Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що рішенням Токмацького районного суду Запорізької області від 21 березня 2008 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 300 гривень щомісячно, починаючи стягнення з 31.01.2008 до досягнення нею повноліття. На даний час виконавчий лист знаходиться на виконанні у Токмацькому міськрайонному відділі ДВС ГТУЮ у Запорізькій області. Вказує, що аліментів, які стягувалися з 2008 року, не вистачає на утримання дитини у зв'язку з зростанням потреб дитини. У зв'язку з чим позивач просить змінити спосіб стягнення аліментів, та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частки від усіх видів доходу (заробітку) але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач в судове засідання не зявилася, через канцелярію суду від неї надійшла заява в якій позивач просила позов задовольнити та розглядати справу у її відсутність. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлявся відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України, вважається повідомленим належним чином; клопотань про перенесення розгляду справи чи розгляд справи за її відсутності не надходило. Суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не зявились, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Позивач [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії I-ЖС №048075, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Токмацького районного управління юстиції Запорізької області, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №27 від 15.05.2008. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЖС №082931, виданим Токмацьким міськвідділом реєстрації актів громадянського стану Запорізького обласного управління юстиції від 15.08.2002, актовий запис №155. 21 березня 2008 року рішенням Токмацького районного суду Запорізької області з відповідача [PERSON] стягнуто аліменти на користь позивача [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 300 гривень щомісячно, починаючи стягнення з 31.01.2008 до досягнення нею повноліття та 21 березня 2008 видано виконавчий лист, що підтверджується зазначеним виконавчим листом у справі № 2-354/2008. 09.10.2010 позивач уклала шлюб з [PERSON]. Прізвище після реєстрації шлюбу змінила на [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ЖС № 085750, виданим Токмацьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану у Запорізькій області від 09.10.2010. У звязку з тим, що прожитковий мінімум та прожитковий рівень споживчих цін з 2008 року значно зріс, дитина потребує значно більшого матеріального забезпечення, яке позивач самостійно надати не може. З довідки-розрахунку заборгованості з аліментів Токмацького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області від 02.04.2018 № 5315/16.10 вбачається, що згідно з виконавчим листом № 2-354, виданим 21.03.2008 Токмацьким районним судом Запорізької області, [PERSON] зобовязаний сплачувати аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі 300 грн. щомісячно. [PERSON] має заборгованість зі сплати аліментів станом на 31.03.2018 у сумі 14 650,00 грн. Згідно з ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ(78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Ураховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч.7, 8 ст.7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Обов'язок батьків по утримуванню дітей до досягнення ними повноліття закріплений ч.2 ст.51 Конституції України та ст.180 Сімейного кодексу України. Відповідно до положень частин 1,2,3 статті 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Стаття 192 СК України встановлює, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З системного аналізу зазначених норм права вбачається, що, з урахуванням змін внесених у них 08.07.2017, законодавець розрізняє поняття спосіб стягнення аліментів та розмір аліментів. Спосіб стягнення аліментів, визначених рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів на підставі вимог ч.3 ст.181 СК України, а підстави для зміни розміру аліментів, визначених за рішенням суду, встановлені ст.192 СК України. Частина 3 статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з ст.263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Зі змісту позовних вимог вбачається, що [PERSON] звернулась до суду з позовом про зміну способу стягнення аліментів, що стягуються з відповідача на її користь на утримання доньки, а тому до даних правовідносин підлягають застосуванню положення ст.181 СК України, які визначають, що спосіб стягнення аліментів визначається за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із батьків у даному випадку жодного правового значення не мають. З матеріалів справи вбачається, що неповнолітня [PERSON] проживає разом з позивачем [PERSON] за адресою: Запорізька область, місто Токмак, вулиця Перемоги, 11/4, що підтверджується довідкою КП «УК «Контакт» ТМР» від 04.04.2018. Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Однак у будь-якому випадку мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2 ст.182 СК України). Судом встановлено, що на підставі рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 21 березня 2008 року по справі №2-354 з відповідача стягуються аліменти на користь позивача на утримання дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 300 гривень щомісячно, починаючи стягнення з 31.01.2008 до досягнення нею повноліття. Враховуючи розяснення викладені у п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року №3, аліменти у зміненому розмірі підлягають стягненню від дня набрання рішення суду чинності. При вищевикладених обставинах, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня набрання рішенням законної сили. У відповідності до ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved