Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про зняття заборони на нерухомого майна, а саме: земельної ділянки, загальною площею 0,2400 га, кадастровий номер 4625885200:11:002:0041, що розташована в селі Лозино Яворівського району Львівська область. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 05 червня 2014 року, на її звернення, приватним нотаріусом Яворівського районного нотаріального округу [PERSON] було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки при підготовці для посвідчення договору купівлі-продажу належної їй земельної ділянки, загальною площею 0,2400 га, кадастровий номер 4625885200:11:002:0041, що розташована в селі Лозино Яворівського району Львівської області, було виявлено заборону відчуження майна за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, накладену Першою Дрогобицькою державною нотаріальною конторою на її невизначене майно. Вона народилася і спочатку прожила в селі Лозино Яворівського району Львівської області, а пізніше переїхала на проживання в [INFO]. Дана заборона немає ніякого відношення до належного їй майна, оскільки вона ніколи не проживала і жодного майна на території Дрогобицького району Львівської області не мала. Також, жодних позик, кредитів не отримувала, як і не передавала належного їй майна під заставу. До суду представник позивача подав письмову заяву в якій підтримує позовні вимоги позивача [PERSON], просить позов задовольнити і просить також справу слухати у його відсутності. Державний нотаріус Першої Дрогобицької державної нотаріальної контори надіслав до суду письмове клопотання, в якому просить розгляд справи слухати у його відсутності. Перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Згідно паспорта громадянина України, [PERSON] народилася 11 вересня 1931 року в селі Лозино Яворівського району Львівської області. Судом встановлено та підтверджено документально, що позивач [PERSON] зареєстрована і проживає в [INFO]. Як вбачається з копії Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №708207 від 27 червня 2012 року, [PERSON], яка проживає в [INFO]/26Львівської області, на підставі рішення Лозинської сільської ради 6 сесії 6 скликання №82 від 24 червня 2011 року, є власником земельної ділянки 0,2400 га, що розташована в селі Лозино Яворівського району Львівської області і надана для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Висновком про обмеження та обтяження на використання земельної ділянки від 15 серпня 2013 року за №1428, відділ Держземагенства в Яворівському районі Львівської області підтверджує, що на земельну ділянку [PERSON], площею 0,2400 га на території Лозинської сільської ради Яворівського району обмеження та обтяження на використання не встановлювалися, згідно книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі розділу 4 записів державної реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку фізичних осіб, договори оренди чи суборенди на земельну ділянку, не реєструвалися. Відповідно до запису в реєстрі заборон, не зазначено жодних даних, які могли б ідентифікувати особу [PERSON]. Відповідно до інформації, наданої Головним управлінням юстиції у Львівській області у листі №1177/01-21 від 29 травня 2014 року, «згідно алфавітної книги обліку заборон відчуження і арештів нерухомого майна з 1970 по 1995 роки» Першої Дрогобицької державної нотаріальної контори Львівської області, на сторінці №9 є запис: прізвище, ім'я по батькові особи, якій видана позика та номер реєстру 2562 [PERSON] Николаєвна, 110840, а також зазначено «додатково повідомляємо, що ідентифікувати особу гр. [PERSON] за даними архіву неможливо». Даний витяг з реєстру не містить записів щодо дати народження, місця проживання та відомостей про майно, на яке було накладено арешт. Документи, згідно яких накладено арешт/заборону, не збереглися. Таким чином, вказаний запис не дозволяє ідентифікувати позивача [PERSON], як особу, на майно якої накладено заборону відчуження. За наведених обставин суд приходить до висновку, що заборона відчуження нерухомого майна, про яку зазначено у листі Головного управління юстиції у Львівській області №1177/01-21 від 29 травня 2014, жодного відношення до майна, яке належить позивачу [PERSON], немає. Згідно положень ч.ч.1,2 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Частиною 1 ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. У відповідності до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За наведених обставин, наявність накладеної заборони відчуження нерухомого майна, порушує право власності позивача [PERSON], яке підлягає захисту. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved