Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача аліменти на свою користь на утримання малолітньої дитини доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів (заробітку) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення від дня предявлення позовної заяви до суду і до досягнення донькою повноліття, а також стягнути аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів (заробітку) щомісячно, починаючи стягнення від дня предявлення позовної заяви до суду і до досягнення донькою трирічного віку. В обґрунтування позову зазначила, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітню дитину доньку [PERSON], [INFO], на утримання якої відповідач матеріальної допомоги не надає, у звязку з чим всі матеріальні витрати, що повязані з утриманням дитини несе вона (позивач), що, в свою чергу, свідчить про те, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків по утриманню дитини, та є необхідним стягувати аліменти в судовому порядку. Крім того, позивач зазначила, що на даний час вона не працює та перебуває у декретнійвідпустці по догляду за дитиною до досягнення донькою трирічного віку, донька [PERSON] проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні, при цьому відповідач, будучи здоровою, працездатною особою, має постійний дохід, оскільки працює водієм в Кіровоградському ВП ГУНА в Кіровоградській області, не надає їй матеріальну допомогу на її утримання до досягнення донькою 3-ох річного віку, хоча має таку можливість з підстав, зазначених вище. Позивач [PERSON] до суду подала заяву за вх.№26080 від 04.10.2016 року про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання подав заяву за вх.№26081 від 04.10.2016 року про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини визнав, не заперечував щодо їх задоволення. Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Враховуючи подані сторонами заяви, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, зясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернулася позивач, виходячи з положень ст.10 та ст.11 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що від шлюбу, який було зареєстровано 04 жовтня 2014 року у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації шлюбів складено відповідний актовий запис за № 878 та 04 жовтня 2014 року видано свідоцтво про шлюб серії I-ОЛ № 081070, сторони мають малолітню дитину доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ОЛ № 181629, виданого Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції 05 серпня 2015 року, про що складено відповідний актовий запис за №1300. Батьками дитини [PERSON], 22липня [INFO], в свідоцтві про народження зазначені: батько [PERSON]О. та мати [PERSON]А.. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, причому, відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Більш того, відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу, за якою розмір аліментів визначається у твердій грошовій сумі. На підставі вищевикладеного, оцінивши в сукупності наявні у справі докази, виходячи з положень ч.1 ст.11 ЦПК України та розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог, враховуючи, що обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька, при цьому, з урахуванням ст.182 СК України, суд враховує, що дитина проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні, приймаючи також до уваги сімейний та матеріальний стан відповідача, який є молодою, працездатною особою, при цьому, судом під час розгляду справи не встановлено наявності у відповідача інших малолітніх (неповнолітніх) дітей, непрацездатних осіб, яких він зобов'язаний утримувати, виконавчих листів, за якими б проводилися стягнення, крім того, приймаючи до уваги обов'язок матері також утримувати дитину, та в адресованій на адресу суду заяві відповідач не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання малолітньої доньки в розмірі, визначеному позивачем, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення аліментів з відповідача на її користь на утримання доньки [PERSON], [INFO], до досягнення донькою повноліття, підлягають задоволенню та стягненню з відповідача аліментів на користь позивача на утримання доньки у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів (заробітку) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення від дня предявлення позову до суду, тобто з 05серпня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття, а саме до 22 липня 2033 року. Відповідно до ч.ч.2, 4 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на аліменти у дружини-матері виникає лише у разі достатнього матеріального забезпечення чоловіка. З урахуванням зазначених вище обставин, що мають істотне значення для справи, виходячи з положень ч.ч. 2, 4 ст.84 СК України, за якими позивач [PERSON],з якою проживає малолітня дитина донька [PERSON], [INFO], має право на утримання від чоловіка [PERSON]- батька дитини до досягнення дитиною трьох років, при цьому, суд враховує, що зазначене право позивач має незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища,враховуючи також, що відповідач [PERSON]О.є молодою, працездатною особою, працевлаштований, при цьому, судом не встановлено, що відповідач має на утриманні непрацездатних осіб, стягнень за виконавчими документами, у зв`язку з чимприходить до висновку про те, що відповідач може надавати позивачу матеріальну допомогу на її утримання до досягнення малолітньою донькою трьох років, окрім того, в адресованій на адресу суду заяві відповідач не заперечував щодо стягнення з нього аліментів на утримання позивача до досягнення донькою трьох років в розмірі, визначеному позивачем,та на підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню та стягненню з відповідача на користь позивача на її утримання аліментіву розмірі 1/4 частини всіх видів доходів (заробітку) щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову, тобто з 05 серпня 2016 року, і до досягнення донькою трирічного віку, а саме до 22 липня 2018 року. При цьому, судом відзначається, що відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, тим самим, сторони не позбавлені можливості звертатися до суду з позовною заявою про збільшення/зменшення розміру аліментів за наявності вказаних обставин. Згідно з п.1 ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в частині суми платежу за один місяць. Крім того, відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп., приймаючи до уваги, що позивач на підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору при предявленні до суду позову про стягнення аліментів. Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст.84, ст. ст. 180, 182, 183, 191 СК України,

Outcome: approved