Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що їх з відповідачем сім'я фактично розпалася з причини несумісності характерів. Сторони сумісне господарство не ведуть, шлюбні відносини між ними припинені з вересня 2012 року, проживають окремо. Подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливо. Позивач у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала повністю. Наголосила, що відповідач весь час перебування у шлюбі зловживав спиртними напоями, що призвело до втрати у позивача до нього почуттів любові та взаємоповаги, розпаду сім'ї. Проти надання судом строку на примирення категорично заперечувала, вважала, що сім'я розпалася остаточно, подальше спільне життя сторін є неможливим. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав, вважав, що шлюб між сторонами можливо зберегти, просив суд строк на примирення. Також уточнив, що фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені з жовтня-листопада 2012 року. Пояснив, що дійсно зловживав спиртними напоями, родичи позивача втручалися в сумісне життя сторін, що призводило до скандалів у сім'ї, але, на даний час вилікувався від алкогольної залежності, влаштувався на роботу, має почуття любові до дружини, вважає можливим зберегти сім'ю. Разом з цим, пояснив, що всі його спроби за останні два місяці примиритися з дружиною - ні до чого не призвели. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Судовим розглядом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] 17.09.2011 року зареєстровано шлюб у Відділі державної реєстрації актів про шлюб Сімферопольського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим, актовий запис №1088 (а.с.4). Від шлюбу сторони дітей не мають. Судом також встановлено, що фактично шлюб між сторонами розпався, спільне господарство не ведеться, шлюбні відносини фактично припинені з листопада 2012 року, сторони проживають окремо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливо. Суд вважає недоцільним застосовувати заходи щодо примирення подружжя, відповідно до вимог ст. 111 СК України, оскільки позивач не має наміру зберегти шлюб, а його збереження буде суперечити моральним засадам суспільства, інтересам сторін. При цьому, суд враховує, що сторони тривалий час проживають окремо, спроби відповідача щодо примирення з позивачем та збереження шлюбу позитивних результатів не принесли. Більш того, позивач категорично заявила, що вважає неможливим їх подальше спільне проживання, оскільки остаточно втратила до відповідача почуття любові. За таких обставинах, суд вважає безперечно встановленим факт розпаду сім'ї між сторонами і фактичного припинення шлюбних відносин, у зв'язку з чим, на підставі ст. 112 СК України, вважає необхідним шлюб розірвати тому, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечить їх інтересам. Спору про поділ спільно нажитого майна сторін - не заявлено. У відповідності до положень ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені у справі судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 229 грн. 40 коп. На підставі викладеного, ст. ст. 55, 124 Конституції України, ст. ст. 104-105, 110-112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved