Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-04 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням, шляхом скасування реєстрації. 21.09.2016 року позов було уточнено. В обгрунтування своїх уточнених позовних вимог позивачка зазначила, що її батько [PERSON], [INFO] і мати [PERSON], [INFO], мешкали разом в зареєстрованому шлюбі в квартирі, яка розташована за адресою [ADDRESS]. Квартира трикімнатна, розташована на другому поверсі дев'ятиповерхового будинку. Квартиру батьки отримали в 1975 році за місцем власної роботи і в подальшому приватизували її відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» і отримали свідоцтво про право власності на житло за № Ц-1310 від 17 серпня 1994 року, внесене в реєстрову книгу за № 8/ц585-585. В приватизованій квартирі батьків на той час мешкали мати і батько позивачки, вона сама та її рідна сестра. Всього у батьків позивачки було двоє дітей: сама позивачка - [PERSON], [INFO] та її сестра - [PERSON], [INFO]. Обидві сестри були на час приватизації квартири неповнолітними. Після навчання у Харківському державному университеті позивачка одружилась і залишилась мешкати в м. Харьків, де зареєстрована і проживає до теперешнього часу. Її сестра [PERSON] продовжувала мешкати з батьками і була зареєстрована за вказаною вище адресою. В 1999 році сестра заявниці познайомилась з іноземцем на їм'я [PERSON], який мешкав нібито в Англії, при яких обставинах вона з ним познайомилась і як довго продовжувались їх стосунки заявниці не відомо, сестра про ці обставини нічого не розповідала. Приблизно в листопаді 1999 року [PERSON] отримала запрошення від свого іноземного знайомого приїхати до нього в гості в Англію. До якого місця або селища було запрошення, вона не повідомила, а тільки пояснила батькам про те, що вона поїде до свого чоловіка для більш близкого знайомства. Позивачки відомо, що сестра отримала усі необхідні для поїздки документи і на прикінці листопада 1999 року виїхала до Європи в якості туристки по запрошенню приймаючої сторони. До цього, у 1997 році сестра позивачки закінчила навчання в Харьківському университеті, мешкала в м. Харьків, де знімала квартиру. Після її видїзду будь-яких відомостей про неї не було, сестра жодного разу не дзвонила і не слала листів. Через деякий час приблизно в 2008- 2009 роках на адресу батьків прийшов конверт з Англії, в якому знаходився українский паспорт сестри і коротка записка, в якої їх донька - [PERSON], повідомила про те, що вона залишається мешкати за кордоном з чоловіком і більше в Україну не повернеться. Більше ніяких відомостей про неї ані батьки, ані заявниця не отримували. Місцезнаходження сестри позивачці не відомо. [INFO] померла мати позивачки - [PERSON], про що видано свідоцтво про смерть [NUMBER], зареєстроване в Центрально-Міському РАЦСі та складений відповідний актовий запис за № 365 від 01 квітня 2013 року. [INFO] помер батько позивачки - [PERSON], про що видано свідоцтво про смерть [NUMBER], зареєстроване в Центрально-Міському РАЦСі та складений відповідний актовий запис за № 881 від 08 серпня 2014 року. Після смерті батьків, яких обох поховала позивачка, в квартирі вона знайшла два заповіта від матері і батька, за якими вони усе своє майно, яке складалось із квартири по [ADDRESS] заповіли саме їй - [PERSON], заповіти були посвідчені нотаріусом і підписані батьками 24 березня 2005 року. 02 вересня 2015 року нотаріусом Першої Криворізької державної нотаріальної контори відповідно до ст. 1268 ЦК України позивачці було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, у зв'язку з пропуском встановленого шестимісячного строку для подання відповідної заяви. 16 грудня 2015 року за рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу позивачу згідно ст.1261,1272 ЦК України був визначений додатковий строк для подання заяви до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину. 17 березня 2016 року позивачка отримала свідоцтво про право на спадщину зареєстрованого у реєстрі за № 10848, спадкова справа № 36-2014, після померлих батьків, яке складалось з 1/2 частини квартири, розташованої за адресою [ADDRESS]. В квартирі батьків до цього часу залишається бути зареєстрованою сестра позивачки - [PERSON]. В липні 2015 року позивачка зверталась до правоохоронних органів, а саме до Центрально-Міського районного відділу Криворізького міського управління ГУ МВС України в Дніпропетровської області з заявою про надання допомоги щодо розшуку сестри [PERSON]. 26 серпня 2015 року їй була надана відповідь про те, що Центрально-Міським районним відділом Криворізького міського управління ГУ МВС України в Дніпропетровської області проводилась перевірка по встановленню місцезнаходження гр.[PERSON], [INFO], за результатами якої встановити її місцезнаходження не видалось можливим, підстав для заведення оперативно-розшукової справи не виявлено. Відповідно до акту комісії управляючої компаніі ТОВ «СІТІСЕРВІС» від 18 липня 2016 року гр.[PERSON] за адресою [ADDRESS] з 1999 року не мешкає. Данні обставини також можуть підтвердити і сусіди померлих батьків позивачки, [PERSON] та [PERSON]. До теперішнього часу сестра завниці [PERSON], залишається бути зареєстрованою за адресою [ADDRESS], м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, за проживання і комунальні послуги не сплачує, що лягає на плечі позивачки і створює суттеві перешкоди у користуванні житловим приміщенням, яке позивачка отримала у спадщину після смерті батьків. В зв'язку з усім вищезазначеним позивачка просить суд винести рішення, яким усуненути перешкоди у користуванні нею житловим приміщенням за адресою [ADDRESS], шляхом скасування реєстрації в цьому приміщенні [PERSON] - [INFO], народженої у с. Миролюбівка, Широківського району Дніпропетровської області. В судове засідання позивачка та її представник не з'явилися, про дату та час судового розгляду справи повідомлені належним чином, представник позивача - [PERSON] надав суду заяву, в якій просить суд розглядати справу за їх відсутності, уточнені позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про дату та час судового розгляду справи була неодноразово повідомлена належним чином за єдиною відомою суду адресою: місцем реєстрації, тому суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, в заочному порядку, на підставі наявних у справі доказів. Третя особа - Відділ реєстрації місця проживання громадян виконкому Центрально-Міської районної у місті Кривому Розі ради також не з'явились до суду, про дату та час судового розгляду справи повідомлені належним чином, надіслали до суду заяву про розгляд справи у відсутності їх представника. Дослідивши письмові матеріали справи, суд доходить до висновку, що позовні вимоги обгрунтовані та підлягають задоволенню з огляду на наступне: Батьками позивачки є [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO], які мешкали разом в зареєстрованому шлюбі в квартирі, яка розташована за адресою [ADDRESS]. Квартира трикімнатна, розташована на другому поверсі дев'ятиповерхового будинку. Квартиру батьки позивачки отримали в 1975 році за місцем власної роботи і в подальшому приватизували її відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонту» і отримали свідоцтво про право власності на житло за № Ц-1310 від 17 серпня 1994 року, внесене в реєстрову книгу за № 8/ц585-585.(а.с.10). В приватизованій квартирі батьків на той час мешкали мати і батько позивачки, вона та її рідна сестра. Всього у батьків позивачки було двое дочок: [PERSON], [INFO] (а.с.5, 6), та її сестра - [PERSON], [INFO]. Обидві сестри були на час приватизації квартири неповнолітними. Після навчання у Харківському державному университеті позивачка одружилась і залишилась мешкати в м Харьків, де зареєстрована і проживає до теперешнього часу. Відповідачка по справі - [PERSON] продовжувала мешкати з батьками і була зареєстрована разом з батьками за адресою: [ADDRESS]. В 1999 році сестра позивачки познайомилась з іноземцем на їм'я [PERSON], який мешкав нібито в Англії, при яких обставинах вона з ним познайомилась і як довго продовжувались їх стосунки позивачу не відомо, сестра про ці обставини нічого не розповідала. Приблизно в листопаді 1999 року [PERSON] отримала запрошення від свого іноземного знайомого приїхати до нього в гості в Англію. До якого місця або селища було запрошення, вона не повідомила, а тільки пояснила батькам про те, що вона поїде до свого чоловіка для більш близкого знайомства. Позивачу відомо, що сестра отримала усі необхідні для поїздки документи та на прикінці листопада 1999 року виїхала до Європи в якості туристки по запрошенню приймаючої сторони. До цього, у 1997 році, сестра позивачки закінчила навчання в Харьківському университеті, мешкала в м. Харьків, де знимала квартиру. Після її від'їзду будь-яких відомостей про неї не було, сестра жодного разу не дзвонила і не надсилала листів. Через деякий час приблизно в 2008 -2009 роках до батьків прийшов конверт з Англії, в якому знаходився українский паспорт сестри і коротка записка, в якої їх донька - [PERSON], повідомила про те, що вона залишається мешкати за кордоном з чоловіком і більше в Україну не повернеться. Більше жодних відомостей про неї ані батьки, ані заявниця не отримували. Місцезнаходження сестри на сьогоднішній день позивачу не відомо. [INFO] померла мати позивачки - [PERSON], про що було видано свідоцтво про смерть [NUMBER], зареєстроване в Центрально-Міському РАЦСі і складений відповідний актовий запис за № 365 від 01 квітня 2013 року (а.с.8). [INFO] помер батько позивачки - [PERSON], про що було видано свідоцтво про смерть [NUMBER], зареєстроване в Центрально-Міському РАЦСі і складений відповідний актовий запис за № 881 від 08 серпня 2014 року (а.с.9). Після смерті батьків, яких обох поховала позивачка, в квартирі вона знайшла два заповіти від матері і батька, за якими вони усе своє майно, яке складалось із квартири по [ADDRESS] заповіли саме їй - [PERSON], заповіти були посвідчені нотаріусом і підписані батьками 24 березня 2005 року. (а.с.11, 12) 02 вересня 2015 року нотаріусом Першої Криворізької державної нотаріальної контори відповідно до ст.1268 ЦК України позивачці було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, у зв'язку з пропуском встановленого шестимісячного строку для подання відповідної заяви. 16 грудня 2015 року за рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу (а.с.13) позивачу згідно ст. ст. 1261,1272 ЦК України був визначений додатковий строк для подання заяви до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину. 17 березня 2016 року позивачка отримала свідоцтво про право на спадщину зареєстрованого у рєестрі за № 10848, спадкова справа № 36-2014, після померлих батьків, яке складалось з 1/2 частини квартири, розташованої за адресою [ADDRESS] (а.с.14). В квартирі батьків до цього часу залишається бути зареєстрованой сестра позивача - [PERSON] (а.с.15). В липні 2015 року позивачка зверталась до правоохоронних органів, а саме до Центрально-Міського районного відділу Криворізького міського управління ГУ МВС України в Дніпропетровської області з заявою про надання допомоги в розшуку сестри [PERSON]. 26 серпня 2015 року позивачу була надана відповідь про те, що Центрально-Міським районним відділом Криворізького міського управління ГУ МВС України в Дніпропетровської області проводилась перевірка по встановленню місцезнаходження гр.[PERSON], [INFO], за результатами якої встановити її місцезнаходження не видалось можливим, підстав для заведення оперативно-розшукової справи не виявлено (а.с.16). Відповідно до акту комісії управляючої компаніі ТОВ «СІТІСЕРВІС» від 18 липня 2016 року гр. [PERSON] за адресою [ADDRESS] з 1999 року не мешкає (а.с.17) До теперішнього часу сестра завниці [PERSON], залишається бути зареєстрованою за адресою [ADDRESS], м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, за проживання і комунальні послуги не сплачує, що лягає на плечі позивача і створює суттеві перешкоди у користуванні житловим приміщенням, яке позивачка отримала у спадщину після смерті батьків. Згідно зі ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом. Згідно ст. 150 Житлового Кодексу України громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, укладати інші не заборонені законом угоди. Так, у ч. 1 ст. 316 ЦК України зазначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст. 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Всім власникам забезпечуються рівні умови для здійснення своїх прав. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Будь-яких обов'язків та обмежень у реалізації свого права власності, як власника квартири, для мене законом не встановлено, а тому обмеження, які встановлюються відповідачем є незаконними та такими, що підлягають усуненню. Окрім того, ст. 321 ЦК України встановлює, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином вбачається, що інакше як з допомогою суду позивачка не може захистити свої права, тому її позовні вимоги підлягають задоволенню. З урахуванням викладеного, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги позивача, усунути позивачу перешкоди у користуванні житловим приміщенням, знявши відповідача з реєстраційного обліку з квартири позивача.

Outcome: approved