Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про збільшення розміру аліментів. В обгрунтування позову вказує, що рішенням Рівненського районного суду від 10.05.2017 року вирішено стягувати з відповідача [PERSON] на користь позивача на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], аліменти по 700 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Просить збільшити розмір аліментів на утримання неповнолітінього сина до 930 грн. щомісячно до досягнення ним повноліття. В суді позивач позов підтрима та просить його задоволити. Не заперечила проти заочного розгляду справи. Крім того, пояснює, що дитина проживає разом з нею, на даний час вона перебуває у шлюбі і на її утриманні ще є одна 5-річна дитина. Відповідач зараз перебуває у Польщі, аліменти на утримання дитини не платить. Відповідач не з'явився в судове засідання неодноразово. Згідно до положень ЦПК України про порядок повідомлення особи про час та місце судового засідання відповідач є належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду даної цивільної справи на офіційному сайті Судова влада, що підтверджується витягом з сайту. Така інформація є відкритою, загальнодоступною та зрозумілою; відповідач мав можливість отримати інформацію про дату і час розгляду справи. Від сторони не надходили заяви про відкладення розгляду справи чи про слухання справи без його участі, відзив на позов до суду відповідач не подавав, тому судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач проти такого вирішення справи не заперечує. Вислухавши позивача, дослідиши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Як встановлено судом, що сторони є батьками [PERSON], [INFO] На підставі рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 10.05.2017 року вирішено стягувати з відповідача [PERSON] на користь позивача на утримання неповнолітнього [PERSON] аліменти по 700 грн., починаючи з 03.11.2016 року і до повноліття дитини. Відповідно дост. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зіст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Виходячи зі змістуст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не є незмінним. Законом України № 2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», який набрав чинності 8 липня 2017 року внесено зміни до ч. 2ст. 182 СК Українита визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно дост. 184 Сімейного кодексу Українисуд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому, відповідно дост. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік», розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 роківз 1 січня 2018 року становить 1860 гривень. Отже, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та повинен бути не меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Встановивши, що відповідачу встановлено рішенням суду сплачувати аліменти на утримання сина у розмірі по 700 грн. щомісячно, суд прийшов до висновку про те, що позивач повинен отримувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі меншому, ніж встановлено чинним законодавством. Стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітнього сина у меншому за мінімальний розмір, встановленийст. 182 СК України, призводить до порушення прав дитини на належне матеріальне забезпечення. Відповідно до ст. 81 ЦПК Україникожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На думку суду, на даний час розмір раніше стягнутих аліментів є недостатнім, оскільки в силу свого віку дитина потребує більших витрат на матеріальне забезпечення, розвиток, освіту та інше, що тягне і відповідну зміну матеріального становища матері, з якою проживає дитина. Як пояснила в суді позивач, вона має на своєму утриманні ще 5-річну дитину. В судове засідання не були надані докази того, що відповідач має незадовільний стан здоров'я, має важкий майновий стан, має на утриманні інших дітей чи непрацездатних батьків, а тому спроможний сплачувати аліменти на дитину щомісячно, у більшому розмірі ніж визначено попереднім рішенням суду. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що розмір аліментів, які стягуються з відповідача, підлягає збільшенню до 930 грн. на місяць, що буде законним та справедливим і відповідатиме інтересам сторін, та дитини.

Outcome: approved