Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-12 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернулася до суду з позовом, який уточнила під час розгляду справи, та просила усунути її порушені права і визнати [PERSON] Сижуй, [INFO] та [PERSON], [INFO] такими, що втратили право користування житловим приміщенням в будинку 117-А по вул. Молодіжній в м. Харкові. Позивач посилається на те, що вона є власником вказаного будинку. У вказаному будинку зареєстровані, але не проживають наступні особи: син - [PERSON], невістка [PERSON] Сижуй, дядя [PERSON]. Також вказала, що [PERSON] Сижуй з 2014 року поїхала до Китаю та в Україну не повернулася, її речі в будинку відсутні. Також, [PERSON] у спірному житловому будинку не проживає з 1985 року, з цього часу він не сплачував комунальні послуги, його особисті речі в домі також відсутні. Про своє місце знаходження він не повідомляв. Просила задовольнити позов. Відповідачі [PERSON] Сижуй та [PERSON] до суду не зявилися, про час та розгляд справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не попередили,будь-які пояснення або заперечення суду не надали (41, 43, 46, 47, 52, 58, 82, 84, 86, 88). Третя особа - представники Департаменту реєстрації Харківської міської ради до суду не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином і своєчасно, просили суд розглядати справ у відсутність їх представника. Покладаються на рішення суду (а.с.68). Суд, на підставі ст. 224 ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та за згоди позивача [PERSON] Вислухавши позивача, свідків, перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Конституція України та Цивільний кодекс України визначають, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ст. 41 Конституції України, ст. 321 Кодексу). Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст. ст. 316, 319 ЦК України). Зміст права власності визначає право власника на володіння, користування та розпоряджання своїм майном на власний розсуд (ст. 317 ЦК). Суб'єктами права власності є Український народ, фізичні особи та юридичні особи (ст.ст. 2, 318 ЦК України). Положення статей 383, 391 ЦК України передбачають право вимоги власника про захист порушеного права власності на жилого приміщення, будинку, квартиру тощо, від будь яких осіб, у тому числі осіб, які не є і не були членами його сімї. Відповідно до статті 64 ЖК України члени сімї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обовязки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сімї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобовязаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сімї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сімї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сімї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обовязки, як наймач і члени його сімї. Правова позиція ВСУ у справі\~№ 6-709цс16 передбачає, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сімї, а також не відносяться до кола осіб, які\~ постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час. [PERSON] встановлено, що позивачка по справі є власником житлового будинку з надвірними будівлями по вул. Молодіжній, б. 117-А в м. Харкові, на підставі рішення Орджонкікідзевського районного суду м. Харкова від 29.09.2008 року яке зареєстроване в реєстрі права власності на нерухоме майно 12.01.2009 року (а.с.4-11). Загальна площа будинку 103,9 кв.м., житлова 61.0 кв.м. В спірному житловому будинку зареєстровані: позивач [PERSON], її син [PERSON], невістка [PERSON] Сижуй, та дядя [PERSON] Дана обставина підтверджується довідкою адміністрації Орджонікідзевського району Харківської міської ради від 14.05.2013 (а.с.12) та реєстрацією в домовій книжці, яка була оглянута під час судового засідання (а.с.22-25). Як пояснила в судовому засіданні позивач, причиною звернення до суду із позовом стале тривале не проживання в її будинку відповідачів, у звязку із чим їй самостійно дуже важко нести витрати на утримання будинку, також вона позбавлена можливості оформити субсидію на оплату комунальних платежів. Також пояснила, що [PERSON] Сижуй є її невісткою та перебувала у зареєстрованому шлюбі із її сином [PERSON] з 11.08.2011 року по 10.11.2016 року. За особистої згоди позивачки вона зареєструвала відповідачку у спірний житловий будинок, де вона і проживала. Але в квітні 2014 року [PERSON] Сижуй зібрала свої речі та поїхала на роботу до Китаю, більше в Україну не повернулася. 10.11.2016 року шлюб між сином позивачки [PERSON] та [PERSON] Сижуй було розірвано за рішенням суду. Також пояснила, що [PERSON] є її дядьком, і також зареєстрований в спірному житловому будинку, однак не проживає в ньому з 1985 року. Також вказала, що [PERSON] має сімю, проживає окремо, за якою адресою не відомо. Будь - яких відносин один з одним вони не підтримують. Також пояснила, що будинком 117-А по вул. Молодіжній в м. Харкові він не цікавиться з позовними заявами про вселення до суду не звертався, перешкод в користуванні житлом позивачка останньому не чинила. Т.я. добровільно відповідачі не знялися з реєстрації, позивачка просить постановити рішення суду. Пояснення позивачки знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, так, згідно листа начальника Індустріального ВП ГУНП в Харківській області в період з 01.01.2016 року від [PERSON] та [PERSON] Сижуй заяв та повідомлень про перешкоди у користуванні житлом за адресою: м. Харків, вул. Молодіжна, 117-А не надходило (а.с.21). Відповідно актів обстеження житла від 14.03.2016 року, 01.01.2017 року [PERSON] не проживає в [INFO] з 1985 року, а [PERSON] Сижуй з 29.04.2014 року, їх особисті речи в будинку відсутні (а.с.13-15). Згідно заочного рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 10.11.2016 року розірваний шлюб, який був укладений між [PERSON] та [PERSON] Сижуй (а.с. 16, 77). Свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили суду, що є сусідами позивачки [PERSON], також пояснили, що [PERSON] не проживає в [INFO] з 1985 року, а [PERSON] Сижуй з 2014 року, їх особисті речи в будинку відсутні. Перешкод у проживанні останнім [PERSON] не утворювала. Таким чином, в судовому засіданні знайшли своє підтвердження позовні вимоги, тому підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі ст.ст.10, 11, 15, 30, 31, 60, 77, 169, 208, 209, 212-215, 218, 224-228 ЦПК України, ст.ст. 2, 316-319, 383, 391 ЦК України, суд, -

Outcome: approved