Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: про визнання відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим будинком [ADDRESS]. Згідно позовної заяви позивач [PERSON] зазначає про те, що є власником житлового будинку [ADDRESS]. У вказаному будинку також проживав її брат [PERSON], однак протягом останніх шістнадцяти років за вказаною адресою не проживає, особистих речей брата в будинку немає. Їй невідоме фактичне місце його проживання. В будинку [ADDRESS] вона проживає одна, витрати на оплату комунальних послуг та утримання будинку (капітальні, поточні ремонти) несе особисто вона. У позовній заяві позивач [PERSON] зазначає про те, протягом останнього часу зросли ціни на оплату комунальних послуг. Вона отримує пенсію, якої недостатньо для їх оплати. У зв'язку з цим, вона має намір оформити субсидію, однак наявність зареєстрованої особи в її будинку, яка фактично там не проживає, є перешкодою для оформлення субсидії. З вказаних підстав позивач [PERSON] просила визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим будинком [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала та пояснила, що відповідач [PERSON] є її братом. Він проживав у Російській Федерації та у [INFO] приїхав в смт. Демидівка та був зареєстрованим у її будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS]. Її батько помер у [INFO] та після смерті батька брат [PERSON] поїхав на роботу в м. Київ та з того часу в смт. Демидівка не приїжджав та місце його фактичного проживання їй невідоме. Вона не може отримати довідку про доходи відповідача, що є перешкодою в оформленні житлової субсидії. Вона отримує пенсію, інших доходів не має. Її пенсії недостатньо для оплати комунальних послуг. Просить позовні вимоги задовільнити. Відповідач [PERSON] в судові засідання 17 вересня та 1 жовтня 2018 року не з'явився, хоч про час та місце їх проведення був повідомленим у встановленому порядку, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України, що відповідає вимогам ч. 1 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України). Причини неявки в судові засідання відповідач [PERSON] не повідомив, клопотань про проведення судового розгляду справи без його участі, відкладення судового засідання, чи відзиву на позов, до суду не подавав. За таких обставин, за наявної згоди позивача, суд приходить до висновку про вирішення справи у заочному розгляді, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, заслухавши позивача, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази по справі та оцінивши їх, як кожен окремо, так і в їх сукупності, за внутрішнім переконанням, приходить до наступного висновку. Судом по даній цивільній справі 6 вересня 2018 року проведено підготовче засідання. Судові засідання призначалися 17 вересня та 1 жовтня 2018 року. У вказані судові засіданні відповідач та/чи його представник не з'являлися. В ході розгляду справи сторони (їх представники) заяв та/чи клопотань до суду не подавали. Судом не вирішувалося питання про забезпечення доказів, не вживалися заходи забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо. Під час розгляду справи судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 25 березня 1997 року (а.с. 5) позивач [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS]. Як встановлено згідно довідки № 681 від 27 липня 2018 року (а.с. 6) та повідомлення № 02-15/1699 від 17 серпня 2018 року (а.с. 12), що видані Демидівською селищною радою Рівненської області, відповідач [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Із змісту досліджених в судовому засіданні актів обстеження умов проживання позивача [PERSON] № 8 від 30 травня 2018 року (а.с. 7) та № 12 від 28 червня 2018 року (а.с. 8), зі слів сусідів комісією Демидівської селищної ради Рівненської області було встановлено, що [PERSON] понад 16-ть років за адресою зареєстрованого місця проживання не проживає. Під час розгляду справи встановлено, що відповідач [PERSON] в будинку позивача [PERSON] протягом останніх 16-ти років не проживає, не веде спільно з позивачем господарство, не сплачує комунальні платежі, не несе витрат на утримання будинку. Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватись та розпоряджатись своєю власністю. Ст. 317 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначає, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Положення ст.ст. 386, 391 ЦК України вказують на те, що власник має право звертатися до суду за захистом свого права власності перед іншою особою та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 72 Житлового кодексу України (далі - ЖК України) визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки провадиться в судовому порядку. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Відповідно до ст. 163 ЖК України, у разі тимчасової відсутності наймача або члена його сім'ї за ним зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених ч. 1, п. 1 і 5 ч. 3 і ч. 4 ст. 71 ЖК України. Оскільки відповідач більше року в будинку № 1, що знаходиться по вул. Зарічна в смт. Демидівка Рівненської області, не проживає без поважних причин, то його на підставі ст.ст. 72, 169 ЖК України слід визнати таким, що втратив право на користування зазначеним житловим приміщенням. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. На підставі вимог ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір, що був сплачений позивачем при подачі до суду позовної заяви, оскільки понесення таких витрат позивачем підтверджено документально (а.с. 1). Підстав для звільнення відповідача [PERSON] від сплати судового збору не встановлено. У позовній заяві, обгрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилалась на положення ст.ст. 72, 150 ЖК України, ст.ст. 15, 319, 391, 405 ЦК України. Застосування вказаних правових норм при вирішенні справи, суд вважає обгрунтованим. Відповідно до ст.ст. 71, 72, 163, 169 Житлового кодексу України, ст.ст. 317, 386, 391, 405 Цивільного кодексу України, ст.ст. 258, 259, 265, 268, 280 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

Outcome: approved