Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-23 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 30 жовтня 1999 року у [PERSON] сільській раді Міжгірського району, під час якого у них народилась донька - [PERSON], [INFO]. Оскільки вони різні по характеру люди, під час спільного проживання в сім'ї постійно виникали сварки, а вже кілька років проживають окремо, відповідач сім'єю не цікавиться, і тому звертається до суду та просить шлюб зареєстрований [PERSON] сільською радою Міжгірського району, за актовим записом №21 - розірвати. Позивач - [PERSON] в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задоволити. Відповідач - [PERSON] у судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином про час і місце розгляду справи через оголошення у засобах масової інформації. Зі згоди позивача, який не заперечував проти заочного розгляду справи, суд знаходить за можливим розглянути справу у відсутності відповідача, згідно до вимог ст. 169 ч.4 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів з постановленням заочного рішення, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши всі докази по справі, суд приходить до наступного висновку. Судом належними доказами встановлено, що відповідно до Свідоцтва про одруження Серії І-ФМ №050963 виданого 30 жовтня 1999 року [PERSON] сільською радою Міжгірського району, 30 жовтня 1999 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 21 (а.с.4). У подружжя 20 січня 2001 року народилася донька - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії І-ФМ №049467 виданого Мукачівським міським відділом реєстрації актів громадянського стану (а.с.7). Відповідно до вимог статті 24 Сімейного кодексу України шлюб гарантується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається Правилами статтей 104 та 105 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Суд постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (частина друга ст. 112 Сімейного кодексу України). Відповідно до статті 5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР (475/97-ВР) від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми -2- користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Судом встановлено та знайдено підставність задоволення позовних вимог [PERSON] про розірвання шлюбу з [PERSON], оскільки позивачем доведено, а відповідачем не спростовано, що шлюб між подружжям існує формально, примирення та збереження їх сімї є неможливим, подальше спільне їх життя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, та інтересам доньки - [PERSON], [INFO], яка для повного і гармонійного розвитку її особистості повинна рости і виховуватися у атмосфері любові та розумінні. На підставі статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу позивачу по справі відновити дошлюбну прізвище Грицак. Неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. залишити проживати при матері - [PERSON]. Згідно статті 88 Цивільно - процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved