Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з дійсним позовом і в його обґрунтування зазначила, що 08.09.2014 року помер її чоловік [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді земельної частки (пай) розміром 3,00 в умовних кадастрових гектарах на території [PERSON] сільської ради Лохвицького району Полтавської області. Протягом шести місяців з часу відкриття спадщини позивачка не подавала заяву про прийняття спадщини, оскільки у неї не було коштів щодо оплати за оформлення спадщини у нотаріуса, потім вона захворіла та знаходилася на лікарняному з 23.02.2015 року по 10.03.2015 року та не змогла звернутися до нотаріуса. Шестимісячний строк для прийняття спадщини закінчився 08.03.2015 року. Вважає, що строк для прийняття спадщини позивачкою був пропущений з поважних причин, тому вона змушена звернутися до суду і просить визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини Позивач повідомлена належним чином в судове засідання не з`явилася, але в матеріалах справи, а саме в прохальній частині позову просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує повністю. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Лохвицького району Полтавської області в судове засідання не зявився, але надіслав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає. Відповідно до ч. 4\~ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Ознайомившись із матеріалами цивільної справи, дослідивши та давши оцінку доказам по справі суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що 10.09.2014 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 10.09.2014 року, виданого виконкомом Васючинської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області, актовий запис №23 чоловік позивачки [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про укладання шлюбу від 11.09.1993 року, виданого Новоорхівською сільскою радою, актовий запис №15 (а.с.7-8). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді земельної частки (пай) розміром 3,00 в умовних кадастрових гектарах на території [PERSON] сільської ради Лохвицького району Полтавської області, яка належала померлому на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай), який перебуває у колективній власності «Насіннєве», виданого на підставі розпорядження Лохвицької райдержадміністрації 20.06.1997 року №281, зареєстрованого 21.04.1998 року у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №10864 (а.с.6). Позивачка до нотаріальної контори протягом шести місяців заяву про відмову від спадщини чи про прийняття спадщини не подавала, що підтверджується відповіддю від 26.10.2017 року №1353/01-09 Першої Лохвицької державної нотаріальної контори, спадкова справа не заводилася та убачається з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №49621355. Відповідно до п. 24\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»\~особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої\~статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга\~статті 1272 ЦК України), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому\~статтею 1269 ЦК України, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого\~статтею 1270 ЦК України\~для прийняття спадщини. Як видно з матеріалів справи, позивач не надав суду докази щодо поважності причин пропуску шестимісячного строку. Посилання позивачки про те, що у неї довгий час були відсутні кошти щодо оформлення своїх спадкових прав, а також знаходження нею на лікарняному з 23.02.105 року по 10.03.2015 року, що підтверджується відповіддю КМУ «Центр первинної медико-санітарної допомоги» м.Покровська №01/2-24 від 11.01.2017 року (а.с.9) не є поважністю причини пропуску строку для прийняття спадщини, який сплив 08.03.2015 року (а. с. 6). З досліджених судом матеріалів справи вбачається, що доказів на підтвердження того, що позивачка [PERSON] не може самостійно пересуватися, чи має такий незадовільний стан здоров'я, що створювало б складнощі для вчасного, як то передбачено ч.1, 2\~ст.1270 ЦК України, строку подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті чоловіка [PERSON], матеріали справи не містять. Крім того, суд зазначає, що позивачка посилається на довідку щодо знаходження на лікарняному за період 205 року, а в суд звертається із позовом лише у лютому 2017 року. Згідно зі\~ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~ст.1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Відповідно до роз'яснень, викладених в п.24 Пленум Верховного Суду України вбачається, що вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Ураховуючи викладене, правила ч.3\~ст.1272 ЦК України\~можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Згідно до роз'яснень, які надані у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2014 №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», судом не можуть бути визнані поважними такі мотиви пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Проте поважними причинами пропуску строку можуть визнаватися, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов'язані з тривалими відрядженнями, у тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України тощо. Отже, з аналізу вищезазначених норм вбачається, що поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Обов'язком спадкоємця є доведення поважності пропуску строку для прийняття спадщини перед судом, а саме з моменту її відкриття до моменту звернення до нотаріуса з відповідною заявою. Отже, позивачкою було пропущено строк для прийняття спадщини без поважних причин, які могли б бути пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для звернення її до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті її чоловіка [PERSON], померлого 08.09.2014 року, а тому правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Зазначена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 26 вересня 2012 року, справа №6-85цс12, а також від 4 листопада 2015 року, справа №6-1486цс15, які відповідно до положень\~ст.360-7 ЦПК України\~є обов'язковими для всіх судів України при вирішенні спорів у подібних правовідносинах.

Outcome: dismissed