Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про збільшення розміру аліментів, який було встановлено рішенням Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 07.03.2017 року про стягнення з [PERSON], [INFO] р. (реєстраційний номер фізичної особи - платників податків [NUMBER], паспорт серії [NUMBER] виданий Бердянським МВ УМВС України у Запорізькій обл.) на користь [PERSON], на утримання сина [PERSON] ([INFO]) та [PERSON] ([INFO]р.н.), за період з 08.07.2017р. по 30.11.2017р. з 600,00 грі щомісячно до 888,50 грн. щомісяця, за період з 01.12.2017р. по 30.04.2018р. з 888,50грн. щомісячно до 930,00грн. щомісячно, за період з 01.05.2018 по 30.11.2018 з 930,00грн. щомісячно до 972,00грн. щомісячно, за період з 01.12.2018р. з 972,00 грн. щомісячно до 1013,50 грн. щомісячно, але неменше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і до досягнення ними повноліття починаючи з 08.07.2017 року. До розгляду справи по суті позивачем подано до суду заяву про уточнення позовних вимог, яка просить змінити розмір аліментів, який було встановлено рішенням Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 07.03.2017 р., та стягувати аліменти з [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], на користь [PERSON] ([INFO], проживаючої за адресою: [ADDRESS]) у розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку щомісяця, починаючи стягувати з 19.02.2018 року і до досягнення дітьми повноліття. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 26 листопада 2005 року між відповідачем [PERSON] та нею укладений шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Томаківського районного управління юстиції Дніпропетровської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження вчинений запис № 68, який розірвано за рішенням Томаківського районного суду Дніпропетровської області у лютому 2018 року. Від цього шлюбу вони мають двох синів: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Фактично шлюбні стосунки були перервані з 2015 року, вони проживають окремо, діти проживають з нею. Весь цей час Відповідач не цікавився життям дітей, не телефонував, не виявляв бажання спілкуватися з дітьми та приймати участі у їх вихованні. За всі ці роки Відповідач не приділяв їм батьківської уваги, та не цікавився життям дітей. На підставі Рішення Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 07.03.2017 року Відповідач [PERSON] зобов'язаний виплачувати аліменти на користь [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 600,00грн. щомісячно на кожну дитину: [PERSON] та [PERSON] до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 20 лютого 2017 року. За цим рішенням Відповідач частково проводив оплату аліментів. Останнім часом Відповідач взагалі не надає їй матеріальної допомоги на утримання дітей. На її прохання виплачувати аліменти відмовився. З його слів він працює, але офіційно не працевлаштовувався та має заробіток та додатковий дохід, з цього приводу обіцяв вчасно виплачувати аліменти на утримання двох синів. За останній рік вбачається підвищення цін на продукти харчування, ліки, комунальні послуги, на одяг, взуття, речі особистої гігієни, на речі щодо забезпечення дітей для відвідування школи і спортивних секцій, гуртків, тим самим збільшилися витрати на дітей. На сьогодні її заробіток залишився незмінним та є не зовсім достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей. Згідно з вимогами Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» від 07.12.2017 року, прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років з 01 січня 2018 року складає 1860 гривень, з 01 травня 2018 року - 1944грн., з 01 грудня 2018 року - 1013,50грн. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Позивач подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, при цьому наполягає на уточнених позовних вимогах та проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином - шляхом опублікування оголошення про його виклик в судове засідання на офіційному веб-порталі судової влади України, про причини неявки суду не повідомив, відгук на позов не надав. За таких обставин, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Від шлюбу сторони мають спільних дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] В зв'язку з розірванням шлюбу сторони проживають окремо, при цьому діти знаходяться на утриманні позивача. Рішенням Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 07.03.2017 р. було стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн. щомісячно на кожну дитину до їх повноліття, починаючи з дня подання заяви до суду, а саме з 20.02.2017 року. Позивач вказує, що стягнута судом сума аліментів натепер не забезпечує належне матеріальне утримання та фізичний розвиток дітей, що змусило її звернутися до суду з цим позовом. Відповідно до ст. 180, ч.3 ст.181 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.1 ст. 192СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника аліментів або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Суд погоджується з доводами позивача про те, що за час, який минув після стягнення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн на кожну дитину, значно збільшився законодавчо визначений розмір прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років. Крім того, інфляційні процеси, які відбулися в державі за останні роки не дозволяють позивачу забезпечити належне матеріальне утримання дитини, а також її нормальний фізіологічний розвиток на визначену судом суму аліментів. Водночас суд вважає, що зміна способу стягнення аліментів із стягнення аліментів у твердій грошовій сумі на стягнення аліментів у частці від доходу забезпечить більш оперативну адаптацію розміру аліментів до економічної ситуації без звернення до суду, що буде сприятиме кращому захисту інтересів дитини. Статтею 182 СК України передбачено обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, а саме: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, доньки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини що мають істотне значення. Згідно з частиною першою статті 191 Кодексу аліменти на дитину присуджуються від дня пред'явлення позову. Отже, пред'явлений позов ґрунтується на законі, а тому підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved