Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Служба у справах дітей та сім`ї Дарницької районної державної адміністрації у м. Києві, в якому просила визначити місце проживання малолітньої дитини- [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] , [INFO] . На обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що [INFO] вона (позивач) народила від [PERSON] дитину - [PERSON] . З 01.10.2018 року шлюбні відносини з відповідачем припинилися, з тих підстав, що вони втратили почуття взаєморозуміння та поваги один до одного, через що вони перестали проживати разом, при цьому, їх спільна донька фактично залишилась жити разом з нею (позивачем), про що зазначено в рішенні Ленінського районного суду м. Кіровограда від 26.07.2019 року у справі №405/2421/19. Донька залишилась на її (позивача) утриманні і постійно проживає разом з нею. Питання матеріального забезпечення дитини на даний час не вирішено, відповідач не надає матеріальної допомоги дитині, з приводу чого наразі розглядається справа про стягнення аліментів. Зі свого боку вона (позивач) несе всі витрати на утримання дитини, докладає значних зусиль для забезпечення високого рівня виховання. Вказала, що їхня з відповідачем спільна дитина відвідує дитячий садок в м. Києві за місцем її фактичного проживання в Дарницькому районі м. Києва, має друзів. Медичне обслуговування здійснюється також в цьому районі. На даний час доньці забезпечено максимально сприятливі умови для догляду, лікування та проживання. Вона (позивач) разом з донькою мешкають в окремій квартирі. Відповідач, в свою чергу, проживає в умовах, що не сприятливі ані для комфортного проживання, ані для нормального розвитку їхньої дитини. Відповідач винаймає житло,- одну кімнату в двокімнатній квартирі. Крім того, через ненормований графік він (відповідач) не взмозі, у разі необхідності, бути поряд з донькою, підмінити його нікому. Зазначила, що останнім часом вони з відповідачем не можуть дійти згоди щодо проживання спільної доньки та її (позивача) доводи про те, що місцевість, в якій проживає відповідач, - є небезпечною для дитини, там немає ані друзів, ані звичайної атмосфери затишку, - не сприймаються відповідачем. Крім того, вона (позивач) багато разів прохала відповідача допомогти із вихованням дитини, проте, через його (відповідача) не чітке обґрунтування та надмірну зайнятість на роботі, він відмовляв. Вона (позивач) пояснювала, що у сукупності вищевказаних обставин донька не може постійно проживати із ним, однак він наполягає на своєму, при цьому, сам прямо вказує, що вихованням дитини він може займатись вибірково, у зручний для нього час. Вказала, що в інтересах дитини, остання має проживати саме із нею (позивачем). При цьому, вона (позивач) розуміє, що донька потребує уваги як батька, так і матері, тому в жодному разі зі свого боку вона не буде перешкоджати побаченням відповідача з дитиною. Ухвалою суду від 01 жовтня 2020 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Під час проведення підготовчого провадження у справі ухвалою суду від 03 грудня 2020 року клопотання відповідача [PERSON] про закриття провадження по цивільній справі № 405/5629/20 за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Дарницької районної державної адміністрації у м. Києві про визначення місця проживання малолітньої дитини, - залишено без задоволення. Ухвалою суду від 03 грудня 2020 року закрито підготовче провадження у справі та призначено розгляд справи по суті Крім того, відповідачем [PERSON] подано відзив на позовну заяву, зареєстрований судом 27.11.2020 року за вх.№27247, на обгрунтування якого вказав, що дійсно у шлюбі з [PERSON] [INFO] у них народилася спільна дитина - [PERSON] . Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 26.07.2019 року у справі №405/2421/19 шлюб між ним та позивачем було розірвано. За їхньою спільною згодою донька залишилася проживати з позивачем. Вони з позивачем вважали, що так буде найкраще для дитини з огляду на її вік та потреби. З моменту народження донька була зареєстрована в будинку, який належить його (відповідачу) батькам за адресою: [ADDRESS] . При цьому, зазначив, що він (відповідач) ніколи не ухилявся від відповідальності щодо утримання та виховання своєї доньки, у вільний від роботи час завжди приїжджав та проводив час з донькою, надавав матеріальну допомогу, приймав участь в її житті та вихованні. Але, на жаль, працюючи в системі правоохоронних органів, він дійсно має невисоку заробітну плату, ненормований робочий день та непередбачуваний графік. На сьогодні він (відповідач) не має свого житла в м. Києві, та винаймає 1-ну кімнату в двокімнатній квартирі. Вважає, що колишня дружина, - чудова мати, вона любить і піклується про доньку і робить все можливе для забезпечення її високого рівня виховання. Звичайно, він (відповідач) погоджується з позивачем, що наявність власного житла у м. Києві дозволяє відвідувати доньці дитячий садок в м. Києві за місцем фактичного проживання у Дарницькому районі м. Києва та отримувати медичне обслуговування в цьому районі. На даний час донька отримує все необхідне, їй забезпечено комфортні умови для проживання, лікування та розвитку, тому, дбаючи насамперед про інтереси доньки, він ніколи не піднімав питання про те, що дитина має постійно проживати разом з ним. Вказав, що ніякого спору між ним (відповідачем) та позивачем щодо визначення місця проживання дитини ніколи не виникало. При цьому, жодних доказів того, що між ним та позивачем існує спір щодо визначення місця проживання дитини позивачем не надано. Доказом відсутності між ними спору про визначення місця проживання дитини є й та обставина, що донька у 2020 році була знята з реєстрації у м. Кропивницькому та зареєстрована в квартирі позивача з його (відповідача) відома та письмової згоди. Але, він як батько, хоче приймати участь у житті доньки, піклуватися про неї, проводити з нею час. При цьому, сподівається, що його колишня дружина дійсно розуміє, що їхня донька потребує уваги як батька, так і матері, тому він (відповідач) ніколи не буде перешкоджати їхньому спілкуванню і всі важливі рішення в житті дитини вони будуть приймати спільно, виявляючи повагу один до одного. Вважає, що в даному випадку відсутні підстави для звернення до суду (предмет спору), так як ним (відповідачем) не порушується та не оспорюється жодне право позивача, а місце проживання спільної доньки визначено на підставі домовленості між ними за взаємною згодою. У поданій позивачем [PERSON] відповіді на відзив, яка зареєстрована судом 14.12.2020 року за вх.№28716, позивач вважає необґрунтованими викладені у відзиві заперечення. Вказала, що домовленості про місце проживання дитини у даному спорі між сторонами не досягнуто, оскільки відповідач не надав суду ніякого договору про визначення місця проживання доньки із нею (позивачем), а факт її (позивача) звернення до суду свідчить саме про те, що такої згоди не досягнуто. Крім того, відповідач приховав від суду факт відкриття та призначення до розгляду справи про стягнення з нього аліментів, яка знаходиться в провадженні судді Деснянського районного суду м. Києва Таран Н.Г. (справа №753/12266/20). Вказане протирічить змісту відзиву на позов, де відповідач зазначає, що начебто належним чином утримує свою доньку. Також, відповідачем приховано факти забирання спільної дитини до свого помешкання на тривалий час, що явно не відповідає характеру тимчасових побачень, прогулянок, проведення короткочасних розважальних заходів. Окрім того, відповідач приховує від суду факти фізичного примусу її (позивача) до відновлення спільного сімейного життя, збирання щодо неї (позивача) незаконними способами особистої інформації, відстеження засобами таємного слідкування, переслідування, що в сукупності нагнітає взаємовідносини між ними, створює напружену атмосферу спілкування та негативний вплив на дитину. У запереченні відповідача [PERSON] , поданого на відповідь на відзив позивача [PERSON] , зареєстрованого судом 22.12.2020 року за вх.№29533, відповідач зазначив, що твердження позивача про те, що фактом подання відзиву відповідач висловив свою незгоду, заперечення проти позову, - не відповідає дійсності. Як і у відзиві, так і в запереченнях він (відповідач) наголошує, що ніякого спору між ним та позивачем щодо визначення місця проживання дитини не існує. Крім того, у відзиві на позовну заяву ним (відповідачем) було чітко зазначено його позицію і вона співпадає з позицією позивача, за якою першочергова увага має приділятися якнайкращому забезпеченню інтересів малолітньої дитини. При цьому, вказав, що він ніколи не ухилявся від відповідальності щодо утримання та виховання своєї доньки. Весь час, з якого не проживають з колишньою дружиною разом, він не лише добровільно сплачував аліменти на утримання дитини, а й намагався всіма можливими та доступними йому способами приймати участь в її вихованні та утриманні. Деснянським районним судом м. Києва дійсно розглядалася справа №753/12266/20 та рішенням від 14.12.2020 року позов було задоволено частково та визначено, що розмір аліментів на утримання дитини має становити 2000 грн., що навіть є меншим від того розміру аліментів, який ним сплачувався в добровільному порядку. Зазначив, що він (відповідач) любить свою доньку і ніколи не ухилявся від відповідальності щодо її утримання та виховання, весь свій вільний від роботи час намагається проводити з нею (донькою), приймати участь в її житті та вихованні. Всі його зустрічі з донькою відбуваються з відома та за погодженням часу, місця, тривалості тощо з позивачем. При цьому, на жаль, працюючи в правоохоронних органах, він має ненормований робочий день та непередбачуваний графік, і це є однією з головних причин, чому він погоджується, що станом на сьогодні в інтересах трирічної доньки є визначення місця її проживання разом з матір`ю, з якою вона і так весь час проживає. Тому ніякого триваючого процесу невизначеності між батьками питання про місце проживання дитини, як вказує позивач, об`єктивно не існує. Також вказав, що не має жодного відношення до виявлення якихось підозрілих предметів в зачиненій машині позивача, збирання щодо неї незаконними способами особистої інформації, відстеження таємного слідкування. Крім того, його (відповідача) причетність до будь-яких дій, пов`язаних з фізичних примусом позивача до відновлення спільного сімейного життя, збирання щодо неї незаконними способами особистої інформації, відстеження засобами таємного слідкування, переслідування, тобто діями, що мають ознаки кримінально-караного діяння, органом досудового розслідування не встановлена. Таким чином, доводи, викладені позивачем у відповіді на відзив, не спростовують наведених ним (відповідачем) у відзиві пояснень, міркувань і аргументів. Дбаючи насамперед про інтереси доньки та приймаючи до уваги специфіку проходження ним (відповідачем) служби в правоохоронних органах, наявність ненормованого робочого дня та частих відряджень, відсутність власного житла, а також вік, стать та рівень потреб дитини, вважає, що на сьогодні в інтересах якнайкращого забезпечення інтересів малолітньої дитини є визначення місця її проживання разом з матір`ю. Представник позивача [PERSON] - адвокат Морозов О.В. (діє на підставі ордеру серії КВ №113248 від 08.09.2020 року) в судове засідання надав заяву, зареєстровану судом 09.03.2021 року за вх.№1552 про розгляд справи без участі сторони позивача, просив позов [PERSON] задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання надав клопотання, зареєстроване судом 09.03.2021 року за вх.№1571, в якому просив прийняти до уваги його пояснення, викладені у відзиві на позовну заяву та у запереченнях на відповідь на відзив, та розглянути справу без його участі. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Служба у справах дітей та сім`ї Дарницької районної державної адміністрації у м. Києві в судове засідання не з`явився, поряд з цимнадав заяву, зареєстровану судом 20.01.2021 року за вх.№1077 про розгляд справи у відсутність представника. Крім того, зазначив, що до суду направлено висновок про визначення місця проживання [PERSON] , [INFO] , та акт обстеження умов проживання. Зваживши доводи, викладені учасниками справи в заявах по суті справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернулася позивач, виходячи з положень ст. 12 та ст. 13 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, підтверджується матеріалами справи, та не заперечувалося сторонами по справі, що позивач [PERSON] з 22 липня 2017 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] , який було розірвано 26 липня 2019 року за рішенням Ленінського районного суду м.Кіровограда, яке набрало законної сили 26 серпня 2019 року. Судом також встановлено, що від шлюбу сторонни мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданного Солом`янським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, про що 08 вересня 2017року складено відповідний актовий запис за № 3579. Батьками дитини в свідоцтві про народження зазначені: в Графі «Батько» - [PERSON] , в Графі «Мати» - [PERSON] . Крім того, судом встановлено та не заперечувалося сторонами по справі, що останні проживають окремо та після розірвання між ними шлюбу малолітня донька проживає з позивачем. Згідно з довідкою ТОВ «Бізнес-Інвест-2» від 01 вересня 2020 року №02/01-09/2020 вбачається, що [PERSON] працює в товаристві з обмеженою відповідальністю «Бізнес-Інвест-2» з 01.10.2015 року, на даний момент займає посаду директора з посадовим окладом у розмірі 12000 грн. та працює неповний робочий день, сукупний дохід за період з 01.03.2020 року по 31.08.2020 року склав 35 173 грн. 24 коп. Як вбачається з характеристики на ім`я [PERSON] , [INFO] , наданої за підписом довіреної особи учасника ТОВ «Бізнес-Інвест-2» Компанії ТеллТелл Лімітед Ковальової О.О., [PERSON] працює на посаді директора в ТОВ «Бізнес-Інвест-2» з 01.10.2015 року, за період перебування на посаді зарекомендувала себе як грамотний і висококваліфікований керівник, ефективний і успішний лідер, здатний творчо організувати роботу підлеглих, уважна до потреб і сподівань працівників. Судом також встановлено, що 13.02.2018 року між [PERSON] , [INFO] , яка діє в інтересах своєї дитини [PERSON] , [INFO] (дитина замовника) та товариством з обмеженою відповідальністю «Дитячий медичний центр «Добробут» (виконавець) укладено договір №ДП 6202 про надання медичних послуг (програмний для дітей), згідно з п. 2.1 якого виконавець бере на себе обов`язок надати медичні послуги дитині замовника, а замовник зобов`язується оплатити їх у порядку та на умовах, визначених даним договором. Відповідно до Акту обстеження умов проживання від 13 жовтня 2020 року, складеного головним спеціалістом Служби у справах дітей та сім`ї Дарницької районної державної адміністрації у м. Києві Чечко М.А. на підставі ухвали Ленінського районного суду м. Кіровограда у справі №405/5629/20, з метою підготовки висновку, проведено обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] , за яким встановлено, що житло розміщене на 19-му поверсі 25-ти поверхового будинку, складається з 2-х кімнат; квартира з усіма комунальними зручностями, санітарно-гігієнічний стан дотримано; квартира числа, світла, охайна, технічно обладнана; для дитини виділено окрему кімнату, окреме ліжко, шафу для речей, достатня кількість книжок та іграшок. Для виховання та розвитку дитини створено такі умови: окремий куточок для ігор та розвитку. Створено належні умови для проживання, розвитку, навчання, відпочинку та виховання. За вказаною адресою проживають: мати - [PERSON] , [INFO] (проживає, не зареєстрована); дитина - [PERSON] , [INFO] . Крім того, відповідно до висновку Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації від 29.12.2020 року № 101-9985/02 про визначення місця проживання дитини [PERSON] , [INFO] , Дарницькою районною в місті Києві державною адміністрацією встановлено, що [PERSON] народилася під час зареєстрованого шлюбу батьків. Після роз`їзду батьків дитина залишалася проживати з матір`ю за адресою: [ADDRESS] . Працівниками служби у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації відвідано помешкання 13.10.2020 року, про що складено відповідний акт. Встановлено, що зазначене житло з усіма комунальними зручностями, чисте та охайне, повноцінно оснащене меблями та побутовою технікою. У двокімнатній квартирі для дитини створено необіхідні умови для проживання, навчання, розвитку та виховання. [PERSON] , матір дитини, виконує свої батьківські обов`язки на належному рівні, за місцем проживання дитини створила належні умови, має стабільний дохід для утримання [PERSON] . Батько дитини, [PERSON] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] надіслав пояснення на офіційну електронну пошту служби у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації, в яких зазначив, що він не заперечує щодо визначення місця проживання дитини з матір`ю, що вказує на відсутність спору між батьками. Питання визначення місця проживання [PERSON] 17.12.2020 року було розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації. Вивчивши матеріали справи, враховуючи рекомендації комісії (протокол від 17.12.2020 №21), з метою забезпечення виключно прав та інтересів дитини, Дарницька районна в місті Києві державна адміністрація як орган опіки та піклування, вважає за доцільне визначити місце проживання [PERSON] , [INFO] , з матір`ю, [PERSON] . Статтею 141 Сімейного кодексу України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Відповідно до частини першої статті 157 Сімейного кодексу України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Статтею 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права та обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Принцип «найкращих інтересів дитини» є пріоритетним при вирішенні справ цієї категорії. Стаття 8 Конвенції про права дитини не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення ЄСПЛ у справі «Йогансен проти Норвегії» від 07 серпня 1996 року, параграф 78). У параграфі 54 рішення ЄСПЛ від 07 грудня 2006 року №31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Олсон протии Швеції» (№2) від 27 листопада 1992 року, і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. У рішенні ЄСПЛ від 11 липня 2017 року, заява №2091/13 у справі «М.С. проти України», йдеться про визначення «інтересів дитини», їх місця у взаємовідносинах між батьками. У згаданому рішенні ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним. Аналіз наведених норм права та практики ЄСПЛ дає підстави для висновку про те, що рівність прав батьків є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені інтереси дитини у ситуації спору, а вже тільки потім права батьків. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ч.4 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків (ч.1 ст.160 СК України). Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Згідно з ч.ч.2, 8, 9, 10 ст.7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин може здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Із змісту ч.4 ст.19 СК України випливає, що при розгляді судом спорів щодо місця проживання дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини (ч.ч.5, 6 ст.19 СК України). З огляду на зазначене та враховуючи зміст висновку органу опіки та піклування, суд вважає його достатньо обгрунтованим, таким, що не суперечить інтересам малолітньої дитини, на підставі чого погоджується з даним висновком. Крім того, з огляду на надані учасниками справи докази, судом також відзначається, що у запереченні на відповідь на відзив, направленому на адресу суду, відповідач не заперечував щодо визначення місця проживання доньки [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] . Суд також вважає, що суттєве значення при визначенні місця проживання дитини має ставлення батьків до дитини та дитини до своїх батьків, характеристика середовища, в якому існує дитина, проживаючи з одним з батьків. За змістом ч.2 ст.6 СК України малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. З огляду на викладене вище, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, та визначаючи місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , що є предметом позову, виходячи при цьому з пріоритетності прав та інтересів дитини, та враховуючи інтереси дитини, виконання батьками своїх батьківських обов`язків, враховуючи також вік дитини та стан її здоров`я, можливості батьків у створенні найкращих умов для виховання та розвитку дитини, суд приходить до висновку, що місце проживання дитини [PERSON] , [INFO] , слід залишити разом з матір`ю [PERSON] , тобто, в сталому та безпечному середовищі, що відповідає найкращим інтересам малолітньоїдитини [PERSON] , [INFO] , з огляду на її (дитини) вік, потреби у материнській турботі, догляді, повноцінному вихованні та розвитку, на підставі чого вимоги позивача [PERSON] підлягають задоволенню. При цьому, судом також відзначається, що визначення місця проживання дитини разом з матір`ю не можна тлумачити як наявність у матері переваги перед батьком при вирішенні питання щодо визначення місця проживання дитини, беручи до уваги рівність прав обох батьків щодо дитини, більш того, батько малолітньоїдитини [PERSON] , [INFO] не обмежений у своєму праві на спілкування з донькою, турботу відносно неї та участі у її вихованні й може реалізувати свої права шляхом домовленості з матір`ю дитини щодо встановлення часу спілкування або за рішенням органу опіки і піклування чи за рішенням суду. При вирішенні судом питання в порядку ст.141 ЦПК України про розподіл між сторонами судових витрат по справі, та, враховуючи, що позов позивача задоволено, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені нею судові витрати по справі, які складаються з судового збору в розмірі 840 грн. 80 коп. На підставі вищевикладеного, відповідно до ст. ст.160, 161 СК України,

Outcome: approved