Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія Управління Активами» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, та просила визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гуревічова Олега Миколайовича, виданий 28.08.2019 року за реєстровим № 8546 щодо стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія Управління Активами» невиплачених грошових коштів у розмірі 11 702,20 грн.таким, що не підлягає виконанню, а також стягнути судові витрати, мотивуючи свої вимоги тим, що оспорюваний виконавчий напис було вчинено з порушенням вимог чинного законодавства та він не випливає з безспірної вимоги. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 18 березня 2020 року було забезпечено позов шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гуревічова Олега Миколайовича, виданого 28.08.2019 року за реєстровим № 8546. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 23 березня 2020 року було залучено до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гуревічова Олега Миколайовича, заступника начальника Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці, головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби умісті Вінниці Шумер Оксану Володимирівну. Позивач [PERSON] та її представник - адвокат Бовшик М.Ю. у судове засідання не з`явилися, однак до суду було подано заяву про розгляд справи у відсутність, а також подано відповідь на відзив від 30.04.2020 року. Представник відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія Управління Активами» - у судове засідання не з`явився, однак до суду було подано відзив від 27.04.2020 року (а.с.170-171), позов не визнається. Треті особи - заступник начальника Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Нагорний Д.В., головний державний виконавець Центрального відділу державної виконавчої служби умісті Вінниці Шумер О.В. - у судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про його дату, час та місце, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 2105017181290, пояснення по суті спору не надали. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович - у судове засідання не з`явився, пояснення по суті спору не надав. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Судом установлено такі обставини справи та відповідні їм правовідносини. 28 серпня 2019 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович вчинив виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 8546, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія Управління Активами», що є правонаступником Публічного акціонерного товариства «Платинум Банк», грошових коштів, які є її боргом за Кредитним договором зі страхуванням життя позичальника № 1925/2188CLBPS від 20 лютого 2013 року, за період з 29.07.2014 року до 17.07.2019 року у розмірі 4475,65 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 813,55 грн. - заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами, 6263 грн. - заборгованість за нарахованою та несплаченою пенею, 150 грн. - плата за вчинення виконавчого напису, а всього - 11 702,20 грн. (а.с. 15). Відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість; перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до пунктів 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» зі змінами та доповненнями (далі - Перелік документів), для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14 визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» у тому числі, в частині доповнення Переліку новим розділом «2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями». Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року залишено без змін. Резолютивну частину постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21 березня 2017 року № 23; резолютивну частину ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року у справі № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 24 листопада 2017 року № 92. Постановою Великої Палати Верховного Суду № 11-174ас18 від 20.06.2018 року у задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року відмовлено. Отже, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису не враховано тієї обставини, що норми, які визначають перелік документів, що підтверджують безспірність заборгованості по кредитним договорам, за якими боржниками допущено прострочення платежів, вже не чинні. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного суду України від 05.06.2017 року у справі № 6-887цс17, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачам документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів; для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Відповідно до ч.1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року; якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. На переконання суду, підлягають застосуванню і спеціальні (скорочені) строки позовної давності. Так, згідно з п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦПК України позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Однак, як вбачається з Розрахунку суми заборгованості за кредитним договором № 1925/2188CLBPS від 20 лютого 2013 року за період з 29.07.2014 року до 11.06.2019 року (а.с. 176), пеня у розмірі 6263 грн. була нарахована за період, який перевищує річний строк позовної давності (навіть з урахуванням переривання строку позовної давності платежем у розмір 700 грн., який було здійснено 01.12.2017 року). Таким чином, кредитна заборгованість, у зв`язку з наявністю якої було вчинено оспорюваний виконавчий напис, не є безспірною, а тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, необхідно стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія Управління Активами» на користь [PERSON] 840,80 грн. судового збору, а також 2500 грн. витрат на правничу допомогу, виходячи з принципу співрозмірності, про що відповідно до вимог ст. 137 ЦПК України було заявлено відповідачем у відзиві від 27.04.2020 року.

Outcome: approved