Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач пояснює тим, що 22.02.2006 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований у Золотоніському районному відділі ДРАЦС ГТУЮ за актовим записом № 15. Від даного шлюбу вони мають дитину: дочку [PERSON] , [INFO] . Спільне подружнє життя у сторін не склалося, шлюбні відносини між ними розірвані, з лютого 2013 року вони не проживають разом, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету. Позивач вважає, що спільне сімейне життя з відповідачем, як подружжя і збереження шлюбу, буде суперечити її інтересам. Позивач у судове засідання не з`явилась, але звернулася до суду з заявою, в якій просить справу розглянути у її відсутність, де наполягала на задоволенні позовних вимог. Відповідач у судове засідання не з`явився, але направив до суду заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутність, де позовні вимоги визнав у повному обсязі. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 13.06.2017 року, [PERSON] та [PERSON] 22.02.2006р. зареєстрували шлюб у Золотоніському районному відділі ДРАЦС ГТУЮ за актовим записом № 15, після реєстрації шлюбу прізвище дружини - [PERSON] . При прийнятті рішення по справі, суд враховує думку відповідача[PERSON] , який повністю погодився із заявленими позовними вимогами та не заперечував проти їх задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписами ч. 3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21 грудня 2007 року, «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ч. 3-4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому може бути прийнято судом та за результатами підготовчого провадження можливо ухвалити рішення. З`ясувавши обставини справи, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, сімейних відносин сторони не підтримують, вони не пов`язані спільним побутом та бюджетом, взаємні почуття між ними втрачені і примирення між сторонами неможливе, разом не проживають, як сім`я. Крім того, на думку суду, подальше перебування їх у шлюбі буде шкодити їхнім інтересам. Частиною третьою статті 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України). Частиною 2 ст. 112 СК України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають до задоволення. У звязку з визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті на підставі ст. 141, ч.1 ст.142 ЦПК України позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову, що становить 384,2 грн. (768,4 грн. х 50%), та стягнути з відповідача на користь позивача на відшкодування її витрат по сплаті судового збору 384,2 грн. (768,4 грн. х 50%).

Outcome: approved