Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою 22 квітня 2020 року, в якій просить суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання їх малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття; забезпечити негайне виконання судового рішення, стягнувши з [PERSON] на її користь суму аліментних платежів за один місяць. Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що 19 лютого 2016 року між сторонами було укладено шлюб, зареєстрований Саксаганським відділом ДРАЦС Криворізького МУЮ в Дніпропетровській області. Від шлюбу у них народилась донька [PERSON] , [INFO] . Шлюбні стосунки між сторонами фактично припинено, сумісне господарство не ведуть, єдиного бюджету не мають, однак вони проживають за однією адресою: [ADDRESS] . На даний час позивач працює та самостійно утримує дитину, однак без матеріальної допомоги з боку [PERSON] вона не має можливості повноцінно утримувати їх спільну доньку та забезпечувати усім необхідним. [PERSON] має можливість надавати таку допомогу, оскільки офіційно працює вантажником в ТОВ «Ремгідромаш», тобто має стабільний дохід. Крім того, у відповідача є аліментні зобов`язанню по утриманню дитини від попереднього шлюбу, у зв`язку з чим вона просить стягнути з нього аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі меншому, аніж визначено законом. Ухвалою суду від 18 травня 2020 року позов прийнято до розгляду з відкриттям спрощеного позовного провадження. Правом на участь в судовому засіданні сторони не скористались, подавши заяви, кожен окремо, про розгляд справи без їх участі. Позивач [PERSON] пред`явлені вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні; відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав, не заперечував проти стягнення з нього аліментів в заявленому позивачем розмірі. Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, що не суперечить закону та не порушує права і свободи інших осіб, суд вважає за можливе ухвалити рішення за відсутності сторін з урахуванням поданих ними заяв. Інших заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Процесуальні дії судом не вчинялись, заходи забезпечення позову/доказів, зупинення/відновлення провадження не застосовувались. Дослідивши\~ письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 19 лютого 2016 року між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) укладено шлюб, зареєстрований Саксаганським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №52. У період шлюбно-сімейних стосунків [INFO] у сторін народилась спільна дитина донька [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER] від 09 вересня 2016 року. Як вказувала позивач, що підтверджується довідкою Відділу реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Саксаганської районної у м. Кривому Розі ради №7424 від 05 грудня 2016 року та не оспорювалось відповідачем, малолітня [PERSON] значиться зареєстрованою за адресою: [ADDRESS] . Наразі шлюбно-сімейні стосунки сторони не підтримують, єдиного бюджету не мають, однак проживають за однією адресою. Як вказувала позивач, малолітня донька знаходиться на її повному матеріальному забезпеченні. Отже, судом встановлено, що домовленості про добровільну сплату аліментів на утримання дитини, у тому числі угоди про форму, в якій відповідач братиме участь у її вихованні, між сторонами в позасудовому порядку не досягнуто. Одним із основних прав дитини є право на утримання (ст.8 Закону України «Про охорону дитинства»), яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття і закріплене у ст.180 СК України, ст.27 Конвенції про права дитини. Як слідує з положень ч.2 ст.180, ч.1 ст.183,\~ ч.1 ст.191 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються від дня пред`явлення позову у частці від доходу її матері, батька і/або у твердій грошовій сумі, при цьому частка заробітку (доходу), яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно зі ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Судовим розглядом встановлено, що відповідач офіційно працює в ТОВ «Ремгідромаш» вантажником, тобто має стабільний заробіток. Крім того, [PERSON] має аліментні зобов`язання по утримання дитини від попереднього шлюбу сина [PERSON] , [INFO] . Так, рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 листопада 2014 року (справа №212/9503/14-ц) присуджено стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.206 ЦПК України, позивач може відмовитись від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження по справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У раз визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Отже, з урахуванням викладеного, визнання відповідачем позовних вимог, та з огляду на те, що відповідач є здоровою та працездатною людиною, офіційно працевлаштований, у зв`язку з чим має можливість щомісячно та стабільно сплачувати аліменти на користь позивача на утримання їх спільної доньки, та з огляду на наявність у нього аліментних зобов`язань по утриманню малолітнього сина від попереднього шлюбу, з урахуванням принципу найкращого забезпечення інтересів дітей та положень ст.182 СК України суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог із стягуванням з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % гарантованого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 22 квітня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття. Підстав, які б дозволяли прийти до висновку про необхідність стягувати аліменти в іншому розмірі чи взагалі відмовити в їх стягненні, в ході судового розгляду не встановлено. Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, яка на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору,\~відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави до спеціального фонду Державного бюджету України. У порядку п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved