Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів та вказала, що з відповідачем перебувала у шлюбі, який 27 вересня 2016 року розірвано рішенням Кремінського районного суду Луганської області та мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. Відповідач з сімєю не проживає, офіційно працює, самостійно грошової допомоги на утримання неповнолітнього сина не надає, а тому позивач просить стягнути аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1 / 4 частини всіх видів заробітку відповідача щомісячно до його повноліття, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач в підготовчому засіданні позов підтримала в повному обсязі. Відповідач в підготовче засідання не зявився, про час та місце розгляду провадження повідомлявся належним чином, надав заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України крім прав та обовязків, визначених у\~статті 43\~цього Кодексу позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Ч.ч. 3,4 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому\~статтями 206,\~207\~цього Кодексу. Згідно ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За наявності визнання позову відповідачем суд вважає за можливе розглянути справу в підготовчому судовому засіданні та постановити рішення. Суд, вислухавши позивача та дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. Як встановлено в судовому засіданні, сторони перебували в шлюбі з 05 серпня 2011 року, який розірвано 27 вересня 2016 року рішенням Кремінського районного суду Луганської області справа № 414/1635/16-ц провадження № 2/414/542/2016 (а.с. 5). Відповідач є батьком [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України \~За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Зі змісту ст. 183 СК України вбачається, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.. \~ Суд приймає до уваги правову позицію, яка викладена в п. 17 Постанови від 15.05.2006 N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», згідно якої за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК ( 2947-14 ) аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Беручи до уваги, що відповідач самостійно допомоги на утримання дитини позивачу не надає, вона перебуває на утриманні [PERSON], відповідач погодився сплачувати аліменти у розмірі 1 / 4 частини всіх видів заробітку, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі та про необхідність стягнення аліментів в вищевказаному розмірі до повноліття дитини. Відповідно до ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення про стягнення аліментів у межах сплати платежу за один місяць. Судові витрати у розмірі 704,80 грн. відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved