Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати відповідачів [PERSON], [PERSON] такими що втратили право користування житловим приміщенням в будинку, розташованому за адресою: [ADDRESS] В обґрунтування позову зазначила, що відповідач [PERSON] є її дочкою, а відповідач [PERSON] є чоловіком дочки. Вони перебувають у шлюбі з 12 березня 2013 року. Відповідач [PERSON] раніше проживав в Росії, є громадянином Російської Федерації. У 2009 році він приїхав до м. Дніпродзержинська з метою створення сім'ї з її дочкою та був зареєстрований у будинку, розташованому за адресою: [ADDRESS]. В цьому ж будинку була зареєстрована та проживала її дочка [PERSON], дошлюбне прізвище якої [PERSON]. Вона, позивач, є власником вказаного будинку, право власності на який вона набула на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданим 21 квітня 1993 року. 27 жовтня 2008 року право власності на будинок на її ім'я зареєстровано в ОКП «Дніпродзержинське БТІ». У будинку дочка з чоловіком проживали до січня 2013 року, а після цього часу, забравши всі свої особисті речі та предмети побуту, виїхали на постійне місце проживання до Росії, де зареєстрували свій шлюб та облаштувалися. Вона ніколи не чинила перешкод у проживання відповідачам, вони добровільно залишили будинок та вибрали інше постійне місце проживання. З січня 2013 року відповідачі у спірному будинку не мешкають, не сплачують комунальні платежі, не утримують будинок, не цікавляться ним як приміщенням, що потрібно їм для проживання. Не зважаючи на те, що відповідачі з січня 2013 року не мешкають у будинку, вони не знялися з реєстраційного обліку по будинку. В зв'язку з реєстрацією відповідачів у будинку в неї виникли складнощі щодо отримання субсидії та розпорядження своєю власністю. Відповідачі не мають можливості приїхати до м. Кам'янське, але надіслали їй довіреності з Російської Федерації, як згоду на зняття їх з реєстраційного обліку по будинку. Проте, без особистої присутності відповідачів вона не може зняти їх з реєстрації на підставі довіреностей. Посилаючись на статті 391, 405 ЦК України, просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням у спірному житловому будинку. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, про дату, час і місце судового засідання повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили, не подали відзив на позовну заяву та заяву про розгляд справи за їх відсутності. Виходячи з наведеного, відповідно до п.1 ч.3 ст. 223, ч.1 ст. 280, ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив розглянути справу в судовому засіданні за відсутності відповідачів на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення. Позивач [PERSON] у вступному слові стисло виклала зміст та підстави своїх позовних вимог щодо предмету позову та надала пояснення, аналогічні тим, що викладені у позовній заяві. Крім того, допитана як свідок згідно ст. 234 ЦПК України, надала показання про те, що відповідач [PERSON] є її дочкою, її дівоче прізвище [PERSON]. У 2010 році з її, позивача, згоди у будинку по [ADDRESS] був зареєстрований відповідач [PERSON], який приїхав із Росії та став співмешкати з її дочкою без реєстрації шлюбу в спірному будинку. У 2011 році дочка виїхала проживати до Росії, а відповідач [PERSON] поїхав до Російської Федерації в 2012 році, де вони в 2013 році зареєстрували шлюб. Більше в Україну відповідачі не поверталися. В будинку відсутні їх особисті речі та будь-яке належне їм майно. Відповідачі не збираються повертатися в Україну. Вони надіслали їй довіреності, щоб вона зняла їх з реєстраційного обліку по будинку, але по довіреностям вона не може виписати відповідачів. Визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням в будинку, потрібно їй для зняття їх з реєстраційного обліку та подальшого оформлення житлової субсидії. Вислухавши вступне слово позивача, її показання як свідка, встановивши фактичні обставини, зміст спірних правовідносин та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] є власником житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, виданим 12 квітня 1993 року державним нотаріусом Третьої дніпродзержинської державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрованим в реєстрі за № 1-5660 (а.с.16), та Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 27 жовтня 2008 року, виданим ОКП Дніпродзержинське БТІ» (а.с. 17). Згідно довідки про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 28 серпня 2018 року, виданої квартальним комітетом № 1 Дніпровського району (а.с. 14), домової книги для реєстрації громадян, що проживають в будинку (а.с. 20 - 25), в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], її дочка [PERSON], її зять [PERSON] та її мати [PERSON]. Згідно акту від 28 серпня 2018 року (а.с. 13), що складений на підставі свідчень сусідів позивача, які мешкають у будинках 4-Б, 16, 13-А по вул. Трипільскій в м. Кам'янське ([PERSON], [PERSON], [PERSON].), підписи яких підтверджені головою квартального комітету №1 Дніпровського району [PERSON], відповідачі [PERSON], [PERSON] не проживають в будинку по [ADDRESS] з 2013 року, мешкають в Росії. Як вбачається із довіреностей, які 22 серпня 2018 року посвідчені тимчасово виконуючої обов'язки нотаріуса нотаріального округу міського округу міста Вороніж Вороніжської області Рощупкіною С.В. (а.с. 10, 11), відповідачі [PERSON] та [PERSON], які зареєстровані за адресою: [ADDRESS], уповноважили позивача [PERSON] бути їх представником при вирішенні питання щодо зняття їх з реєстраційного обліку за місцем проживання за адресою: [ADDRESS] Крім того, судом встановлено, що відповідач [PERSON] є громадянином Російської Федерації, знаходився на території України на підставі дозволу на постійне проживання, шо посвідчується посвідкою на постійне проживання, виданою 02 серпня 2010 року ВГІРФО Дніпродзержинського МУ, яка була дійсною безстроково (а.с. 9). В заявленому позові та в судовому засіданні позивач стверджувала, що відповідач [PERSON] виїхала до Росії у 2011 році, а відповідач [PERSON] виїхав до Росії у 2012 році, де мешкають до теперішнього часу. Вони не пред'являли до неї ніяких претензій з приводу їх проживання у житловому будинку по [ADDRESS], і в цьому будинку відсутні їх особисті речі та предмети побуту. Таким чином, судом встановлено, що відповідачі, як членами сім'ї позивача, не проживають у спірному житловому будинку більше одного року, а саме: [PERSON] - з 2011 року, [PERSON] - з 2012 року, будь-які угоди між ними та власником будинку [PERSON] не укладалися. Згідно ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування житлом у випадку відсутності члена сім'ї без поважних причин понад одного року, якщо інше не встановлено угодою між ним та власником житла чи законом . Р еєстрація відповідачів у належному [PERSON] будинку порушує її права позивача, як власника, перешкоджає здійсненню прав по користуванню власністю. Вона не має можливості вільно розпоряджатися належним їй нерухомим майном, а також позбавлена можливості скористатися субсидією на відшкодування вартості житлово-комунальних послуг. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідачі, як члени сім'ї власника житла, втратили право користування житловим приміщенням в належному позивачу на праві власності житловому будинку по [ADDRESS]. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Визнання відповідачів такими, що втратили право користування житлом у спірному житловому будинку, є підставою для зняття їх з реєстрації, що відноситься до компетенції Відділу реєстрації (зняття з реєстрації) фізичних осіб адміністрації Дніпровського району Кам'янської міської ради.

Outcome: approved