Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона є спадкоємцем за заповітом після смерті дідуся [PERSON], який помер [INFO]. До складу спадкового майна після померлого входить житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по [ADDRESS]. 03 травня 2017 року державним нотаріусом Тернопільської районної державної нотаріальної контори винесено постанову про відмову позивачу [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті дідуся з тих підстав, що відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок на ім'я померлого, а також не проведена державна реєстрація права власності на житловий будинок. Тому позивач просить визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по [ADDRESS] в прядку спадкування за заповітом після смерті дідуся [PERSON], який помер [INFO]. Позивач [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Щодо задоволення позову не заперечує. Позовні вимоги визнає в повному обсязі. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 24 травня 1986 року, виданого Тернопільським районним відділом ЗАГС Тернопільської області, батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON]. Прізвище матері позивача [PERSON] до укладення шлюбу із [PERSON] звучало як «[PERSON]», про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 04 лютого 1984 року, видане Тернопільським районним відділом ЗАГС Тернопільської області. Батьком [PERSON] є [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 30 жовтня 1961 року. Як вбачається із Витягу з державного реєстр актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, наданого 01 лютого 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, після реєстрації шлюбу із [PERSON] [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]». Отже, позивач [PERSON] є онучкою [PERSON] по материній лінії. Згідно заповіту, посвідченого 02 липня 1999 року секретарем виконавчого комітету Мар'янівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, [PERSON] належний йому на праві власності житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS], заповів [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від [INFO], виданого Великоберезовицькою селищною радою Тернопільського району Тернопільської області, [INFO] [PERSON] помер. З Інформаційної довідки про технічний стан нерухомого майна №254 від 15 березня 2017 року, наданої Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації, слідує, що станом на 14 березня 2017 року по обліку бюро будинковолодіння [ADDRESS] рахується за: [PERSON]. Державна реєстрація права власності житлового будинку [ADDRESS] в бюро не була проведена. Як вбачається із довідки №5109 від 01 серпня 2017 року, виданої виконавчим комітетом Великоберезовицької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області, за [PERSON] в селищі Велика Березовиця Тернопільського району Тернопільської області рахується житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS]. Станом на 01 липня 1990 року - колгоспний двір. Голова двору - [PERSON], помер [INFO]. Членів колгоспного двору не було. Відповідно до роз'яснень, наданих у пункті 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» № 20 від 22.12.1995 року до правовідносин, що виникли раніше 15 квітня 1991 року, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Згідно ч.1 ст.120 ЦК УРСР (1963 року), чинного на час існування колгоспних дворів, майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності. В силу ч.2 ст.123 ЦК УРСР (1963 року), розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. 03 травня 2017 року державним нотаріусом Тернопільської районної державної нотаріальної контори винесено постанову за вих. №1075/02-14 про відмову [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті дідуся [PERSON] з тих підстав, що відсутній правовстановлюючий документ житловий будинок на ім'я померлого, а також не проведена державна реєстрація права власності на житловий будинок. Згідно технічного паспорта на житловий будинок [ADDRESS], виготовленого Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації за станом на 14 березня 2017 року, до складу житлового будинку з господарськими спорудами і будівлями входять: житловий будинок (А) площею 116,6 кв.м з цокольним поверхом та сходами, літня кухня (Б) площею 19,9 кв.м з підвалом та входом в підвал, хлів (В) площею 28,7 кв.м, септик (С) площею 4,0 кв.м. В судовому засіданні встановлено, що дочка спадкодавця [PERSON] - [PERSON] 05 червня 2012 року подала до Тернопільської районної державної нотаріальної контори письмову заяву про відмову від прийняття спадщини після померлого батька [PERSON]. Згідно ст.392 ЦК України власник може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Аналізуючи вище наведені обставини, з огляду на той факт, що житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по [ADDRESS] являється колгоспним двором, тому суд вважає, що позов слід задоволити, визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по [ADDRESS], а саме на: житловий будинок (А) площею 116,6 кв.м з цокольним поверхом та сходами, літню кухню (Б) площею 19,9 кв.м з підвалом та входом в підвал, хлів (В) площею 28,7 кв.м, септик (С) площею 4,0 кв.м, в прядку спадкування за заповітом після смерті дідуся [PERSON], який помер [INFO].

Outcome: approved