Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом 07.12.2018 року, в якому просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON], зареєстрований 04.10.2003 року Відділом РАГС Довгинцівського РУЮ м. Кривого Рогу, актовий запис №492. Пред'явлені вимоги мотивовано тим, що 04.10.2003 року вони зареєстрували шлюб, в якому у них народилося дві доньки - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Протягом спільного сімейного життя між ними виникали сварки, непорозуміння, конфлікти, що призвело до розпаду сім'ї. З грудня 2016 року вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, жодних стосунків не підтримують. Оскільки спільне з [PERSON] життя суперечитиме її інтересам, наміру зберегти сім'ю на майбутнє та примиритись вона не має, тому просить розірвати шлюб, вважаючи, що шлюб розпався остаточно та носить формальний характер. Правом на участь в судовому засіданні сторони не скористались, подавши заяви про розгляд справи за їх відсутності. Позивач пред'явлені вимоги підтримала, відповідач - визнав. Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, визнання відповідачем позову на стадії підготовчого провадження, що не суперечить закону та не порушує права і свободи інших осіб, суд вважає за можливе ухвалити рішення в підготовчому засіданні за відсутності сторін, з урахуванням поданих ними заяв. У зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності з ч.2 ст.247 ЦПК Українирозгляд справи здійснювався, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, враховуючи позицію сторін, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову з огляду на наступне. Судом встановлено, що 04.10.2003 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Довгинцівського районного управління юстиції м. Кривого Рогу, актовий запис №492, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с.4). Від шлюбу сторони мають двох дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що слідує зі свідоцтв про їх народження (а.с.7, 8). Як вказувала позивач, що не оспорював відповідач, діти проживають з [PERSON], спір про визначення їх місця проживання відсутній. Шлюбно-сімейні стосунки між сторонами припинено з грудня 2016 року у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння, виникненням конфліктів та сварок. Сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, єдиного бюджету не мають. Відповідно до ч.2 ст.104, ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду згідно ст.110 СК України. Згідно з ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.206 ЦПК України, позивач може відмовитись від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження по справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У раз визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно з ч.3 ст.200 ЦПК України, у випадку визнання відповідачем позову суд ухвалює рішення за результатами підготовчого провадження. Таким чином, в судовому засіданні зібрано достатньо доказів, які підтверджують, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими, а збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. З огляду на викладене та обопільну згоду сторін на розірвання шлюбу, суд вважає за необхідне ухвалити рішення в підготовчому провадженні із задоволенням позовних вимог [PERSON] в повному обсязі. Положеннями ст.113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Із свідоцтва про одруження від 04.10.2003 року (а.с.4) слідує, що під час державної реєстрації шлюбу позивач змінила своє дошлюбне прізвище «Желкова» на «Брежнєва», яке після розірвання шлюбу суд вважає за можливе залишити без змін згідно поданої нею заяви. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат в порядку ст.142 ЦПК України суд враховує ухвалення рішення на користь позивача у зв'язку з визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, а тому вважає за необхідне стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] 50% судового збору, сплаченого нею при поданні позову, що становить 352,40 грн., а інші 50% (352,40 грн. відповідно) - повернути позивачеві з державного бюджету.

Outcome: approved