Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання малолітньої дитини - доньки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з індексацією відповідно до Закону, починаючи стягнення аліментів з дня пред`явлення позову, та до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . В обґрунтування позову позивач зазначила, що 10 листопада 2007 року між нею (позивачем) та відповідачем [PERSON] у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції був укладений шлюб. За час перебування у шлюбі народилася донька [PERSON] [INFO] . За спільною згодою сторін, дитина проживає з нею (позивачем) та знаходиться на її повному утриманні. Відповідач, проживаючи окремо, мало цікавиться вихованням доньки, як батько мало виявляє піклування про дитину, не надає достатніх коштів на її утримання. Позивач вказала, що нею створені доньці належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, однак останнім часом її (позивача) коштів на утримання доньки не вистачає, тому що донька потребує значно більше коштів, оскільки з віком збільшуються потреби на її навчання та розвиток, а також у зв`язку зі стрімким ростом цін на продукти харчування, одяг, взуття. Відповідач добровільно відмовляється виконувати свої батьківські обов`язки щодо рівнозначного створення належного рівня життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Коштами допомагає епізодично. Зі слів відповідача, іншої сім`ї у нього немає, осіб на утриманні та інших дітей він також не має, аліменти він нікому не платить, стягнень по виконавчим документам з відповідача не проводиться. Він працездатний, отримує дохід, його стан здоров`я дозволяє працювати. З огляду на зазначене, та зважаючи на індивідуальний обов`язок батьків утримувати своїх дітей, беручи до уваги працездатність відповідача, з метою забезпечення дитини достатнім (не мінімальним) рівнем збереження здоров`я та розвитком, позивач вважає, що доцільним буде присудження з відповідача аліментів в судовому порядку. Ухвалою суду від 01 лютого 2021 року відкрито спрощене позовне провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) в судове засідання сторін. Позивач [PERSON] в судове засідання подала заяву від 27.05.2021 року, яка зареєстрована в суді за вх. № 12869 про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання надав заяву за вх. № 12870 від 27.05.2021 року про розгляд справи за його відсутності, в якій також зазначив, що позовні вимоги про стягнення аліментів визнає в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечує. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Зваживши доводи, викладені в позові на обґрунтування позовних вимог, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази по справі в їх сукупності, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернулася позивач, виходячи з положень ст.12 та ст.13 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що від шлюбу, який було зареєстровано 10 листопада 2007 року, актовий запис № 926, сторони мають малолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській області 19 травня 2008 року, про що складено відповідний актовий запис № 957. Батьками дитини в свідоцтві про народження зазначені: батько « [PERSON] » та мати « [PERSON] ». Також судом встановлено, що малолітня дитина [PERSON] , [INFO] , проживає разом з позивачем [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою виконавчого комітету Соколівської сільської ради Кропивницького району від 04 грудня 2020 року № 1715. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, причому відповідно до ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. При цьому, підстави визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) або у твердій грошовій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід) і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. При цьому, відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня становить - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України та Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 СК України) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України), і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, або інші обставини, що мають істотне значення. На підставі вищевикладеного, з урахуванням положень ч.ч. 1, 3 ст.13 ЦПК України за якими учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, в свою чергу, суд розглядає цивільні справи, не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи, тим самим, розглядаючи зазначену справу в межах заявлених позовних вимог, оцінивши в сукупності наявні у справі докази, враховуючи, що обов`язок утримувати дитину, є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, при цьому, припинення фактичних шлюбних відносин між батьками, окреме проживання від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов`язків щодо утримання дитини до досягнення нею повноліття, судом враховуються також вимоги ст.182 СК України, зокрема, сімейний та матеріальний стан відповідача [PERSON] , [INFO] , який є молодою, здоровою, працездатною особою, крім того, судом під час розгляду справи не встановлено наявності у платника аліментів інших дітей, непрацездатних осіб, виконавчих листів, за якими б проводилися стягнення, враховуючи також, що в поданій на адресу суду заяві відповідач не заперечував щодо стягнення з нього аліментів, в розмірі, визначеному позивачем, враховуючи також, що сторони по справі, які є батьками малолітньої дитини, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей та фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини, враховуючи також, що малолітня дитина [PERSON] , [INFO] , має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, духовного, культурного і соціального розвитку, на підставі чого, та з урахуванням викладеного вище, а також визначеного законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення аліментів з відповідача на утримання малолітньої дитини - доньки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі підлягають задоволенню та стягненню з відповідача на корить позивача аліментів на утримання малолітньої дитини - доньки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. на місяць, з щорічним проведенням індексації відповідно до Закону. Окремо судом відзначається, що відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Крім того, відповідно до абз. 2, ч.3 ст.181 СК України спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, може бути змінено за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно з п.1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в частині суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у зв`язку з чим судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп. визначеному Законом на час подання позивачем позову (07.12.2020 року) підлягає стягненню з відповідача в дохід держави, враховуючи, що позивач відповідно до положень Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору при поданні до суду позову про стягнення аліментів. Відповідно до ст.ст. 180, 182, 184, 191 СК України,

Outcome: approved