Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Як доказ заявлених вимог вказує, що з відповідачем по справі перебувала у шлюбі з 01.10.2004 року, який рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 16.03.2018 року розірвано. Від шлюбу народилося троє дітей: син [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], і їх батьком у свідоцтвах про народження записаний відповідач [PERSON], який у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Тому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/2 частки всіх видів його доходів щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась. До суду подано заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Щодо постановлення заочного рішення не заперечила. Будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, заяви про розгляд справи без його участі чи заперечення на позов до суду не надходило, причини неявки суду невідомі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв'язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до положень ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 01.10.2004 року, який рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 16.03.2018 року розірвано (а.с.6,13). Від шлюбу народилося троє дітей: син [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], і їх батьком у свідоцтвах про народження записаний відповідач [PERSON] (а.с.10-12), який не приймає участі в їх утриманні, хоча зобов'язаний це робити відповідно до вимог ст. 180 СК України. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. В силу ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як вбачається з довідки про доходи № ША000000011 від 19.02.2018 року [PERSON] працювала на посаді сортувальника матеріалів та виробів з деревини у ПП [PERSON] і її заробітна плата за період з серпня 2017 року по січень 2018 року становила 21724 грн. 17 коп. (а.с.14). Згідно довідки № 54 від 13.03.2018 року [PERSON] перебуває на обліку як безробітна в Ківерцівському РЦЗ з 21.02.2018 року (а.с.15). Відповідно до довідки № 615 від 16.03.2018 року [PERSON] перебуває на обліку в Ківерцівському УСЗН та отримує одноразову грошову допомогу при народженні однієї дитини, розмір якої за період з вересня 2017 року по лютий 2018 року становить 8405,82 грн. Разом з тим, суд встановлено, що син [PERSON] навчається у 2 класі загальноосвітньої школи І ступеня с. Хопнів Ківерцівського району Волинської області, син [PERSON] навчається у 6 класі загальноосвітньої школи І-ІІІ ст. с. Тростянець Ківерцівського району Волинської області, син [PERSON] відвідує Тростянецький дошкільний навчальний заклад (а.с.17, 18, 20). Згідно консультативного висновку спеціаліста від 16.03.2018 року [PERSON] хворіє на косоокість та потребує стаціонарного та амбулаторного лікування (а.с.19). Беручи до уваги викладене, враховуючи матеріальний стан позивача, потреби дітей, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/2 частки всіх видів його доходів щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення старшою дитиною повноліття. В силу ч. 6 ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача [PERSON] в доход держави для зарахування до спеціального фонду державного бюджету України підлягає судовий збір в сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved