Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, в якому просила стягнути з нього аліменти на її користь на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій формі у розмірі 3000 грн. щомісячно, починаючи стягувати з 01.04.2021 і до повноліття дитини. На обґрунтування позовних вимог позивач посилалася на те, що влітку 2017 року вона почала спільно проживати з [PERSON] , [INFO] . В грудні 2019 року їхні відносини припинилися. Від їхніх стосунків народилася дитина [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає разом з нею. Вона на даний момент, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, і не має можливості працювати. Отримує соціальну допомогу у розмірі 860 грн. на місяць, і цих коштів категорично не вистачає для забезпечення дитини найнеобхіднішим для росту та розвитку. Прожитковий мінімуму на дитину вона одна не може забезпечити, тому батько, який здоровий та працездатний, який вже майже рік працює за кордоном, отримує гідну заробітну плату, придбав там автомобіль, та інші матеріальні блага, зможе сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 гривень. 19 травня 2021 року ухвалою судді відкрито спрощене позовне провадження у даній справі. Призначено судове засідання розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження на 10 червня 2021 року. Відповідно до ч.3 ст.223, ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглянув справу за відсутності сторін, на підставі наявних доказів. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Заяви, клопотання: відсутні. Інші процесуальні дії у справі: відкриття спрощеного позовного провадження у справі та призначення судового засідання для розгляду справи по суті від 19.05.2021, про що постановлено ухвалу окремим процесуальним документом. Судом встановлені такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини: \~ \~ \~ \~Із досліджених судом письмових доказів, що є у справі копії паспорта (а.с.3) судом встановлено, що позивач [PERSON] народилася [INFO] у селі Безводне Ямпільського району Вінницької області, там і зареєстрована. \~ \~ \~ \~Із довідки старости Безводнівського старостинського округу №03-06.1/14 від 05.05.2021 (а.с.5) судом встановлено, що позивач на території старостинського округу підприємницькою діяльністю не займається, і за нею не рахується власність на житло та земельні ділянки. Із довідки старости Безводнівського старостинського округу №03-07.1/68 від 05.05.2021 (а.с.6) судом встановлено, що позивач зареєстрована у [ADDRESS] і до складу її сім`ї входять батько [PERSON] ; мати [PERSON] ; брат [PERSON] та її донька [PERSON] . Встановлено, що малолітня донька проживає разом з матір`ю [PERSON] і знаходиться на її утриманні. Із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 24.06.2019 (а.с.7) судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , яка народилася у місті Ямпіль Вінницької області. Оцінюючи усі докази, що є у справі в їх сукупності, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні правовідносини, що полягають в обов`язку матері, батька утримувати дитину. Відповідно до положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідно до ст.18 Конвенції ООН «Про права дитини» суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Положеннями ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, встановлено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Відповідач [PERSON] не надав суду жодних належних та допустимих доказів на спростування обставин, які зазначені у позовній заяві позивачем [PERSON] . Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а оскільки відповідач не надає коштів на утримання своєї малолітньої доньки, тому суд має підстави для стягнення з нього аліментів на утримання їхньої спільної дитини. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, а тому суд має підстави для стягнення з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі. Як встановлено судом, малолітня донька проживає з позивачкою, а тому саме їй надано право вибору способу стягнення аліментів. Частиною 1 ст.184 СК України визначено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Тобто спосіб стягнення аліментів визначає виключно стягувач. Відповідно ч.2, 3 ст.184 СК України розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» з 01 січня 2021 року, прожитковий мінімум на одну особу: дитину віком до 6 років: з 01 січня 2021 року 1921 гривня, з 01 липня 2021 року - 2013 гривень, з 01 грудня 2021 року - 2100 гривень. Відповідно нормам СК України аліменти на утримання дитини стягуються не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що в даному випадку становить 960 гривень 50 копійок, (на дитину віком до 6 років), але під час ухвалення даного рішення суд враховує, що прожитковий мінімум на дитину систематично зростає, а оскільки аліменти стягуються щомісячно, то з метою захисту інтересів малолітньої доньки на майбутнє, з відповідача слід стягувати аліменти у твердій грошовій сумі по 2800 гривень щомісячно. Саме такий розмір аліментів дозволить відповідачу допомагати позивачеві утримувати їхню спільну малолітню доньку. При визначенні розміру аліментів суд бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище малолітньої доньки, яка є здоровою та у певній мірі матеріально забезпеченою. Суд бере до уваги матеріальне становище платника аліментів, який є здоровим та працездатним. Окрім того, судом також враховуються, що він не має на утриманні інших дітей та не працездатних осіб, так як ніким про це не заявлено, враховуючи його стан здоров`я, суд має підстави для стягнення з нього аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи вищевикладені обставини справи та зазначені вимоги сімейного законодавства, суд приходить до висновку, що достатнім розміром стягуваних аліментів на утримання малолітньої доньки буде розмір у твердій грошовій сумі по 2800 грн. щомісячно, в зв`язку із чим вимоги позивачки підлягають частковому задоволенню. Розмір аліментів, який визначений позивачкою, суд вважає занадто завищеним і таким, що буде для відповідача тягарем, по скільки обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому, обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Батьки зобов`язані утримувати свою дитину незалежно від того, одружені вони чи ні (у випадку народження дитини під час фактичних шлюбних відносин), або чи розірвано їх шлюб. Обов`язок по утриманню зберігається і тоді, коли дитина народилася у шлюбі, який пізніше було визнано недійсним, а також і у випадку позбавлення батьківських прав батьків. В іншій частині заявлених позовних вимог суд вважає за необхідне відмовити у зв`язку із недоведеністю. Відповідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а оскільки [PERSON] звернулась до суду із позовом 14 травня 2021 року за вхід.№3067, тому суд має підстави для стягнення аліментів із 14 травня 2021 року. А тому вимога позивачки про стягнення аліментів з 01 квітня 2021 року не підлягає задоволенню, так як заявлена безпідставно. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач звільнена від сплати судового збору, а тому у порядку ч.6 ст.141 ЦПК України суд має підстави стягнути із відповідача у дохід держави судовий збір у сумі 908 гривень. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах платежу за один місяць.

Outcome: partial