Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача ТОВ «СС Лоун» про захист прав споживачів шляхом визнання недійсним договору № 1402133-А від 18.05.2021 року. В обґрунтування зазначила, що 18.05.2021 року між нею та ТОВ «СС Лоун» було укладено договір № 1402133-А, відповідно до умов якого [PERSON] отримала в кредит в сумі 9394,00грн. Вважає укладений договір недійсним посилаючись на те, що під час укладення договору їй як споживачу не була надана інформація про умови кредитування, також вважає умови кредиту несправедливими, оскільки за умовами укладеного договору кредиту за порушення виконання зобов`язань, щодо погашення суми кредиту, сплати процентів, сплачується пеня двічі. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Посилаючись на вказані обставини, позивач просить визнати договір № 1402133-А від 18.05.2021 року недійсним, оскільки він укладений з порушенням норм законодавства. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 16.08.2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін, призначено судове засідання для розгляду справи по суті. 02.12.2021 року за вх. № 29249 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому директор ТОВ «СС Лоун» Клєвакіна Н.В. позов не визнала, заперечила проти доводів позивача, просила відмовити у задоволенні позовної заяви в повному обсязі. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Позивач до суду надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, пославшись на обставини, викладені в позові, просила позов задовольнити. \~ \~ \~ \~Представник відповідача\~у судове\~засідання не\~з`явився,\~про дату,\~час та\~місце розгляду\~справи повідомлявся відповідно до вимог ст. ст. 128-131 ЦПК України, причини неявки не повідомив. \~ \~ \~ \~Згідно ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. \~ \~ \~ \~Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. За таких обставин, суд вирішує справу на підставі наявних матеріалів та доказів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що між ТОВ «СС Лоун» та [PERSON] 18.05.2021 року було укладено кредитний договір № 1402133-А, відповідно до умов якого ТОВ «СС Лоун» надало позивачу кредит на суму 9394,00 грн., на умовах строковості, зворотності, платності, строком на 30 днів, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування коштами, зазначені у п.2.6.4. договору (а.с. 11-20). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Пунктом 2.6.4. договору передбачено, що за користування кредитом позичальник сплачує кредитодавцю проценти за стандартною процентною ставкою в розмірі 1,99% від суми кредиту за кожен день користування кредитом. Реальна річна процентна ставка за користування кредитом становить 36110,22%. Загальна вартість кредиту та сума до повернення складає 15002,2 грн., що передбачено у п. 2.6.5, 2.6.6 договору. Порядок нарахування процентів та штрафних санкцій, порядок повернення кредиту, сплати процентів та інших платежів передбачено розділами 6,7 договору. Розділом 17 договору передбачено строк дії договору, а саме до 16.06.2021 року, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за ним (в т.ч. в разі автопролонгації та/або оформлення позичальником продовження строку користування кредитом). До кредитного договору № 1402133-А від 18.05.2021 року між сторонами укладено угоду (автопролонгація) до 06.07.2021 року включно (а.с. 22-23). Договір укладений у електронній формі, за умовами ідентифікації позичальника та використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Згідно з ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. \~ \~ \~ \~Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.\~Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.\~(ч. 1 ст. 1049 ЦК України). \~ \~ \~ \~Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до частин першої, другої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Стаття 18\~Закону України\~«Про захист\~прав споживачів» містить самостійні підстави визнання недійсними умов договорів, що обмежують права споживача. Так, за змістом частини п`ятої цієї норми у разі визнання окремого положення договору несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути визнано недійсним або змінено, а не сам договір. У разі коли зміна окремих положень або визнання їх недійсними зумовлює зміну інших положень договору, на вимогу споживача такі положення підлягають зміні або договір може бути визнаний недійсним у цілому (частина шоста статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів»). Визначення поняття «несправедливі умови договору» закріплено в частині другій статті 18 цього Закону. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживачу. Аналізуючи норму цієї статті, можна дійти висновку, що умови договору кваліфікуються як несправедливі за наявності одночасно таких ознак: по-перше, умови договору порушують принцип добросовісності (пункт 6 частини першої статті 3, частина третя статті 509 ЦК України); по-друге, умови договору призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обов`язків сторін; по-третє, умови договору завдають шкоди споживачеві. Несправедливими згідно\~із частиною\~третьою статті\~18\~Закону України\~«Про захист\~прав споживачів» є, зокрема, умови договору про: виключення або обмеження прав споживача стосовно продавця (виконавця, виробника) або третьої особи у разі повного або часткового невиконання чи неналежного виконання продавцем (виконавцем, виробником) договірних зобов`язань, включаючи умови про взаємозалік, зобов`язання споживача з оплати та його вимог у разі порушення договору з боку продавця (виконавця, виробника); встановлення жорстких обов`язків споживача, тоді як надання послуги обумовлене лише власним розсудом виконавця; надання можливості продавцю (виконавцю, виробнику) не повертати кошти на оплату, здійснену споживачем, у разі відмови споживача укласти або виконати договір, без встановлення права споживача на одержання відповідної компенсації від продавця (виконавця, виробника) у зв`язку з розірванням або невиконанням ним договору (пункт 24); надання продавцю (виконавцю, виробнику) права в односторонньому порядку змінювати умови договору на власний розсуд або на підставах, не зазначених у договорі (пункт 11); визначення ціни товару на момент його поставки споживачеві або надання продавцю (виконавцю, виробнику) можливості збільшувати ціну без надання споживачеві права розірвати договір у разі збільшення ціни порівняно з тією, що була погоджена на момент укладення договору (пункт 13). Перелік несправедливих умов у договорі зі споживачем не є вичерпним (частина четверта статті 18 цього Закону). \~ \~ \~ \~ \~Відповідно ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивач заявивши позовну вимогу про визнання недійсним договору, посилається на порушення норм законодавства при його укладенні, однак окрім самого договору № 1402133-А від 18.05.2021 року позивачем не надано належних та допустимих доказів, щодо порушення її прав як споживача. У матеріалах справи відсутні будь-який розрахунок або письмова вимога позичальника щодо наявної заборгованості, та стягнення подвійної пені, як вказує про це позивач. \~ \~ \~ \~ \~Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивачем не доведена обставина порушення відповідачем її прав як споживача, не надано доказів на підставі яких договір № 1402133-А від 18.05.2021року може бути визнаний недійсним. За наведених обставин позовні вимоги задоволенню не підлягають. \~ \~ \~ \~ \~ \~

Outcome: dismissed