Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 08 травня 2015 року. Від спільного проживання у них народився син [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя між сторонами не склалось через різні характери та погляди на життя, відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, внаслідок чого виникають непорозуміння та сварки. На даний час проживають окремо, сімейних стосунків не підтримують, сім`я існує лише формально, подальше збереження шлюбу суперечитиме її інтересам, а тому просить шлюб розірвати. Позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явилися, просили розгляд справи проводити у їх відсутності, позовні вимоги підтримують. Проти заочного розгляду справи не заперечують. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про день, час та місце розгляду справи через оголошення на веб-порталі судової влади. Будь-яких заяв, клопотань про розгляд справи без його участі на адресу суду не надходило. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності учасників справи не здійснюється. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. З матеріалів справи судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 08 травня 2015 року Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у м.Києві, актовий запис №836 (а.с.5). Після одруження позивачу присвоєно прізвище « [PERSON] ». Встановлено також, що у сторін є син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.9). Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст.55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч.3 та ч.4 ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Судом встановлено також, що сторони проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства, шлюб існує лише формально. За таких обставин, суд вважає, що подальше спільне життя сторін неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому шлюб підлягає розірванню. Пунктом 2 ч.3 ст.115 СК України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача в користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 840,80 грн.. На підставі ст.ст.24, 55, 56, 110, 112, 115 СК України,

Outcome: approved