Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про надання дозволу на тимчасовий виїзд неповнолітньої дитини за кордон без згоди батька до відповідача [PERSON], вказавши в ньому, що позивач [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. Від шлюбних відносин у них народилася донька [PERSON], [INFO]. 29 березня 2010 року рішенням Новоселицького районного суду Чернівецької області шлюбні відносини [PERSON] та [PERSON] було розірвано, а неповнолітня [PERSON] залишилася проживати з позивачем по [ADDRESS]. З часу розірвання шлюбу відповідач участі у вихованні та догляді за дитиною не бере, розвитком та станом здоров'я дитини не цікавиться, безпідставно чинить перешкоди к здійсненні заходів, спрямованих на покращення її фізичного, духовного та морального розвитку, а саме відповідач відмовляється надати у передбачений законодавством України порядку дозвіл на виїзд малолітньої [PERSON] за кордон для відпочинку та її оздоровлення в Болгарію, Республіку Італія, Туреччину, Республіку Молдова. Водночас донька позивача часто хворіє застудними захворюваннями, для лікування та профілактики яких, за рекомендаціями лікарів, необхідне періодичне перебування дитини на морі. На даний час у позивача є можливість придбати необхідну путівку на море в Болгарію та бажає скористатися нею. На підставі викладено просить ухвалити рішення, яким надати дозвіл на оформлення документів для тимчасового виїзд за межі України [PERSON] [INFO] в супроводі своєї матері [PERSON] [INFO] без згоди батька. Позивач в судовому засідання подав заяву про зміну позовних вимог, відповідно до якої просить суд надати дозвіл на оформлення документів для тимчасового виїзд за межі України [PERSON], [INFO] в супроводі своєї матері [PERSON] та дозвіл на виїзд в супроводі матері з моменту вступу рішення в законну силу по 30 жовтня 2014 року без зголи батька [PERSON]. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні вимоги позову визнав, не заперечував проти його задоволення. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що згідно ст.141 СК України батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Згідно ч.2 ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Судом також встановлено, що позивач турбуючись про виховання та утримання дитини має бажання та можливість виїзду за кордон, де може забезпечити відпочинок, оздоровлення, дитини. Статтею 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Відповідно до положення ст. 2 ЗУ «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» документами, що дають право на виїзд з України і в'їзд в Україну та посвідчують особу громадянина України під час перебування за її межами, є паспорт громадянина України для виїзду за кордон, проїзний документ дитини. В свою чергу, згідно з п. 2 - 2 Постанови КМУ від 27.01.1995 р. «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, у супроводі одного з батьків або у супроводі осіб, які уповноважені одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється у разі пред'явлення оригіналів документів або їх нотаріально посвідчених копій, зокрема, рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Відповідно до п. 2 ст. 4 ЗУ « Про порядок виїзду з України і в»їзду в Україну громадян України» та п. 16.21 Правил оформлення і видачі паспортів громадянина України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою Кабміну України від 31.03.19995 року № 231, за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітньої дитини за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду. В ст. 6 цього закону зазначено підстави для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон. Оскільки в судовому засіданні не було зазначено обставин, які б давали суду підстави для тимчасового обмеження у праві виїзду [PERSON] за кордон, то суд приходить до висновку, що позовну заяву слід задовольнити.

Outcome: approved