Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про те, що з відповідачем по справі [PERSON] перебуває у шлюбних відносинах з 17.09.2011 року. Від цього шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Шлюб між ними існує формально, оскільки відповідач спільно із сім`єю не проживає та уникає обов`язку забезпечувати та виховувати дитину, батьком якої він є, та забезпечувати мати його дитини, яка не має можливості на цей час працювати, оскільки займається вихованням та доглядом за дитиною. Фактично сімейні відносини припинено, у зв`язку з різними поглядами на життя, при яких продовження спільного перебування у шлюбі неможливе, тому вони і тривалий час проживають окремо. Увесь цей час вона самостійно дбає про матеріальне забезпечення та виховання доньки. При всіх її зусиллях заощадження, її доходів не вистачає на достойне матеріальне утримання малолітньої доньки та її виховання, сплату комунальних платежів, забезпечення необхідного медичного обслуговування. В свою чергу, відповідач [PERSON] самоусунувся від виховання доньки. Згідно ч. 2 ст. 84 СК України дружина з якою проживає дитина, має право на утримання з боку чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Станом на 01.01.2018 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складав 1762 гривні. На цей час вона не має змоги самостійно себе забезпечувати, вона навіть не має коштів на забезпечення своїх елементарних потреб, а тому відповідач [PERSON] , за останні шість місяців заборгував їй суму в розмірі 10572 гривні. Місце роботи та джерела матеріальних надходжень відповідача їй невідомі. На підставі викладеного, вона, як дружина [PERSON] змушена звертатися до суду за захистом своїх прав та інтересів, оскільки відповідач не бажає самостійно виконувати свої обов`язки, передбачені законом. Стягнути з відповідача [PERSON] на її користь на її утримання, аліменти в розмірі встановленого прожиткового мінімуму на одну особу, станом на 01.01.2018 року вказаний розмір становив 1762 гривні для працездатних осіб, починаючи з дати подання позову та до досягнення дитиною трирічного віку. Після винесення ухвали про призначення підготовчого засідання на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач [PERSON] позовні вимоги визнає частково, не заперечує проти сплати аліментів на утримання дружини у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для працездатних осіб. В обґрунтування зазначає, що дійсно від шлюбу з позивачем по справі мають малолітню доньку, яка після розірвання між ними сімейних стосунків проживає з матір`ю. Він вчасно та в повному обсязі сплачує аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] на підставі рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 03.09.2018 року. Крім того, додатково допомагає у матеріальному забезпеченні доньки, придбаваючи їй необхідні речі матеріального світу. Відповідач не погоджується з твердженням позивача, що він не бере участі у вихованні та утриманні дитини, а навпаки хоче брати активну участь у вихованні доньки, бачитися з нею, однак позивач чинить йому перешкоди. При визначенні розміру аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, просить суд врахувати, що він не має постійного місця працевлаштування та регулярного доходу, а також, що він уже сплачує аліменти на утримання дитини. [PERSON] не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання матері його дитини, але просить щоб розмір цих аліментів відповідав вимогам чинного законодавства і просить, щоб колишня дружина не чинила йому перешкод у спілкуванні з дитиною. Позивач [PERSON] та її представник адвокат Прудивус М.А. в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та факти, викладені у позові, просять суд позов задоволити. Вважають, що відповідач, як батько малолітньої дитини зобов`язаний надавати допомогу на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, оскільки мати дитини, здійснюючи догляд за донькою, позбавлена можливості працевлаштуватися, а усі свої заощадження вимушена витрачати на дитину, для забезпечення нормального фізичного та емоційного розвитку останньої. З урахуванням економічної ситуації, яка склалася в Україні, враховуючи інфляційні витрати, вважають, що такі кошти мають стягуватися з відповідача у твердій грошовій сумі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений своєчасно. Представник відповідача адвокат Розборський В.В. в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, вважає позов необґрунтованим та таким, що не підлягає до задоволення. Його довіритель сплачує кошти на утримання дитини, заборгованості по виплаті аліментів майже не має, тому, враховуючи його матеріальний стан, не має можливості сплачувати кошти на утримання дружини. Суд, вислухавши осіб, які беруть участь у розгляді справи та вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. Судом достовірно встановлено про те, що у позивача та відповідача під час перебування у зареєстрованому шлюбі народилася донька [PERSON] , [INFO] , на утримання якої, згідно рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 03.09.2018 року відповідач сплачує аліменти у розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 06.06.2018 року. Згідно із ч. 1 ч. 4\~ст. 75 СК України\~дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму встановленого законом. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Відповідно до\~ст. 84 СК України\~дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності; дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Частина 4\~статті 84 СК України\~регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Не перешкоджатиме виникненню цього права і застування інституту недійсності шлюбу у випадках, коли дружина не знала і не могла знати про перешкоди до реєстрації шлюбу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Враховуючи викладене та те, що сторони проживають окремо, відповідач не надає матеріальну допомогу позивачці у добровільному порядку, тому суд вважає можливим стягувати з нього аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач є особою працездатного віку, позивачка потребує матеріальної допомоги, оскільки на її утриманні перебуває малолітня дитина, тому суд приходить до висновку, що відповідач в змозі сплачувати аліменти на утримання дружини до досягнення донькою [PERSON] , [INFO] , трьох років у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку, щомісячно. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 79 СК України\~аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тобто з 05.12.2018 р. та в порядку ч. 1 ст. 430 ЦПК України\~допускається негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, слід зазначити, що оскільки позивач при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору на підставі\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір», враховуючи вимоги\~ст. 141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню 640 гривень судового збору. На підставі вищезазначеного та

Outcome: approved