Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, де просить ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання дружини у розмірі ? частини з усіх видів доходу (заробітку) відповідача щомісячно, починаючи з 18.09.2018 і до досягнення дитиною, [PERSON], трирічного віку. На обґрунтування позову позивач зазначила, що вони з відповідачем з 29.12.2015 року перебувають у шлюбі. Мають малолітню дочку, [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею. Наразі з відповідачем вони не проживають, нею подано до суду позов про розірвання шлюбу. Фактично дитина знаходиться на її утриманні. Окрім того, вказала на те, що вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, тому потребує матеріальної допомоги на своє утримання до досягнення дитиною трьох років. Відповідач в добровільному порядку не надає допомоги на її утримання та утримання неповнолітньої доньки. З урахуванням викладеного, просила позов задовольнити. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав та мотивів, викладених у тексті позовної заяви та просила їх задовольнити. Вказала, що звернулася до суду крім даного позову також і з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини, справа розглянута по суті, але рішення не набрало законної сили. На її переконання відповідач може надавати матеріальну допомогу на її утримання. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав в повному обсязі, вказав, що він працює і отримує заробітну плату у розмірі близько 6000 гривен щомісячно. Зазначив, що він зможе надавати на утримання дружини кошти у запропонованій нею частці від доходу з урахуванням того, що буде також сплачувати аліменти і на утримання неповнолітньої доньки. Погодився, що сума, що залишиться від заробітку, на його потреби буде достатньою. Суд, вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, дослідивши і оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 29.12.2015 року у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області за актовим записом №1370, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER]. В шлюбі сторони мають малолітню дочку, [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER]. У відповідності до ч.ч.2,4 ст. 84 Сімейного Кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. При вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд виходить з положень ст. 84 Сімейного Кодексу України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», та бере до уваги стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров»я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов»язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу. Встановлено, що позивач знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та отримує щомісячно одноразову допомогу при народженні дитини, інших доходів не має. Даний факт підтверджується довідкою УСЗН від 16.08.2018 року, відомостями з ДРФОПП станом на 16.08.2018. Спроможність батька дитини надавати допомогу на утримання дружини, з якою проживає дитина до досягнення нею трьох років, з урахуванням його матеріального, сімейного становища, стану здоров»я є однією з обов»язкових умов стягнення аліментів на утримання дружини. Частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.ч.5-7ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонам та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущення. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. В силу ч.1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Судом роз»яснювався сторонам зміст ст..81-82 ЦПК України, в тому числі і обо»язок доведення обставин, на які вони посилаються: стягнення аліментів на дитину за рішенням суду, працевлаштування відповідача та отримання ним заробітної плати, задовільний матеріальний стан відповідача, стан здоров»я тощо. Також сторонам роз»яснювалося право звернення до суду з клопотанням про витребування доказів у разі неможливості самостійно надати докази, але сторони таким правом не скористалися. Відповідач в своїх поясненнях визнав, що може надавати матеріальну допомогу у запропонованому позивачкою розмірі на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку, оскільки працює та розмір його доходу дозволяє це зробити з урахуванням того, що він буде сплачувати аліменти і на утримання дитини. Інших утриманців він не має, стан здоров»я задовільний. Сторонами, відповідно до вимог ст.81 ЦПК України, суду не надано доказів неспроможності сплачувати аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трьохрічного віку. Таким чином, позовні вимоги про стягнення аліментів є обґрунтованими та правомірними і підлягають задоволенню. Щодо вимоги про стягнення аліментів, починаючи з 18.09.2018 року і до досягнення дитиною трирічного віку, суд приходить до наступного. Відповідно до ч.1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вбачається, що справа надійшла до суду 19.09.2018 року. Таким чином, аліменти підлягають стягненню з 19 вересня 2018 року, тобто з дня звернення позивачкою з цим позовом до суду. Судові витрати у справі підлягають стягненню з відповідача на користь держави згідно ст. 141 ЦПК України. Відповідно до п.1. ч.1. ст. 430 ЦПК України, рішення про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць, підлягає обов'язковому негайному виконанню.

Outcome: partial