Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на дитину, у якому зазначила, що вона з 2009 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON]. Від шлюбу з відповідачем мають двох малолітніх дітей сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], які мешкають разом із позивачем. На теперішній час шлюб між сторонами розірвано. На підставі рішення Старобільського районного суду Луганської області від 11.08.2016 року стягнуто з [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання синів, у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи з 05.07.2016 року і до їх повноліття. У зв'язку із законодавчою зміною визначення мінімального розміру аліментів на дитину, просила змінити розмір аліментів, що стягуються з відповідача та стягувати аліменти в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку, але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісяця. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав повністю. Надав до суду відзив на позовну заяву, згідно якого зазначив, що вказані позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню. Відповідач [PERSON] працює у КП «Благоустрій» міста Старобільськ на посаді техніка з обліку Відповідно до довідки від 26.02.2018 року за № 1, виданої на ім,я [PERSON] вказано, що за період з 01.07.2017 року по 31.12.2017 року його заробітна плата складає 27000,00 гривень, тобто 4500,00 гривень щомісячно. Також у довідці зазначено, що станом на 01.05.2018 року відповідач [PERSON] має заборгованість по аліментам у сумі 3028,40 гривень. Інших джерел доходів відповідач [PERSON] не має. Відсутність інших місць роботи у відповідача підтверджується копією його трудової книжки. Також, окрім вказаних доходів відповідач [PERSON] має нести певні витрати. Так, 14.06.2016 року відповідач звернувся до КУ «Старобільське РТМО» з травмою, закрита травма груді, закритий перелом 9-10 ребер зліва, після чого періодично змушений амбулаторно лікуватись. Так, 12.12.2017 року та 23.02.2018 року звернувся до КУ «Старобільське РТМО» з травмою, болі у лівій половині грудної клітки. Діагноз встановлений посттравматична лівостороння міжреберна невралгія. Викладені обставини підтверджуються відповідними записами у медичній картці стаціонарного хворого № 3202/765. Відповідно до фіскальних чеків від 14.12.2017 року та 26.02.2018 року відповідач для лікування придбав медичних препаратів на загальну суму 1699,31 грн. Окрім того, відповідач має комунальні витрати (вода, електрика, газ). Тобто, відповідач підсумовуючи зауважує, що його сукупний дохід за один календарний місяць складає 2127,07 гривень, а мінімальний прожитковий мінімум складає 1762 гривні, тобто залишається 365,07 гривень на сплату комунальних платежів та лікування. Тому просив суд відмовити в задоволенні позову за безпідставністю та необґрунтованістю. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала. Надала до суду відповідь на відзив відповідача на позовну заяву, згідно якої вказує, що 02.03.2018 року вона отримала від відповідача [PERSON] відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить суд відмовити у задоволенні заявлених позовних вимог та надає довідку про свої доходи та стягненні аліменти з липня 2017 року по грудень 2017 року, де вказує на існування заборгованості по аліментам на 01.03.2018 року у розмірі 3028,40 грн. Довідка видана 26.02.2018 року. У довідці не вказані доходи та утриманні з них аліменти за січень та лютий місяць 2018 року. Беручи до уваги ці факти, заборгованості по аліментам станом на 01.03.2018 року не існує. Також відповідач вказує на звернення до КУ «Старобільське РТМО» 12.12.2017 року та 23.02.2018 року, де лікар встановив діагноз та призначив лікування, однак вказані в призначені лікаря медпрепарати та придбані в аптеці не співпадають. Крім того, у своєму відзиві відповідач вказує про наявність інших витрат комунальних платежів, та позивач також зауважує, що теж сплачує комунальні платежі, та додає копії квитанцій. Також, при наявності двох малолітніх дітей, позивач [PERSON] має старшого сина [PERSON], [INFO], який навчається у Харківському національному університеті радіоелектроніки, та відповідач несе витрати, пов,язані з навчанням, харчуванням та проживанням старшого сина. Тому просила суд позов задовольнити у повному обсязі. Заслухавши у судовому засіданні позивач та відповідача, дослідивши представлені докази, суд доходить наступного. Відповідно до вимог ст.180,\~181, 183 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до її повноліття; аліменти можуть бути визначені у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Згідно положень\~ст.182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у останнього інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 2\~ст.141 СК України\~розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ч.1\~ст.191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно ч.1\~ст.192 СК України\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі, зміни матеріального або сімейного стану когось із них, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У відповідності до положень ч.1\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.3\~ст.12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених\~кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до\~ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Так, в судовому засіданні установлено, що сторони з 03.10.2009 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який 11.08.2016 року було розірвано (а.с.3-4). Згідно копії свідоцтва про народження сторони є батьками [PERSON], [INFO], про збільшення аліментів на утримання якого з відповідача заявлено вимогу позивачем (а.с.5). Згідно копії свідоцтва про народження сторони є батьками [PERSON], [INFO], про збільшення аліментів на утримання якого з відповідача заявлено вимогу позивачем (а.с.6). Відповідно до копії виконавчого листа №2/431/1127/16р, виданого Старобільським районним судом Луганської області від 11.08.2016 року з відповідача [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 05.07.2016 року та до повноліття дітей. Вказані докази суд приймає до уваги, так як вони зібрані та представлені із дотриманням вимог закону, не суперечать один одному та ніким не заперечуються, містять відомості, що безпосередньо стосуються заявленого предмету спору. Суд при розгляді вимог позивача про збільшення розміру аліментів враховує те, що після ухвалення попереднього рішення суду про стягнення аліментів змінився визначений положеннями\~СК України\~мінімальний розмір аліментів, застосування якого наразі поширюється також на аліменти визначені у твердій грошовій сумі, відтак попередньо визначений судом оспорюваний розмір аліментів цим вимогам вочевидь не відповідає, а тому з вказаних підстав, що є визначеними\~СК України, спірні аліменти підлягають збільшенню. У сукупності наведеного, судом визначається необхідним та достатнім збільшення оспорюваних аліментів, що присуджені з відповідача на користь позивачки, визначивши їх мінімальне обмеження в розмірі не менше 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку щомісячно, та забезпечуватиме можливість відповідачем сплаті аліментів у такому розмірі. Таким чином, з урахуванням встановлених судом обставин справи, вимоги позивача про збільшення розміру аліментів, які стягуються із відповідача на утримання неповнолітніх дітей, відповідають вимогам закону, але підлягають задоволенню. Згідно вимог\~ст.141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню 640 грн. судового збору з розрахунку його початкової ставки щодо заявлених вимог майнового характеру на час пред'явлення позову.

Outcome: approved