Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розподіл спільно нажитого майна подружжя. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Шлюб було розірвано рішенням Вугледарського міського суду Донецької області від 06.12.2013 року. Від шлюбу мають повнолітнього сина [PERSON] Після розірвання шлюбу вони деякий час мешкали разом, зробили коштовний ремонт, придбали меблі, побутову техніку, сантехніку, речі особистого користування. Квартира належить відповідачу та їх спільному сину на праві спільної сумісної власності. Відповідач проживав разом з сином до весни 2014 року, після чого їх стосунки погіршилися, і вони проживають окремо. Позивач зазначає, що сторони є інвалідами. Вони разом приймали участь у ремонтних роботах. Гроші на поліпшення в квартирі вони заробляли разом, були підприємцями. Крім того, гроші висилали позивачу її батьки. Мешкали в квартирі з 2000 року. За час шлюбу ними у спільну власність придбано наступне майно: кухонний комбайн «Philips»; фритюрниця «Philips»; чайник «Bosh»; штора кремового кольору, штора коричневого кольору, штора пісочного кольору; шафа-купе білого кольору; ліжко білого кольору; багет білого кольору; дошка для прасування; праска; шафа-купе коричневого кольору; стіл компютерний; компютер разом з колонками та веб-камерою; багет білого кольору; ванна з гідромасажем «Глорія»; унітаз; водонагрівальний бак «Gorenja GBFU50-150»; меблевий гарнітур для ванної кімнати «Глорія»; кран «Ancone BA № 2» 2 шт.; вентилятор електричний; шафа-купе; диван темно-сірого кольору; шафа; люстра на дистанційному керуванні; мякий куток з кріслом пісочного кольору; багет; кондиціонер «Mitsubishi»; штора пісочного кольору; пральна машина «LG-WD-1220»; водонагрівальний бак «Ariston PRO 10R»; холодильник «Samsung RL 39 WBMC»; варильна поверхня «Hansa»; духова шафа «Hansa»; витяжка «Hansa»; раковина камяна; кран камяний; вбудована кухня; штора коричневого кольору; кришталеві бокали для шампанського 6 шт.; кришталеві бокали для мартіні 6 шт.; фотоапарат «Canon»; металеві каструлі 2 шт.; корзина для білизни білого кольору. Позивач вважає, що вартість придбаного майна складає 106297,90 грн. Крім того, сторонами були виконані поліпшення в квартирі, ремонтні роботи на суму 143104,00 грн. Позивач просила суд: визнати право спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON], на зазначене майно; припинити право спільної сумісної власності подружжя - [PERSON] та [PERSON], на зазначене майно; розділити спільне майно подружжя, виділити в натурі та визнати право власності за [PERSON] на наступне майно: кухонний комбайн «Philips»; фритюрниця «Philips»; чайник «Bosh»; штора кремового кольору, штора коричневого кольору, штора пісочного кольору; ліжко білого кольору; шафа-купе коричневого кольору; стіл компютерний; водонагрівальний бак «Gorenja GBFU50-150»; меблевий гарнітур для ванної кімнати «Глорія»; вентилятор електричний; шафа-купе; люстра на дистанційному керуванні; мякий куток з кріслом пісочного кольору; кондиціонер «Mitsubishi»; штора пісочного кольору; пральна машина «LG-WD-1220»; водонагрівальний бак «Ariston PRO 10R»; холодильник «Samsung RL 39 WBMC»; варильна поверхня «Hansa»; духова шафа «Hansa»; витяжка «Hansa»; штора коричневого кольору; виділити в натурі та визнати право власності за [PERSON] на майно: шафа-купе білого кольору; багет білого кольору; багет; дошка для прасування; праска; компютер разом з колонками та веб-камерою; багет білого кольору; ванна з гідромасажем «Глорія»; унітаз, кран «Ancone BA № 2» 2 шт.; диван темно-сірого кольору; шафа; раковина камяна; кран камяний; вбудована кухня; кришталеві бокали для шампанського 6 шт.; кришталеві бокали для мартіні 6 шт.; фотоапарат «Canon»; металеві каструлі 2 шт.; корзина для білизни білого кольору. Крім того позивач просила суд: визнати право спільної сумісної власності подружжя - [PERSON] та [PERSON], на виконані поліпшення, ремонтні роботи, в квартирі за адресою: [ADDRESS], на суму 143104,00 грн.; визнати право власності за [PERSON] на виконані поліпшення ремонтні роботи, в квартирі за адресою: [ADDRESS], на суму 143104,00 грн.; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] компенсацію різниці вартості часток у спільному майні подружжя в розмірі 72823,05 грн. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги та їх обґрунтування підтримувала в повному обсязі, просила їх задовольнити. В судове засідання 17.05.2018 року позивач не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги [PERSON], наполягала на їх задоволенні в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, не заперечував проти виділу в натурі та визнання права власності за [PERSON] на кухонний комбайн «Philips», фритюрницю «Philips», чайник «Bosh», штору кремового кольору, штору коричневого кольору та штору пісочного кольору. В задоволенні інших позовних вимог просив відмовити. В судове засідання 17.05.2018 року відповідач не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні зазначила про часткове визнання позовних вимог. Не заперечувала проти: визнання права спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON], на майно: кухонний комбайн «Philips», фритюрницю «Philips», чайник «Bosh», штору кремового кольору, штору коричневого кольору, штору пісочного кольору; припинення права спільної сумісної власності подружжя - [PERSON] та [PERSON], на зазначене майно та виділу в натурі та визнання права власності за [PERSON] на наступне майно: кухонний комбайн «Philips», фритюрницю «Philips», чайник «Bosh», штору кремового кольору, штору коричневого кольору, штору пісочного кольору. В задоволенні іншої частини позовних вимог представник відповідача в судовому засіданні заперечувала, просила в їх задоволенні відмовити. Третя особа [PERSON] позовні вимоги в судовому засіданні підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі. В судове засідання 17.05.2018 року третя особа [PERSON] не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках. Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Згідно вимог ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як зазначається у ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Судом встановлено, що з 03.12.1993 року сторони [PERSON] та [PERSON] перебували в шлюбі, який рішенням Вугледарського міського суду Донецької області від 06.12.2013 року був розірваний (а.с.10 том 1). Мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.11 том 1). Згідно з копією свідоцтва про право власності на квартиру № 02137 від 29.09.2000 року 35/100 частини квартири за адресою: [ADDRESS], належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] (а.с.14 том 1). Відповідно до копії договору дарування від 18.07.2001 року [PERSON] та [PERSON] подарували [PERSON] 66/100 частки квартири за адресою: [ADDRESS], що належали їм на підставі свідоцтва про право власності на квартиру № 9709, виданого 26.06.1994 року (а.с.13 том 1). [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [INFO], що підтверджується копією довідки № 047 від 05.05.2016 року (а.с.12 том 1). Відповідно до висновку № 03/16 експертного будівельно-технічного дослідження від 11.03.2016 року ринкова вартість всіх поліпшень і ремонту в квартирі № 84 в житловому будинку № 4 за адресою: Донецька область, м. Вугледар, вул. 30 років Перемоги, в цінах, які еквівалентні дійсній ринковій вартості квартири в цілому становить 143104 грн. (а.с.18-25 том 1). Згідно з довідкою УПФУ в м. Вугледарі Донецької області № 2056 від 25.04.2016 року [PERSON] отримує соціальну пенсію інваліда з дитинства ІІ групи, яка з січня по квітень 2016 року становила 1104 грн. (а.с.27 том 1). Відповідно до податкової накладної № [NUMBER] від 11.09.2005 року СПД [PERSON] було придбано в ТОВ «МЕТРО кеш енд кері Україна» кухонний комбайн «Philips» вартістю 749,00 грн., фритюрницю «Philips» вартістю 199,90 грн., чайник «Bosh» вартістю 199,00 грн. (а.с.81 том 1). Згідно з товарним чеком від 15.04.2012 року було придбано штори на вікно в кількості 3 шт. по 250 грн., а всього на суму 750 грн. (а.с.82а-83 том 1). Відповідно до п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими ст. 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Згідно ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1-2 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ч. 1-2, 4-5 ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Згідно з ч. 1 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Відповідно до ч. 1, 3 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1-3 ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Відповідно до п. 23-24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» суди, вирішуючи спори між подружжям про майно, повинні встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, зясовувати джерело і час його придбання. До складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобовязаннями, що виникли в інтересах сімї (ч. 4 ст. 65 СК України). Відповідно до податкової накладної № [NUMBER] від 11.09.2005 року та товарного чеку від 15.04.2012 року сторонами було придбано в ТОВ «МЕТРО кеш енд кері Україна» кухонний комбайн «Philips» вартістю 749,00 грн., фритюрницю «Philips» вартістю 199,90 грн., чайник «Bosh» вартістю 199,00 грн., а також штори на вікно в кількості 3 шт. по 250 грн., а всього на суму 750 грн. ( а.с.81, 82а-83 том 1). В судовому засіданні відповідач [PERSON] не заперечував факт придбання даного майна. Крім того, позивачем [PERSON] було надано суду копії гарантійних зобовязань виробника на електрочайникчайник «Bosh» та копії гарантійних талонів на кухонний комбайн «Philips» та фритюрницю «Philips» (а.с.85-87 том 1). Таким чином, в судовому засіданні достовірно встановлено, що подружжям [PERSON] та [PERSON] під час шлюбу було придбано наступне майно: кухонний комбайн «Philips», фритюрницю «Philips», чайник «Bosh», штору кремового кольору, штору коричневого кольору, штору пісочного кольору, а тому належить сторонам на праві спільної сумісної власності, що сторонами не оспорювалося. В судовому засіданні відповідачем [PERSON] фактично були визнані позовні вимоги в частині виділу в натурі та визнання права власності за [PERSON] на майно, придбане під час перебування у шлюбі, а саме кухонний комбайн «Philips», фритюрницю «Philips», чайник «Bosh», штору кремового кольору, штору коричневого кольору та штору пісочного кольору. Зазначений факт був підтверджений представником відповідача [PERSON] 17.05.2018 року в судовому засіданні. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне припинити право спільної сумісної власності подружжя - [PERSON] та [PERSON] на зазначене майно, виділивши в натурі та визнавши право власності за [PERSON] на наступне майно: кухонний комбайн «Philips», фритюрницю «Philips», чайник «Bosh», штору кремового кольору, штору коричневого кольору та штору пісочного кольору. В судовому засіданні позивач [PERSON] зазначала, що майно: шафа-купе білого кольору; ліжко білого кольору; багет білого кольору; дошка для прасування; праска; шафа-купе коричневого кольору; стіл компютерний; компютер разом з колонками та веб-камерою; багет білого кольору; ванна з гідромасажем «Глорія»; унітаз; водонагрівальний бак «Gorenja GBFU50-150»; меблевий гарнітур для ванної кімнати «Глорія»; кран «Ancone BA № 2» 2 шт.; вентилятор електричний; шафа-купе; диван темно-сірого кольору; шафа; люстра на дистанційному керуванні; мякий куток з кріслом пісочного кольору; багет; кондиціонер «Mitsubishi»; штора пісочного кольору; пральна машина «LG-WD-1220»; водонагрівальний бак «Ariston PRO 10R»; холодильник «Samsung RL 39 WBMC»; варильна поверхня «Hansa»; духова шафа «Hansa»; витяжка «Hansa»; раковина камяна; кран камяний; вбудована кухня; штора коричневого кольору; кришталеві бокали для шампанського 6 шт.; кришталеві бокали для мартіні 6 шт.; фотоапарат «Canon»; металеві каструлі 2 шт.; корзина для білизни білого кольору, було придбано за час шлюбу з [PERSON] Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» договір - усний чи письмовий правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція. Підтвердження вчинення усного правочину оформляється квитанцією, товарним чи касовим чеком, квитком, талоном або іншими документами (далі - розрахунковий документ). Абзацом 2 ч. 11 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що під час продажу товару продавець зобов'язаний видати споживачеві розрахунковий документ встановленої форми, що засвідчує факт купівлі, з позначкою про дату продажу. Позивачем [PERSON] не було надано суду розрахункові документи, а саме квитанції, товарні чи касові чеки встановленої форми, що засвідчують факти купівлі, з позначкою про дату продажу майна, яке позивач [PERSON] вважає придбаним під час шлюбу з [PERSON], а також позивачем не надано жодних належних доказів на підтвердження вартості майна на час розгляду справи. Позивач надала на підтвердження придбання за час шлюбу спірного майна копії інструкцій та гарантійних талонів на побутову техніку та деяку сантехніку, а саме оригінал гарантійного талону на холодильник «Samsung RL 39 WBMC» (а.с.80 том 1) та копії: титульних сторінок інструкції та гарантійних талонів на витяжку «Hansa», варильну поверхню «Hansa», духову шафу «Hansa»; сервісного сертифікату на пральну машину з сушкою без зазначення виробника виробу; гарантійного талону на пральну машину «LG»; керівництва по експлуатації на кондиціонер повітря «Mitsubishi»; паспорту для меблів для ванної кімнати; паспорту на вентилятори електричні побутові; гарантійної карти на іноземній мові приладу «Ancone BA № 2»; титульної сторінки інструкції на водонагрівальний бак «Gorenja GBFU50-150»; паспорту на ванну акрилову з гідромасажем; гарантійних талонів на компютерну техніку (а.с.84, 88-89, 90-95, 96-99 том 1). Однак вказані копії не містять в собі достовірних даних, а саме прізвища покупців, дати продажу товарів, будь-яких інших ознак придбання зазначеної побутової техніки та сантехніки позивачем [PERSON] або відповідачем [PERSON] під час їх шлюбу. Твердження позивача [PERSON], що грошові кошти на придбання зазначеного майна надавалися як нею, так і відповідачем [PERSON], не знайшли підтвердження в судовому засіданні, оскільки позивачем не надано суду доказів, що саме вона також несла грошові затрати на придбання зазначеного майна. Надані в судовому засіданні оригінали шести товарних чеків від 23.01.2014 року, 28.01.2014 року, 11.02.2014 року, 25.02.2014 року на придбання спірного майна, а саме: шафи-купе металічно-матового кольору, шафи-купе білого кольору, шафи-купе коричневого кольору, кухонного гарнітуру «Еллада» коричневого кольору, мийки, крану, водонагрівального баку «Gorenja GBFU100», водонагрівального баку «Ariston PRO 10R/3», витяжки «Hansa», духової шафи «Hansa», варильної поверхні «Hansa», датовані датою за межами періоду, під час якого сторони перебували в шлюбі, а тому в таких документах відсутні відомості на підтвердження обставини набуття майна під час шлюбу (а.с.205-206 том 1). Крім того, суд не приймає, як належні докази, оригінали товарного чеку від 27.12.2006 року та гарантійного талону від 27.12.2006 року на плазмовий телевізор «LG 42PX3RV-ZA» вартістю 12560,00 грн., надані відповідачем (а.с.201-204 том 1). До пояснень свідка [PERSON], наданих в судовому засіданні, суд ставиться критично, в звязку з тим, що свідок [PERSON] не надала пояснень щодо вартості майна, що є предметом спору, придбаного під час шлюбу подружжям [PERSON], а також щодо дат його придбання. В судовому засіданні було переглянуто відео, надане позивачем [PERSON], на якому зображено обстановку в приміщенні та побутові речі. Однак, судом не приймається до уваги зазначене відео, оскільки не можливо в судовому засіданні встановити: період, коли воно було зняте; місце, де знімалося відео; особу, якою було зроблено відеозйомку; ідентифікувати предмети, відображені на відео, та пристрій, за допомогою якого було зроблено відеозапис. Таким чином, суду не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження реального існування зазначених речей, факту їх придбання саме в період шлюбу та їх вартості. Таким чином суд вважає, що позивачем в судовому засіданні не доведено належними, допустимими і достатніми доказами набуття у власність під час шлюбу зазначених речей, а тому в задоволенні позовних вимог в цій частині необхідно відмовити за необґрунтованістю та безпідставністю. Щодо позовної вимоги в частині визнання права спільної сумісної власності подружжя - [PERSON] та [PERSON], на виконані поліпшення ремонтні роботи, в квартирі за адресою: [ADDRESS], на суму 143104,00 грн. суд приходить до наступних висновків. Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 2631/2632 від 19.03.2018 року ринкова вартість трикімнатної квартири за адресою: [ADDRESS], складає 377568 грн. Дійсна ринкова вартість всіх зроблених поліпшень та ремонту в цілому в трикімнатній квартирі за адресою: [ADDRESS], будівельних матеріалів, конструкцій, шпалер, керамічного оздоблення стін, підлоги, оздоблення підлоги в цілому, пластикових вікон, балконного блоку, міжкімнатних дверей, сантехніки, заміненого електричного обладнання електромережі, розеток, вимикачів освітлення складає 134227 грн. Встановити давність проведення ремонтних робіт та всіх поліпшень в трикімнатній квартирі за адресою: [ADDRESS], не представляється можливим візуальним оглядом та за відсутністю лабораторії з випробування будівельних матеріалів у ДНІДСЕ. У матеріалах цивільної справи за даним позовом відсутні договори, кошториси або акти виконаних робіт, що підтверджують проведення ремонту за якимось строком (а.с.26-37 том 2). При розгляді судом питання про збільшення вартості майна та істотності такого збільшення підлягає зясуванню шляхом порівняння станом на час вирішення спору вартості обєкту в стані, що існував до поліпшення, та його вартості після поліпшення. При цьому сам по собі розмір грошових затрат подружжя чи одного з них, а також і визначена на час розгляду справи вартість ремонтних робіт не є тим фактором, який єдиний безумовно свідчить про істотність збільшення вартості майна, як обєкту. В судовому засіданні фактично було встановлено, що ринкова вартість квартири за адресою: [ADDRESS], складає 377568 грн., а ринкова вартість всіх зроблених поліпшень та ремонту в цілому в даній квартирі складає 134227 грн. Однак позивачем [PERSON] не було надано належних доказів того, що саме під час перебування сторонами у шлюбі за рахунок її коштів проводився ремонт квартири. Крім того, в судовому засіданні не було встановлено вартість квартири до проведення ремонтних робіт, не встановлено також, в якому стані перебувала дана квартира до проведення поліпшень та ремонту в цілому в квартирі. Також в судовому засіданні фактично не встановлено та не доведено сторонами, коли взагалі відбувалися поліпшення та ремонт в квартирі, а тим самим і істотне збільшення вартості квартири внаслідок спільних трудових та грошових затрат сторін. Встановити давність проведення ремонтних робіт та всіх поліпшень в квартирі за адресою: [ADDRESS], не представилось можливім і при проведенні судової будівельно-технічної експертизи, в звязку з відсутністю договорів, кошторисів або актів виконаних робіт, що підтверджують проведення ремонту за якимось строком. Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність достатніх підстав вважати, що проведені поліпшення та ремонтні роботи в квартирі за адресою: [ADDRESS], які позивач просить визнати спільним майном подружжя, істотно збільшили вартість квартири внаслідок спільних трудових, грошових затрат сторін чи затрат другого з подружжя під час перебування у шлюбі сторонами, оскільки період, коли були здійснені поліпшення в квартирі не доведено позивачем. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог в частині визнання права спільної сумісної власності подружжя - [PERSON] та [PERSON], на виконані поліпшення ремонтні роботи, в квартирі за адресою: [ADDRESS], на суму 143104,00 грн. В звязку з зазначеним слід, також, відмовити в задоволенні позовних вимог в частині визнання права власності за [PERSON] на виконані поліпшення ремонтні роботи, в квартирі за адресою: [ADDRESS], на суму 143104,00 грн. Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] компенсації різниці вартості часток майна в розмірі 72823,05 грн. суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що співвласниками квартири за адресою: [ADDRESS], є відповідач [PERSON] та син сторін - третя особа [PERSON] Відповідачу [PERSON] належить 5/6 зазначеної квартири, а його сину [PERSON] належить 1/6 частина квартири. Крім того, суд враховує, що вартість виконаних ремонтних робіт всієї квартири становила 143104,00 грн., та на частку третьої особи [PERSON] з цієї суми припадає 23850,67 грн., а на частку відповідача [PERSON] 119253,33 грн. Одночасно позивачем заявлено вимогу про компенсацію різниці вартості часток майна в розмірі 72823,05 грн. Однак, позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] компенсації різниці вартості часток майна не підлягають задоволенню, оскільки сторонами не було доведено наявність майна, набутого під час шлюбу, не встановлено вартість речей. Таким чином суд вважає за необхідне відмовити в частині позовних вимог про стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] компенсації різниці вартості часток майна в розмірі 72823,05 грн. за необґрунтованістю та безпідставністю.

Outcome: partial