overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання його втратившим право користування жилим приміщенням, в якому зазначила, що їй належить на праві власності квартира [ADDRESS]. У вказаній квартирі зареєстрований - відповідач [PERSON], який в квартирі не проживає з лютого 2013 року, забрав особисті речі, що належать, не сплачує за комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню житлового приміщення.. Реєстрація відповідачки носить формальний характер та ставить позивачку в скрутне матеріальне становище у звязку з нарахуванням комунальних платежів, не можливістю оформити субсидію. Просить суд усунути перешкоди в користуванні квартирою №187 в будинку №17 по вул.Будівельників в місті Запоріжжі, шляхом визнання відповідача, таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі. Ухвалою суду від 12.12.2018 року розгляд позовної заяви призначено в спрощеному провадженні. Позивач в судове засідання не зявився, подала заяву про розгляд справи за її відсутності , позов підтримала в повному обсязі. Відповідач в судові засідання двічі не зявилася, за невідомою суду причиною, про місце день та час слухання справи була повідомлена своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомила, відзив на позов не надала. Позивач не заперечує проти розгляду справи у відсутності відповідача з ухваленням заочного рішення, тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно з ч.4\~ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків. В судовому засіданні встановлено, що квартира [ADDRESS] належить на праві власності позивачу [PERSON] (9-12), яка зареєстрована у вказаній квартирі разом з відповідачем [PERSON] Згідно заяви [PERSON], яка посвідчена нотаріусом, він згоден на зняття його з реєстраційного обліку у спірній квартирі. У відповідності до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. За положеннями ст.ст. 319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.2ст.405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оскільки відповідач не проживає у спірній квартирі з 2013 року, не заперечує, щоб його було знято з реєстрації, самовільно змінив місце свого проживання, особисті речі відсутні, перешкоди в користуванні житлом відповідачу не створювались, суд вважає, що реєстрація відповідача має формальний характер та втратив право користування житловим приміщенням у квартирі [ADDRESS], тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право на користування житлом, посилаючись на те, що згідно договору дарування від 15.08.1997 року, посвідченого приватним нотаріусом Макарівського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в Макарівському БТІ 10.09.1997 року, вона є власником житлового будинку, що розташований за адресою: Київська область, Макарівський район, с.Фасова, вул.Шевченка б.6, в якому її онук-відповідач зареєстрований, проте не проживає з 03.12.2011 року. Особистих речей в квартирі відповідач не має, перешкод у користуванні квартирою йому ніхто не чинив, він добровільно залишив будинок, комунальні послуги не сплачує, будинком не цікавиться. У зв'язку із реєстрацією відповідача у будинку вона, позивачка не може оформити субсидію на оплату комунальних послуг. Позивач просить: визнати відповідача таким, що втратив право на користування житлом за адресою: Київська область, Макарівський район, с.Фасова, вул.Шевченка б.6, з 03.12.2011 року. Позивач надала заяву про розгляд справи у свою відсутність, позовні вимоги підтримала, просить їх задовольнити. Відповідач надав нотаріально завірену заяву про розгляд справи у свою відсутність, позовні вимоги підтримав, просить їх задовольнити. Встановлено, що згідно договору дарування від 15.08.1997 року, посвідченого приватним нотаріусом Макарівського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в Макарівському БТІ 10.09.1997 року, [PERSON] прийняла в дар жилий будинок з надвірними будівлями за адресою: Київська область, Макарівський район, с.Фасова, вул.Шевченка б.6, (а.с.8). Відповідно до актів обстеження матеріально-побутових умов від 09.12.2015 року, 18.02.2016 року [PERSON] не проживає за адресою: [INFO], з 03.12.2011 року ( а.с.9, 21). Згідно довідки №409 від 11.12.2015 року, виданої виконкомом Фасівської сільської ради Макарівського району Київської області, [PERSON] зареєстрований, але не проживає за адресою: [INFO], з 2011 року ( а.с.10). З паспорта №7308607420, виданого відділом УФМС Росії по Улянівській області в Засвияжському районі м.Уляновська, на імя відповідача [PERSON] [INFO], вбачається, що останній 06.03.2015 року зареєстрований за адресою: [INFO] (а.с.5, 6). Між сторонами склались правовідносини, які регулюються вимогами ч.2 ст.405 ЦК України,якою передбачено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що відповідач не проживає за адресою спірного житла понад один рік без поважних причин.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання майна спільною сумісною власністю та про поділ майна подружжя. Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 26 лютого 2014 року ухваленого у справі за позовом [PERSON] про визнання майна спільною сумісною власністю та про поділ майна подружжя задоволені частково позовні вимоги та визнано об'єкт незавершеного будівництва по [ADDRESS] спільною власністю подружжя та визнано за [PERSON] право власності на ? частину будівельних матеріалів та обладнання, які було використано при незавершеному будівництві житлового будинку по [ADDRESS] У задоволенні інших позовних вимог відмовлено, питання про стягнення судових витрат не вирішено, хоча позивач [PERSON] в своїй позовній заяві просила суд стягнути з відповідача судові витрати. В судовому засіданні позивач вимоги підтримала та просила суд стягнути з відповідача судові витрати. Відповідач заперечив проти стягнення з нього судових витрат. Суд заслухавши сторони приходить до таких висновків. Згідно з п. 4 ч.1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно квитанції від 30.04.2013 року, квитанції від 12.02.2014 року позивач [PERSON] сплатила 229,41 гривень та 1360,18 гривень судового збору. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Отже, суд приходить до висновку, що з відповідача [PERSON] підлягають стягненню судові витрати в сумі 1589,59 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратив право користування жилим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що вона є власником квартири [ADDRESS] відповідно до договору дарування квартири від 8.06.2010р., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бурлакою І.П. У вказаній квартирі зареєстрована вона, син [PERSON], [INFO] та відповідач [PERSON], який є її чоловіком. З вересня 2014р. відповідач в квартирі не проживає, не сплачує комунальні послуги, не отримує кореспонденцію і взагалі квартирою не цікавиться. Вона фактично сплачує комунальні платежі сама, в т.ч. і за відповідача.. Просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою [ADDRESS]. Просила розглядати справу у її відсутність. Відповідач у відповідності із ст.74 ЦПК України належним чином повідомлявся через оголошення в газеті про день слухання справи, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В позові зазначила, що вона є співвласником квартири [ADDRESS], іншим співвласником є її син [PERSON], [INFO] Разом з ними в квартирі зареєстрований, але не проживає колишній чоловік [PERSON], якого вона просить визнати таким, що втратив право користування жилим приміщенням, оскільки з 01 травня 2010 року він фактично не проживає в даній квартирі. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, подала до суду заяву в якій просить справу розглядати в її відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON]. про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить судова повістка, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення. В судовому засіданні з достовірністю встановлено, що позивач [PERSON]В є співвласником 1/2 частини квартири [ADDRESS], на підставі витягу з Державної реєстрації речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обовязків ( а.с. 7). Іншим співвласником 1/2 частини квартири є її син [PERSON], [INFO], на підставі договору про припинення права на аліменти у дитини у звязку з набуттям нею права власності на нерухоме майно та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 8-10). Згідно довідки КП ЖЕК № 3438 від 22.09.2015 року (а.с.4) вбачається, що [PERSON], зареєстрований [INFO]. Згідно акту № 312 від 01.10.2015 року (а.с. 5) вбачається, що мешканці житлового будинку № 11 по вул. Героїв Дніпра в м. Каневі, а саме: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] засвідчують, що [PERSON], [INFO], не проживає в [INFO] з 01 травня 2010 року по даний час. Згідно зі ст.319 ЦК України, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно вселення членів сімї у житлове приміщення, яке належить громадянину на праві власності є результатом реалізації права власника й у них виникає право на користування чужим майном, тобто сервітутне право. Ч.2 ст. 405 ЦК України передбачені спеціальні підстави для визнання особи такою, що втратила право на користування житлом власника: у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, поскільки відповідач [PERSON] відсутній за місцем проживання понад один рік без поважної причини, згідно ст..405 Цивільного кодексу України, він втратив право користування житлом квартирою № 54 по вул. Героїв Дніпра, 11, в м. Каневі Черкаської області. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якого ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні витрати по сплаті судового збору та витрати на правову допомогу ( а.с. 1,11).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, в якому просила суд визнати [PERSON], таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що вона є головою господарства\~ по вул. Рівненська, 23/2, в м. Костопіль. Зазначає, що в цій квартирі проживає вона, [PERSON] та [PERSON] [PERSON], [PERSON], [PERSON], зареєстровані в квартирі, але не проживають в ній, однак виділяють кошти на сплату комунальних послуг. В квартирі також зареєстрований зять позивача відповідач [PERSON], чоловік померлої дочки [PERSON] Зазначає, що відповідач у вказаній кварти не проживає з травня 2017 року, він забрав з будинку належні йому речі. Кошти на утримання будинку та сплату комунальних послуг відповідач не надає, добровільно з реєстраційного обліку не знімається, в результаті позивач не має змоги оформити пільги на сплату житлово-комунальних послуг. Враховуючи викладене та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання . В обґрунтування заявлених вимог позивач вказав, вона є співвласником квартири [ADDRESS]. В квартирі вона зареєстрована з чоловіком, [PERSON] та сином [PERSON]. Але з вересня 2013 року син з ними не проживає, його особистих речей у квартирі не має. Факт реєстрації відповідача в належній їм на праві приватної сумісної власності квартири тягне за собою нарахування комунальних послуг, але сплачувати за комунальні послуги та квартирну плату вона вимушена самостійно. Тому вона просить визнання сина таким, що втратив право користування жилим приміщенням та зняти його з реєстрації. Позивач у судове засідання не зявилася, звернулася до суду з письмовою заявою, про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце даної цивільної справи сповіщений належним чином, причину не явки суду не повідомив. Суд вважає можливим справу розглянути заочно. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання підлягає задоволенню, за наступними підставами. Відповідно до ст. 8 ЦПК України в редакції 2005 року, суд вирішує справи відповідно до Конституції України, законів України та міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно - правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Згідно із вимогами ч. 1 ст. 214 ЦПК України, п. 12 Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», під час ухвалення рішення суд вирішує ряд питань, в тому числі і питання: які правовідносини сторін випливають із встановлених судом обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. У судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] з вересня 2013 року в квартирі [ADDRESS] не мешкає, що підтверджується актом посвідченим ТОВ «Житлокомцентр» від 21.07.2014. Відповідно до ст. 71, 72 Житлового Кодексу України особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок її відсутності, без поважної причини, понад шість місяців. Встановлено, що відповідач [PERSON] без поважних причин не проживає у спірній квартирі більше одного року, оскільки позивач не чинять ніяких перешкод, то суд вважає необхідним визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] «Про визнання особи такою що втратила право користування житловим приміщенням». [PERSON] в обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що житловий будинок, що розташований за адресою: Харківська область м. Дергачі вул. Робочого -3 належить йому на підставі договору дарування 23/50 часток житлового будинку від 17.11.2012 року укладеному між ним та [PERSON] З листопада 2014 року [PERSON] за вишевказаною адресою не проживає, з реєстрації не знімалась, що підтверджується актом депутата Дегачівської міської ради від 05.10.2015 року, Зараз [PERSON] постійно проживає в [INFO] -8. [PERSON] в судове засідання, не зявився відповідно до поданої заяви просить розглядати справу у його відсутність. [PERSON] в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, причини неявки суд не повідомила. Суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом достовірно встановлено, що житловий будинок, що розташований за адресою: Харківська область м. Дергачі вул. Робочого -3 належить йому на підставі договору дарування 23/50 часток житлового будинку від 17.11.2012 року укладеному між ним та [PERSON] З листопада 2014 року [PERSON] за више вказаною адресою не проживає, з реєстрації не знімалась, що підтверджується актом депутата Дегачівської міської ради від 05.10.2015 року. Зараз [PERSON] постійно проживає в [INFO] -8 Харківської області. Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, припинення дії, яка порушує право, при цьому суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Оскільки, [PERSON] більше 6 місяців за вище вказаною адресою не проживає згідно зі ст.72 ЖК України вона втратила право на користування житловим приміщенням, що розташоване за адресою: Харківська область м. Дергачі вул. Робочого -3. Таким чином, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог позивачка вказав, що згідно протоколу № 8 від 10.08.1995 р. затвердженого рішенням виконавчого комітету Димитровської міської ради від 16.08.1995 р. № 354 вона є наймачем двокімнатної квартири розташованій за адресою [ADDRESS]. 02.04.2002 року вона розірвала шлюб зі своїм чоловіком, [PERSON], який був зареєстрований та проживав у вказаній квартирі. Після розірвання шлюбу до 2003 р. [PERSON] продовжував мешкати у вказаній квартирі але, не пам'ятає у який час, він зібрав свої особисті речі і виїхав з квартири. Реєстрація відповідача у вказаній квартирі спричиняє для неї перепон у приватизації квартири та сплаті комунальних послуг. З цих обставин позивачка змушена звернутися до суду із позовом про визнання відповідача втратившим право користування житловим приміщенням у квартирі. Свідок [PERSON], [INFO] суду пояснив, що за адресою: [ADDRESS] мешкає з 1967 року. Позивачку знає як сусідку за місцем мешкання. Відповідача бачила але з 2003 р. він у вказаній квартирі не проживає. Аналогічні пояснення дали свідки [PERSON] У судовому засіданні позивач наполягав на задоволені позовних вимог. Відповідач до судового засідання не з'явився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином. Представників третьої особи не заперечував проти прийняття рішення на розсуд суду. Вивчивши матеріали позовної заяви, дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно протоколу сумісного засідання адміністрації та профспілкового комітету шахти ім. Г. Димитрова № 8 від 10.08.1995 р. затвердженого рішенням виконавчого комітету Димитровської міської ради від 16.08.1995 р. № 354 вона є наймачем двокімнатної квартири розташованій за адресою [ADDRESS] (а. с. 5). Згідно довідки ПП «Домінант-Сервіс» від 20.01.2014 року з місця мешкання, про склад сім'ї та прописці у квартирі [ADDRESS], у вказаній квартирі прописаний [PERSON], який з 2003 р. у квартирі не проживає. (а. с. 4). Відповідно до ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. В разі, якщо особа не проживає в жилому приміщенні більше шести місяців без поважних на те причин, вона може бути визнана втратившою право користування житлом. Порядок визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, визначається ст.72 ЖК України. Судом не встановлено поважності причин непроживання відповідача в квартирі [ADDRESS], що є підставою для задоволення вимог позивачки та визнання відповідача таким, що втратив право користування житлом, оскільки в квартирі за адресою: [ADDRESS] він не проживає без поважних причин більше шести місяців. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В позові вказала, що вона є власником 38/100 частини житлового будинку [ADDRESS] В її частині домоволодіння з 27.09.2016 року зареєстрований її син - [PERSON], який після реєстрації за вказаною адресою, змінив своє місце проживання, звільнила займане приміщення, забрав свої речі і повністю припинив проживати та користуватися житлом позивача. Відповідач участі в оплаті комунальних послуг не бере, житлом не користуються, але до цих пір не знявся з реєстрації. Відповідно комунальні послуги позивач, як власник будинку, змушена сплачувати з урахуванням зареєстрованого відповідача. Прохає визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування жилим приміщенням за адресою [ADDRESS]. При відкритті провадження судом вирішено розглядати справу в спрощеному провадженні. Відповідачу надано строк для подачі відзиву, однак останній своїм правом не скористався, відзиви до суду не надіслав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що на підставі договору купівлі - продажу від 08.05.1997 року, витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП «Лубенське МБТІ» від 15.11.2007 року № 16664830 позивачу належить 38/100 частини будинку [ADDRESS]./а.с.6/. В даному будинку з 27.09.2016 року зареєстрований син позивача - [PERSON], [INFO]. / а.с.5,8/. На даний час фактично в будинку не проживає, що підтверджується актом вуличного комітету мікрорайону №3 по місцю проживання позивача від 03.10.2017 року/а.с.9/. Речей, належних відповідачу в будинку немає. Визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житлом, позивачу необхідно для безперешкодного здійснення свого права розпоряджатися своїм майном. Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до положень ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Дослідивши матеріали справи суд встановив, що відповідач протягом року не проживає за адресою: [ADDRESS]. Докази на підтвердження поважності причин не проживання відповідача суду не надано. Відтак, відповідно до ст. 405 ЦК України відповідач є таким, що втратив право на користування спірним жилим приміщенням. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути в дохід бюджету судовий збір в розмірі 704 грн.80 грн.

Outcome: approved