Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на дитину, в обґрунтування якого вказала, що з 05.03.2007 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, у якому народився син [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею за адресою: Донецька область, м.Мирноград, вул.Лиманська (Краснолиманська), б.55, та перебуває на її утриманні. Подружні стосунки з відповідачем не склалися, тому за рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 22.11.2016 року шлюб між нею та відповідачем розірвано. У даний час вона тимчасово не працює, отримує допомогу переміщеним особам в щомісячному розмірі 491 грн 11 коп, інших доходів не має. Відповідач здоровий, працездатний, інвалідом не являється, працює на ПрАТ «Донецький металургійний завод» механізатором, отримує заробітну плату у середньому 6000 грн на місяць, інших утриманців, окрім сина, немає. Проте, добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Тому, позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь у розмірі 1/4 частки його доходів на утримання сина [PERSON] до його повноліття щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Сторони до суду не зявилися, про час і місце розгляду справи сповіщені належним чином. Позивач [PERSON] письмово сповістила суд про розгляд справи у її відсутність та про те, що вона наполягає на позові. Відповідач [PERSON] також звернувся до суду з письмовою заявою про розгляд справи у його відсутність, про визнання позовних вимог, підтвердивши, що він дійсно працює у ПрАТ «Донецький металургійний завод» і отримує у середньому заробітну плату у розмірі 5000 грн. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 05 березня 2007 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано на підставі рішення Димитровського міського суду Донецької області від 22.11.2016 року, яке набрало законної сили 05.12.2016 року, та є батьками дитини [PERSON], [INFO], який здоровий, мешкає разом з позивачем. Зазначені факти встановлено на підставі свідоцтв про шлюб, про народження дитини, копії вказаного судового рішення про розірвання шлюбу, довідки комунального закладу «Мирноградський центр первинної медико-санітарної допомоги» про стан здоровя дитини, акту проживання дитини сторін з матірю, складеного координаційним комітетом органів самоорганізації населення м.Мирноград від 01.12.2016 року № 140 (а.с.10, 11, 12, 14, 17). Згідно письмовим поясненням відповідача [PERSON] останній працює у ПрАТ «Донецький металургійний завод» та отримує стабільні заробітки. Згідно довідки Мирноградського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 29.11.2016 року аліментних стягнень з доходу відповідача [PERSON] у примусовому порядку не провадиться (а.с.16). Позивач [PERSON] не працює, знаходиться на обліку в управлінні соціального захисту населення Мирноградської міської ради та отримує допомогу переміщеним особам на проживання, розмір якої у січні 2017 року склав 884 грн, що підтверджується довідками УСЗН про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, від 06.11.2014 року № 14551000419 та про розмір отримуваної допомоги від 11.07.2017 (а.с.6). Відповідно за ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Одним із засобів виконання батьками зобовязань по утриманню дітей є виплата аліментів, стягнутих за рішенням суду. Враховуючи вищевикладене, а саме те, що відповідач є батьком дитини [PERSON], [INFO], який знаходиться на утриманні позивача, інших осіб, які б перебували на його утриманні, судом не встановлено, отримує дохід у вигляді заробітної плати, яка становить близько 5000 грн на місяць, суд вважає, що він, як зобовязальна особа, може надавати матеріальну допомогу позивачці на утримання свого сина у розмірі 1/4 частки свого доходу до досягнення дитиною повноліття. Крім цього, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 551 грн 20 коп., враховуючи дату звернення позивача до суду (09.12.2016 року), так як позивач на підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від вказаних витрат при подачі даного позову до суду. На підставі ст.ст. ст.ст.180-183 Сімейного Кодексу України, ст. ст.10, 11, 57, 209, 212, 215 ЦПК України, суд

Outcome: approved