overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 12.09.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис №521, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, виникли непорозуміння, оскільки у кожного свій погляд на сімейне життя та ведення спільного господарства. Шлюбні стосунки та ведення спільного господарства припинено і позивач не має наміру їх поновлювати. Він переконаний, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечить їх інтересам. Від шлюбу з відповідачем неповнолітніх дітей не мають У судовому засіданні позивач позов підтримав та наполягав на його задоволенні. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Частиною 1 ст.61 ЦПК України передбачено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Статтею ст.56 СК України передбачено право дружини та чоловіка на особисту свободу, у тому числі й на припинення шлюбу. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. За змістом ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 12.09.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис №521, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії І-ЖД №196233 від 12.09.2013 року. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства, мешкають за різними адресами, тому на даний час шлюб між ними носить виключно формальний характер. Приймаючи до уваги, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, їх особисті та майнові права після розірвання шлюбу не будуть порушені, а також, відповідач позов визнав, не заперечував щодо його задоволення, суд дійшов до висновку, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсному волевиявленню сторін і шлюб може бути розірваний. Вирішуючи питання про судові витрати, суд керується правилами ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 12.11.2006 року Ларжанської сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, актовий запис№10, мотивуючи тим, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між сторонами, сторони мають різні характери, погляди на життя та шлюбні обовязки, між сторонами припинені шлюбні відносини, сторони проживають окремо з березня 2017 року. Втрачені всі фізичні та духовні звязку між ними. Наміру поновити шлюбні відносини позивач не має, вважає примирення неможливим. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO], який проживає з матір′ю. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити, не заперечувала щодо заочного розгляду справи. Відповідач, будучи своєчасно та належним чином сповіщеним, у судове засідання не зявився, клопотання про відкладення розгляду справи або розгляд справи за його відсутності не надіслав. За письмової згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. В судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 12.11.2006 року, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії І-ЖД №042008, виданим 12.11.2006 року Ларжанської сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, актовий запис№10. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження серії 1-ЖД №092652, виданим Ларжанської сільською радою Ізмаїльського району Одеської області 24.05.2007 року, актовий запис№07. Статтею ст.56 СК України передбачено право дружини та чоловіка на особисту свободу, у тому числі й на припинення шлюбу. Відповідно до ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ч.3 ст.109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, їх особисті та майнові права після розірвання шлюбу не будуть порушені, суд дійшов до висновку, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсному волевиявленню сторін і шлюб може бути розірваний.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 12 грудня 1987 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Фрунзенського райвиконкому, актовий запис № 941. Позивач в обґрунтування своїх вимог за позовом зазначив, що вони знаходяться з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 12 грудня 1987 року. Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO], який є інвалідом 3-ї групи з дитинства. Причино розірвання шлюбу є те, що з 2009 року вони не проживають однією сім'єю. З зазначеного часу вони не ведуть спільний сімейний бюджет та спільне господарство, не підтримують шлюбно-сімейні відносини. У судове засідання позивач не з`явилася, повідомлялася про дату та час слухання справи своєчасно та належним чином, надала суду заяву, з якої вбачається, що вона просить розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище «[PERSON]». Відповідач у судове засідання не з'явився, повідомлений про дату та час розгляду справи своєчасно та належним чином, надав до суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, при цьому зазначив, що позовні вимоги визнає у повному обсязі. Враховуючи, що розгляд справи відбувся у відсутність позивача та відповідача, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову, з наступних підстав: Згідно ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 12 грудня 1987 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Фрунзенського райвиконкому, актовий запис № 941 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 12.12.1987 року). Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO], який є інвалідом 3-ї групи з дитинства. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і зберігання шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. У ході судового розгляду встановлено, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені з 2009 року тому, з того ж часу сторони не ведуть спільне господарство, у них відсутній єдиний сімейний бюджет. Позивач вважає, що збереження родини не є можливим, на примирення вона не згодна, оскільки вона втратила до відповідача почуття кохання та поваги. З заяви відповідача також вбачається, що він просить шлюб розірвати. Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємовідносини подружжя, вважає подальше сімейне життя подружжя і зберігання сім'ї неможливим. При таких обставинах, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 12 липня 2012 року у Староскалатській сільській раді Підволочиського району, посилаючись на те, що сімейні відносини не склались через протилежні погляди на життя та несумісність характерів, з вересня проживають окремо, дітей у шлюбі немає, майнові спори відсутні, а тому просить позов задовольнити. В судовому засідання позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, пояснила, що на даний час проживають окремо, на примирення категорично не згідна, просить шлюб розірвати, після розірвання шлюбу прізвище бажає змінити на дошлюбне. Відповідач [PERSON] в судовому засідання позовні вимоги визнав, проти розірвання шлюбу не заперечив. Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив такі факти: Згідно свідоцтва про шлюб серії 1-ИД № 088188, виданого Староскалатською сільською радою 12 липня 2012 року, [PERSON], [INFO], та [PERSON] (прізвище до одруження [PERSON]З.), [INFO], зареєстрували шлюб 12 липня 2012 року у Староскалатській сільській раді Підволочиського району Тернопільської області, про що зроблено відповідний актовий запис №.4 З пояснень сторін судом встановлено, що спільне сімейне життя у них не склалося, спільних дітей у шлюбі немає, проти надання терміну на примирення заперечують. За вказаних обставин судом встановлено, що дальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є таким, що суперечить їх інтересам, тому відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, шлюб підлягає до розірвання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 12 листопада 2004 року в Оріховецькій сільській раді Підволочиського району, посилаючись на те, що за час перебування у шлюбі у них народилося дочка [PERSON], [INFO]. Через неодноразові непорозуміння спільне сімейне життя у них не склалося, а тому просить позов задовольнити. В судовому засідання позивач підтримала позовні вимоги в повному обсязі, пояснила, що протягом останніх трьох місяців проживають окремо, проти надання терміну для примирення заперечує, просить шлюб розірвати, прізвище змінювати не бажає, дочка залишиться проживати з нею. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав, проти розірвання шлюбу не заперечив. Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив такі факти: Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER], виданого Оріховецькою сільською радою Підволочиського району Тернопільської області 12 листопада 2004 року, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], одружились 12 листопада 2004 року, про що зроблено відповідний актовий запис № 3. Під час перебування у шлюбі в сторін народилася дочка [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 11 липня 2005 року. З пояснень сторін судом встановлено, що спільне сімейне життя у них не склалося, проти надання терміну на примирення заперечують, після розірвання шлюбу дитина залишається проживати з матір'ю. За вказаних обставин судом встановлено, що дальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є таким, що суперечить їх інтересам, тому відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, шлюб підлягає до розірвання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 12 січня 2000 року, посилаючись на те, що під час перебування у шлюбі у них народилося двоє дітей, які на даний час є неповнолітніми. У зв'язку із зловживанням відповідачем алкоголем подружнє життя у них не склалось, протягом двох років проживають окремо, стосунків не підтримують, наміру продовжувати сімейне життя немає, а тому просить позов задовольнити, терміну на примирення не надавати. Після розірвання шлюбу шлюбне прізвище «[PERSON]» змінювати не бажає. В судове засідання позивач не з'явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, на примирення категорично не згідна, просить шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] в судове засіданні не з'явився, згідно поданої заяви позовні вимоги визнає, просить терміну на примирення не надавати, справу розглянути без його участі, шлюб розірвати. Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив такі факти: Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER], видного Новосілківською сільською радою Підволочиського району Тернопільської області, [PERSON], [INFO], та [PERSON] (прізвище до одруження [PERSON].), [INFO], одружились 12 січня 2000 року у Новосілківській сільській раді Підволочиського району Тернопільської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 1. Під час перебування у шлюбі в сторін народилися діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що стверджується їх свідоцтвами про народження. З письмових пояснень сторін судом встановлено, що спільне сімейне життя у них не склалося, проти надання терміну на примирення категорично заперечують. За вказаних обставин судом встановлено, що дальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є таким, що суперечить їх інтересам, тому відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, шлюб підлягає до розірвання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 12 січня 2007 року в Остап»ївській сільській раді, посилаючись на те, що під час перебування у шлюбі в них народився син [INFO]. Протягом останніх років сімейне життя поступово погіршувалось, на даний час спільне проживання припинено, надалі підтримувати сімейні відносини немає сенсу, вважає, що шлюб зберегти неможливо, а тому просить позов задовольнити. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти надання терміну на примирення категорично заперечила, просить шлюб розірвати, після розірвання шлюбу присвоїти дошлюбне прізвище «[PERSON]». Відповідач [PERSON], будучи повідомленим у встановленому законом порядку про час та місце судового розгляду, до суду не з'явився, не повідомивши про причину неявки, заяви про розгляд справи у його відсутності не подавав. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно ч.4 ст. 169, ч.1 ст. 224 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив такі факти: Сторони [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб 12 січня 2007 року в Остап»ївській сільській раді Підволочиського району Тернопільської області, актовий запис № 1, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER], видане 18 вересня 2007 року відділом РАЦС Підволочиського районного управління юстиції . [INFO] року у шлюбі сторін народився син [PERSON], що стверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] від 15 січня 2013 року. З пояснень позивача судом встановлено, що спільне подружнє життя у них не склалося, на даний час проживають окремо, дитина залишиться проживати з нею. За вказаних обставин судом встановлено, що дальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є таким, що суперечить їх інтересам, тому відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, шлюб підлягає до розірвання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 12 травня 2000 року Міським відділом реєстрації актів громадянського стану м.Харкова, актовий запис №420. Позивач в обґрунтування своїх вимог за позовом зазначила, що вони знаходяться з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 12 травня 2000 року Міським відділом реєстрації актів громадянського стану м.Харкова,. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки. Шлюбно-сімейні відносини припинені з літа 2015 року, сторони не ведуть спільне господарство. Позивач вважає, що збереження родини не є можливим, на примирення він не згоден. У судове засідання позивача не з`явилася, повідомлялася про дату та час слухання справи своєчасно та належним чином, надала суду заяву, з якої вбачається, що вона просить розглядати справу за її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти примирення заперечує. Відповідач у судове засідання не зявився, повідомлений про дату та час розгляду справи своєчасно та належним чином, надав до суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутністю, при цьому зазначила, що позовні вимоги визнає у повному обсязі. Враховуючи, що розгляд справи відбувся у відсутність позивача та відповідача, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову, з наступних підстав: Згідно ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 12 травня 2000 року Міським відділом реєстрації актів громадянського стану м.Харкова, актовий запис №420 (свідоцтво про одруження серія 1-ВЛ №108006 від 12.05.2000 року). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серія 1-ВЛ №264341 від 12.10.2004 року). Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і зберігання шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. У ході судового розгляду встановлено, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені з літа 2015 року, сторони не ведуть спільне господарство, у них відсутній єдиний сімейний бюджет. Позивач вважає, що збереження родини не є можливим, на примирення вона не згодна. З заяви відповідача також вбачається, що вона просить шлюб розірвати. Суд, зясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємовідносини подружжя, вважає подальше сімейне життя подружжя і зберігання сімї неможливим. При таких обставинах, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 13 березня 1998 року Фрунзенським відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис №115. Позивач в обґрунтування своїх вимог за позовом зазначила, що вони знаходяться з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 13 березня 1998 року. Від шлюбу сторони дітей не мають. Спільне життя між сторонами не склалось, оскільки протягом останнього часу відносини між ними погіршилось, внаслідок чого постійно виникали сварки. Неодноразово вони намагались разом вирішити свої сімейні непорозуміння, однак, позитивного результату не настало. На даний час, вже більше року вони проживають окремо, шлюбно-сімейні відносини припинені з того ж часу, сторони не ведуть спільне господарство, у них відсутній єдиний сімейний бюджет. Позивач вважає, що збереження родини не є можливим, на примирення вона не згодна. Позивач [PERSON] належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, якою позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, проти вирішення справи шляхом ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений заздалегідь та належним чином, через канцелярію суду надав заяву, якою не заперечував проти розірвання шлюбу. Враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до наступного. В судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб 13 березня 1998 року, який був зареєстрований Фрунзенським відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис № 115 (серія № [NUMBER] від 13.03.1998). Від шлюбу сторони дітей не мають. Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини, мешкають окремо, спільне господарство не ведуть, майновий спір між ними відсутній. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судовим розглядом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. З огляду на наведене, суд вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Положеннями ст.\~113\~СК України закріплено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем. Оскільки позивач після реєстрації шлюбу не змінювала своє прізвище, то суд за таких обставин залишає їй прізвище без змін « [PERSON] ». На підставі викладеного,

Outcome: approved