Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з даною позовною заявою, в якій просила визнати до [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування будинком [ADDRESS], посилаючись на підстави відсутності останнього в даному житлі понад один рік без поважних причин. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 08.09.2001 року позивачка [PERSON] являється власником будинку [ADDRESS]. Згідно довідки №85 від 17.01.2018 року відповідач [PERSON] зареєстрований за вказаною адресою, однак за місцем реєстрації ніколи не проживав та не проживає. На усні та письмові звернення особисто до відповідача та письмове звернення на його ім'я за місцем проживання його матері, про зняття з реєстрації з належного позивачці будинку відповідач не реагує та з реєстрації не знімається. Реєстрація відповідача заважає позивачці відчужити належне їй майно. Відповідач в належному позивачці будинку без поважних на те причин не проживає, добровільно з реєстрації не знімається, чим чинить позивачці перешкоди в користуванні та розпорядженні власністю - належним їй на праві власності будинком. Ухвалою суду від 15.03.2018 року у даній справі відкрито провадження та призначено підготовче засідання за загальними правилами позовного провадження. Ухвалою суду від 16.04.2018 року закрито підготовче провадження та справа призначена до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] в наданій до суду заяві зазначила, що підтримує в повному обсязі заявлені позовні вимоги та дану справу просила розглянути у її відсутність. Не заперечувала проти винесення заочного рішення у зв'язку з неявкою відповідача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився. На адресу суду повернувся конверт із відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с.34). Згідно з положеннями частини сьомої та восьмої статті 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Таким чином, відповідач [PERSON] вважається належним чином повідомленим про розгляд справи судом, відзиву на позовну заяву не надіслав. Заяви про розгляд справи у його відсутність не надходило. Відповідно ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 08.09.2001 р. Жмеринською районною державною нотаріальною конторою за реєстром №1075 позивачка [PERSON] являється власником будинку [ADDRESS] (а.с.7), що 14.04.2015 року зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.9). Згідно акту обстеження матеріально - побутових умов проживання від 11.12.2017 року в будинку за адресою [ADDRESS], власницею якого є [PERSON], зареєстрований та проживає син [PERSON], також зареєстрований племінник [PERSON], але не проживає з 2000 року.(а.с.8). Відповідно довідки виконавчого комітету Гніваньської міської ради №85 від 17.01.2018 року [PERSON] фактично зареєстрований і проживає по [ADDRESS]. [PERSON] також зареєстрований за вказаною адресою (а.с.12). Листом від 10.01.2018 року позивачка зверталася до відповідача за місцем його проживання по [ADDRESS] на ім'я та адресу його матері [PERSON] з вимогою добровільно знятися з місця реєстрації (а.с.13), що підтверджується довідкою відділення поштового зв'язку м.Гнівань Тиврівського району та повідомленням про отримання (а.с.14-15) За довідкою КП «Гніваньводопостач» №278 від 29.01.2018 року, позивачка [PERSON] зареєстрована одна за адресою [ADDRESS] (а.с.10). Виконавчий комітет Гніванської міської ради Вінницької області відмовив позивачці у знятті з реєстрації місця проживання [PERSON] (а.с.11). За письмовими показами від 14.04.2018 року свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], відповідач [PERSON] з 2000 року по [ADDRESS] не проживає, спільного господарства з [PERSON] не вів та не веде (а.с.31). Вказані правовідносини регулюються Цивільним кодексом України та Житловим Кодексом України. Відповідно до ст.7 ч.1 п.2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. У відповідності до ст.150 Житлового кодексу України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно ч.1 ст.109 Житлового Кодексу України виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст.ст.12,13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов'язаних із відповідними процесуальними діями, тощо. Враховуючи те, що позивачкою надано належні та допустимі докази в обґрунтування своїх позовних вимог, які не були спростовані відповідачем в судовому засіданні, позов підлягає повному задоволенню. З урахуванням задоволення позову на користь позивача з відповідача слід стягнути судові витрати.

Outcome: approved