Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-05 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог вказано, що 04.09.1993 року вона уклала шлюб з [PERSON], який зареєстрований у відділі записів актів громадянського стану міськвиконкому м. Запоріжжя, актовий запис № 1482. Від шлюбу вони мають неповнолітню дочку - [PERSON], [INFO], яка проживає разом з відповідачем батьком і перебуває на його утриманні. Під час спільного проживання, відповідач охолов у відносинах до неї, почав учиняти побутові сварки, внаслідок чого подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити її інтересам та інтересам їхньої дочки. У зв'язку з чим позивачка [PERSON] з серпня 2012 року припинила з відповідачем [PERSON] шлюбні стосунки, перестала вести з ним спільне господарство. З серпня 2012 року вона не проживає разом із відповідачем. Примирення між ними неможливе оскільки вони вже більше 5 років проживають окремо один від одного за різними адресами. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], який зареєстрований 04.09.1993 року у відділі записів актів громадянського стану міськвиконкому м. Запоріжжя, актовий запис №1482. В судове засідання позивач не з'явилася, надала суду заяву в якій просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, надав суду заяву в якій просить розглядати справу без його участі. Не заперечує проти розірвання шлюбу з позивачкою. Відповідно до\~ст. 157 ЦПК України\~суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 04.09.1993 року сторони по справі уклали шлюб, який зареєстрований у відділі записів актів громадянського стану міськвиконкому м. Запоріжжя, актовий запис № 1482. Від шлюбу вони мають неповнолітню дочку - [PERSON], [INFO], яка проживає разом з відповідачем [PERSON] та перебуває на його утриманні. Сторонами припинені подружні стосунки з серпня 2012 року. З цього ж часу позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перестали вести спільне господарство. Примирення між сторонами неможливе оскільки вони вже більше 5 років проживають окремо один від одного за різними адресами. Вищевикладені обставини свідчать про те, що сторони не мають наміру відновити шлюбні відносини, відповідачем не наведено жодного доказу про те, що він намагався зберегти сім*ю та докладав для цього будь-яких зусиль. Відповідно до ст. 111 СК України суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Але позивач по справі вважає неможливим з моральної точки зору продовжувати шлюбні відносини, оскільки вони суперечать її особистим інтересам, тому суд не може зобовязати позивача прийняти заходи до примирення. Відповідно до статті 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд приходить висновку, що шлюб між сторонами не може бути збережений, оскільки факти, встановлені у справі, свідчать про те, що він фактично розпався, спільне життя подружжя і збереження сімї стало неможливим. На підставі ст. ст. 105, 110-112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved