Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, яким просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON], зареєстрований 05 грудня 2015 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис № 1129. В обґрунтування позову зазначила, що 05 грудня 2015 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис за № 1129, від фактичних шлюбних відносин мають малолітню дитину сина [PERSON], [INFO], батьком якого у свідоцтві про народження записаний відповідач [PERSON] Крім того, зазначила, що на початку літа 2016 року сімейні відносини з відповідачем стали погіршуватися, почуття любові та поваги один до одного втрачені, що призвело до припинення сумісного проживання та ведення спільного господарства. Вважає, що подальше збереження шлюбу неможливе та суперечить їх інтересам та інтересах їхнього сина. В судове засідання позивач не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву за вх. № 2261 від 03.02.2017 року про розгляд справи без її участі, позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримала в повному обсязі, просила строк на примирення не надавати. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву за вх. № 2228 від 02.02.2017 року про розгляд справи без його участі, позовні вимоги про розірвання шлюбу визнав в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Враховуючи подані сторонами заяви, перевіривши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, зясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернулася позивач, та надавши їм правову оцінку, суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, ґрунтуються на вимогах закону, який регулює сімейні правовідносини та підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що сторони зареєстрували шлюб 05 грудня 2015 року у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис № 1129, та 05 грудня 2015 року видано свідоцтво про шлюб серії І-ОЛ № 092137, шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, намірів відновлювати їх не мають. Від фактичних шлюбних відносин сторони мають малолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. За вказаних вище обставин та підстав позову, зазначених позивачем причин для розірвання шлюбу, серед яких позивач зазначила втрату почуття любові та поваги один до одного, у звязку з чим, сумісне проживання було припинено, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя, збереження шлюбу сторін суперечить інтересам подружжя. Відповідно до ч.2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За викладених обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, припинення сторонами шлюбно-сімейних відносин, дійсні причини предявлення позову про розірвання шлюбу, волевиявлення як позивача, так і відповідача припинити шлюбні відносини, враховуючи також ту обставину, що рішення позивача про розірвання шлюбу та предявлення з цього приводу позову до суду прийнято з усвідомленням нею його наслідків, виходячи при цьому також з відсутності у взаєминах сторін морально-правової основи шлюбу, до якої належать почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги, взаєморозуміння, підтримки та піклування, суд дійшов висновку про те, що шлюб між сторонами носить суто формальний характер, подальше спільне життя і збереження шлюбу та шлюбно-сімейних відносин суперечить інтересам подружжя, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті права сторін, а також права їх малолітньої дитини, в звязку з чим позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved