Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Шевченківсього ВДВС м. Полтава ГТУЮ у Полтавській області про зняття арешту з майна та банківських рахунків. В якій прохала: зняти арешт та заборону відчуження зі всього майна, що належить [PERSON] , накладених постановами державних виконавців згідно судового наказу №16/244, виданого 08.04.2010 Господарським судом Полтавської області; зняти арешт та заборону відчуження на кошти, що містяться на рахунках в АБ «Діамантбанк» (МФО 320854), номери рахунків: [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] ; зняти арешт та заборону відчуження на кошти, що містяться на рахунках в ПГРУ ПАТ КБ «ПриватБанк» (МФО 331401), номери рахунків: [NUMBER] , [NUMBER] . В обґрунтування позову зазначила, що 08.04.2010 Господарським судом Полтавської області було видано судовий наказ №16/244 щодо стягнення з [PERSON] боргу в розмірі 48 631,47 грн. (залишок 32 648,09) на користь ВАТ «Павлівське». На підставі вищезазначеного виконавчого документу державним виконавцем Октябрського ВДВС Полтавського МУЮ 05.02.2014 було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та постанову про арешт майна [PERSON] та оголошення заборони на його відчуження. Під арештом опинилося все майно позивача, зокрема, її транспортний засіб, причіп до нього, трьохкімнатна квартира за адресою [ADDRESS] , а також банківські розрахункові рахунки. На теперішній час [PERSON] має намір на свій розсуд розпорядитися її арештованим майном та банківськими рахунками, тому арешт майна позивачки та заборона на його відчуження, включаючи банківські рахунки, перешкоджає в реалізації прав та інтересів останньої. Відповідно до відомостей з веб-сайту Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, ВАТ «Павлівське» припинило свою діяльність шляхом ліквідації 24.10.2019 без правонаступництва. 20.12.2019 позивач письмово звернулася до відповідача з приводу зняття арешту та заборони відчуження зі всього її майна та банківських рахунків, однак безрезультатно. Позивачу в письмовій формі було роз`яснено про необхідність звернутися до суду для вирішення поставленого питання, через що звертається до суду з даним позовом. (а.с.1,2) 19 березня 2020 року ухвалою судді у задоволенні клопотання [PERSON] - відмовлено. Позовну заяву [PERSON] до Шевченківського ВДВС міста Полтава ГТУЮ у Полтавській області про зняття арешту з майна та банківських рахунків - залишено без руху. (а.с.11,12) 06 квітня 2020 року ухвалою суду відкрито провадження в справі №№554/2438/2020, 2/554/1222/2019 за позовом [PERSON] до Шевченківського ВДВС міста Полтава ГТУЮ у Полтавській області про зняття арешту з майна та банківських рахунків. Розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Призначено справу до судового розгляду по суті на 10.00 годин на 13 травня 2020 року (а.с.17). 28 квітня 2020 року позивач надіслала до суду уточнену позовну заяву. В якій прохала : зняти арешт та заборону відчуження зі всього майна, що належить [PERSON] , накладених постановами державних виконавців згідно судового наказу №16/244, виданого 08.04.2010 Господарським судом Полтавської області; зняти арешт та заборону відчуження на кошти, що містяться на рахунках в АБ «Діамантбанк» (МФО 320854), номери рахунків: [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] ; зняти арешт та заборону відчуження на кошти, що містяться на рахунках в ПГРУ ПАТ КБ «ПриватБанк» (МФО 331401), номери рахунків: [NUMBER] , [NUMBER] ; стягнути з Шевченківсього відділу державної виконавчої служби міста Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (міста Суми) 840 грн. 04 коп. судового збору, сплаченого [PERSON] при подачі позовної заяви (а.с.22-25). 13 травня 2020 року ухвалою суду залучено в якості третіх осіб: АТ КБ «Приватбанк»; АБ «Діамантбанк», ВАТ «Павлівське». Призначено судове засідання на 10.00 годин на 10 червня 2020 року. (а.с.29,30) Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, будучи у встановлений ЦПК України спосіб повідомлена, надавши суду лист про розгляд справи без її участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. (а.с.44). Відповідач Шевченківський ВДВС міста Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Суми) до суду 13.05.2020, 10.06.2020 свого представника не направили будучи належним чином повідомлені шляхом отримання судових повісток, позовної заяви з додатками. Відзив на позовну заяву не надано (а.с.20, 40а). В судове засідання третя особа АТ КБ «Приватбанк» свого представника не направили, будучи у встановлений ЦПК України спосіб повідомленими. (а.с.36) В судове засідання третя особа АБ «Діамантбанк» свого представника не направили, будучи у встановлений ЦПК України спосіб повідомленими. (а.с.37) В судове засідання третя особа ВАТ «Павлівське» свого представника не направили. Повернуто конверт за закінченням терміну зберігання та відміткою, що підприємство не працює (а.с.39,40). Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснюється секретарем судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову повністю. Судом встановлено, що 08 квітня 2010 року Господарським судом Полтавської області видано судовий наказ №16/244 про стягнення з ФОП [PERSON] на користь ВАТ «Павлівське» боргу в сумі 53 594,62 грн. 22 лютого 2012 року старшим державним виконавцем Октябрського ВДВС Полтавського МУЮ винесено постанову про арешт коштів боржника у ВП №19296296. Накладено арешт на кошти - р/р [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] в АБ «Діамантбанк» (МФО 320854); р/р [NUMBER] , [NUMBER] в ПГРУ ПАТ КБ «ПриватБанк» (МФО 331401), що належать боржнику ФОП [PERSON] (а.с.7). Таким чином, арешт був накладений у 2012 році відповідно до постанови Октябрського ВДВС Полтавського МУЮ про арешт коштів боржника при примусовому виконанні судового наказу Господарського суду Полтавської області №16/244. Відповідно до відомостей з веб-сайту Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, ВАТ «Павлівське» припинило свою діяльність шляхом ліквідації 24.10.2019 без правонаступництва. Згідно п.3 ч.1 ст.39 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника. 20.12.2019 позивач письмово звернулася до відповідача з приводу зняття арешту та заборони відчуження зі всього її майна та банківських рахунків. На заяву від 20.12.2019 листом №487864 від 27.12.2019 за підписом начальника Шевченківського ВДВС м. Полтава ГТУЮ у Полтавській області Щерби Д.М. повідомлено [PERSON] , що на виконанні перебувало виконавче провадження №41816639 з виконання судового наказу №16/244 від 08.04.2010 виданого Господарським судом Полтавської області щодо стягнення з [PERSON] боргу у розмірі 48 631,47 грн. (залишок 32 648,09) на користь ВАТ «Павлівське». 05.02.2014 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. 26.08.2014 винесено постанову про розшук майна боржника. 12.09.2015 державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу п.7 ч.1 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження», у зв`язку з тим, що на протязі року автомобіль не було розшукано, місцезнаходження та перебування невідоме. Надати будь-яку інформацію за попередні роки неможливо, оскільки відповідно до Інструкції з діловодства в органах державної виконавчої служби, що діяла до 25.12.2008, Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, діяв до 07.06.2017, Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями, затверджених наказом Міністерства юстиції України №1829/5 від 07.06.2017 термін зберігання здавальних описів (завершених виконавчих проваджень, реєстру завершених виконавчих проваджень, виконавчих проваджень відділу, журналів реєстрації вхідних документів та вихідних, журналів обліку виконавчих проваджень, переданих державному виконавцю) становить три роки, за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання виконавчих проваджень становить один рік. Згідно Переліку типових документів, що утворюються в діяльності органів державної влади та місцевого самоврядування, інших установ, організацій і підприємств, зазначені документи вилучені для знищення, як такі, що не мають науково-історичної цінності, втратили практичне значення та були знищені у зв`язку з перебігом терміну зберігання. (а.с.8,9) Відповідно до вимог ст.15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: 1) захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно ч.ч.1, 2 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядженням своїм майном. Таким чином, накладення арешту та внесення відповідного запису до Єдиного реєстру заборон відчуження майна обмежує права позивача як власника, щодо вільного розпорядження вищевказаним майном. Відповідно до Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 03.06.2016 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику. Згідно п.3 ч.1 ст.39 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника. Згідно ст.60 ЗУ «Про виконавче провадження», особа яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця. На підставі викладеного суд приходить до висновку про задоволення позову. Зняти арешт з забороною відчуження зі всього майна, що належить [PERSON] , накладених постановами державних виконавців згідно судового наказу №16/244, виданого 08.04.2010 Господарським судом Полтавської області; зняти арешт та заборону відчуження на кошти, що містяться на рахунках в АБ «Діамантбанк» (МФО 320854), номери рахунків: [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] ; зняти арешт та заборону відчуження на кошти, що містяться на рахунках в ПГРУ ПАТ КБ «ПриватБанк» (МФО 331401), номери рахунків: [NUMBER] , [NUMBER] , оскільки ВАТ «Павлівське» припинило свою діяльність шляхом ліквідації 24.10.2019 без правонаступництва. Судові витрати у справі сплачені позивачем при подачі позовної заяви до суду складають 840 грн. 80 грн. (а.с.15). Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Outcome: approved