Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-29 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання права власності на нерухоме майно вказавши, що нею 29.04.1999 р. придбано у ВАТ «Криворізький цементно-гірничий комбінат» незакінчений будівництвом на 50% житловий будинок, який складався з фундаменту, стін, перекриття, перегородок, даху, за адресою: вул. Алітна, б/н, вказаний договір зареєстровано в КП «Криворізьке БТІ». В подальшому вона добудувала вказаний будинок, не змінюючи первинного проекту, однак при зверненні до відділу з питань архітектурно-будівельного контролю Криворізької міської ради для отримання [PERSON] пор готовність до експлуатації обєкта будівництва якого здійснено на підставі будівельного паспорту, яка б в подальшому стала підставою для отримання нею свідоцтва про право власності на добудований житловий будинок та господарчих споруд, отримала відмову в звязку з тим, що не може надати повідомлення про початок виконання будівельних робіт, що фактично неможливо, оскільки такий дозвіл отримувало ВАТ «Криворізький цементно-гірничий комбінат», якому належав обєкт незавершеного будівництва. Тому просить визнати за нею право власності на обєкт завершеного будівництва житловий будинок А-1 загальною площею 230,6 кв.м., житловою площею 48,5 кв.м., огорожу-ворота № 1-4, замощення І, басейн ІІ. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, представник позивача адвокат [PERSON] надав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив позов задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача виконкому Довгинцівської районної у місті ради в судове засідання не зявився, до суду надійшли відгук на позов, просять розгляд справи проводити за відсутності представника, заперечень на позов не мають, при винесенні рішення покладаються на розсуд суду. Представник третьої особи Відділу з питань державного архітектурно-будівельного контролю Виконавчого комітету Криворізької міської ради в судове засідання не зявився, про дату слухання були повідомлені своєчасно та належним чином, заперечень на позов не надійшло. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Як встановлено судом, 14 червня 1998 р. між Відкритим акціонерним товариством «Криворізький цементно-гірничий комбінат» та [PERSON] складено акт прийому-передачі котеджу № 5а (вул. Алітна) мешканцю [PERSON] із зазначенням переліку виконаних робіт з будівництва зазначеного будинку (а.с. 7 копія акту). 29 квітня 1999 р. між Відкритим акціонерним товариством «Криворізький цементно-гірничий комбінат» в особі директора по соціальним питанням [PERSON], та [PERSON], було укладено та нотаріально посвідчено договір купівлі-продажу незакінченого будівництвом жилого будинку, відповідно до умов якого позивач придбала належний ВАТ «КЦГК» незакінчений будівництвом на 50% житловий будинок, який складався із фундаменту, стін, перекриття, перегородок, даху та знаходиться за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Алітна, будинок під номером б/н. Вказаний незакінчений будівництвом житловий будинок належав ВАТ «КЦГК» на підставі Державного акту на право користування землею серії Б № 097820, виданого в 1990 р. та зареєстрованого в Книзі актів на право користування землею за № 223 (а.с. 6 копія договору). Договір зареєстровано в Криворізькому міському бюро технічної інвентаризації 04 червня 1999 р. як незакінчений будівництвом на 50% житловий будинок (а.с. 6 зворот). 20 квітня 2004 р. [PERSON] видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ДП № 007676, відповідно до якого позивач на підставі рішення міської ради № 976 від 09.07.2003 р. є власником земельної ділянки площею 0,0759 га, що розташована по вул. Алітній, 5«а» м. Кривого Рогу та призначена для обслуговування житлового будинку, господарських споруд (а.с. 8 копія акту). Стаття 331 ЦК України визначає загальні підстави та порядок набуття права власності на нове майно, створене з додержанням вимог закону, та не регулює правовий режим самочинного будівництва. Відповідно до положень цієї статті право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ст. 375 ЦК України, власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми,здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі,споруди, інше нерухоме майно. Право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Правові наслідки самочинної забудови, здійсненої власником на його земельній ділянці, встановлюються статтею 376 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» якщо законодавством передбачено прийняття в експлуатацію об'єкта нерухомого майна, державна реєстрація прав на такий об'єкт проводиться після прийняття його в експлуатацію в установленому законодавством порядку. Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів регулюється статтею 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», Порядком прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року №461. Згідно з вказаним Порядком, прийняття в експлуатацію об'єктів, що належать до І-ІІІ категорії складності та об'єктів, будівництво яких здійснено на підставі будівельного паспорта, проводиться шляхом реєстрації Державною архітектурно-будівельною інспекцією та її територіальними органами поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації. Згідно ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» датою прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта є дата реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації або видачі сертифіката. Експлуатація закінчених будівництвом об'єктів. не прийнятих (якщо таке прийняття передбачено законодавством) в експлуатацію, забороняється. Новостворене нерухоме майно набуває юридичного статусу нерухомого майна (будівлі, споруди тощо) після прийняття його до експлуатації і з моменту державної реєстрації права власності на таке майно. Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю є єдиним органом державної влади уповноваженим на встановлення факту готовності об'єкту до експлуатації та на прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єкти. Аналогічні правові позиції викладені у постановах Верховного Суду України від 18.11.2015 у справі № 6-388цс15, від 16 грудня 2015 року у справі № 6-2710цс15, які є обов'язковими для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права та мають враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права, згідно з вимогами ст. 360-7 ЦПК України. При зверненні до відділу з питань архітектурно-будівельного контролю Криворізької міської ради для отримання [PERSON] про готовність до експлуатації обєкта будівництва якого здійснено на підставі будівельного паспорту, [PERSON] отримала відмову в звязку з тим, що нею як заявником не надані відомості про повідомлення початок виконання будівельних робіт (найменування органу, до якого подано повідомлення, дата подання та реєстраційний номер), що є порушенням вимог пунктів 3 та 17 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України «Питання прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів» від 13.04.2011 р. № 461. З вказаний підстав заповнену позивачем [PERSON] їй повернуто (а.с. 64,65 копія повідомлення декларації). Суд встановив, що вказане домоволодіння не є самочинним будівництвом в розумінні ст. 376 ЦК України, що підтверджується письмовими доказами по справі, відповідно до яких домоволодіння зведено на призначеній для цього земельній ділянці, з відповідною дозвільною документацією, що підтверджується як самим договором купівлі-продажу незакінченого будівництвом житлового будинку, так і виготовленим техпаспортом на домоволодіння (а.с. 12-63). Істотних порушень будівельних норм і правил не встановлено, що підтверджується висновком експертного дослідження з питань будівельно-технічної експертизи № 24-17, складеного 26 червня 2017 р. судовим експертом [PERSON], відповідно до якого житловий будинок літ. А-1, що розташований по вул. Алітна, 5а в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу по прийнятим конструктивним рішенням та функціональному призначенню відповідає будівельно-технічним нормам та правилам, стандартам в області будівництва діючих на території України на момент дослідження (червень 2017) та придатний до експлуатації (а.с.20-35 висновок з додатками). Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набути правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Так, відповідно до статті 328 ЦК України набуття права власності це певний юридичний склад, з яким закон повязує виникнення в особи субєктивного права власності на певні обєкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний обєкт та чи підлягає це право захисту в порядку, передбаченому статтею 392 ЦК України. Враховуючи викладене, оскільки іншого способу захисту права власності у позивача немає, в звязку з купівлею нею обєкту незавершеного будівництва вона не має змоги вказати інформацію щодо дати повідомлення про початок виконання будівельних робіт, суд вважає, що позивачем правомірно набуто право власності на домоволодіння №5а по вул.Алітна в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, тому вважає можливим визнати за нею право власності на зазначене нерухоме майно, що згідно пункту 9 частини 1 статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року № 1952-ІV є підставою для державної реєстрація права власності та інших речових прав. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved