Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] коштів на її утримання у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача щомісяця до досягнення їхніми спільними неповнолітніми дітьми - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], трьохрічного віку, тобто до [INFO], посилаючись на те, що вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, діти проживають на даний час з нею, добровільно надавати матеріальну допомогу відповідач відмовляється, тому вона вимушена звернутися до суду. Позивач у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена судом своєчасно та належним чином, надала суду заяву, в якій просила на підставі ч.2 ст.158 Цивільного процесуального кодексу України розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач, повідомлений судом належним чином про час та місце розгляду справи, у судове засідання повторно не з'явився про причини неявки суд не повідомив. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, відповідно до вимог ч.4 ст.169 Цивільного процесуального кодексу України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази та проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч.3 ст.10 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. На підставі ст.57 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів. Згідно ст.60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER], виданого повторно 16.05.2013 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, сторони 11.09.1998 року зареєстрували шлюб, про що складено відповідний актовий запис за №883 (а.с.3). Відповідно до свідоцтва про народження, серії [NUMBER], виданого 19.11.2013 року Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, сторони є батьками неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO] (а.с.9). Згідно свідоцтва про народження, серії [NUMBER] виданого 19.11.2013 року Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, сторони є батьками неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO] (а.с.10). На підставі довідки вих.№264, виданої 07.04.2014 року ПАТ «Універсал Банк», встановлено, що [PERSON] працює у зазначеній установі, його середній заробіток у період з жовтня 2013 року по березень 2014 року склав 20057,14 гривень (а.с.2). Отже, судом встановлено, що на даний час діти знаходяться на утриманні матері, проживають разом з нею. Добровільно відповідач матеріальної допомоги на утримання дружини не надає, хоча є працездатним. На підставі ч.ч.2, 3, 6 ст.84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ст.80 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від доходу (заробітку) другого і (або) у твердій грошовій сумі. Таким чином, у зв'язку із викладеним, аналізуючи зібрані у справі докази та вимоги чинного законодавства, приймаючи до уваги положення ст.11 Цивільного процесуального кодексу України щодо розгляду справ в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, враховуючи обставини справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ґрунтуються на законі, підтверджуються зібраними у справі доказами та не порушують прав та інтересів третіх осіб, тому позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Так як задоволена основна вимога позивача, яка була звільнена від сплати судового збору при подачі заяви, з відповідача повинен бути стягнений в дохід держави судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved