Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом (в уточнений редакції, що надійшла до суду 27.10.2020р. та прийнята судом 09.03.2021р.) до [PERSON] про припинення права спільної часткової власності на нерухоме майно, виділ частки майна в натурі. Свої позовні вимоги мотивує тим, що згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за законом від 29 липня 2019 року, зареєстрованого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Сопільняк А.О. №2365, позивачу на праві спільної часткової власності належить ј частки земельної ділянки, площа якої в цілому 1,1916 га, а саме: рілля 1,1916 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 7110136400:04:001:0694, розташованої за адресою: Черкаська область, м. Черкаси. Крім того, згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за законом від 29 липня 2019 року, зареєстрованого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Сопільняк А.О. №2366 позивачу на праві спільної часткової власності належить ј частки земельної ділянки, площа якої в цілому 1,1906 га, а саме: рілля 1,1906 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 7110136400:04:001:0530, розташованої за адресою: Черкаська область, м. Черкаси. Співвласником вказаних земельних ділянок є відповідач, якій на праві спільної часткової власності належить ѕ частки земельної ділянки, площа якої в цілому 1,1916 га, а саме: рілля 1,1916га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 7110136400:04:001:0694 та ѕ частки земельної ділянки, площа якої в цілому 1,1906 га, а саме: рілля 1,1906 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 7110136400:04:001:0530 які розташовані за адресою: Черкаська область, м. Черкаси. Вважає, що відповідач всупереч вимогам п.1 ч.1 ст.91 ЗК України не використовує за призначенням належні їй ѕ спірної земельної ділянки, не обробляє її. Належні ѕ частки спірної земельної ділянки знаходяться в занедбаному стані. На пропозиції позивача щодо прибирання вказаної земельної ділянки від сміття, з подальшою її обробкою та використання за призначенням відповідачка відмовляється та не допускає її до виконання відповідних робіт. Відповідач по справі добровільно не бажає розділити земельні ділянки та всіляко перешкоджає в нормальному користуванні та розпорядженні належними мені частками спільної часткової власності на вказані земельні ділянки. Ухвалою Придніпровського райсуду від 07.08.2019 р. по цивільній справі 711/7186/19 призначено судову земельно - технічну експертизу. Відповідно до висновків експерта №206/650/20-23 від 10.06.2020р. можливі варіанти розподілу земельної ділянки кадастровий номер 7110136400:04:001:0530, розташованої в м. Черкаси, Черкаської області між співвласниками, запропоновані в дослідницькій частині висновку та зображені схематично у графічних Додатках №1, №2, №3 до висновку експерта. Також можливі варіанти розподілу земельної ділянки кадастровий номер 7110136400:04:001:0694, в м. Черкаси, Черкаської області між співвласниками, запропоновані в дослідницькій частині висновку та зображені у графічних додатках №4 та №5 до висновку експерта. Позивач вважає за доцільне претендувати на варіант №2 розподілу земельної ділянки кадастровий номер 7110136400:04:001:0530, розташованої в м. Черкаси Черкаської області та варіант № 1 кадастровий номер 7110136400:04:001:0694, в м. Черкаси Черкаської області. Обгрунтовує свою позиція щодо розподілу спірних земельних ділянок за варіантами відповідно №2 та №1 таким чином: ідеальні частки співвласників складають - земельна ділянка кадастровий номер 7110136400:04:001:0530 ѕ частки, площею 8929 кв.м, які належать відповідачу [PERSON] та ј частки, площею 2977 кв.м, які належать позивачу [PERSON] ; земельна ділянка кадастровий номер 7110136400:04:001:0694 ѕ частки, площею 8929 кв.м, які належать відповідачу [PERSON] та ј частки, площею 2977 кв.м, які належать позивачу [PERSON] . Частки позивача у сумісній власності на спірні земельні ділянки значно менші від часток відповідача. Розташування виділених їй земельних ділянок відповідно до варіантів 2 та 1 висновку експерта є найбільш ефективним способом захисту прав кожного із співвласників, що враховує їхні інтереси і не порушує будь-чиї права. Вважає, що виділені позивачу експертом відповідно до варіантів 2 та 1 вказаних висновків земельні ділянки межують з дорогою, відповідно від точки 1 до точки 7 та від точки 1 до точки 8, що надає можливість підвозити добрива, воду для поливу, сільгоспінвентар для їх обробки, вивозити сміття після прибирання земельних ділянок. Виділені відповідачу експертом відповідно до варіантів 2 та 1 вказаних висновків земельні ділянки межують з дорогою, відповідно від точки 7 до точки 5,від точки 2 до точки 3 та від точки 8 до точки 7, від точки 7 до точки 6, від точки 6 до точки 5, від точки 5 до точки 4, що надає можливість підвозити добрива, воду для поливу, сільгоспінвентар для їх обробки, вивозити сміття після прибирання земельних ділянок. Крім того, земельна ділянка кадастровий номер 7110136400:04:001:0694 відповідачем фактично не використовується, в межах токи 6-5,5-4,4-3 фактично створене сміттєзвалище побутових відходів, яке відповідач не має наміру прибирати та вивозити сміття за територію земельної ділянки. Таким чином, позивач просить суд, - припинити спільну часткову власність на земельну ділянку, площа якої в цілому 1,1916 га, а саме: рілля 1,1916 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 7110136400:04:001:0694 та на земельну ділянку, площа якої в цілому 1,1906 га, а саме: рілля 1,1906 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 7110136400:04:001:0530, розташованих за адресою : [ADDRESS] ; провести розподіл земельної ділянки, кадастровий номер 7110136400:04:001:0694 виділивши позивачу [PERSON] в натурі ј частину, площею 0, 2977 га згідно з варіантом №1 висновків експерта №206/650/20-23 від 10.06.2020 р, розташованої в межах: Від т.1 до т.2 - 86. 51 м; Від т.2 до т.9- 34.61 м; Від т.9 до т.8 - 85.88 м; Від т.8 до т.1 - 34.54 м; виділити відповідачу [PERSON] в натурі 3/4 частини, площею 0, 8937 га згідно з варіантом №1 висновків експерта №206/650/20-23 від 10.06.2020 р, розташованої в межах: Від т.2 до т.3 - 94. 33 м; Від т.3 до т.4- 52.28 м; Від т.4 до т.5 - 33.16 м; Від т.5 до т.6 - 17.29 м; Від т.6 до т.7 - 148. 11 м; Від т.7 до т.8- 34.90 м; Від т.8 до т.9 - 85.88 м; Від т.9 до т.2 - 34.61 м; провести розподіл земельної ділянки, кадастровий номер 7110136400:04:001:0530, виділивши позивачу [PERSON] в натурі ј частину, площею 0, 2977 га згідно з варіантом №2 висновків експерта №206/650/20-23 від 10.06.2020 р, розташованої в межах: Від т.1 до т.2 - 57. 52 м; Від т.2 до т.8- 51.00 м; Від т.8 до т.7 - 58.32 м; Від т.7 до т.1 - 51.84 м; виділити відповідачу [PERSON] в натурі 3/4 частини, площею 0, 8929 га згідно з варіантом №2 висновків експерта №206/650/20-23 від 10.06.2020 р, розташованої в межах: Від т.2 до т.3 - 60. 42 м; Від т.3 до т.4- 100.87 м; Від т.4 до т.5 - 117.29 м; Від т.5 до т.6 - 42.61 м; Від т.6 до т.7 - 6. 43 м; Від т.7 до т.8- 58.32 м; Від т.8 до т.2 - 51.00 м; стягнути з відповідача судові витрати. Ухвалою суду від 23.09.2019р. прийнято, відкрито провадження по справі та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. Крім того, 22.11.2019р. відповідачем [PERSON] подано зустрічну позовну заяву до [PERSON] про припинення права спільної часткової власності та виділ в натурі частки нерухомого майна зі спільної часткової власності. Свої позовні вимоги мотивує тим, що сторони по справі спільно володіють об`єктом нерухомого майна на праві спільної часткової власності. Так, [PERSON] на праві спільної часткової власності належить ѕ частки земельної ділянки, площа якої в цілому 1,1916 га, а саме: рілля 1,1916га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 7110136400:04:001:0694 та ѕ частки земельної ділянки, площа якої в цілому 1,1906 га, а саме: рілля 1,1906 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 7110136400:04:001:0530 які розташовані за адресою: Черкаська область, м. Черкаси. Відповідно, [PERSON] на праві спільної часткової власності належить ј частки земельної ділянки, площа якої в цілому 1,1916 га, а саме: рілля 1,1916 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 7110136400:04:001:0694, розташованої за адресою: Черкаська область, м. Черкаси та на праві спільної часткової власності належить ј частки земельної ділянки, площа якої в цілому 1,1906 га, а саме: рілля 1,1906 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 7110136400:04:001:0530, розташованої за адресою: Черкаська область, м. Черкаси. [PERSON] має намір реалізувати своє право на виділ в натурі належні їй частки у праві власності на дві земельні ділянки. Процес виділу в натурі частки об`єкта нерухомого майна передбачає припинення права спільної часткової власності та перехід у особисту приватну власність на окремий об`єкт нерухомого майна. Між сторонами виник спір щодо порядку виділу в натурі їх часток у праві власності на належні їм земельні ділянки, а тому просить суд, - припинити право спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON] на земельні ділянки; розділити земельні ділянки та виділити в натурі, як окремий об`єкт нерухомого майна на належні їм частки у праві власності на земельні ділянки; визнати за сторонами право власності на належні їм частки земельних ділянок. Крім того, просила стягнути з [PERSON] на свою користь судові витрати. Ухвалою суду від 10.01.2020р. прийнято до розгляду зустрічну позовну заяву та об`єднано в одне провадження із первісним позовом. Ухвалами суду від 10.01.2020р. закрито підготовче провадження та призначено до розгляду по суті, а також призначено судову земельно-технічну експертизу, враховуючи подані сторонами клопотання та зупинено провадження по справі. Ухвалою суду від 15.06.2020р. поновлене провадження по справі. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, будучи належним чином повідомлена про час, дату та місце розгляду справи. Про поважність причин неявки не повідомила. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] адвокат Деревянко В.Т. позовні вимоги в редакції від 27.10.2020р. підтримав повністю та просив задовольнити. Крім того, зазначив, що слід із [PERSON] на користь [PERSON] стягнути судові витрати: витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 4800грн. 00коп., судовий збір в розмірі 768грн. 40коп., що стосується витрат за проведення експертизи, то ці витрати слід стягнути, але квитанція про сплату таких витрат відсутня. Крім того, на його думку, зустрічний позов теж слід задовольнити, але за варіантами №2 та №1 висновку експертизи, як просить позивач [PERSON] . В судовому засіданні [PERSON] підтримала позовні вимоги зустрічного позову. Зазначила, що позовні вимоги [PERSON] у редакції від 27.10.2020р. щодо розподілу земельних ділянок, визнає повністю. Що стосується судових витрат, то їх не визнає і вважає, що кожен із сторін повинні сплатити судові витрати за себе. По зустрічному позову просить задовольнити їх за варіантами №2 (земельна ділянка 7110136400:04:001:0530) та № 1 (земельна ділянка 7110136400:04:001:0694) щодо себе. Крім того, зазначила, що судовий збір вона не сплачувала, оскільки є особою з інвалідністю 2 групи; витрати, понесені нею на правничу допомогу адвоката в розмірі 2750грн. не бажає стягувати з [PERSON] на свою користь; квитанцію по сплаті коштів за проведення експертизи нею до суду не подано. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків: встановлено, що згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за законом від 29 липня 2019 року, зареєстрованого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Сопільняк А.О. №2365, позивачу [PERSON] на праві спільної часткової власності належить ј частки земельної ділянки, площа якої в цілому 1,1916 га, а саме: рілля 1,1916 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 7110136400:04:001:0694, розташованої за адресою: Черкаська область, м. Черкаси. Крім того, згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за законом від 29 липня 2019 року, зареєстрованого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Сопільняк А.О. №2366 позивачу [PERSON] на праві спільної часткової власності належить ј частки земельної ділянки, площа якої в цілому 1,1906 га, а саме: рілля 1,1906 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 7110136400:04:001:0530, розташованої за адресою: Черкаська область, м. Черкаси. Також дані обставини підтверджуються витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 29.07.2019р. Співвласником вказаних земельних ділянок є відповідач [PERSON] , якій на праві спільної часткової власності належить ѕ частки земельної ділянки, площа якої в цілому 1,1916 га, а саме: рілля 1,1916га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 7110136400:04:001:0694 та ѕ частки земельної ділянки, площа якої в цілому 1,1906 га, а саме: рілля 1,1906 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 7110136400:04:001:0530 які розташовані за адресою: Черкаська область, м. Черкаси. Дані обставини підтверджуються свідоцтвом про право на спадщину за законом, посвідченим державним нотаріусом Другої Черкаської державної нотаріальної контори Сопільняк А.О. (реєстр №1-4897), Державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЯЕ №618933 від 26.11.2007р., свідоцтвами про право на спадщину за законом, виданими приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Сопільняк А.О. 25.11.2019р. (реєстр №3263, 3264), а також витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 25.11.2015р. Як визначено ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Цивільне процесуальне законодавство закріплює положення щодо того, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. При цьому жодні докази для суду не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч.ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК). Як визначено статтею 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У ч. 2 ст. 16 ЦК України визначені способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом. До них належать: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дії чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ч.1 ст. 316 ЦК). Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна (ст. 317 ЦК). Відповідно до ч.ч.1-7 ст. 319 ЦК, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом (ч.ч.1,2 ст. 321 ЦК). Суб`єктами права приватної власності є фізичні та юридичні особи. Фізичні та юридичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати (ч.ч.1,2 ст. 325 ЦК). Як передбачено ст. 328 ЦК, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно (ст. 355 ЦК). Відповідно до ч.1 ст. 356 ЦК, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. За нормами ст. 358 ЦК, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов`язковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно. Як передбачено ч.ч.1-3 ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду (ст. 365 ЦК). Відповідно до ст. 183 ЦК України, подільною є річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення. Неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення. За п.19 постанови Пленуму ВСУ №7 від 16.04.2004р. «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», при пред`явленні вимог кожним з учасників спільної власності про встановлення порядку користування спільною земельною ділянкою суд може залишити в спільному користуванні лише ділянки, роздільне користування якими встановити неможливо. Виділ майна означає виокремлення певної частки майна із загальної маси спільного майна співвласників та збереження в частці, що залишилася, права спільної власності двох або більше осіб. Тобто режим спільної спільності щодо всього майна зберігається, крім окремої речі, що виділяється. Як зазначалось, за змістом ст. 364 ЦК, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Отже, при цьому припиняється право спільної часткової власності щодо виділеної особи. Обов`язковою умовою призначення грошової компенсації є лише згода співвласника, який заявив вимоги про виділ частки, і не передбачається обов`язковість згоди інших співвласників на такий виділ та не ставиться право співвласника на виділ у залежність від згоди інших співвласників і мотивів, з яких власник має намір реалізувати своє право на виділ. Відповідно до частини 1 статті 88 ЗК України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки (ч. 4 ст. 88 ЗК України). Право користування земельною ділянкою визначається відповідно до часток кожного з власників нерухомого майна, розташованого на цій земельній ділянці, якщо інше не було встановлено домовленістю між ними. Встановлюючи порядок користування земельною ділянкою, суд лише визначає умови, на яких співвласники її використовуватимуть з метою забезпечення ефективної реалізації ними своїх прав щодо користування майном. За результатами виконання ухвали суду від 07.08.2019р. про призначення експертизи, 11.06.2020р. до суду надійшов висновок судової земельно-технічної експертизи №206/650/20-23 від 10.06.2020р., складений експертом Київського НДІСЕ Черкаське відділення Шишкіним О.В., яким визначені можливі варіанти розподілу земельних ділянок між співвласниками, які запропоновані в дослідницькій частині висновку та зображені схематично у графічних додатках №1, №2, №3 до висновку експерта. Таким чином, за результатами розгляду справи, враховуючи позицію учасників справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] підлягають до задоволення. Так, визначення розподілу часток земельних ділянок сторін за варіантами №2 (земельна ділянка 7110136400:04:001:0530, за [PERSON] - 0,8929га, за [PERSON] - 0,2977га) та № 1 (земельна ділянка 7110136400:04:001:0694, за [PERSON] - 0,8937га, за [PERSON] - 0,2979га ) є доцільним та таким, що відповідає їхнім майновим інтересам. Так, встановлено, що сторони не змогли самостійно реалізувати свого права на виділ в натурі нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності в позасудовому порядку, а тому їхні права та інтереси підлягають захисту за обраними ними способами захисту. Зменшення розміру часток позивача та відповідача не відбулось, висновок експерта є належним та допустимим доказом і не оспорюється сторонами по справі. Крім того, слід припинити право спільної часткової власності співвласників на вказані земельні ділянки. Також при вирішенні спору, судом враховуються розміри часток співвласників у праві власності на нерухоме майно, конфігурація земельних ділянок; можливість та ефективність користування земельними ділянками за їх цільовим призначенням. Крім того, суд вважає, що припинення права на частку у спільному майні не завдасть шкоди інтересам всіх співвласників. Додаток №4 (варіант №1) та додаток №2 (варіант №2) щодо розподілу земельних ділянок до висновку судової земельно-технічної експертизи №206/650/20-23 від 10.06.2020р. слід вважати невід`ємною частиною цього судового рішення. Що стосується розподілу судових витрат, то суд приходить до наступного: відповідно до ст.141 ЦПК України, необхідно повернути на користь [PERSON] за рахунок коштів Державного бюджету України суму судового збору 768грн. 40коп., сплаченого при подачі позову (квитанція від 29.08.2019р.), оскільки відповідач [PERSON] звільнена від сплати судового збору, відповідно до ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» (надана довідка до акту МСЕК серія 6 ЧК № 003048 від 20.01.2009р., є особою з інвалідністю 2 групи безтерміново). Крім того, слід стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] витрати на правничу допомогу адвоката у сумі 4800грн. 00коп., що підтверджується орієнтовним розрахунком судових витрат, що наведений позивачем [PERSON] у позовній заяві, ордером адвоката Деревянка В.Т. серія СА №1000497 від 29.08.2019р., угодою про надання юридичних послуг від 29.08.2019р., якою визначено розмір гонорару, і який становить 4800грн. та порядок розрахунків, квитанцією від 29.08.2019р., за якою адвокатом Деревянко В.Т. отримано на виконання угоди суму 4800грн. При цьому, незважаючи на заперечення відповідача [PERSON] проти стягнення з неї на користь [PERSON] судових витрат - витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги адвокатом Деревянко В.Т., суд вважає їх необґрунтованими. Зокрема, нею не зазначені обставини, які б давали підстави для відмови або зменшення розміру понесених позивачем [PERSON] судових витрат, враховуючи норми ст. 137 та ст. 141 ЦПК України. Також судом взято до уваги твердження відповідача [PERSON] , яка зазначила, що вона не має наміру стягувати із позивача [PERSON] на свою користь витрати, понесені нею на правничу допомогу адвоката. Що стосується стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] та з [PERSON] на користь [PERSON] витрат, понесених на проведення експертизи, то в цій частині не підлягають до задоволення вимоги, оскільки сторони не надати до суду підтверджуючих документів, які свідчать про понесені ними такі витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved