла спадщину після смерті батька, тому суд вважає, що позов слід задовольнити, визнати за позивачем право власності на 2/3 частини будинковолодіння [ADDRESS]за заповітом після смерті батька [PERSON], який помер [INFO]

Outcome: approved