Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою 14 січня 2021 року, в якій просить суд: - збільшити розмір аліментів, які стягуються на підставі судового наказу, виданого Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 червня 2018 року у справі №214/3483/18, з [PERSON] на її користь, на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , з ј частки на Ѕ частку від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття; - стягнути з [PERSON] на її користь додаткові витрати на дитину - неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , а саме: на його лікування та реабілітацію у розмірі 49 977 грн 85 коп.; - стягнути з [PERSON] на її користь додаткові витрати на дитину, а саме: спортивно оздоровчі послуги - відвідування басейну неповнолітнім сином [PERSON] , [INFO] , у розмірі 6 295 грн.; - стягнути з [PERSON] на її користь додаткові витрати на дитину, а саме: відвідування уроків англійської мови неповнолітнім сином [PERSON] , [INFO] , в освітньому центрі «Інтерклас» у розмірі 2 745 грн.; - стягнути з [PERSON] на її користь додаткові витрати на дитину, а саме: відвідування занять в Академії Smartum на курсі «Естет» неповнолітнім сином [PERSON] , [INFO] , у розмірі 750 грн. Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що сторони перебували в офіційно зареєстрованому шлюбі з 23 липня 2011 року. Від шлюбних стосунків вони мають спільного сина - [PERSON] , який народився [INFO] . Дитина проживає разом із позивачкою. На підставі судового наказу, виданого Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 червня 2018 року з відповідача [PERSON] стягуються аліменти на її користь, на утримання їхнього сина - [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 01 червня 2018 року та до досягнення дитиною повноліття. Однак, вказаний розмір аліментів є недостатнім для повноцінного утримання дитини, оскільки відповідно до медичного висновку, який складено комунальним закладом «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 4» Криворізької міської ради, їхній син - [PERSON] , [INFO] , має захворювання: «порушення обміну сірковмісних амінокислот; сполучнотканинна дисплазія; митохондриальна дисфункція; ЗПМР; підгрупа А.» На даний час дитина потребує значно більшого догляду та матеріальних коштів, оскільки збільшуються потреби в її лікуванні та розвиток. Дитина постійно потребує лікування та реабілітації. Натомість, позивач [PERSON] на теперішній час перебуває у відпустці без збереження заробітної плати по догляду за дитиною-інвалідом підгрупи А та інших доходів вона не має. Таким чином, вона вважає, що у зв`язку із погіршенням її матеріального становища, що спричинено необхідністю постійно нести матеріальні витрати на лікування сина, розмір аліментів, які стягуються з відповідача на її користь, на утримання їхнього сина, підлягає збільшенню з ј частки до Ѕ частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку. Крім того, вона вважає за необхідне стягнути з відповідача додаткові витрати на дитину. Відповідно до виписки із медичної картки їхнього сина [PERSON] , згідно із призначеннями лікаря-невролога від 28 липня 2018 року, дитина потребує проведення наступних медичних процедур: 1. томатіс; 2. транскраніальна мікрополяризація; 3. біоакустична корекція. У період з 20 січня 2020 року по 01 лютого 2020 року, 01 червня 2020 року та 13 червня 2020 року, з 17 серпня 2020 року по 29 серпня 2020 року на підставі призначень і рекомендацій лікарів [PERSON] проходив лікування та реабілітацію у центрі «Томатіс Україна» у м. Харкові. Загальна вартість лікування та реабілітації [PERSON] у центрі «Томатіс Україна» у м. Харкові за кожний з періодів складає 21 200 грн., 23 200 грн. та 18 950 грн. відповідно. Також у період з 05 липня 2020 року по 16 липня 2020 року їх син [PERSON] пройшов курс оздоровлення в Центрі реабілітації та відпочинку «Акварель» з отриманням 10 сеансів дельфінотерапій. За курс реабілітації мною, позивачем, було сплачено 15 000 грн. Загальна вартість понесених позивачем, додаткових витрат на дитину (оплата медичних аналізів, консультацій лікарів, проведення медичних процедур, придбання медикаментів згідно із рекомендацій лікарів) становить 21 605 грн. 71 коп. Окрім цього, їхній син розвивається і йому цікаво відвідувати різні гуртки, а завданням батьків є розвиток талантів, здібностей дитини, забезпечення її фізичного розвитку, духовних і культурних потреб. А відтак, позивачем були понесені витрати на спортивно-оздоровчі послуги - відвідування басейну дитиною на загальну суму 12 590 грн. Також, позивачем, були понесені витрати на відвідування уроків [PERSON] в освітньому центрі «Інтерклас» за період з вересня 2019 року по травень 2020 року, з серпня по грудень 2020 року у сумі 5 490 грн., а також витрати на навчання дитини у академії Smartum на курсі « Естет » за період з вересня 2020 року по грудень 2020 року у сумі 1 500 грн. Таким чином, позивач вважає за необхідне стягнути з відповідача половину понесених нею витрат на лікування, реабілітацію та розвиток дитини. За результатами автоматизованого розподілу на підставі протоколу 14 січня 2021 року матеріали позову передано в провадження судді [PERSON] . Ухвалою суду від 25 лютого 2021 року позов прийнято до розгляду з відкриттям спрощеного позовного провадження. Відповідач не погоджуючись з позовними вимогами подав до суду відзив на позовну заяву. В обґрунтування своїх заперечень вказав наступне. З 13 червня 2018 року ним сплачуються аліменти на утримання його неповнолітнього сина на підставі судового наказу Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області. Окрім сплати аліментів, він також надавав додаткові кошти на розвиток, лікування та терапію сина, однак на його думку позивач про це не зазначила в своєму позові, відтак він вважає, що вимоги які заявляє позивач, є сплаченими. Щодо збільшення розміру аліментів, відповідач вказує, що за час стягнення з нього аліментів, його матеріальний стан не покращився, а тому сплачувати аліменти на утримання сина в більшому розмірі є неможливим. Окрім того, вимога позивача про збільшення аліментів на утримання дитини з ј до Ѕ протирічить чинному законодавству. Твердження позивачки щодо погіршення її матеріального стану, не підтверджено медичними рекомендаціями. Позивачка отримує від держави допомогу, як особа, яка доглядає за особою, що має інвалідність, та отримує виплати на дитину-інваліда віком від 6 до 18 років, окрім цього він також додатково допомагає матеріально. Вимоги викладені в позовній заяві позивач визнає частково, а саме 2 745 грн. в рахунок навчання в освітньому центрі «Інтерклас», 500 грн. в рахунок відвідування його сином академії Smartum на курсі «Естет», 2000 грн. в рахунок відвідування дитиною басейну. А додаткові витрати на проведення лікування дитини не підтверджуються жодними медичними направленнями та рекомендаціями медичних спеціалістів, до позовної заяви не додано доказів щодо призначеної лікувальної медичної терапії, а тому він просить відмовити в задоволені цієї частини позовних вимог. 07 квітня 2021 року, позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] подали до суду уточнену позовну заяву, збільшивши розмір позовних вимог, в яких просять суд: - збільшити розмір аліментів, які стягуються на підставі судового наказу, виданого Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 червня 2018 року у справі №214/3483/18, з [PERSON] на її користь, на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , з ј частки на Ѕ частку від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття; - стягнути з [PERSON] на її користь додаткові витрати на дитину - неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , а саме: на його лікування та реабілітацію у приватному підприємстві «Центр стимуляції мозку», а також у ТОВ «Центр ПРІОРИТЕТ» у розмірі 23 539 грн. 32 коп.; - стягнути з [PERSON] на її користь додаткові витрати на дитину - неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , а саме: на його лікування та реабілітацію у центрі «Томатіс Україна» у розмірі 47 707 грн. 50 коп.; - стягнути з [PERSON] на її користь додаткові витрати на дитину - неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , а саме: витрати на проходження дитиною курсу оздоровлення в Центрі реабілітації та відпочинку «Акварель» з отриманням 10 сеансів дельфінотерапій у сумі 7 500 грн.; - стягнути з [PERSON] на її користь додаткові витрати на дитину - неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , а саме: лікування та реабілітацію у клініці «Спейс» у м. Харкові (ФОП [PERSON] ) у сумі 11 525 грн.; - стягнути з [PERSON] на її користь додаткові витрати на дитину - неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , а саме: витрати на оплату медичних аналізів, консультацій лікарів, проведення медичних процедур, придбання медикаментів згідно із рекомендацій лікарів, витрати на проїзд до медичних центрів, проживання у м. Харкові під час проходження дитиною лікування та реабілітації у сумі 16 889 грн. 36 коп.; - стягнути з [PERSON] на її користь додаткові витрати на дитину, а саме: спортивно оздоровчі послуги - відвідування басейну неповнолітнім сином [PERSON] , [INFO] , у розмірі 6 663 грн.; - стягнути з [PERSON] на її користь додаткові витрати на дитину, а саме: відвідування уроків англійської мови неповнолітнім сином [PERSON] , [INFO] , в освітньому центрі «Інтерклас» у розмірі 2 745 грн.; - стягнути з [PERSON] на її користь додаткові витрати на дитину, а саме: відвідування занять в Академії Smartum на курсі «Естет» неповнолітнім сином [PERSON] , [INFO] , у розмірі 750 грн. Мотивуючи це тим, що за час розгляду справи позивачем були понесені витрати на лікування та розвиток дитини. Окрім цього, нею були враховані суми виплат, які перераховув їй відповідач, а тому вона здійснила перерахунок їх з урахуванням сплачених відповідачем сум. 21 травня 2021 року відповідач [PERSON] в інтересах якого діє адвокат Ліфшиць З.О. не погоджуючись з уточненими позовними вимогами подав до суду відзив на уточнену позовну заяву. В якій заперечувала з приводу уточнених позовних вимог, вважаючи їх необґрунтованими, посилаючись на аналогічні обставини, викладені в первісному відзиві. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. У встановлений судом строк жоден із учасників справи не подав клопотання про розгляд справи за їх участю в судовому засіданні. Представник позивача - адвокат Бондаренко С.О. правом на участь в судовому засіданні не скористалась, подавши заяву про розгляд справи за її з позивачем відсутності. Уточнений позов підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання викликався у встановленому законом порядку, однак не з`явився, його представник - адвокат Ліфшиць З.О., правом на участь в судовому засіданні не скористалась, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, та просила відмовити в позовних вимогах в повному обсязі. Заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Інші процесуальні дії не вчинялись. Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 23 липня 2011 року між позивачем [PERSON] , та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 500 (а.с.14). Від шлюбних стосунків сторони мають спільного малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини, серії [NUMBER] від 13 березня 2013 року (а.с.15). На підставі судового наказу від 13 червня 2018 року з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання їх малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 01 червня 2018 року та до досягнення дитиною повноліття (а.с.17). Дитина проживає разом із позивачем [PERSON] , що підтверджується довідкою Криворізької об`єднаної міської довідково-інформаційної служби «Нова-Ком» від 24 грудня 2020 року (а.с.16). Як слідує з медичного висновку №55 від 25 травня 2017 року, складеного комунальним закладом «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 4» Криворізької міської ради, [PERSON] , [INFO] , є дитиною-інвалідом до 18 років та має захворювання: «порушення обміну сірковмісних амінокислот; сполучнотканинна дисплазія; митохондриальна дисфункція; ЗПМР; підгрупа А» (а.с.18). Звертаючись до суду з позовом про збільшення розміру аліментів, [PERSON] та її представник, посилалися на те, що дитина потребує заначно більшого догляду та матеріальних коштів, оскільки збільшуються потреби в її лікуванні та розвитку. Крім того, позивач посилається на погіршення її матеріального становища у зв`язку необхідністю постійно нести матеріальні витрати на лікування їхнього сина, розмрі аліментів, які стягуються на її користь є недостатнім, а тому вона просить збільшити розмір стягуватих з [PERSON] аліментів з ј до Ѕ частини від усіх видів його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.55 Конституції України та ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Як слідує зі ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», яку кореспондує ст.27 Конвенції ООН про права дитини, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно зі ст.ст.141,180 СК України, батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, тобто такий обов`язок є особистим, індивідуальним, а не солідарним. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Одним із способів захисту прав неповнолітньої дитини щодо належного матеріального забезпечення є законодавчо передбачена можливість зміни раніше визначеного судовим рішенням розміру аліментів залежно від зміни певних життєвих обставин. Так, відповідно до ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них та інших випадках, передбачених СК України. Аналогічне роз`яснення надане і в п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремим норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3. При цього, з аналізу ст.192 СК України й наданих Пленумом Верховного Суду України роз`яснень вбачається, що зміна розміру аліментів є правом, а не обов`язком суду, тобто суд, виходячи з конкретних обставин справи, може задовольнити позов про зміну розміру аліментів (повністю або частково) або відмовити в задоволенні позову. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної в постанові від 05 лютого 2014 року у справі №6-143цс13, з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів), а тому у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Разом із тим, право вимагати зміни розміру аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, визначених ст.ст.182-184 СК України, та відсутність імперативного припису на неможливість зміни їх розміру, не може обмежуватися разовим здійсненням визначення їх розміру. Отже, в разі зміни окремих обставин, які визначають доцільність перегляду попередньо визначеного розміру аліментів, той з батьків, з ким проживає дитина, вправі подати до суду позовну заяву про зміну порядку чи способу їх стягнення шляхом збільшення розміру аліментів. Оскільки спір між сторонами виник з приводу, зокрема, розміру аліментів, тому при визначенні їх розміру та доцільності збільшення попередньо визначеного розміру відповідно до ст.182 СК України суд обов`язково враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших аліментних зобов`язань; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Судовим розглядом встановлено, що після видачі судового наказу Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 червня 2018 року про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у нього не змінився сімейний та відповідно фінансовий стан. Як слідує з довідки №19/03-21 від 19 березня 2021 року (а.с.65), [PERSON] офіційно працевлаштований та займає посаду директора ТОВ «ВЕСТПРОМГРУП». Розміром його середньомісячної заробітної плати складає 9 152 грн. (без відрахування обов`язкових платежів), а за відрахуванням податків, зборів та аліментів на утримання сина [PERSON] складає в середньому 7310 грн. (без відрахування обов`язкових платежів). За даних обставин суд не вбачає підстав в задоволенні вимог позивача щодо збільшення розміру аліментів, що стягуються з відповідача на утримання неповнолітнього сина з ј частини з усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на 1/2 частини з усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Щодо вимог про стягнення з відповідача додаткових витрат на утримання дитини. Суд зазначає наступне. Відповідно достатті 180 СК України,батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частинами першою-третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Положеннями статей 180, 183, 185, 193, 198, 199 СК України визначаються декілька способів виконання цього обов`язку, зокрема: утримання неповнолітньої дитини, на що стягуються аліменти у частках від заробітку (доходу) або в твердій грошовій сумі (статті 180, 183); участь батьків у додаткових витратах на дитину, викликаних особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо) (стаття 185); утримання дитини, яка перебуває в закладі охорони здоров`я, навчальному або іншому закладі, при цьому якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального або іншого закладу, аліменти можуть бути стягнуті з них на загальних підставах (стаття 193); обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дітей, які потребують матеріальної допомоги, а також, якщо повнолітні діти продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до досягнення ними 23 років, за умови, що батьки можуть надавати таку допомогу (стаття 198). Сімейний кодекс України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до ст.141 СК України, брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого. Також, відповідно до ст.185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Відповідно до змісту п.18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у якій судом касаційної інстанції роз`яснено схожі правовідносини, що регулюються ст.185 СК України та саме участі батьків в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), до яких можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Дана стаття СК України закріплює правило, відповідно до якого, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами. Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається даною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу, є калікою. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини будуть індивідуальними у кожному конкретному випадку. Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Розмір коштів, що стягуються на додаткові витрати, не може бути більше самих додаткових витрат. Суд вирішує, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний приймати участь в цих витратах, виходячи з матеріального та сімейного стану сторін та інших інтересів та обставин, що мають істотне значення, що визначаються так само, як і стягнення аліментів, відповідно до ст.ст.181,182 СК України. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, додаткові витрати можуть бути компенсовані лише частково. Визначення обставин, що можуть бути визнані істотними, закон відносить до компетенції суду. У будь-якому разі істотними є такі обставини, як стан здоров`я, матеріальне становище відповідача, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини, чоловіка, батьків, повнолітніх дітей тощо. Враховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одного із батьків у твердій грошовій сумі. Додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами. За загальними правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] в обґрунтування своїх вимог щодо стягнення додаткових витрат на утримання дитини долучила до позовної заяви товарні чеки та квитанції, при огляді яких, суд приходить до наступного. Відповідно до виписки із медичної картки [PERSON] , [INFO] , згідно із призначеннями лікаря-невролога від 28 липня 2018 року, дитина потребує проведення наступних медичних процедур: 1. томатіс; 2. транскраніальна мікрополяризація; 3. біоакустична корекція. У зв`язку з цим малолітній [PERSON] , [INFO] проходив лікування у приватному підприємстві «Центр стимуляції мозку», в подальшому - у ТОВ «Центр ПРІОРИТЕТ», під час якого йому було проведено: томатіс терапію, транскраніальну мікрополяризацію, біоакустичну корекцію, що підтверджується: - рекомендаціями лікаря-невролога ПП «Центр стимуляції мозку» від 10 липня 2017 року, обґрунтуванням лікаря-невролога цього закладу про необхідність проведення відповідних медичних процедур від 10 липня 2017 року, рахунком ПП «Центр стимуляції мозку» від 18 липня 2017 року на суму 13 450 грн., випискою цього закладу від 20 липня 2017 року; - рахунком ПП «Центр стимуляції мозку» від 08 вересня 2017 року на суму 9000 грн., випискою цього закладу від 08 вересня 2017 року; - рахунком ПП «Центр стимуляції мозку» від 30 жовтня 2017 року на суму 15 800 грн., випискою цього закладу від 30 жовтня 2017 року; - рекомендаціями лікаря-невролога ПП «Центр стимуляції мозку» від 16 лютого 2018 року, випискою цього закладу від 22 лютого 2018 року, рахунком ПП «Центр стимуляції мозку» від 25 лютого 2018 року на суму 12 450 грн.; - випискою ТОВ «Центр ПРІОРИТЕТ» від 04 травня 2018 року, рахунком цього закладу від 04 тарвня 2018 року на суму 22 200 грн.; - випискою ТОВ «Центр ПРІОРИТЕТ» від 29 червня 2018 року, рахунком цього закладу від 29 червня 2018 року на суму 4 800 грн.; - випискою ТОВ «Центр ПРІОРИТЕТ» від 13 вересня 2018року, актом наданих послуг цього закладу № 36 від 13 вересня 2018 року на суму 7 400 грн.; - рекомендаціями лікаря ПП «Центр стимуляції мозку» від 12.11.2018 року, довідкою ТОВ «Центр ПРІОРИТЕТ» від 21 листопада 2018 року, рахунком-фактурою цього закладу № 667 від 21 листопада 2018 року на суму 16 250 грн. Таким чином, загальна вартість лікування та процедур у ПП «Центр стимуляції мозку», ТОВ «Центр ПРІОРИТЕТ» за 2017-2018 роки склала 101 350 грн. Позивач визнала, що відпобідачем їй було сплачено грошові кошти у сумі 27 135,68 грн. згідно квитанції від 11 листопада 2018 року, яку ним надано до відзиву, тому вона просить стягнути з [PERSON] витрати на лікування сина у ПП «Центр стимуляції мозку», а також у ТОВ «Центр ПРІОРИТЕТ» у розмірі 23 539 грн. 32 коп. Також на підставі призначень і рекомендацій лікарів малолітній [PERSON] , [INFO] , проходив лікування та реабілітацію у центрі «Томатіс Україна» у м. Харкові, а саме: - у період з 11 червня 2018 року по 21 червня 2018 року, що підтверджується відповідною випискою про проходження курсу реабілітації та рахунком-фактурою № 127 від 21 червня 2018 року на суму 16 065 грн.; - у період з 01 жовтня 2018 року по 13 жовтня 2018 року, що підтверджується відповідною випискою про проходження курсу реабілітації та актом наданих послуг № 01/02-20 від 01 лютого 2020 року на суму 16 000 грн.; - у період з 20 січня 2020 року по 01 лютого 2020 року, що підтверджується відповідною випискою про проходження курсу реабілітації та актом наданих послуг № 01/02-20 від 01 лютого 2020 року на суму 21 200 грн.; - у період з 01 червня 2020 року по 13 червня 2020 року, що підтверджується відповідною випискою про проходження курсу реабілітації та актом наданих послуг № 13/06-20 від 13 червня 2020 року на суму 23 200 грн.; - у період з 17 серпня 2020 року по 29 серпня 2020 року, що підтверджується відповідною випискою про проходження курсу реабілітації та рекомендаціями спеціаліста та актом наданих послуг № 29/08-20 від 29 серпня 2020 року на суму 18 950 грн. Загальна вартість лікування та реабілітації малолітнього [PERSON] , [INFO] , у центрі «Томатіс Україна» у м. Харкові складає 95 415 грн., а сума яку просить стягнути позивач з відповідача становить 47 707 грн. 50 коп. Крім того, у період з 05 липня 2020 року по 16 липня 2020 року малолітній [PERSON] , [INFO] пройшов курс оздоровлення в Центрі реабілітації та відпочинку «Акварель» з отриманням 10 сеансів дельфінотерапій, вартістю 15 000 грн., що підтверджується довідкою ТОВ «СКАДОВСЬК-АКВА» від 16 липня 2020 року № 421. Також у період 22 лютого 2021 року по 05 березня 2021 року наш малолітній [PERSON] , [INFO] пройшов лікування та реабілітацію у клініці «Спейс» у м. Харкові (ФОП [PERSON] ), вартістю 23 050 грн., що підтверджується квитанцією від 05 березня 2021 року. Крім того, під час лікування малолітнього [PERSON] , [INFO] , позивачем, були понесені також й такі додаткові витрати на дитину: - оплата медичних аналізів, консультацій лікарів, проведення медичних процедур, придбання медикаментів згідно із рекомендацій лікарів на суму: 26 744,89 грн. - витрати на проїзд до медичних центрів на суму 1033,84 грн., що підтверджується копіями проїзних квитків; - проживання у місті Харкові під час проходження дитиною лікування та реабілітації у період з 22лютого 2021 року по 05 березня 2021 року у розмірі 6000 грн. Загальна вартість понесених позивачем, додаткових витрат на дитину (оплата медичних аналізів, консультацій лікарів, проведення медичних процедур, придбання медикаментів згідно із рекомендацій лікарів, витрати на проїзд до медичних центрів, проживання у м. Харкові під час проходження дитиною лікування та реабілітації) становить 33 778,73 грн. Також позивачем, були понесені витрати на спортивно-оздоровчі послуги - відвідування басейну малолітнім [PERSON] , [INFO] на загальну суму 13 326 грн., що підтверджується, а саме: - за період травень-серпень 2019 року, грудень 2019 року у сумі 6650,00 грн., що підтверджується актом № Ч-000000000005/12 здачі-прийняття робіт від 30 грудня 2019 року, підписаного ФОП [PERSON] і позивачем [PERSON] ; - за період жовтень 2020 року у сумі 5 170,00 грн., що підтверджується актом № Ч-000000000005/12 здачі-прийняття робіт від 30 жовтня 2020 року, підписаного ФОП [PERSON] і позивачем [PERSON] ; - за період листопад 2020 року у сумі 770,00 грн., що підтверджується актом № Ч-000000000005/13 здачі-прийняття робіт від 30 листопада 2020 року, підписаного ФОП [PERSON] і позивачем [PERSON] ; - за період березень 2021 року у сумі 736,00 грн., що підтверджується актом № Ч-000000000002/03 здачі-прийняття робіт від 31 березня 2021 року. Також позивачем, були понесені витрати на відвідування уроків малолітнім [PERSON] , [INFO] , в освітньому центрі «Інтерклас» за період вересень 2019 року - травень 2020 року, серпень 2020 року, жовтень-грудень 2020 року у сумі 5 490 грн., що підтверджується актом здачі-прийняття робіт № 1 від 24 грудня 2020 року, підписаного ФОП [PERSON] і позивачем, [PERSON] . Крім того, позивачем [PERSON] , були понесені витрати на навчання малолітній [PERSON] , [INFO] , у академії Smartum на курсі «Естет» за період з вересня 2020 року по грудень 2020 року у сумі 1 500,00 грн., що підтверджується довідкою, виданою Академією Smartum, актом здачі-прийняття робіт № 27/12. Як слідує з доданих відповідачем та його представником доказів, за період з 26 серпня 2017 року по 20 жовтня 2020 року відповідачем, окрім аліментів, які з нього стягуються на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , ним було сплачено, в загальному розмірі 61 574 грн. 81 коп., що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями (а.с. 66-107). Так при нарахуванні додаткових витрат позивач, визнала що відповідачем були перераховані кошти за квитанцією від 11 листопада 2018 року в розмірі 27 135 грн. 68 коп., а тому суд вважає безаперечним факт перерахування коштів, які були перераховані відповідачем, за рештою доданих відповідачем квитанцій на загальну суму - 34 439 грн. 13 коп. Щодо доданих до відзиву платіжних доручень про перерахування [PERSON] грошових коштів [PERSON] та [PERSON] , суд не приймає їх до уваги, врахуючи що даний спір стосується стягненння додаткових витрат, обовязок сплати яких покладається тільки на батьків дитини, а не інших членів родини. Так, витрати пов`язані з лікуванням малолітнього сина сторін [PERSON] , відносяться до додаткових витрат на утримання дитини, які викликані особливими обставинами, та 1/2 частина її вартості правомірно пілягає стягненню на користь позивачки, а витрати пов`язані з відвідуванням курсу «Естет» в академії Smartum, а також уроків з англійської мови в освітньому центрі «Інтерклас» не відноситься до тих особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат з батьків на утримання дитини, не відноситься до тих особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат з батьків на утримання дитини. В силу положень статті 185 Сімейного кодексу України витрати, які просить позивач стягнути з відповідача, не відносяться до додаткових витрат, які зумовлені особливими обставинами, а є звичайними витратами на дитину, тому відшкодування цих витрат повинно здійснюватися за рахунок аліментів, які відповідач сплачує згідно з судовим наказом, що узгоджується з правовою позицією викладеною у постанові Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі №205/4622/16 (провадження № 61-22588св18). Правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12 березня 2020 року у справі №520/12681/17 (провадження № 61-14849св19). Таким чином, проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, з урахуванням їх належності та допустимості,

Outcome: partial