Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] зареєстрованого 01 вересня 2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Мукачеву Мукачівського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області актовий запис №363, посилаючись на те, що сімейне життя не склалося, разом не проживають, відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей не надає, збереження сім»ї не можливе. Від даного шлюбу мають двох дітей ? [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідач відмовляється в добровільному порядку утримувати дітей, Просить з відповідача стягнути аліменти на утримання дітей по 1 000 грн. 00 коп. на кожну дитину, щомісячно і до досягнення ними повноліття. Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, просить позовні вимоги задовольнити, проти винесення зачоного рішення не заперечує, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Зіденік». Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином, про час та місце розгляду справи. До суду повернулися конверти з відміткою за закінченням терміну зберігання, що дає суду підстави вважати, що відповідач ухиляється від отримання судової повістки. Беручи до уваги заяву позивача, суд, знаходить можливим розглянути справу у відсутності відповідача, згідно вимог ст.169 ч.4 ЦПК України, на підставі наявних у справі даних та доказів з постановленням заочного рішення, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи та перевіривши їх наявними у справі доказами, суд приходить слідуючого висновку. Судом встановлено, що між сторонами 01 вересня 2012 року укладено шлюб та зареєстровано його у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Мукачеву Мукачівського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області актовий запис №363, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ФМ №094965 виданого 01 вересня 2012 року (а.с.4). Відповідно до свідоцтв про народження встановлено, що відповідач являється батьком [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження, серії І-ФМ №257990 виданого 14 травня 2013 року та [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження, серії І-ФМ №332049 виданого 26 серпня 2015 року (а.с.6). З доводів позивача вбачається, що даний шлюб виявився невдалим, сімейне життя не склалося, сторони разом не проживають, відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей не надає збереження сім»ї не можливе. Відповідач відмовляється в добровільному порядку утримувати дітей. За відсутності домовленості між батьками щодо утримання дитини, стягнення аліментів проводиться в судовому порядку, з урахуванням основних правил це захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів необхідних для її життєдіяльності, збереження по можливості того рівня життя, який дитина мала тоді, коли проживала з батьками. Враховуючи, що відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, суд приходить до висновку, що слід стягнути аліменти виходячи з розміру прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України, при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. У відповідності з вимогами ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, тому приймаючи рішення, слід врахувати всі обставини справи. Беручи до уваги встановлені судом факти та відповідні правовідносини суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення. На вимогу позивача після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Зіденік».

Outcome: approved