Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-28 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 1500,00 грн. щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до повноліття дитини. В обґрунтування позову позивач зазначила, що з 22.10.2011 року перебуває з відповідачем [PERSON] у шлюбі, який був зареєстрований Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 1246. Від шлюбу у них народилась донька [PERSON] , [INFO] . На даний час сім`я розпалася, дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. З січня 2020 року відповідач припинив приймати необхідну участь в матеріальному утриманні дитини та в вихованні дитини. Відповідач працює неофіційно та отримує нерегулярний і мінливий дохід. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Позивачка просить стягнути аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 1500,00 грн., але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи із дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з`явилась, представник позивача надала заяву про розгляд справи за відсутності позивача та її представника, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання двічі не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений відповідно до ст. 128 ЦПК України. Відзиву на позов не надав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд ухвалив на підставі ст. 280 ЦПК України розглядати справу у заочному порядку за наявними в ній матеріалами та доказами, поданими позивачем. Виходячи з наведеного, а також положень ч. 3 ст. 211 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає, за необхідне провадити розгляд справи на підставі наявних у суду матеріалів. Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 СК України при призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі регулюється ст. 184 СК України, згідно якої суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Частиною 3 цієї статті встановлено, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 12 та ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 22 жовтня 2011 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, який був зареєстрований Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 1246. Від шлюбу сторони мають дитину: [PERSON] , [INFO] . З січня 2020 року стосунки між позивачем та відповідачем погіршилися, з тих пір сторони мешкають окремо. Матеріальну допомогу у достатньому для утримання дитини розмірі відповідач не надає. Дитина знаходиться на утриманні позивача. Відповідач офіційно не працює, має задовільний стан здоров`я, інших утриманців не має. Таким чином, враховуючи матеріальний стан відповідача, стан його здоров`я, суд вважає, що аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] мають бути стягнуті з відповідача в розмірі 1500,00 грн. Враховуючи, що позивачка відповідно до Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, тому з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір відповідно до ст. 141 ЦПК України

Outcome: approved