overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 27 вересня 1986 року. Від шлюбу мають доньку, яка досягла повноліття. На даний час подружніх стосунків не підтримують, оскільки втратили почуття поваги та любові одне до одного, спільним побутом не повязані. У судове засідання позивач не зявилася, надала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, у якій проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Відповідач достовірно знав про час та місце судового розгляду справи, але до суду не зявився, письмових заяв та клопотань суду не надав. Відповідно до вимог ч.4 ст.169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, то суд може вирішувати справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановлювати заочне рішення). Суд, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 27 вересня 1986 року уклали шлюб у Слободо- Петрівській сільській раді Гребінківського району Полтавської області, актовий запис № 9 (а.с. 04). Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. На даний час сторони не підтримують сімейно- шлюбних відносин. Згідно зі ст.112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Суд, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, дійшов до висновку про те, що подальше подружнє життя та збереження сімї неможливе. Тому позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 29.09.2001 року. Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. На даний час подружніх стосунків не підтримують, оскільки втратили почуття поваги та любові одне до одного, спільним побутом не пов'язані. У судове засідання позивач не з'явилась, надавши до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, у якій позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, надавши до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, у якій проти задоволення позовних вимог не заперечував. Дослідивши матеріали справи та перевіривши фактичні обставини справи у межах наданих письмових доказів, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони 29 вересня 2001 року уклали шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Гребінківського РУЮ Полтавської області, актовий запис № 85 (а.с. 9). Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 10-11). Із травня 2013 сторони не підтримують сімейно-шлюбних відносин. Крім того, сторонам у відповідності до вимог ч. 5 ст. 191 ЦПК України надавався строк для примирення тривалістю 6 місяців, до закінчення строку сторони не примирилися. Згідно зі ст.112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Суд, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, дійшов до висновку про те, що подальше подружнє життя та збереження сім'ї неможливе. Тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину у твердій грошовій сумі, посилаючись на те, що з відповідачем перебувала у цивільному шлюбі з 2009 року. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Відповідач добровільно відмовляється надавати матеріальну допомогу на утримання сина, тому просила задовольнити позовні вимоги, стягнути на її користь аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 500 гри щомісяця, починаючи з дня подання заяви та до досягнення сином повноліття. У судове засідання позивач не з'явилась, надавши до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, у якій позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, надавши до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, у якій проти задоволення позовних вимог не заперечував. Суд, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, і дана обставина не заперечується сторонами, що з 2009 року по серпень 2010 року вони перебували у цивільному шлюбі. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] (а.с. 05). З серпня 2010 року сторони не підтримують сімейно-шлюбних відносин. Син проживає з матір'ю та перебуває на її утриманні. Позивач на даний час ніде не працює у зв'язку із тим, що знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, що підтверджується довідкою № 18-04/419 від 14.07.2011 року, виданою Управлінням праці та соціального захисту населення Гребінківської РДА (а.с.07). Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 ч.З СК України передбачено, що аліменти на утримання дитини за рішенням суду присуджуються у частці від доходу її батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, посилаючись на те, що 16 жовтня 2010 року уклала шлюб з відповідачем. В період шлюбу у неї з відповідачем 02 вересня 2011 року народився син [PERSON]. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає Позивач надала суду заяву про слухання справи без її присутності. Відповідач надав суду заяву про слухання справи без його присутності. У наданій заяві зазначив, що проти задоволення позовних вимог не заперечує. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. 16 жовтня 2010 року сторони уклали шлюб, який зареєстрований у Вищетарасівській сільській раді Томаківського району Дніпропетровської області, актовий запис № 8 (свідоцтво про шлюб серії 1-КИ № 182018). В період шлюбу у сторін 02 вересня 2011 року народився син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-КИ № 344703 виданого 08 вересня 2011 року Вищетарасівською сільською радою Томаківського району Дніпропетровської області, актовий запис № 28. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліментів) присуджується у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини та сторін, той факт, що дитина мешкає разом із позивачем та потребує утримання, та те, що відповідач є працездатним та працює. Також суд враховує, що відповідач не надав суду доказів про наявність у нього інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дітей та про проведення з нього стягнень на утримання зазначених осіб. Суд, вважає необхідним стягнути з Відповідача на користь Позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) Відповідача, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 367 ЦПК України рішення підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. На підставі ч. 2 ст. 88 ЦПК України судовий збір стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] Р.В. про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 19 квітня 2003 року вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON] Русланівну, [INFO], та [PERSON], 16 січня 2006 року народження. Зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалося. Шлюбні стосунки та спільне проживання припинено понад шість років тому. Подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу неможливі. Позивач у судове засідання не зявилася, надавши до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач у судове засідання не зявився, надавши до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Суд, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 19 квітня 2003 року уклали шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Гребінківського районного управління юстиції, актовий запис № 24, що підтверджується копією Свідоцтва про одруження серії 1-КЕ № 091099 (а.с. 06). Від даного шлюбу мають двох дітей: [PERSON], 21 травня 2004 року народження, та [PERSON], [INFO]., що підтверджується відповідними копіями свідоцтв про народження, виданих Овсюківською сільською радою від 21 травня 2004 року, серія 1-КЕ № 126049, актовий запис № 04 (а.с. 07) та від 03 лютого 2006 року, серія 1-КЕ № 020895, актовий запис 03 (а.с.08). Діти перебувають на утриманні матері, що підтверджено копією довідки №740, виданої 02 липня 2012 року виконкомом Войнихівської сільської ради Лубенського району Полтавської області (а.с.09). Згідно зі ст.112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Суд, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, дійшов до висновку про те, що подальше подружнє життя та збереження сімї неможливе. Тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] та просить стягнути із відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої дочки - [PERSON], [INFO], у розмірі 1000 грн. щомісячно, посилаючись на те, що з 01.09.2014 року дочка навчається на 1 курсі Житомирського національного агроекологічного університету денної форми навчання на платній формі. Відповідач не надає добровільно допомоги на утримання повнолітньої дитини, хоч працює, має можливість сплачувати аліменти. Відповідач [PERSON] під час розгляду справи позовні вимоги визнав та пояснив, що працює у ПрАТ «Рокитнівський скляний завод» та щомісячно отримує заробітну плату. Погоджується сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дочки, яка навчається, у розмірі 50% його заробітку щомісячно. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] року в с.Рокитне Рокитнівського району Рівненської області, батьком якої є відповідач [PERSON] (а.с. ). [PERSON] є студентом 1 курсу екологічного факультету денної форми навчання Житомирського національного агроекологічного університету, навчається за рахунок коштів фізичних осіб, що підтверджується довідкою навчального закладу №325 від 25.09.2014 року (а.с. ). Згідно ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітня дитина продовжує навчання і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати її до досягнення нею двадцяти трьох років, за умови, якщо вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дітей у твердій грошовій сумі і або у частці від доходу платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 СК України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги також можливість надання утримання другим із батьків. Відповідач [PERSON] працює, отримує щомісячно заробітну плату, що підтверджується поясненням сторін. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, з врахуванням майнового стану сторін та визнаючи згадані обставини такими, що мають істотне значення для вирішення справи, враховуючи пояснення відповідача, який бажає сплачувати аліменти у розмірі 50% заробітної плати, суд визначає аліменти на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчатися, у розмірі 50% заробітку (доходу) відповідача щомісячно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-14 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до відповідача Державного навчального закладу «Львівське вище професійне політехнічне училище» про визнання недійсним наказу № 82 від 26.06.2020 «Про зміни істотних умов праці працівників училища у 2020-2021 н.р.» в частині встановлення позивачу навантаження в кількості 220 год та зобов`язати відповідача встановити педагогічне навантаження на 2020-2021 навчальний рік в кількості 720 годин. Відповідно до ч. 6 ст. 259 ЦПК України у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження. Судове рішення, що містить вступну та резолютивну частини, має бути підписане всім складом суду і приєднане до справи. Беручи до уваги, що для виготовлення повного тексту рішення необхідний значний час, суд прийшов до переконання про складення та проголошення вступної та резолютивної частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до відповідача про визнання батьківства. В позові вказала, що з жовтня 2010 року по 12 квітня 2013 року вона проживала в фактичному шлюбі з відповідачем. Від спільного життя з відповідачем [INFO] у неї народилася донька [PERSON]. Після народження дитини заяву про визначення походження дитини до державного органу реєстрації актів цивільного стану вони не подавали. оскільки відповідч відмовився від цього. Вона зареєструвала доньку відповідно до ч.1 ст.135 СК України, вказавши своє прізвище, а ім'я та по батькові відповідача. Позивачка просила визнати батьківство відповідача у відношенні дитини [PERSON], [INFO], зобов'язати орган РАЦС внести зміни до актового запису про народження дитини, вказавши її батьком [PERSON]. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Просить суд їх задовольнити. Також просить стягнути з відповідача на її користь витрати з проведення експертизи в сумі 4551 грн., оскільки ці витрати понесла вона. Відповідач [PERSON] не визнав позовні вимоги. Просив призначити по справі судово-генетичну експертизу з питання, чи може він бути біологічним батьком дитини позивача [PERSON]. Оплату експертизи гарантує. Суд, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Свідоцтвом про народження [NUMBER], виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дружківського міського управляння юстиції у Донецькій області [PERSON], яка народилася [INFO], про що має місце актовий запис №527 від 20.12.2013 року, її батьком вказаний [PERSON], запис про якого вчинено відповідно до ч.1 ст.135 СК України. Висновком судово-медичної експертизи з використанням молекулярно-генетичного аналізу крові Донецького обласного бюро судово-медичної експертизи №2295 від 26 серпня 2014 року вірогідність батьківства [PERSON] відносно дитини [PERSON], народженої [PERSON] [INFO] складає 99.99%, тобто батьківство практично доведено (а.с.45-49). Суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України стягненню з відповідача підлягають понесені позивачем витрати на проведення експертизи в сумі4551 грн. (а.с.43,44). На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до Котузівської сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області, в якій просить визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 2.02 га, яка розташована на території Котузівської сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області, та житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] після смерті [INFO] [PERSON]. Позивач повністю підтримала позовні вимоги та просить суд їх задовольнити. Представник відповідача Котузівської сільської ради визнав позовні вимоги. Суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи, встановив наступне. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] померла [INFO]. Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ТР №004183 [PERSON] належить земельна ділянка площею 2.02 га, яка розташована на території Котузівської сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області, та передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Їй належав також житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS], що підтверджується довідкою Теребовлянського бюро технічної інвентаризації № 450 від 19 грудня 2013 року. 19 березня 2008 року [PERSON] склала заповіт, яким заповіла належне їй майно [PERSON], [PERSON] та [PERSON], в рівних частинах. Спадкоємці [PERSON] та [PERSON] відмовилися від своєї частки у спадщині після смерті [PERSON], що підтверджується їх заявами, поданими у нотаріальну контору. [PERSON] вступила у оперативне управління вказаним спадковим майном. Як вбачається із свідоцтва про одруження серії [NUMBER] [PERSON] після реєстрації шлюбу змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]» Відповідно до статті 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до статті 1225 Цивільного кодексу України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до п. г ч. 1 ст. 81 та ст. 131 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки також на підставі прийняття спадщини. На підставі викладеного, суд дійшов до переконання, що позов слід задовольнити, визнавши за [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 2.02 га, яка розташована на території Котузівської сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області, і яка належала померлій [INFO] [PERSON] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER]) на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ТР № 004183, визнавши за [PERSON] право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] після смерті [INFO] [PERSON] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER]).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до Майорщинської сільської ради Гребінківського району Полтавської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом. В обгрунтування своїх позовних вимог вказала, що по вул. Миру 41, в с. Майорщина проживали її батьки [PERSON], [INFO], (голова колгоспного двору) та [PERSON], [INFO]. Будинок належав сімї на праві спільної власності. 03 червня 2004 року помер [PERSON], а 15 серпня 2010 року померла [PERSON], не встигши переоформити спадщину. Позивач з метою переоформлення спадщини звернулася до Гребінківської державної нотаріальної контори, але їй було відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спірний будинок. Представник позивача у судове засідання не зявився, надавши до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, у якій позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надавши до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, у якій проти задоволення позовних вимог не заперечував. Дослідивши матеріали справи та перевіривши фактичні обставини справи у межах наданих письмових доказів, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що по вул. Миру 41, в с. Майорщина проживали батьки позивача [PERSON], [INFO], (голова колгоспного двору) та [PERSON], [INFO]. Будинок належав сімї на праві спільної власності. 03 червня 2004 року помер [PERSON], згідно свідоцтва про смерть серії 1-КЕ №274529, виданого у червні 2004 року Майорщинською сільською радою (а.с.09). Після смерті його частку у будинку шляхом постійного спільного проживання на час відкриття спадщини прийняла у спадок [PERSON], але не встигла виготовити правовстановлюючі документи на спірне майно. 15 серпня 2010 року померла [PERSON] згідно свідоцтва про смерть серії 1-КЕ №165965, виданого 16 червня 2010 року Щербанівською сільською радою Полтавського району, Полтавської області (а.с.09). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на житловий будинок з допоміжними господарчими будівлями по вул. Миру 41, в с. Майорщина, Гребінківського району, Полтавської області. Позивач з метою переоформлення спадщини звернулася до Гребінківської державної нотаріальної контори, але їй було відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спірний будинок (а.с. 16).Інших спадкоємців немає. Відповідно до ч.2 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.^ На підставі викладеного,

Outcome: approved