Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Вказала, що 25.06.1978 вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від спільного проживання мають трьох повнолітніх дітей. Позивач просить суд шлюб розірвати, посилаючись на те, що сімейні стосунки з відповідачем припинені з 1996 року. Тому позивач вимушена звернутися до суду і просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач [PERSON] надала суду письмову заяву вх..№3664 від 15.05.2019, в якій просила справу розглянути без її участі. Позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити. Представник позивача [PERSON] 15.05.2019 за вх..№3665 подав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце судового розгляду справи був повідомлений у порядку, встановленому ч. 11 ст. 128 ЦПК України - через оголошення на офіційному веб-сайті Ямпільського районного суду Вінницької області. Крім цього, на адресу останнього відомого місця проживання відповідача судова повістка надсилалася рекомендованим поштовим повідомленням. Про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не надав. Відповідно до ч.3 ст.223 ЦПК України суд розглянув справу за відсутності сторін, на підставі наявних доказів. Заяви, клопотання: заяви позивача та її представника про розгляд справи без їхньої участі. Інші процесуальні дії у справі: відкриття провадження у справі, закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду, про що постановлено ухвали окремими документами. Судом встановлено такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Із копії свідоцтва про укладення шлюбу, виданого 25.06.1978 встановлено, що 25.06.1978 [PERSON] зареєстрував шлюб із [PERSON] , яка після реєстрації шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] ». Із доводів позивача встановлено, що сторони сімейних стосунків не підтримують. Мір до примирення ніхто із сторін не приймав, разом не проживають понад один рік. Відповідно до ст.ст.110, 112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Оцінюючи усі докази, суд вважає встановленим, що поновлення сімейних відносин та збереження сім`ї стали неможливими, подальше спільне життя подружжя суперечить їхнім інтересам, сторони разом не проживають і не мають наміру підтримувати сімейні стосунки, що має істотне значення, а тому шлюб необхідно розірвати, задовольнивши позовні вимоги. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позовні вимоги позивача задоволені повністю, судові витрати, понесені позивачем і документально підтверджені, за правилами ст.141 ч.1 ЦПК України покладаються на відповідача у розмірі, встановленому п.п.1 п.1 ч.2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір», у сумі 768 гривень 40 копійок, на момент подання позову. З урахуванням наведених мотивів суд при вирішенні цього спору застосував такі норми права: ст.ст.4,110,112,113 Сімейного Кодексу України.

Outcome: approved