Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-17 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Дитятківської сільської ради Іванківського району Київської області про визнання права власності на спадкове майно, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що [INFO] року померла її мати - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданого виконкомом Дитятківської сільської ради Іванківського району Київської області 08 червня 2018 року. На день смерті [PERSON] залишилась спадщина у вигляді нерухомого майна, а саме: житлового будинку за адресою: [ADDRESS]. Спадщину після смерті матері позивачка прийняла, фактично вступивши у володіння спадковим майном, оскільки на час її смерті проживала разом з нею і доглядала за нею. Звернувшись до Іванківської районної державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, отримати свідоцтво вона не змогла. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №40/02-31 від 16.01.2019року, у видачі свідоцтва їй було відмовлено, в зв»язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності на житловий будинок. Єдиним документом, що підтверджує право власності її померлої матері на цей будинок є довідка Дитятківської сільської ради (виписка з погосподарської книги) про те, що будинок за адресою: [ADDRESS] числився за спадкодавицею. 26 липня 2016 року спадкодавицею був складений заповіт, відповідно до якого все її майно, що на день її смерті буде їй належати і на що вона має право заповіла [PERSON] Даний заповіт засвідчено головою Дитятківської сільської ради і зареєстровано в реєстрі за №12. У відповідності до ст.1261 ЦК України позивачка є спадкоємицею першої черги при спадкуванні за законом. Інших спадкоємців не має. Позивач просить визнати за нею право власності на спадкове майно, що залишилось після смерті [PERSON], а саме: домоволодіння, розташоване за адресою: [ADDRESS] У судове засідання сторони не з'явилися. Позивач звернулася до суду з заявою, в якій просить розглянути справу без її участі ; позов підтримує. Судові витрати залишити за нею. Відповідач, Дитятківська сільська рада Іванківського району Київської області, звернулися до суду з листом про те, що з позовом [PERSON] ознайомлені, заперечень не мають; позов визнають. Просять розглядати справу без участі представника сільської ради. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом України. Позивач надала суду належні докази спадкоємиці за заповітом: копію свідоцтва про смерть спадкодавиці [PERSON], яка померла [INFO] року; копію заповіту, посвідченого сільським головою Дитятківської сільської ради [PERSON] 26 липня 2016 року , зареєстрованого в реєстрі за №12, з якого слідує, що [PERSON] все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що на день смерті буде їй належати і на що за законом матиме право - заповідає [PERSON]; свідоцтво про своє народження; свідоцтво про одруження. Відповідно до ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом або законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Для набуття спадщини необхідна наявність ряду умов. Першою необхідною умовою є відкриття спадщини, під якою розуміють настання таких юридичних фактів, які обумовлюють виникнення у спадкоємця права на набуття спадщини - права на спадкування. До таких юридичних фактів, передусім, відноситься смерть спадкодавця. Але в момент відкриття спадщини спадкоємець набуває лише право на спадкування, але не право власності на саму спадщину. Для виникнення права власності на спадщину спадкоємець повинен належним чином здійснити (реалізувати) право на прийняття спадщини. Здійснення права на спадкування, передусім, полягає в тому, що спадкоємець має право прийняти спадщину або не прийняти її. Як вбачається з постанови Іванківської районної державної нотаріальної контори від 16 січня 2019р., після [PERSON] спадщину прийняла [PERSON] заявою від 04 грудня 2018 року. Інших спадкоємців немає. Згідно ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов»язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до п.23.Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику в справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Аналогічна думка викладена в роз»ясненні наданому Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику з розгляду цивільних справ про спадкування» № 24-753/0-13 від 16 травня 2013 року, відповідно до якого, визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватись , якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Крім того, відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Іванківської районної державної нотаріальної контори від 16 січня 2019 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS], що належав [PERSON], яка померла року [INFO] року, в зв»язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності на будинок. Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» - у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою (ст.392 ЦК України). Згідно з листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім»я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. Такі випадки характерні для сільської місцевості, де право власності на житловий будинок за спадкодавцем підтверджується лише записом в погосподарській книзі сільської ради та тривалим фактом володіння цим майном особою, яка померла. Перші власники не оформляли документи на належне їм нерухоме майно та не реєстрували його в органах БТІ, а тому спадкоємець не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину і його право має бути визнано в судовому порядку. Враховуючи, що визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, який має застосовуватися якщо існують перешкоди для оформлення спадкових справ у нотаріальному порядку, суд вважає, що вимога позивача підлягає задоволенню, оскільки відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на спадкове майно унеможливлює оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Отже, маються підстави для задоволення позову. Судовий збір сплачений позивачем при подачі позову до суду. На підставі наведеного,

Outcome: approved