Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] , треті особи [PERSON] , Державний нотаріус Первомайського районного нотаріального округу Мірошниченко О.М. про визнання недійсним договору міні (обміну) земельних ділянок недійсним. 18.12.2018 року вказаний вище позов надійшов до суд і ухвалою від 22.01.2019 року провадження відкрито в порядку загального позовного провадження з призначенням до підготовчого засідання на 20.02.2019 року. 18.02.2019 року від відповідача надано відзив на позов. 19.02.2019 року до суду надійшло пояснення від нотаріуса Мірошниченко О.М. 11.04.2019 року ухвалою суду закрито підготовче засідання з призначенням справи до розгляду по суті на 16.09.2019 року з відкладеннями. В обґрунтування позовних вимог сторона позивачки послалася на таке: 10.10.2017 року між [PERSON] , який діяв від її імені на підставі довіреності від 17.07.2015 року, та [PERSON] було укладено договір міни (обміну) земельних ділянок сільськогосподарського призначення, розташованих в межах Одрадівської сільської ради Первомайського району Харківської області, посвідчений державним нотаріусом Первомайської державної нотаріальної контори Харківської області Мирошниченко О.М. та зареєстрований в реєстрі за №1079. Договір міни укладено про наступне: [PERSON] , діючи від імені позивачки, міняє належну останній на праві власності земельну ділянку (пай) площею 7,1442 га, у тому числі за земельними угіддями: рілля 7,1442 га, розташовану на території Одрадівської сільської ради Первомайського району Харківської області, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки: 6324586000:20:000:0010, на належну його батькові [PERSON] , на праві власності земельну ділянку площею 0,6966 га, у томі числі за земельними угіддями: рілля 0,6966 га, розташовану на території Одрадівської сільської ради Первомайського району Харківської області, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки: 6324586000:07:000:0062, без доплати. Вважає сторона позивачки, що зазначений договір укладений з порушенням чинного законодавства України, порушує майнові права, внаслідок чого позивачці заподіяна матеріальна шкода. Вона згоди на обмін земельної ділянки площею 7,1442 га, з кадастровим номером земельної ділянки: 6324586000:20:000:0010, яка належала їй на праві власності, саме на земельну ділянку площею 0,6966 га, з кадастровим номером земельної ділянки: 6324586000:07:000:0062, не надавала. На зазначене в довіреності право бути її представником у питаннях, пов`язаних з укладанням та підписанням договору міни відповідно до закону при підсисанні довіреності 17 липня 2017 року вона не звернула уваги. Міна земельних ділянок сільськогосподарського призначення, які громадяни отримали при реформуванні агропромислового комплексу, передбачена Законом України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)». Частиною першою статті 5 цього Закону встановлено, що матеріали обміну земельними частками (паями), проведеного за бажанням їх власників, оформлюють сільські, селищні, міські ради та районні державні адміністрації в межах їх повноважень щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) до моменту видачі державних актів на право власності на земельну ділянку. Статтею 14 цього Закону передбачено, що в разі якщо власник земельної ділянки, яка знаходиться всередині єдиного масиву, що використовується спільно власниками земельних ділянок чи іншими особами для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, виявляє бажання використовувати належну йому земельну ділянку самостійно, він може обміняти її на іншу земельну ділянку на межі цього або іншого масиву. Обмін земельними ділянками здійснюється за згодою їх власників відповідно до закону та посвідчується нотаріально. Згідно з пунктом 15 розділу X «Перехідні положення» Земельного кодексу до набрання чинності законами України про державний земельний кадастр та про ринок земель, але не раніше 1 січня 2019 року, не допускається купівля - продаж або іншим способом відчуження земельних ділянок і зміна цільового призначення (використання) земельних ділянок, які перебувають у власності громадян та юридичних осіб, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельних ділянок, виділених у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв), крім передачі їх у спадщину, обміну на іншу земельну ділянку відповідно до закону та вилучення (викупу) земельних ділянок для суспільних потреб. Отже, що обміняними можуть бути земельні ділянки за схемою «пай на пай» та лише у випадку, передбаченому статтею 14 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)». Договір міни земельної ділянки укладено в період дії заборони на відчуження земельних ділянок та земельних часток (паїв). Площа земельної ділянки (пая) при проведенні земельної реформи по Одрадівській сільській раді Харківської області складає близько 7 га. Крім цього, вбачається явна нерівнозначність даного договору. Вартість земельної ділянки, яка належала [PERSON] складає 102557 грн,, а вартість земельної ділянки, яка належала [PERSON] складає 11219 грн. Площа їх також різна, як зазначено вище. Також вважає, що батько та син [PERSON] її обманули. На теперішній час довіреність від 17.07.2015 року, надана [PERSON] , припинена. Відповідно до ч.1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Тому, вказаний правочин можна визнати недійсним з зазначених вище підстав. В судовому засіданні представник позивачки, адвокат Вовнянко С.І., повністю підтримав заявлені вимоги з підстав, викладених у позовній заяві. Сторона відповідача заперечувала проти задоволення вимог з підстав, викладених у відзиві, зокрема зазначено таке: дійсно, 10.10.2017 року [PERSON] , який діяв на підставі довіреності від 17.07.2015 року від імені [PERSON] та [PERSON] уклали договір міни (обміну) земельних ділянок сільськогосподарського призначення, розташованих в межах Одрадівської сільської ради Первомайського району Харківської області, посвідчений державним нотаріусом Первомайської державної нотаріальної контори Харківської області Мірошниченко О.М. зареєстрований в реєстрі за № 1-1079. Дієздатність та обсяг прав, сторін договору, на укладання та підписання договору 10.10.2017 року, нотаріусом перевірено, довіреність, на підставі якої діяв [PERSON] , не скасована та [PERSON] мав повний обсяг прав, встановлених [PERSON] Довіреність, посвідчена приватним нотаріусом Первомайського районного нотаріального округу Вовк І.В. 17 липня 2015 року, зареєстрована в реєстрі за № 1488, в тому числі, на обмін земельної ділянки, яка належить [PERSON] на іншу земельну ділянку, без обмежень, застережень, щодо площі обміну земельних ділянок, вартості міни [PERSON] в довіреності не зазначено. Звертає увагу, що на момент підписання довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Первомайського районного нотаріального округу Вовк І.В., 17 липня 2015 року, дієздатність [PERSON] , нотаріусом також була перевірена. Вважає, що посилання позивачки, на те, що вона не звернула уваги на те, що надала право пов`язане з укладанням та підписанням договору міни відповідно до закону [PERSON] не ґрунтуються на матеріалах справи. Зокрема у відповідності із ч.3 ст.203 ЦК волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов`язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом (ч.І ст.229 ЦК). Відповідач та його представник, адвокат Лозовський С.В., в судовому засіданні підтримали доводи, викладені у відзиві на позов та просили у задоволенні позову відмовити. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні повністю заперечував проти задоволення позовних вимог та підтримав доводи сторони відповідача з цього приводу. Третя особа нотаріус Мірошниченко до судового засідання не прибула, проте, надала письмові пояснення, в яких просила суд ухвалити рішення на власний розсуд та без її участі. Зокрема нотаріусом зазначено: 10 жовтня 2017 року за реєстровим №1-1079 мною, Мірошниченко О.М., державним нотаріусом Первомайської державної нотаріальної контори Харківської області посвідчено договір міни (обміну) земельними ділянками між [PERSON] і [PERSON] Від імені [PERSON] . діяв [PERSON] на підставі довіреності, посвідченої 17 липня 2015 року за реєстровим № 1488 приватним нотаріусом Первомайського районного нотаріального округу Харківської області Вовк І.В., в межах повноважень, наданих йому довірителем. [PERSON] уповноважила [PERSON] бути її представником з питань, пов`язаних з укладанням, підписанням, реєстрацією договорів оренди, внесення до них змін, доповнень, розірвання цих договорів, з особами та на умовах на свій розсуд, а також з питань обміну земельної ділянки на іншу земельну ділянку відповідно до Закону. Право громадян України набувати у власність земельні ділянки на підставі цивільно-правових угод, зокрема міни, закріплено у ст. 31 Земельного кодексу України. Укладення таких угод здійснюється відповідно до Цивільного кодексу України з урахуванням вимог Земельного кодексу України. За договором міни (бартеру) кожна із сторін зобов`язується передати другій стороні у власність один товар в обмін на інший товар. Право власності на обмінювані товари переходить до сторін одночасно після виконання зобов`язань щодо передання майна обома сторонами, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до підпункту «б» пункту 15 Перехідних положень Земельного кодексу України до набрання чинності закону про обіг земель сільськогосподарського призначення обмін підмораторними земельними ділянками, до яких відносяться земельні ділянки сільськогосподарського призначення (для ведення товарного сільськогосподарського виробництва), законодавчо дозволений. За договором міни, що оспорюється у суді, обмінювалися земельні ділянки (рілля), розташовані на території Одрадівської сільської ради Первомайського району Харківської області, надані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Законом не встановлено обов`язкової вимоги обмінюватися рівнозначними земельними ділянками. Суд, заслухавши учасників, що прибули, вивчивши позовну заяву, відзив на позов, письмові пояснення, дослідивши та проаналізувавши письмові докази, встановив обставини та відповідні до них правовідносини. Так, відповідно до ст.ст. 81-82 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Зокрема, встановлено судом та не оспорюється сторонами, що позивачка [PERSON] була власником земельної ділянки площею 7,1442 га, у тому числі за земельними угіддями: рілля 7,1442 га, розташованої на території Одрадівської сільської ради Первомайського району Харківської області, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки: 6324586000:20:000:0010. [PERSON] надала довіреність третій особі у справі [PERSON] , посвідчену 17 липня 2015 року за реєстровим № 1488 приватним нотаріусом Первомайського районного нотаріального округу Харківської області Вовк І.В. (а.с.14-15). Серед інших, довіритель надав представникові повноваження щодо обміну своєї земельної ділянки. В подальшому, а саме 25.09.2018 року, тим же нотаріусом за заявою [PERSON] вказану довіреність скасовано (а.с.16). На підставі вказаної, але ще діючої на той час довіреності 10.10.2017 року [PERSON] від імені [PERSON] з [PERSON] уклали договір міни (обміну) земельних ділянок сільськогосподарського призначення, розташованих в межах Одрадівської сільської ради Первомайського району Харківської області, посвідчений державним нотаріусом Первомайської державної нотаріальної контори Харківської області Мірошниченко О.М. зареєстрований в реєстрі за № 1-1079. Зокрема, обмінена належна [PERSON] на праві власності земельна ділянка площею 7,1442 га, у тому числі за земельними угіддями: рілля 7,1442 га, розташована на території Одрадівської сільської ради Первомайського району Харківської області, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки: 6324586000:20:000:0010, на належну [PERSON] на праві власності земельну ділянку площею 0,6966 га, у томі числі за земельними угіддями: рілля 0,6966 га, розташовану на території Одрадівської сільської ради Первомайського району Харківської області, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки: 6324586000:07:000:0062, без доплати (а.с.17-18). Відповідно до ст.ст. 237-239, 241, 244 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представник може бути уповноважений на вчинення лише тих правочинів, право на вчинення яких має особа, яку він представляє. Правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє. Правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Представництво за довіреністю припиняється у разі скасування довіреності особою, яка її видала. Таким чином, доводи сторони позивачки стосовно її необізнаності щодо обсягу повноважень, наданих представникові з приводу укладення, зокрема, правочину міни земельними ділянками, як в наслідок обману, на думку суду, є безпідставними. Так, як вбачається з копії довіреності, зміст ст. ст. 237, 240, 244-256 ЦК України та п. 15 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України нотаріусом Лазуренко Л.А. роз`яснено, дієздатність останньої перевірена. Представник під час укладення договору міни діяв на підставі діючої довіреності та в межах своїх повноважень і їх перевищення судом не встановлено. Вказаний правочин, вчинений представником, створив зміну цивільних прав для сторін, в наслідок чого сторони стали власниками тих земельних ділянок, на які вони обміняли свої. Не знаходять свого підтвердження доводи сторони позивача щодо незаконності оспорюваної міни, бо міна, нібито, мала бути саме пай на пай, а не на меншу ділянку сільськогосподарського призначення. Суд погоджується з позицією сторони відповідача з приводу того, що договір міни відповідає приписам статей 203 і 715 ЦК України та не суперечить підпункту «б» пункту 15 розділу X «Перехідні положення» ЗК України у редакції, чинній на час укладення договору міни. Так, Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 15.05.2019 року у справі Справа № 227/1506/18 провадження № 14-66 цс 19 зазначила, що : підпункт «б» пункту 15 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України у редакції, чинній на час укладення договору міни, гарантував можливість обміну не земельної частки (паю) на іншу земельну частку (пай), а земельної ділянки на іншу земельну ділянку відповідно до закону; частина перша статті 14 Закону № 899-IV не обмежувала випадки, за яких може бути проведений такий обмін, а визначала одну з можливостей обміну земельними ділянками, що використовуються їхніми власниками для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; висновок Верховного Суду України стосовно можливості обміну земельних ділянок сільськогосподарського призначення лише «за схемою пай на пай» стосувався припису підпункту «б» пункту 15 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України у редакції, що була чинною до 1 січня 2019 року. А згідно із Законом України № 2498-VIII від 10 липня 2018 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні» у підпункті «б» пункту 15 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України слова «обміну земельної ділянки на іншу земельну ділянку відповідно до закону» були замінені словами «обміну (міни) відповідно до частини другої статті 37-1 цього кодексу земельної ділянки на іншу земельну ділянку з однаковою нормативною грошовою оцінкою або різниця між нормативними грошовими оцінками яких становить не більше 10 відсотків». Відповідно до ст. 715 ЦК України за договором міни (бартеру) кожна із сторін зобов`язується передати другій стороні у власність один товар в обмін на інший товар. Кожна із сторін договору міни є продавцем того товару, який він передає в обмін, і покупцем товару, який він одержує взамін. Договором може бути встановлена доплата за товар більшої вартості, що обмінюється на товар меншої вартості. Отже, на час укладення спірного договору міни не було заборони на обмін земельними ділянками сільськогосподарського призначення з неоднаковими нормативними грошовими оцінками. Навпроти, обмінятися сторони мали можливість нерівнозначними ділянками і, навіть без доплати. Таким чином, можна дійти висновку, що доплата може мати місце за бажанням сторін, а такого бажання сторони не виявили. Позивачкою не доведено факту перевищення її представником наданих йому повноважень; наявності факту обману судом також не встановлено, як і не встановлено відсутності волевиявлення на укладення договору міни, адже таке право надано згідно довіреності. Суд знаходить позовні вимоги не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, при цьому враховує правову позицію Великої Плати Верховного Суду від 15.05.2019 року у справі Справа № 227/1506/18 провадження № 14-66 цс 19. Відповідно до ст. 142 ЦПК України судові витрати, понесені позивачкою, слід залишити за нею.

Outcome: dismissed