Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначала, що 17 грудня 2011 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, про що зроблено актовий запис №724. Від шлюбу в них народився син - [PERSON], [INFO]. Відповідач по справі є його батьком. Фактичні шлюбні відносини між позивачем та відповідачем припинені два місяці тому. Збереження шлюбу буде суперечить інтересам сторін, тому позивач просила розірвати шлюб. Позивачка з'явилася у судове засідання, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Відповідач з'явився у судове засідання, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Враховуючи викладене, суд вважає, що судове засідання можливо провести без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст.197 ч.2 ЦПК України. Вивчивши матеріали цивільної справи суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги з урахуванням наступного. Судом встановлено, що 17 грудня 2011 року між сторонами по справі - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровської області, було укладено шлюб, про що у книзі реєстрації актів цивільного стану було зроблено відповідний актовий запис під №724 (а.с.5). Також під час судового розгляду справи встановлено, що від спільно шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження якого сторони записані батьками дитини (а.с.6). Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 червня 2014 року подружжю надано строк для примирення шість місяців. Враховуючи, що до суду не надходило заяви про примирення та залишення позовної заяви без розгляду, ухвалою суду від 04 грудня 2014 року провадження по даній справі відновлено та призначено до розгляду. У відповідності до положень ч.1 ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. З урахуванням вимог ст.112 Сімейного Кодексу України судом з'ясовано фактичні взаємини подружжя, дійсні причини про розірвання шлюбу, взято до уваги наявність малолітньої дитини, а також інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, що має істотне значення, тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та розірвання шлюбу. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. При цьому, позивачем у позовній заяві не зазначено бажання про залишення після розірвання шлюбу за нею дошлюбного прізвища. Згідно ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved