Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про те, що 10 червня 1979 року у Ропотуській сільській раді Уманського району Черкаської області між нею та відповідачем по справі було зареєстровано шлюб. Від цього шлюбу мають двох дітей: [PERSON], [INFO], який не працює та має доньку [PERSON], [INFO], інваліда 1 групи, у зв'язку з чим після розірвання шлюбу відповідно до рішення Уманського міськрайонного суду від 03 травня 2006 року з нього стягуються аліменти на утримання доньки [PERSON] та виникла заборгованість більше 14315,22 грн.; [PERSON], [INFO], не працюючого, має сина [PERSON], [INFO], мати дитини не працює та знаходиться на обліку в управлінні соціального захисту населення до досягнення нею 3-х річного віку. 27 січня 2012 року рішенням Уманського міськрайонного суду між нею та відповідачем шлюб розірвано. Вона є непрацездатною та згідно довідки УПФУ в м. Умані та Уманському районі перебуває на обліку як пенсіонер за віком з 01 січня 20912 року та отримує пенсію всього в розмірі лише 894 гривні, якої їй не вистачає, а діти не можуть надати їй матеріальну допомогу. Із цієї мізерної пенсії змушена щомісячно виплачувати: за електроенергію - середньому більше 90 гривень, за газ - в середньому більше 160 гривень, на роботу також влаштуватися не може, оскільки в такому віці її ніхто на роботу не бере. При цьому відповідач отримує пенсію в розмірі більше 3000 гривень та, перебуваючи на посаді сільського голові с. Ропотуха Уманського району, отримує ще й заробітну плату в сумі, що перевищує 3000 гривень, а загалом кошти, які отримує відповідач щомісячно становлять більше 6000 гривень на місяць, що вказує на те, що відповідач може надавати їй матеріальну допомогу, але не бажає. За час подружнього життя з відповідачем, не мала можливості заробити гідну пенсію, оскільки весь час переїжджали на нове місце роботи чоловіка, всі здобутки кар'єрного росту трималися на ній і завдяки їй, все господарство було на ній, вона все життя присвятила сім'ї, а в результаті відповідач покинув її з боргами, які до цього часу не виплатила. Оскільки стала непрацездатною до розірвання шлюбу та отримує мізерну пенсію, а враховуючи високі ціни на продукти харчування, речі, потребує матеріальної допомоги та має право на аліменти від колишнього чоловіка [PERSON], з яким стала непрацездатною, під час шлюбу, якому у всьому та завжди допомагала, а тепер він відмовляється допомагати їй, що і змусило її звернутися до суду з вказаним позовом. Просить ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] на її утримання аліменти в сумі 1/4 частини усіх видів його заробітку і додаткової винагороди та не менше 30 % прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність від дня подання позовної заяви. Позивач [PERSON] в судовому засіданні в повному об'ємі підтримала позовні вимоги та пояснила, що перебувала у зареєстровано шлюбі з відповідачем по справі з 1979 року по 2012 рік. За час спільного проживання у всьому підтримувала і допомагала своєму чоловікові - [PERSON], коли він захворів здійснювала за ним догляд. Але чоловік, після одуження покинув її і створив іншу сім'ю. Вона на цей час, досягнувши пенсійного віку, пенсію дійсно отримує, але через постійну допомогу чоловікові, не змогла заробити велику пенсію і отримує лише 850 гривень, щомісячно. Цих коштів не вистачає, оскільки вона вимушена сплачувати великі суми за комунальні послуги, а також має значні витрати на лікування. Відповідач по справі має можливість виплачувати їй аліменти, оскільки також перебуває на пенсії та має постійне місце роботи. Вважає, що через відповідача не змогла заробити гідну пенсію, а тому вимушена звернутися до суду з вказаним позовом, який просить задоволити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, вважає, факти, викладені в заяві неправдивими. Підтвердив, що дійсно перебував у шлюбі з відповідачем по справі, але за певних обставин припинили спільне проживання з квітня 2011 року. Після розлучення створив іншу сім'ю, у якій також народилося двоє дітей. Можливості допомагати позивачу не має, оскільки на його утриманні, крім нової сім'ї, також перебуває його мати, сам він потребує значних витрат на лікування, тому просить суд відмовити у задоволенні позову. Допитана в судовому засіданні в якості спеціаліста [PERSON] пояснила, що згідно інвентаризаційної справи № 391 на будинок [ADDRESS], цей будинок ні за ким не зареєстрований, остання інвентаризація проведена на підставі заяви [PERSON] На будинок [ADDRESS] по цій же вулиці право власності також ні за ким не зареєстровано, остання інвентаризація проводилася на підставі заяви [PERSON] На будинок [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 1995 року, станом на 01 січня 2013 року власник не змінився. Суд, вислухавши позивача, відповідача, допитавши спеціаліста та вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом достовірно встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER], [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 10 червня 1979 року. Актовий запис № 7. Прізвища після реєстрації шлюбу: чоловіка - [PERSON], дружини - [PERSON]. Згідно рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 27 січня 2012 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. Згідно довідки управління ПФУ в м. Умані та Уманському районі Черкаської області, [PERSON] дійсно перебуває на обліку в УПФУ в м. Умані та Уманському районі, як пенсіонер за віком з 01 січня 2012 року та отримує пенсію, станом на 01.11.2013 року в розмірі 894 гривні. Згідно довідки про доходи, виданої Ропотуською сільською радою Уманського району відповідач дійсно працює на посаді сільського голови с. Ропотуха та отримує заробітну плату. Згідно довідки, виданої ТВБВ № 10023/0349 філією-Черкаського ОУ АТ «Ощадбанк», на картковий рахунок [PERSON] були здійснені зарахування пенсії за період з 01 вересня 2013 року по 28 лютого 2014 року на загальну суму 14036 гривень 46 копійок. Згідно довідки, виданої 20 лютого 2014 року вих. № 02-28/60, [PERSON], який працює сільським головою с. Ропотуха Уманського району Черкаської області отримав заробітну плату з серпня 2013 року по січень 2014 року, включно, в розмірі 16508 гривень 55 копійок. Згідно ст. 75 СК України право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. У ч. 3 цієї ж статті зазначено, що непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи. Відповідно до ч. 4 ст. 75 СК України один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Згідно ст. 76 СК України після розірвання шлюбу особа має право на утримання, якщо вона стала непрацездатною до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу і потребує матеріальної допомоги і якщо її колишній чоловік, колишня дружина може надавати матеріальну допомогу. У відповідності до ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. На думку суду, оскільки позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, з 1979 року по 2012 рік, позивач з 01 січня 2012 року перебуває на обліку в УПФУ в м. Умані та Уманському районі Черкаської області, як особа, яка досягла пенсійного віку, отримує пенсію в розмірі 894 гривні, потребує отримання допомоги, а відповідач працюючи та перебуваючи на пенсії має щомісячно дохід в розмірі приблизно 6000 гривень, має можливість сплачувати аліменти колишній непрацездатній дружині, є достатньо підстав для задоволення позову. Суд також вважає, що при задоволенні позову з відповідача підлягають стягненню судовий збір та витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги.

Outcome: approved