Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим будинком, що за адресою: [ADDRESS]. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що є власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS]. В даному будинку зареєстрований [PERSON], який в ньому ніколи не проживав та не проживає, не сплачує комунальні послуги, чим здійснює перешкоди у користуванні та розпорядженні майном позивача. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, просить задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, свідків, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, виходячи із наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що житловий будинок за адресою: [ADDRESS], є власністю позивача, що підтверджується копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 16.10.2018 року №141273933. (а.с.10). Із довідки про склад сімї, виданої 15.11.2018 року за №1748 виконавчим комітетом Кашперівської сільської ради Тетіївського району Київської області, встановлено, що [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: [ADDRESS].(а.с.11). Із Акту обстеження матеріально-побутових умов сімї, складеного 15.02.2019 року за №133 представниками виконавчого комітету Кашперівської сільської ради вбачається, що зі слів [PERSON] зареєстрований за її адресою [PERSON] не є родичем, а знайомий її покійного чоловіка. Фактично [PERSON] не проживав за даною адресою. (а.с.13). Із показів свідків [PERSON], [PERSON] вбачається, що ніколи не бачили, щоб в будинку [PERSON] проживав сторонній. Відповідно до ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.2 ст.386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до до ч.1 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, виходячи зі змісту заявлених позовних вимог, аналізу положень чинного законодавства України, досліджених в судовому засіданні доказів, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки, відповідач [PERSON] не проживає в будинку за адресою: [ADDRESS], домовленості між ним та власником житлового будинку не встановлено, добровільно не знявся з реєстрації з даного будинку, чим перешкоджає позивачу користуватися та розпоряджатися своїм майном, тому, відповідача [PERSON] необхідно визнати таким, що втратив право користування житловим будинком, що за адресою: [ADDRESS]. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved