Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про визначення їй додаткового строку в три місяці для подачі заяви про прийняття спадщини, в обґрунтування позовних вимог зазначила, що 18.12.2016 року помер її батько [PERSON], після смерті якого залишилась спадщина, у виді неотриманої спадкодавцем пенсії за період з 1.03.2016 року по 1.12.2016 року. Вона є єдиним спадкоємцем за законом першої черги. Батько помер в м.Торез Донецької області на тимчасово окупованій території України, тому вона вимушена була в судовому порядку встановлювати факт його смерті, отримувати свідоцтво про смерть. 23.05.2017 року в м.Сніжне Донецької області на тимчасово окупованій території України вона зламала ногу, тривалий час знаходилась на лікуванні у міській лікарні №2 м.Сніжне з діагнозом: закритий перелом нижньої третини правої великогомілкової кістки без зміщення, їй була накладена гіпсова повязка. За наведеними поважними причинами протягом шести місяців вона не подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини, тому просить суд позов задовольнити. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги, за обставинами наведеними в позовній заві, наполягала на задоволені позовної вимоги. Представник відповідача [PERSON] міської ради за довіреністю [PERSON] позов не визнав, оскільки за ч.2 ст.1272 ЦК України позивач, навіть пропустивши шестимісячний строк, повинна була звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, чого не зробила. Крім того, позивачем не надано суду відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, що не відповідає положенням постанови Пленуму Верховного Суду України. Представник третьої особи: Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України м.Маріуполя Донецької області за довіреністю [PERSON] в судове засідання не зявилася, проти задоволення позову не заперечувала, просила розглянути справу у її відсутність, про що зазначила у заяві, наданій суду. Суд, вислухавши сторони, враховуючи позицію третьої особи, дослідивши надані докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. При вирішенні спірних правових відносин, суд перш за все керується вимогами ст.11 ЦПК України, за якою, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про народження серії ІІІ-ЯР №125438 [PERSON] народилася 27.11.1958 року, її батьком є [PERSON]. За свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІІ-НО №403778, одружились 22.07.1981 року [PERSON] та [PERSON], дружина отримала прізвище [PERSON]. Згідно свідоцтва про смерть серії I-НО номер 974473, виданого Приморським районним у м.Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] помер 18.12.2016 року у м.Торез. За повідомленням Першої маріупольської державної нотаріальної контори від 18.09.2017 року, спадкова справа до майна померлого [PERSON] відсутня. З приводу встановлення факту смерті [PERSON] на тимчасово окупованій території України позивач [PERSON] зверталася до Приморського районного суду м.Маріуполя, про що свідчить рішення у цивільній справі №266/62/17. Згідно довідки поліклініки міські лікарні №2 м.Сніжне від 7.09.2017 року [PERSON] знаходилась на лікуванні з 23.05.2017 року по 30.08.2017 року з діагнозом: закритий перелом нижньої третини правої великогомілкової кістки без зміщення, їй була накладена гіпсова повязка. За ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, часом її відкриття є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Представник відповідача не заперечує та визнає ту обставину, що [PERSON] є спадкоємцем по закону першої черги, тому за приписами ст.1261 ЦК України позивач має право на спадкування спадщини, оскільки є донькою [PERSON] За вимогами ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, яку за положеннями ст.1270 ЦК України необхідно подати у встановлений строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. У встановлений строк, з часу відкриття спадщини, тобто з 18.12.2016 року, позивач [PERSON] не подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подачі ним заяви про прийняття спадщини. В диспозиції наведеної статті законодавець чітко зазначив, що суд може визначити додатковий строк, достатній для подачі заяви нотаріусу про прийняття спадщини. Враховуючи наведене, безпідставним є посилання представника відповідача на ч.2 ст.1272 ЦК України, як на обовязок позивача, навіть пропустивши шестимісячний строк, звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, оскільки за вказаною нормою матеріального права можливе звернення до нотаріусу тільки за письмовою згодою інших спадкоємців, які прийняли спадщину, а наявність таких спадкоємців відповідачем суду належними доказами не доведена. Згідно вимог Пленуму Верховного Суду України у постанові № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Якщо представник відповідача посилався саме на цю постанову, як на підставу відмови у задоволені позовних вимог, то це посилання є неспроможним, так як воно стосується відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, а предметом спірних правових відносин є визначення позивачу додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. За встановленими обставинами, судом встановлено, що позивач [PERSON] термін для прийняття спадщини пропустила з поважних причин, оскільки в судовому порядку встановлювала факт смерті батька, тривалий час знаходилась на лікуванні, отже з непередбачених обставин була позбавлена можливості своєчасно подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Враховуючи обставини, через яких [PERSON] з поважних причин пропустила строк для прийняття спадщини, суд вважає за можливе визначити позивачу додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved