Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання їх малолітньої дочки [PERSON] в розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, починаючи із дня предявлення позову до суду. Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що з 23 лютого 2010 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], яка перебуває на її утриманні. Після припинення шлюбних відносин відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, не бере участі у її вихованні. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити з підстав наведених у позовній заяві. Відповідач позовні вимоги визнав. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку, що визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб, виходячи з наступного. В судовому засідання встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 23 лютого 2010 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ОК № 092819, виданим 23 лютого 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Миронівського районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 12. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження серії І-ОК № 155058, видане 04 червня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Миронівського районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 54. Моральне виховання та матеріальне утримання дітей є одним із найголовніших та найважливіших обовязків батьків, що випливає з усталених моральних принципів суспільства й чинного законодавства. Це, зокрема, виявляється в забезпеченні неповнолітньої дитини мінімально необхідними благами, що потрібні для її життя та виховання. Цей обовязок закріплений у ст.ст. 51, 52 Конституції України, ст.ст. 180-201 Сімейного кодексу України. На підставі положень статті 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обовязку утримувати дітей визначаються за домовленістю між ними, або за рішенням суду. До розгляду справи судом, згоди щодо утримання доньки сторонами не досягнуто. В даний час їх донька проживає з позивачем та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Миронівської міської ради Київської області № 02-50/1409 від 04.06.2015. Оскільки обовязки по утриманню дитини батьки несуть спільно, то з відповідача, який являється працездатним, проте в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, аліменти підлягають стягненню в примусовому порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Таким чином, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, а тому приймається судом. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного, ст.ст. 180 - 183 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved