Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, який обґрунтовує наступним. Вона є власницею квартири розташованої за адресою: [ADDRESS] . Окрім неї, в даній квартирі зареєстрований, але фактично не проживає відповідач по справі. Позивач вказує, що внаслідок того, що відповідач зареєстрований, але фактично не мешкає з 2012 р., вона вимушена нести самостійно витрати на комунальні платежі, які нараховуються по кількості зареєстрованих осіб. Також наявність реєстрації відповідача позбавляє її можливості реалізувати своє право на оформлення субсидії. На підставі вищевикладеного, позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право користування вищезазначеним житловим приміщенням. Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 16.04.2019 р. відкрито провадження по даній справи та призначений її розгляд в порядку загального позовного провадження, сторонам наданий строк для надання заяв по суті справи. В судовому засіданні позивач підтримала дані позовні вимоги та просила їх задовольнити з підстав зазначених в позові. Додатково зазначила, що з відповідачем до 2012 р. проживала у цивільному шлюбу. В судове засідання відповідач по справі повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов та будь-яких інших заяв чи клопотань до суду не надавав. Судом були направлені судові повістки на зареєстровану адресу місця проживання відповідача, які повернулися на адресу суду з причин «відсутній вдома». З урахуванням положень п. 4 ч. 8\~ст. 128 ЦПК України, відповідач повідомлений належним чином про дату, час та місце судового розгляду справи. Відповідно до вимог ч. 1\~ст. 280 ЦПК України\~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що є всі умови для ухвалення заочного рішення, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача в порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце слухання повідомлявся, надав заяву в якій зазначено, що третя особа не перебуває у правовідносинах з жодною зі сторін у справі, проти задоволення позову не заперечує та просить розглянути справу без його участі. Вислухав пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та інші докази по справі, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Позивач є власницею квартири розташованої за адресою: [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 27.05.2009 р. (а.с. 8). Набуте за цим свідоцтвом право власності позивачки зареєстровано 22.06.2009 р. Запорізьким міжміським бюро технічної інвентаризації (а.с. 9). З копії паспорта відповідача (а.с. 6-7), інформації Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради від 19.04.2019 р. (а.с. 22), вбачається, що останній з 13.09.2011 р. зареєстрований за адресою: [ADDRESS] Таким чином на підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що відповідач у 2011 році був зареєстрований у цій квартирі зі згоди власника квартири (позивача по справі), як член її родини. Згідно з Актом від 20.02.2019 р., складеного головою правління ОСББ «Затишок 11» та його заступником, відповідач не проживає за місцем своєї реєстрації з 30.11.2012 р. по теперішній час (а.с. 10). Свідок [PERSON] , допитана за клопотанням позивача, пояснила, що вона є сусідкою позивачки. Відповідача вона не бачила, за вищезазначеною адресою, останні 6 років, оскільки він не проживає в цій квартирі, інколи бувала у позивачки вдома, ніколи не бачила в квартирі речей відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з частиною другою статті 405\~ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що відповідач, без поважних причин, не мешкає в спірній квартирі протягом 6 років, внаслідок чого втратив право на користування цим житлом. Реєстрація відповідача у квартирі, що належить позивачці на праві приватної власності, перешкоджає їй у здійсненні нею права користування та розпорядження належним їй майном, оскільки вона вимушена нести додаткові фінансові витрати на утримання цього нерухомого майна та не може скористатися у повній мірі своїм правом на отримання субсидії на оплату житлово-комунальних послуг. Вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства, оскільки відповідно до вимог Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням. Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги законні, обґрунтовані, в зв`язку з чим підлягають задоволенню. Враховуючи, що позивач була звільнена судом від сплати судового збору за подання даного позову, при цьому її позовні вимоги повністю судом задоволенні, в зв`язку з чим з відповідача на користь держави, на підставі ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved