Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача фізичної особи підприємця - [PERSON], про розірвання трудового договору, в якій просить розірвати безстроковий трудовий договір від 05.07.2010 р., укладений між позивачем та відповідачем і зареєстрований Луганським міським центром зайнятості за №12011002220, відповідно до ч.1 ст.38 КЗпП України, за власним бажанням, у зв'язку з неможливістю продовжувати роботу через переїзд на нове місце проживання, з 01.05.2015 року, мотивуючи тим, що 28.06.2010 р. між позивачем та відповідачем був зареєстрований трудовий договір №12011002220 у Луганському міському центрі зайнятості. 17.04.2015 р. позивач на підставі ст. 38 КЗпП України написала заяву ПП [PERSON].з проханням звільнити її з роботи на займаній посаді (бухгалтера) за власним бажанням з 01.05.2015. У зв'язку із проведенням АТО та із загрозою своєму життю позивач була змушена виїхати з міста Луганська у липні 2014 року, й наразі постійно проживає в місті Києві. На даний час позивач не може реалізувати своє право на зайнятість, оскільки місце її роботи юридично знаходиться в м. Луганську, тобто в зоні проведення АТО. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила розглядати справу без її участі. Відповідач у судове засідання не з'явилася, своє право на участь у судовому засіданні не використала, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Повідомлення про причини неявки до суду не надходило. Суд визнав за можливе розглянути справу у відсутність сторін, на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази, повно і всебічно з'ясувавши всі обставини справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 28.06.2010 р. між позивачем та відповідачем був зареєстрований трудовий договір №12011002220 у Луганському міському центрі зайнятості (а.с.5). 17.04.2015 р. позивач, на підставі ст. 38 КЗпП України, звернулась до відповідача із заявою про звільнення з роботи на займаній посаді (бухгалтера) за власним бажанням з 01.05.2015 року (а.с.7).. Зазначену заяву передала нарочно через знайомих, відповідач погодила заяву та таким самим способом повернула її позивачу. Із позову вбачається, що на теперішній час, у зв'язку з проведенням антитерористичної операції в м. Луганську, позивач позбавлена можливості поїхати до м. Луганська для розірвання трудового договору. Крім того, Українське Державне підприємство поштового зв'язку «Укрпошта» припинило доставку пошти на територію Луганська, який відноситься до тимчасово окупованої території, а тому вона не в змозі врегулювати дане питання шляхом листування (а.с.10-12). Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 36 КЗпП України підставою припинення трудового договору є розірвання трудового договору з ініціативи працівника. За ч.1 ст.38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. Згідно з Наказом Міністерства парці та соціальної політики України № 260 від 08 червня 2001 року «Про затвердження форми трудового договору між працівником і фізичною особою» та Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою, зареєстрованого у Мін'юсті України 27 червня 2001 року за № 554/5745, Державний центр зайнятості є органом, на який покладено функції реєстрації (зняття з реєстрації) трудових договорів, які укладаються із фізичними особами-роботодавцями та найманими працівниками, а також підтвердження записів, внесених фізичними особами - роботодавцями до трудових книжок працівників. Зняття з реєстрації у центрі зайнятості трудового договору можливо за умови звернення до нього обох сторін трудових відносин. У разі виникнення трудового спору між сторонами трудових відносин: фізичною особою - роботодавцем та найманим працівником, а також у разі відсутності однієї зі сторін у центрі зайнятості, підставою для зняття трудового договору з реєстрації є рішення суду, яке набрало законної сили, про припинення дії трудового договору. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача до відповідача щодо розірвання трудового договору, укладеного між [PERSON] та фізичною особою - підприємцем [PERSON] та зареєстрованого 05 липня 2010 року за №12011002220 у Луганському міському центрі зайнятості, на підставі ст. 38 КЗпП України, є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved