Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу із [PERSON] та про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в обґрунтування якої зазначила, що вони за обоюдною згодою з відповідачем припинили спільне проживання, так як подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них. Від шлюбу мають дитину - доньку: [PERSON], [INFO], місцем постійного проживання якої є місце проживання матері [PERSON]. Не має майнового спору. Враховуючи що збереження сімї не є можливим, подружні стосунки припинені за обоюдною згодою, просить суд розірвати шлюб, зареєстрований між нею та [PERSON] 15.03.2008 року Дніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 100. Враховуючи те, що [PERSON] не надає матеріальної допомоги на утримання дитини: [PERSON], [INFO], просить стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до її повноліття. Позивачка в судове засідання подала заяву в якій просить провести розгляд справи за її відсутності, на підставі поданих нею доказів, підтримала позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач до судового засідання подав заяву про визнання позовних вимог. у повному обсязі, просить провести розгляд у його відсутності. На підставі ч. 2 ст. 158 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі письмових заяв сторін, та наявних доказів у матеріалах справи. Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, суд приходить до наступного: Як встановлено у судовому засіданні, сторони зареєстрували шлюб 15.03.2008 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Дніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 100 (а.с.5). Від шлюбу мають дитину: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Дніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 643 (а.с. 4). Як встановлено, сторони припинили подружні стосунки та спільне проживання, не ведуть спільного господарства, не можуть дійти до згоди стосовно розподілу обовязків. Самі найважливіші питання не можуть вирішувати безконфліктно. Втратили один до одного почуття кохання та поваги. Майнового спору сторони не мають. Оскільки позивачка [PERSON] наполягає на розірванні шлюбу, вказує, що подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам, та відповідач визнав позовні вимоги у повному обсязі, про що сторони надали письмові заяви, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, інтересам їх дітей, що має істотне значення, що є згідно до вимог ч. 2 ст. 112 СК України підставою для розірвання шлюбу. Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. П. 2 ч. 2 ст. 182 СК України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Тому, враховуючи зазначене, суд вважає можливими задовольнити позовні вимоги позивачки [PERSON], стягнувши аліменти на утримання дитини: [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до її повноліття. З увагою на матеріальне становище сторін, суд вважає, що позов в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини підлягає задоволенню. Оскільки, при подачі позовної заяви в частині стягнення аліментів на утримання аліментів позивача було звільнено від сплати судових витрат у вигляді судового збору, то суд вважає, що ці кошти необхідно стягнути з відповідача на користь держави. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України на користь позивача з відповідача підлягають стягненню судові витрати по справі понесені за сплату судового збору при подачі позову в частині розірвання шлюбу до суду в розмірі 640 гривень 00 копійок. На підставі вищезазначеного, з врахуванням встановлених обставин у судовому засіданні, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, і

Outcome: approved