Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення грошової суми заборгованості за договором позики, мотивуючи свій позов тим, що 03.12.2013 року між нею та відповідачкою було укладено договір позики у формі розписки, у відповідності до якого позивач передала відповідачу грошову позику в розмірі 1500,00 доларів США зі строком повернення до 01.02.2014 року. Відповідачка не повертає вищезазначений борг, хоча позивач неодноразово зверталася з вимогою виконання боргового зобов'язання, сума позики відповідачем не повернута, що позбавило позивачку душевного спокою, погіршився сон, вона постійно знаходиться у нервовому стані, оскільки знаходиться на обстеженні в ОЦКО КЗ «ЧООД»ЧОР, де неодноразово лікувалась та лікується на стаціонарі. У судове засідання позивач [PERSON] та її представник Вакуленко О.П. не з'явилися, але скерували до суду заяву, в якій просять справу розглядати за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять позов задовольнити та стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] грошову суму позики у розмірі 40531,39 грн., грошову суму 3% річних за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання у розмірі 3574,54 грн., грошову суму процентів за договором позики в розмірі 17698,89 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 3000 грн. Відповідач у судове засідання не з'явилася і від неї не надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про що в матеріалах справи маються документальні підтвердження. Відповідно до вимог ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до повного задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 03 грудня 2013 року між позивачем [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, згідно якого позивач передав відповідачу грошові кошти в сумі 1500 доларів США зі строком повернення до 01 лютого 2014 року. Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов»язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Факт укладення договору та отримання грошей підтверджується розпискою від 03.12.2013р., підписаною [PERSON], згідно з якою остання отримала від [PERSON] гроші в сумі 1500 доларів США та зобов'язалась повернути до 01.02.2014р. Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України, зобов»язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення умов договору та закону відповідач [PERSON] зобов»язання за вказаним договором не виконала. Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Договір позики вважається безпроцентним, якщо:1) він укладений між фізичними особами на суму, яка не перевищує п'ятдесятикратного розміру неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, і не пов'язаний із здійсненням підприємницької діяльності хоча б однією із сторін; 2) позичальникові передані речі, визначені родовими ознаками. Згідно зі ст. 1050 ЦК України, у випадку, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу - боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином позивач має право на стягнення з відповідача суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та 3 % річних від простроченої суми. Відповідно до розрахунку сума боргу складає - 40531,39 грн. процентів - 17698,89 грн., сума боргу з урахуванням 3% річних - 3574,54 грн., а саме на загальну суму боргу 61804,82 грн. Також позивачем була заявлена вимога про стягнення з відповідача на її користь витрат на правову допомогу. З матеріалів справи вбачається, що між позивачем [PERSON] та адвокатом Вакуленко О.П., 08.01.2017 року був укладений договір про надання правової допомоги та представництва в суді. Як вбачається з наданого та дослідженого в судовому засіданні акту виконаних робіт по угоді від 08.01.2017 року адвокатом була проведена наступна робота: усне консультування 08.01.2017р. - одна година; вивчення наданих заявником документів 09.01.2017р. - дві години; підготовка та складання позовної заяви 09.01.2017р. - три години; зустріч та розмова в рамках правового поля з [PERSON] 13.03.2017р. - дві години; складання заяви та клопотання до суду 13.03.2017р. - дві години. Згідно з вимогами ст.1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Обчислюючи розмір компенсації витрат на правову допомогу, суд враховує фактичну кількість годин, витрачену адвокатом, складність справи тощо. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму боргу, процентів, 3% річних та витрати на правову допомогу в сумі 3000 грн. Суд, задовольняючи позов, стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 640,00 грн., від якого при подачі заяви була звільнена позивач.

Outcome: approved