Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про те, що 08.10.2011 року вона одружилася із [PERSON] Під час шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO], який проживає з нею, але проти участі батька у вихованні їх сина вона не заперечує. Спільно нажитого майна немає, а особисті речі розподілу не підлягають, тому у неї претензій до відповідача майнового характеру немає. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сімю. Відповідач нехтує сімейними цінностями, з його ініціативи між ними постійно виникають сварки, які спричиняють їй страждання. Відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають у неї та у сімї, він не здатен підтримувати нормальну моральну атмосферу в сімї, піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Причиною розірвання шлюбу є те, що однією сімєю вони не проживають, відповідач живе виключно своїми інтересами, сімя його фактично не цікавить, спільне господарство не ведеться, також у них різні погляди на життя і несумісність характерів привели до того, що сімя фактично розпалася і поновлювати відносини немає сенсу, тому вона змушена звернутися до суду з цим позовом. Просить суд винести рішення, яким розірвати шлюб між нею [PERSON], [INFO], та відповідачем [PERSON], [INFO], зареєстрованого у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Умані Уманського міськрайонного управління юстиції Черкаської області, актовий запис № 550 від 08.10.2008 року. Стягнути із [PERSON], [INFO] на користь [PERSON], [INFO], судовий збір в розмірі 551 гривня 20 копійок. Стягнути із [PERSON], [INFO] на користь [PERSON], [INFO], витрати за правову допомогу в розмірі 500 гривень. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, на адресу суду подала письмову заяву, у якій просить суд справу слухати у її відсутність, позовні вимоги підтримує, наполягає на розірванні шлюбу. У разі неявки в судове засідання відповідача по справі, не заперечує проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом вручення рекомендованого повідомлення (вх. № 5031 від 09.03.2017р.), про причини своєї неявки суд не повідомляв. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08 жовтня 2011 року (свідоцтво про шлюб серії 1-СР № 078000 від 08.10.2011 року). У шлюбі, 29 квітня 2013 року у них народився син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-СР № 168981, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Умані Уманського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області (а.с. 5). Згідно цього свідоцтва батьками [PERSON] є: батьком [PERSON], матірю [PERSON], актовий запис № 303. Шлюбні відносини сторони не підтримують і\~\~\~відновлювати\~\~їх\~\~наміру не мають. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2\~ст. 104 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до\~ст. 109 СК України\~шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу одна з основних його засад. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сімю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. \~Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. \~За приписами ч. 1\~ст. 110 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу, потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористався\~\~таким правом та звернувся\~\~до суду з відповідним позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачем. Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Приймаючи до уваги відсутність згоди позивача на примирення, суд вважає, що причини, що спонукають його наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення , внаслідок чого\~\~позов підлягає задоволенню.\~\~ Питання про зміну прізвища сторонами не ставилось. Згідно ч. 2\~ст. 114 СК України\~у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь судові витрати, а саме сплачений нею при зверненні до суду судовий збір, а також витрати, повязані з отриманням правової допомоги. На думку суду вказана вимога підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 79 ЦПК України\~передбачено, що до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу. У відповідності до частин 1 та 2 ст. 84 ЦПК України\~витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Згідно ст. 56 ЦПК України\~правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги. Особа, яка має право на надання правової допомоги, допускається ухвалою суду за заявою особи, яка бере участь у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VІ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 42, 56 ЦПК України). Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України від 20 грудня 2011 року № 4191-VІ «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах». Згідно ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах»\~передбачено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» установлено у 2016 році мінімальну заробітну плату: у місячному розмірі становить 1378 грн. 00 коп., у погодинному розмірі - 08 грн. 29 коп. У п.48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 р. № 10 роз'яснено, що витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). З вищенаведених норм законів вбачається, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у погодинному розмірі не може перевищувати 551 грн. 20 коп. (1378 грн. х 40%) та бути нижчим 8 грн. 29 коп. Як вбачається з матеріалів справи позивач понесла витрати на правову допомогу в розмірі 500 (триста) грн. (а.с. 7) і в позовних вимогах просить суд стягнути з відповідача на її користь понесені нею витрати на правову допомогу в розмірі 500 грн. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума витрат на правову допомогу, підтверджених документально з врахування того, що суд не має права виходити за межі позовних вимог. Отже, з відповідача на користь позивача мають бути стягнуті судові витрати, пов'язані з розглядом справи, які документально підтверджені (а.с.1, а.с. 7), тобто судовий збір в розмірі 551,20 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 500,00 грн.. Відповідно\~\~до ст.ст.\~\~104,\~105,\~109,\~110,\~112,\~114,\~113 СК України,

Outcome: approved