Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки, призначення опікуном, стягнення аліментів в обґрунтування якого вказала, що її син - [PERSON] та відповідач мешкали однією сім'єю без шлюбу та за цей час у них народилися 2 дитини: син [PERSON] [INFO] та син [PERSON] [INFO] Малолітні [PERSON] та [PERSON] вже довгий час знаходяться без батьківського піклування, оскільки відповідач самоусунулася від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей, не піклується про фізичний та духовний розвиток синів, ухиляється від їх матеріального утримання більше року, а її син - [PERSON] вироком Димитровського міського суду від 25.12.2013р. засуджений за ст.186 ч.2 КК України до позбавлення волі строком 4 роки 6 місяців, з 28.02.2014р. утримується під вартою. З вересня 2011р. її онуки - [PERSON] та [PERSON] мешкають у її родині та за її адресою мешкання. Вона та її чоловік - [PERSON] активно замаються їх вихованням, забезпечують всім необхідним. Онуки постійно відвідують дитячий садок, а вони, в свою чергу, своєчасно сплачують батьківські внески. Вважає, що відповідача необхідно позбавити батьківських прав, оскільки це буде відповідатиме інтересам дітей, що підтверджується рішенням виконавчого комітету Димитровської міської ради від 16.07.2014р. за № 275, зазначено, що відповідач ухиляється від виконання повною мірою своїх обов'язків по вихованню та утриманню малолітніх без поважних причин: не виявляє турботи про дітей; не цікавиться станом їхнього розвитку; не надає матеріальної допомоги на їх утримання; не займається культурним розвитком дітей. Сама вона бажає виховувати та піклуватись про своїх онуків [PERSON] та [PERSON], між нею та дітьми встановлені доброзичливі взаємовідносини. У неї та її чоловіка - [PERSON] відсутні будь-які протипоказання, які перешкоджають вихованню онуків, а напроти є всі необхідні умови для їх виховання та розвитку, тому вважає що доцільне і відповідатиме інтересам дітей призначення її опікуном над малолітніми [PERSON] та [PERSON]. Крім цього, оскільки відповідач добровільної матеріальної допомоги на утримання своїх дітей не надає, вважає за необхідне стягнути з відповідача на її користь на утримання дітей аліменти у розмірі 1/2 частки всіх видів її заробітку. У зв'язку з вищевикладеним просить позбавити відповідача батьківських прав щодо синів [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], встановити опіку над малолітніми та призначити її опікуном і стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дітей у розмірі 1/2 частини її заробітку (доходу). У судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги та пояснила суду, що останній раз відповідачу дзвонила 01.08.2014р., вони тоді приїхали з моря та попали під обстріл, це було приблизно о 22.00 год. Відповідач не захотіла розмовляти, сказала, що це для неї вже пізній дзвоник. Потім приблизно через 2 тижні відповідач передзвонила та запитала, чи працює у них пошта, щоб переслати [PERSON] гроші на день народження, вона відповіла відповідачу, що пошта працює, адресу відповідач знає та може переслати, але гроші відповідач так і не переслала. Останній раз бачила відповідача 26.12.2012р., відповідач тоді приїхала до дітей. Відповідач жодного разу не приїжджала до дитячого садку до дітей. Їй відомо про неофіційні місця роботи відповідача. У неї самої є можливість утримувати дітей. Її чоловік працює, а також отримує пенсію, вона сама також отримує пенсію. Квартира, де зараз мешкає - це її власність, у квартирі 3 кімнати. Дітей відводять до дитячого садку і забирають вона та її чоловік. Коли відповідачу стало відомо, що вона збирається позбавити її батьківських прав, тобто коли стала збирати документи, відповідач їй подзвонила. Вона запропонувала відповідачу забрати дітей, оскільки дітей треба оформляти у дитячий садок, у школу та інше, а вона тільки бабуся, а треба підпис опікуна чи батьків. Відповідач на це відповіла, що їй нікуди забрати дітей та забезпечити вона їх не може. Щодо будь-яких причин з приводу неспокійної обстановки у місті, відповідач нічого не казала, адже у м.Димитров Донецької області всі органи влади України працюють, також працюють дитячі садки та школи. Представник позивача, [PERSON] підтримав позовні вимоги позивача та пояснив, що до заперечень відповідача не надано жодних доказів, все вказано голослівно. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час та місце слухання справи повідомлена згідно ЦПК України, надала суду письмові заперечення, де вказала, що вона від виконання своїх батьківських обов'язків не ухиляється, оскільки неодноразово висловлювала свою турботу про дітей, бажання спілкуватись з ними та брати участь у їх вихованні, має постійне місце роботи, не перебуває на обліку у нарколога чи психіатра. Але в період намагання відповідача зустрітися з дітьми, позивач приховувала дітей від неї, робила вигляд, що дітей немає вдома. Відповідач неодноразово намагалася спілкуватися з дітьми та брати участь у їх вихованні й утриманні через перешкоди, які чинить у цьому позивач. Крім того, відповідач з 2013р. перебуває в незареєстрованому шлюбі з чоловіком та має намір з дітьми переїхати до нього за адресою: [ADDRESS]. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері) так і для дитини (ст.166 СК України). Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків у кращий бік неможливо і лише при наявності вини в діях батьків. В залежності від конкретної ситуації в сім'ї, позбавленню батьківських прав можуть передувати превентивні заходи впливу на батьків (бесіди, попередження з боку органів опіки і піклування, органів внутрішніх справ, надання сім'ї необхідної допомоги, накладення адміністративної відповідальності), відібрання дитини від батьків без позбавлення батьківських прав (ст.170 СК України). Таким чином, наявність вини батьків належить до обов'язкових умов позбавлення батьківських прав. При відмові в позові про позбавлення батьківських прав, суд може винести попередження, що у разі ухилення від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, батько (матір) може бути позбавлений батьківських прав. Виходячи з вищевикладеного, не має підстав для позбавлення батьківських прав відповідача. Щодо стягнення аліментів, відповідач зазначає, що син позивача - [PERSON] вироком Димитровського міського суду від 25.12.2013р. засуджений за ст.186 ч.2 КК України до позбавлення волі строком 4 роки 6 місяців та з 28.02.2014р. утримується під вартою. З посиланням на ст.ст.118, 120, 121 КВК України, оскільки [PERSON] не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, то необхідно розглядати питання про стягнення аліментів з нього. У зв'язку з вищевикладеним, просить відмовити в задоволенні позову позивача до неї про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки та стягнення аліментів у повному обсязі. Представник третьої особи, органу опіки та піклування виконкому Димитровської міської ради, Жмуренко А.А. підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити, також пояснила, що батько малолітніх дітей, [PERSON] [INFO], записаний відповідно до ст.126 СК України, вироком Димитровського міського суду засуджений за ст.186 ч.2 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 4 роки 6 місяців, під вартою утримується з 28.02.2014р. Мати дітей, [PERSON], зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. За побутовою характеристикою ОСББ «Східний 7» від 04.06.2014р., громадянка характеризується позитивно. Відповідно до акту обстеження житлових та побутових умов служби у справах дітей Ясинуватської райдержадміністрації від 03.07.2014р., [PERSON] фактично до березня 2014р. проживала за адресою: [ADDRESS]. В даний час мешкає у м.Дніпропетровську, адреса невідома. Мати дітей на обліку в УПФУ у м.Димитров, УСЗН не перебуває, пенсію чи допомогу не отримує. Також відповідач не перебуває на обліку у Димитровському міському центрі зайнятості та не отримує допомоги по безробіттю, до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувалася. За даними Димитровської ЦМЛ, [PERSON] здорова. За інформацією міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді встановлено, що сім'я [PERSON] на обліку не перебуває у зв'язку з тим, що місце знаходження матері невідомо. За інформацією ДНЗ № 19 «Веселка», мати дітей [PERSON] жодного разу від відвідала дитячий садок, не цікавиться життям дітей у ньому. Бабуся [PERSON] та дідусь [PERSON] приймають активну участь у навчанні та вихованні своїх онуків, постійно відвідують дитячий садок, цікавляться життям дітей, своєчасно оплачують батьківські внески. Під час спілкування з матір'ю дітей 30.05.2014р. спеціалістом служби у справах дітей встановлено, що громадянка усвідомлює, що не виконує батьківські обов'язки без поважних причин та ознайомлена з тим, що [PERSON] буде звертатися до суду з питання позбавлення її батьківських прав відносно дітей. Таким чином, поважні причини, через які громадянка не виконує свої обов'язки повною мірою відносно своїх дітей, органу опіки та піклування - виконкому міської ради невідомі. Через ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків, малолітніх [PERSON] та [PERSON], 29.04.2013р. службою у справах дітей було взято на облік дітей, які опинилися у складних життєвих обставинах. Згідно заяви [PERSON] від 29.04.2013р., дідуся дітей, встановлено, що батьки малолітніх з вересня 2011р. з дітьми не проживають. Діти знаходяться на утриманні бабусі [PERSON] та дідуся [PERSON] Мати дітей, [PERSON] провідувала дітей 4 рази (привозила іграшки, солодощі, в останній раз залишила 500 грн.). З пояснювальної [PERSON] від 08.11.2013р. встановлено, що з 26.12.2012р. мати дітей на телефонні дзвінки не відповідає, к дітям не приїжджає. Питання доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно [PERSON] та [PERSON] було розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дітей виконкому міської ради 08.07.2014р. на яку було запрошено громадянку належним чином. Рішенням комісії визнано, що мати ухиляється від виконання повною мірою своїх обов'язків по вихованню та утриманню малолітніх без поважних причин: не виявляє турботи про дітей; не цікавиться станом їхнього розвитку; не надає матеріальної допомоги на їх утримання (придбання одягу, оздоровлення тощо); не займається культурним розвитком дітей; не сприяє засвоєнню своїми дітьми загальновизнаних норм моралі, не надає доступ до культурних та інших духовних цінностей; не піклується про фізичний розвиток дітей. Громадянка безпідставно порушує своїми діями виконання ст.ст.141, 150 СК України, ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», ст.36 Закону України «Про дошкільну освіту», тому більшістю членів комісії вирішено, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Враховуючи вищевказане, орган опіки та піклування - виконком міської ради дійшов висновку, що позбавлення батьківських прав відповідача відносно її малолітніх дітей доцільне та буде відповідати інтересам дітей. Прокурор пояснив суду, що підтримує позовні вимоги. Вислухавши пояснення позивача, представника органу опіки та піклування, прокурора, свідків, перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач є матір'ю [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] Батько дитини - [PERSON] (а.с.19-22).Позивач перебуває у шлюбі з [PERSON] з [INFO], який зареєстровано у Гродівській с-ній раді Красноармійського р-ну Донецької області, актовий запис № 28 (а.с.10). Позивач є власником квартири за адресою: [ADDRESS] на підставі Договору купівлі-продажу квартири від 01.08.2006р., посвідченого Димитровською державною нотаріальною конторою, реєстр № 1874, зареєстрований у БТІ м.Димитров Донецької області 28.08.2006р. (а.с.49-50). Згідно висновку органу опіки і піклування виконавчого комітету Димитровської міської ради від 16.07.2014р. № 275, батько малолітніх дітей, [PERSON] [INFO], записаний відповідно до ст.126 СК України, вироком Димитровського міського суду засуджений за ст.186 ч.2 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 4 роки 6 місяців, під вартою утримується з 28.02.2014р. Мати дітей, [PERSON], зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. За побутовою характеристикою ОСББ «Східний 7» від 04.06.2014р., громадянка характеризується позитивно. Відповідно до акту обстеження житлових та побутових умов служби у справах дітей Ясинуватської райдержадміністрації від 03.07.2014р., [PERSON] фактично до березня 2014р. проживала за адресою: [ADDRESS]. В даний час мешкає у м.Дніпропетровську, адреса невідома. Згідно довідок УПФУ у м.Димитров від 06.06.2014р. № 6779/03 та УСЗН від 03.06.2014р. № 08/4-2352, мати дітей на обліку в УПФУ у м.Димитров, УСЗН не перебуває, пенсію чи допомогу не отримує. Відповідно до інформації Димитровського міського центру зайнятості від 05.06.2014р. № 02-05/1090, відповідач не перебуває на обліку у Димитровському міському центрі зайнятості та не отримує допомоги по безробіттю. Згідно інформації Димитровського місього суду від 13.06.2014р., до адміністративної та кримінальної відповідальності відповідач не притягувалася. За даними Димитровської ЦМЛ, [PERSON] здорова (довідки від 30.05.2014р. № 426, від 02.06.2014р. № 319. За інформацією міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді від 13.06.2014р. № 434 встановлено, що сім'я [PERSON] на обліку не перебуває у зв'язку з тим, що місце знаходження матері невідомо. За інформацією ДНЗ № 19 «Веселка», мати дітей [PERSON] жодного разу від відвідала дитячий садок, не цікавиться життям дітей у ньому. Бабуся [PERSON] та дідусь [PERSON] приймають активну участь у навчанні та вихованні своїх онуків, постійно відвідують дитячий садок, цікавляться життям дітей, своєчасно оплачують батьківські внески. Під час спілкування з матір'ю дітей 30.05.2014р. спеціалістом служби у справах дітей встановлено, що громадянка усвідомлює, що не виконує батьківські обов'язки без поважних причин та ознайомлена з тим, що [PERSON] буде звертатися до суду з питання позбавлення її батьківських прав відносно дітей. Таким чином, поважні причини, через які громадянка не виконує свої обов'язки повною мірою відносно своїх дітей, органу опіки та піклування - виконкому міської ради невідомі. Через ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків, малолітніх [PERSON] та [PERSON], 29.04.2013р. службою у справах дітей було взято на облік дітей, які опинилися у складних життєвих обставинах (накази №№103, 104). Згідно заяви [PERSON] від 29.04.2013р., дідуся дітей, встановлено, що батьки малолітніх з вересня 2011р. з дітьми не проживають. Діти знаходяться на утриманні бабусі [PERSON] та дідуся [PERSON] Мати дітей, [PERSON] провідувала дітей 4 рази (привозила іграшки, солодощі, в останній раз залишила 500 грн.). З пояснювальної [PERSON] від 08.11.2013р. встановлено, що з 26.12.2012р. мати дітей на телефонні дзвінки не відповідає, к дітям не приїжджає. Питання доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно [PERSON] та [PERSON] було розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дітей виконкому міської ради 08.07.2014р. на яку було запрошено громадянку належним чином. Рішенням комісії визнано, що мати ухиляється від виконання повною мірою своїх обов'язків по вихованню та утриманню малолітніх без поважних причин: не виявляє турботи про дітей; не цікавиться станом їхнього розвитку; не надає матеріальної допомоги на їх утримання (придбання одягу, оздоровлення тощо); не займається культурним розвитком дітей; не сприяє засвоєнню своїми дітьми загальновизнаних норм моралі, не надає доступ до культурних та інших духовних цінностей; не піклується про фізичний розвиток дітей. Громадянка безпідставно порушує своїми діями виконання ст.ст.141, 150 СК України, ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», ст.36 Закону України «Про дошкільну освіту», тому більшістю членів комісії вирішено, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Враховуючи вищевказане, орган опіки та піклування - виконком міської ради дійшов висновку, що позбавлення батьківських прав відповідача відносно її малолітніх дітей доцільне та буде відповідати інтересам дітей (а.с.4-5). Згідно висновку служби у справах дітей виконавчого комітету Димитровської міської ради від 02.07.2014р. № 26, позивач є громадянкою України, пенсіонером за віком, отримує відповідну пенсію, щомісячний розмір якої становить 1117,31 грн. Відповідно до висновку про стан здоров'я від 19.12.2013р., позивач може бути опікуном. Згідно довідки Управління інформаційно-аналітичного забезпечення ГУМВС України в Донецькій області, станом на 13.06.2014р. позивач до кримінальної відповідальності не притягувалася, не знятої чи не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває. Позивач перебуває у шлюбі з [PERSON] [INFO], який не заперечує проти призначення його дружини опікуном [PERSON] та [PERSON], відповідно до висновку про стан здоров'я від 19.12.2013р., здоров. Квартира за адресою: [ADDRESS], де мешкає родина, має задовільний технічний стан, обладнана необхідними меблями та побутовою технікою, загальна площа приміщення - 58,6 м2, санітарно-гігієнічні умови проживання задовільні, що підтверджено актом обстеження матеріально-побутових умов проживання від 02.07.2014р. Малолітні [PERSON] та [PERSON] фактично залишилися без батьківського піклування. Батько малолітніх, [PERSON] [INFO] вироком Димитровського міського суду від 25.12.2013р. засуджений за ст.186 ч.2 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 4 роки 6 місяців, під вартою утримується з 28.02.2014р. Мати, [PERSON], мешкає окремо від дітей у с.Очеретино Ясинуватського р-ну, не піклується про фізичний та духовний розвиток синів, ухиляється від їх матеріального утримання більше року, діти мешкають в родині позивача з вересня 2011р. Позивач бажає піклуватися про онуків, між нею та дітьми встановлені доброзичливі взаємовідносини. Бабуся дітей обізнана з правовими наслідками встановлення опіки над малолітніми, знаходиться на обліку потенційних опікунів служби у справах дітей виконавчого комітету Димитровської міської ради від 25.06.2014р. (наказ № 137). Враховуючи вищевказане, служба у справах дітей виконавчого комітету Димитровської міської ради дійшла висновку, що встановлення опіки та малолітніми [PERSON] та [PERSON] та призначення позивача їх опікуном буде доцільним та відповідатиме інтересам дітей (а.к.п.6-7). Згідно подання органу опіки та піклування - виконавчого комітету Димитровської міської ради від 22.07.2014р. № 01/02-43-0746, малолітні [PERSON] та [PERSON] фактично залишилися без батьківського піклування. Батько малолітніх, [PERSON] [INFO] вироком Димитровського міського суду від 25.12.2013р. засуджений за ст.186 ч.2 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 4 роки 6 місяців, під вартою утримується з 28.02.2014р. Мати, [PERSON], зареєстрована за адресою: [ADDRESS], фактично до березня 2014р. проживала за адресою: [ADDRESS]. В даний час мешкає у м.Дніпропетровську, адреса невідома. Відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток хлопчиків, не забезпечує необхідного харчування, медичного огляду, лікування, матеріально дітей не утримує. Службою у справах дітей виконавчого комітету Димитровської міської ради розглянуто заяву від 24.06.2014р. та документи позивача щодо призначення її опікуном малолітніх [PERSON] та [PERSON] Як свідчать надані документи та матеріали обстеження, громадянка може бути опікуном, відомості про неї занесені до Єдиної інформаційно-аналітичної системи «Діти» (висновок служби у справах дітей від 02.07.2014р. № 26). Враховуючи викладене, орган опіки та піклування - виконавчий комітет Димитровської міської ради вважає, що встановлення опіки та малолітніми [PERSON] та [PERSON] та призначення позивача їх опікуном буде доцільним та відповідатиме інтересам дітей (а.с.8-9). Згідно висновків про стан здоров'я [PERSON] та [PERSON] від 19.12.2013р., вказані особи можуть бути опікунами (а.с.11-12). Згідно довідок Управління інформаційно-аналітичного забезпечення ГУМВС України в Донецькій області, станом на 13.06.2014р. [PERSON] та [PERSON], до кримінальної відповідальності не притягуються, не знятої чи не погашеної судимості не мають та в розшуку не перебувають (а.с.13-14). Згідно довідки УПФУ у м.Димитров Донецької області від 02.06.2014р., позивач має пенсію за віком за Списком № 2 (при повному пільговому стажі) у розмірі 1117,31 грн. (а.с.15). Згідно довідки УПФУ у м.Димитров Донецької області від 02.06.2014р., позивач має пенсію за віком за Списком № 1 (при повному пільговому стажі) у розмірі 5955,96 грн. (а.с.16). Згідно довідки ПуАТ «Шахтоуправління «Покровське» від 30.05.2014р., [PERSON] має середньомісячну заробітну плату за період з листопада 2013р. по квітень 2014р. у розмірі 10440,29 грн. (а.с.17). Згідно довідки ПП «ПЖФ Гарант-Сервіс» 25.02.2014р., за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: позивач, відповідач, [PERSON] [INFO] та онуки [PERSON] і [PERSON] (а.с.18). Згідно висновків про стан здоров'я, фізичний та розумовий розвиток дитини від 27.05.2014р., [PERSON] і [PERSON] здорові (а.с.23-24). Згідно довідок ДНЗ № 19 «Веселка» ВП «Шахта «Стаханова» [PERSON] та [PERSON] відвідують ДНЗ з 2011р. Діти розвиваються за віком, згідно з вимогами навчально-виховної програми для ДНЗ. На заняттях активні, швидко реагують на поставлені завдання. З дітьми та дорослими привітні, мають багато друзів. Бабуся - [PERSON] та дідусь - [PERSON] приймають активну участь у навчанні та вихованні свого онука. Постійно відвідують дитячий садок, цікавляться життям дитини. Своєчасно оплачують батьківські внески. Діти постійно чисті, охайні. Батько, [PERSON] мешкає окремо від дітей, зі слів бабусі допоміг матеріально в період з лютого 2013р. по жовтень 2013р. у сумі 600 грн. За період перебування дітей у ДНЗ мати, [PERSON] жодного разу не відвідала дитячий садок та не цікавиться життям дітей у ньому (а.с.27-28). Згідно довідки Димитровського міського суду Донецької області від 02.06.2014р., [PERSON] [INFO] 25.12.2013р. засуджений за ст.186 ч.2 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. Під вартою утримується з 28.02.2014р. (а.с.29). Згідно довідки Димитровського міського центру зайнятості від 05.06.2014р. № 02-05/1090, [PERSON] станом на 05.06.2014р. на перебуває на обліку в центрі зайнятості (а.с.30). Згідно довідки УСЗН Димитровської міської ради від 03.06.2014р. № 08/4-2352, [PERSON] не перебуває на обліку та допомоги не отримує (а.с.31). Згідно довідки УПФУ у м.Димитров Донецької області від 06.06.2014р. № 6779/03, [PERSON] на обліку не перебуває та пенсію не отримує (а.с.32). Свідок [PERSON] пояснила суду, що з позивачем знайомі з того часу, коли діти були оформлені до дитячого садку, це було 2 роки тому. Матері дітей вона взагалі не бачила. Позивач - це гарна бабуся, онуки ні у чому не нуждаються, бабуся переживає про дітей, виконує всі рекомендації спеціалістів, коли [PERSON] став читати, у неї було стільки радості та захоплення. Свідок [PERSON] пояснила суду, що позивача знає, тому що вони разом знаходяться у батьківському комітеті у дитячому садку. Позивач приділяє увагу дітям, онуки ні в чому не зобижені. Матір дітей взагалі не бачила. Згідно ч.ч.1-3 ст.150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до положень п.2 ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Саме цією підставою позивач обґрунтовує свої вимоги щодо позбавлення відповідача батьківських прав. Згідно ч.3 ст.60 ЦК України, суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органа опіки та піклування. Судом встановлено, що відповідач, всупереч встановленим Конвенцією про права та захист дитини положенням, ст.150 СК України, не бажає надавати дітям повний і гармонійний розвиток в сімейному оточенні, не турбується про їх добробут та розвиток, ухиляється від належного утримання та виховання своїх дітей досить тривалий час, тобто більше року, а саме з грудня 2012р. Жожних поважних причин такої свідомої бездіяльності відповідача по відношенню до своїх дітей, судом не встановлено. Дослідження доказів по справі дає суду підстави вважати вимоги позивача про позбавлення відповідача батьківських прав, встановлення опіки та призначення її опікуном об'єктивними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. За змістом ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Викладені у запереченні доводи відповідача про те, що вона не ухиляється від батьківських обов'язків, неодноразово висловлює свою турботу о дітях, бажає спілкуватися з ними та брати участь у їх вихованні не підтверджується жодним доказом. Також не підтверджуються будь-якими доказами доводи відповідача про те, що позивач приховувала від неї дітей та перешкоджала їй у спілкуванні з ними. Також суд зауважує, що хоч й м.Димитров знаходиться у Донецькій області, але активних бойових дій у місці не провадиться, у місті працюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування, куди могла звернутися відповідач, якщо позивач вчиняла протиправну поведінку щодо неї, автобусне сполучення з м.Дніпропетровськ не припинялося. Згідно ч.2 ст.166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Разом з тим, згідно ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повнолітнього віку. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Одним з способів виконання батьками обов'язку по утриманню дитини є стягнення аліментів за рішенням суду, які за рішенням суду присуджуються у частці від доходу її матері, батька і у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів визначається з урахуванням обставин, зазначених в ст.182 Сімейного Кодексу України. Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З урахуванням вище зазначених обставин суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача частково і стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання [PERSON] і [PERSON] у розмірі 1/3 частки її заробітку (доходу) до досягнення дітьми повноліття. Задовольняючи позовні вимоги позивача саме у цьому розмірі, суд враховує, що відповідач та діти здорові, інших утриманців у відповідача судом не встановлено, вказаний розмір аліментів буде відповідати вимогам розумності та справедливості. Щодо вимог позивача про стягнення аліментів у розмірі 1/2 частки заробітку (доходу), то суд вважає, що правових підстав для задоволення позову саме у цьому розмірі, не має. Крім цього, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в доход держави судовий збір в сумі 243,60 грн. за задоволення позовних вимог матеріального характеру (стягнення аліментів) та на користь позивача у сумі 243,60 грн. за задоволення вимог про позбавлення відповідача батьківських прав, встановлення опіки та призначення її опікуном. Крім цього, суд також зауважує, що у своїх запереченнях відповідач вказує, що судом не було дотримано вимог ст.110 ЦПК України, що потягло за собою винесення ухвали про відкриття провадження з порушенням правил підсудності та відповідач заявила клопотання про направлення справи за підсудністю до Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська. Суд вважає, що вказане клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.109 ЦПК України, позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування. Таким чином, посилання відповідача на зміст зазначеної норми, де як вона вказує, позови пред'являються за місцем проживання відповідача, не ґрунтується на Законі, оскільки відповідачем невірно викладений зміст ч.1 ст.109 ЦПК України. Так як, відповідач зареєстрована у м.Димитров Донецької області, то судом не порушено ст.110 ЦПК України. До того ж, позивачем, зокрема заявлені вимоги про стягнення аліментів, які відповідно до ч.1 ст.110 ЦПК України, можуть пред'являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача, яка зареєстрована у м.Димитров Донецької області. За змістом ч.14 ст.110 ЦПК України, позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленою ст.114 цього Кодексу. Таким чином, у позивача, відповідно до вказаних норм було право вибору підсудності між її зареєстрованим місцем проживання чи перебування та зареєстрованим місцем проживання чи перебування відповідача. На підставі ст.ст.150, 164-167, 180-183 СК України, ч.3 ст.60 ЦК України,

Outcome: partial