overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Зазначені позовні вимоги обґрунтовує тим, що шлюб зареєстровано 31 травня 2012 року, про що зроблено актовий запис №528 відділу державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції. Від шлюбу народилося двоє дітей - син [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO]. Останнім часом між подружжям постійно виникають сварки та непорозуміння, тому що кожен із них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. У зв'язку з цим між ними практично припинилися подружні відносини та вони перестали вести спільне господарство. В судове засідання позивач [PERSON] подала заяву, згідно з якою заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила розглянути справу в її відсутності. Відповідач [PERSON] подав до суду заяву, згідно з якою позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечив проти їх задоволення та просив розгляд справи проводити за його відсутності. Відповідно до ст. 169 ЦПК України справу слід розглянути у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: 31 травня 2012 року сторони зареєстровали шлюб, про що зроблено актовий запис актовий запис №528 відділу державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції. Від даного шлюбу в подружжя є двоє дітей - син [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO]. Як слідує з викладених у позовній заяві обставин, якими позивач [PERSON] обґрунтовує свої позовні вимоги, останнім часом між подружжям постійно виникають сварки та непорозуміння, тому що кожен із них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. У зв'язку з цим між ними практично припинилися подружні відносини та вони перестали вести спільне господарство. Судом установлено, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Відповідно до ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За вказаних обставин судом установлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, тому відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, шлюб підлягає до розірвання. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 110, 112, ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Зазначені позовні вимоги обґрунтовує тим, що шлюб між ними зареєстровано 10.01.2016 року Зеленівською сільською радою Гусятинського району, Тернопільської області. Від даного шлюбу у них народилась дочка [PERSON] [INFO] . Вказує, що у них склались різні погляди на сімейне життя, їхні відносини є формальними, вони втратили довіру і повагу одне до одного. Вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, збереження шлюбу суперечить її інтересам. З цих підстав позивач просить розірвати шлюб. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подавши заяву, згідно з якою заявлені позовні вимоги підтримала, просила розглянути справу в її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подавши заяву, згідно з якою позовні вимоги визнав повністю, просив розглянути справу без його участі. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: 10 січня 2016 року сторони зареєстрували шлюб, про що зроблено актовий запис № 1 Зеленівською сільською радою Гусятинського району, Тернопільської області. Від даного шлюбу народилась дочка [PERSON] [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 22.09.2016 року. Як слідує з викладених у позовній заяві обставин, якими позивач [PERSON] обґрунтовує свої позовні вимоги, між сторонами практично припинилися шлюбні стосунки, вони перестали вести спільне господарство, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Сім`я сторін фактично розпалася і шлюб носить формальний характер. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, при розгляді справи про розірвання шлюбу, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхній дітей, що має істотне значення. За вказаних обставин, судом установлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, відповідач позов визнав, тому відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, шлюб підлягає до розірвання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши в обґрунтування своїх вимог, що з відповідачем [PERSON] він знаходиться в юридичному шлюбі з 14 листопада 2014 року. Сторони дітей не мають. Подружні стосунки з відповідачем не склалися. Позивач зазначив, що на протязі останнього півроку сумісного проживання з відповідачем в них було відсутнє взаємне порозуміння, через різні погляди на життя та підтримання сімейних відносин, матеріального забезпечення та інших побутових питань. З цих підстав між сторонами постійно виникали сварки, які закінчувалися особистими образами. За таких обставин позивач зазначив, що збереження сімї і подальше спільне життя з відповідачем неможливе, позивач просить суд їх шлюб з відповідачем розірвати. Позивач та відповідач [PERSON] до судового засідання не зявились, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Сторони надали суду заяви з проханням розглянути справу за їх відсутності, позивач наполягає на задоволенні позовних вимог у повному обсязі, відповідач визнала позов у повному обсязі, просила залишити їй прізвище після розірвання шлюбу «Панченко». Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 14 листопада 2014 року. Їх шлюб зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Димитровського міського управління юстиції у Донецької області, за актовим записом № 313 (а.с. 3). Згідно частини першої статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Підставою розірвання шлюбу, відповідно до положень статті 112 Сімейного кодексу України, є неможливість подальшого спільного життя подружжя і збереження шлюбу. Досліджені докази по справі, позиція сторін та їх небажання жити однією сімєю дають суду підстави для висновку про неможливість збереження шлюбу. Судом встановлені фактичні взаємовідносини подружжя, які не дають підстав вважати за доцільне збереження шлюбу між сторонами. Оскільки встановлені судом фактичні стосунки, які склалися між подружжям, не дають підстав вважати, що збереження шлюбу та їх подальше сумісне життя можливе, суд вважає, що шлюб слід розірвати. Обставин, які б перешкоджали розірванню шлюбу, судом не встановлено. Спір майнового характеру не заявлений. У позові про розірвання шлюбу, між сторонами неможливо встановити ступінь винуватості будь-якої сторони, у звязку з чим, суд вважає необхідним залишити судові витрати на рахунку сторони, що звернулась з позовом про розірвання шлюбу. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши в обґрунтування своїх вимог, що з відповідачем [PERSON] вона знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 18 липня 2008 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини між ними припинені близько трьох років тому, і з того часу спільного господарства вони не ведуть, мешкають окремо. Сімейне життя не склалося через різні погляди на сімейне життя, відсутність взаєморозуміння. Вважає, що сім`я розпалася остаточно і зберегти її неможливо, адже це суперечитиме їхнім інтересам. Просить суд шлюб між ними розірвати, залишити їй шлюбне прізвище. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явились, про час і місце розгляду справи сповіщені належним чином. Позивач та відповідач надали суду заяви з проханням розглянути справу за їх відсутності. Позивач наполягала на задоволенні позовних вимог у повному обсязі, відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 18 липня 2008 року. Їх шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Красноармійську Красноармійського міськрайонного управління юстиції Донецької області, за актовим записом № 240 (а.с. 11). Сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про його народження (а.с. 12). Згідно частини першої статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Підставою розірвання шлюбу, відповідно до положень статті 112 Сімейного кодексу України, є неможливість подальшого спільного життя подружжя і збереження шлюбу. Досліджені докази по справі, позиція сторін та їх небажання жити однією сім`єю дають суду підстави для висновку про неможливість збереження шлюбу. Судом встановлені фактичні взаємовідносини подружжя, які не дають підстав вважати за доцільне збереження шлюбу між сторонами. Факт, що відповідач не з`явився до судового засідання для дачі пояснень, суд розцінює як його небажання відновлювати сімейні стосунки та байдужість до збереження шлюбу. Оскільки встановлені судом фактичні стосунки, які склалися між подружжям, не дають підстав вважати, що збереження шлюбу та їх подальше сумісне життя можливе, суд вважає, що шлюб слід розірвати. Обставин, які б перешкоджали розірванню шлюбу, судом не встановлено. Спір майнового характеру не заявлений. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З цієї підстави, за її клопотанням, суд вважає необхідним залишити позивачу шлюбне прізвище « [PERSON] ». На пiдставi ст.ст.104, 105, 110, 112, 113 Сiмейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши в обґрунтування своїх вимог, що з відповідачем [PERSON] вона знаходиться в юридичному шлюбі з 05 вересня 2008 року. Під час сумісного подружнього життя сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Позивач зазначив що, шлюб з відповідачем розриває з тієї причини, що відповідач ніде не працює, не забезпечує свою родину, не цікавиться дитиною і не займається її вихованням. Дитина мешкає разом з матірю. Вважає, що відновити відносини між ними неможливо, тому просить суд їх шлюб з відповідачем розірвати. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи по суті повідомлені належним чином, надали суду заяви з проханням розглянути справу за їх відсутності. Позивач наполягала на задоволенні позовних вимог у повному обсязі, відповідач позов визнав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 05 вересня 2008 року. Їх шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Димитровського міського управління юстиції Донецької області за актовим записом № 237 (а.с. 7). Сторони мають неповнолітню дитини [PERSON], [INFO] (а.с.8). Сторони відновлювати сімейні стосунки та зберігати шлюб не бажають, вважають, що їх сімя розпалася остаточно, подальше спільне життя неможливе і що не розірваний шлюб буде порушувати їх особисті інтереси в подальшому. Згідно частини першої статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Підставою розірвання шлюбу, відповідно до положень статті 112 Сімейного кодексу України, є неможливість подальшого спільного життя подружжя і збереження шлюбу. Досліджені докази по справі, позиція сторін та їх небажання жити однією сімєю дають суду підстави для висновку про неможливість збереження шлюбу. Оскільки встановлені судом фактичні стосунки, які склалися між подружжям, не дають підстав вважати, що збереження шлюбу та їх подальше сумісне життя можливе, суд вважає, що шлюб слід розірвати. Обставин, які б перешкоджали розірванню шлюбу, судом не встановлено. Спір майнового характеру не заявлений. Згідно статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач в позовній заяві вказала про своє бажання відновити своє дошлюбне прізвище «Соловйова», що є виключно її правом і не потребує згоди позивача чи будь-якої іншої особи. У позові про розірвання шлюбу, між сторонами неможливо встановити ступінь винуватості будь-якої сторони, у звязку з чим, суд вважає необхідним залишити судові витрати на рахунку сторони, що звернулась з позовом про розірвання шлюбу. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши в обґрунтування своїх вимог, що з відповідачем [PERSON] вона знаходиться в юридичному шлюбі з 06 жовтня 2007 року. Під час спільного проживання у них народилася донька [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки з відповідачем не склалися, оскільки маючи різні погляди на вирішення побутових проблем у сумісному проживанні, в них виникали постійні сварки, в присутності сторонніх людей, що ображає честь і гідність позивача. Від постійних суперечок і скандалів погіршилося самопочуття позивача, постійно перебуває в стані стресу. Також відповідач не бере участі в матеріальному житті сім'ї, не бажає влаштуватися на роботу і весь тягар забезпечення сім'ї лежить на плечах позивача. З червня 2016 року вони з відповідачем припинили шлюбні відносини. З зазначеного часу спільного господарства разом не ведуть. Відновлення сімейних стосунків є неможливим, позивач просить суд їх шлюб з відповідачем розірвати. Позивач в судовому засіданні наполягала на задоволенні позовних вимог у повному обсязі, обґрунтовуючи свою позицію обставинами, викладеними у позовній заяві. Відповідач [PERSON] вимоги позивача не визнав, зазначивши, що він не хоче втрачати сім*ю, він на даний час працює, менше випиває. Наполягав на примиренні між ним та позивачем. Ухвалою суду від 19 вересня 2016 року сторонам наданий час для примирення терміном один місяць. Після спливу даного строку позиція позивача не змінилась. Відповідачем будь-яких даних на підтвердження отримання позитивного результату з цього питання, суду не надано. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 06 жовтня 2007 року. Їх шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Димитровського міського управління юстиції Донецької області, за актовим записом № 370 (а.с. 8). Сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про її народження (а.с. 9). Позивач перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення Димитровської міської ради, отримує одноразову допомогу при народженні дитини у розмірі 860,00 гривень на місяць (а.с. 10). Згідно частини першої статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Підставою розірвання шлюбу, відповідно до положень статті 112 Сімейного кодексу України, є неможливість подальшого спільного життя подружжя і збереження шлюбу. Досліджені докази по справі, позиція позивача дають суду підстави для висновку про неможливість збереження шлюбу. Судом встановлені фактичні взаємовідносини подружжя, які не дають підстав вважати за доцільне збереження шлюбу між сторонами, тому шлюб слід розірвати. Обставин, які б перешкоджали розірванню шлюбу, судом не встановлено. Спір майнового характеру не заявлений. У позові про розірвання шлюбу, між сторонами неможливо встановити ступінь винуватості будь-якої сторони, у зв'язку з чим, суд вважає необхідним залишити судові витрати на рахунку сторони, що звернулась з позовом про розірвання шлюбу. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши в обґрунтування своїх вимог, що з відповідачем [PERSON] вона знаходиться в юридичному шлюбі з 06 липня 2002 року. Під час сумісного подружнього життя в них народилися двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки з відповідачем не склалися, оскільки маючи різні погляди на вирішення побутових проблем у сумісному проживанні, в них виникали постійні сварки, свідком яких були наші діти, що мало тяжкі наслідки для їх психіки. Спору майнового характеру між ними не існує. Позивач вважає, що відновлення сімейних стосунків є неможливим, просить суд їх шлюб з відповідачем розірвати. Позивач та відповідач до суду не зявились, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином, надали суду заяви з клопотанням розглядати справу без їх участі у судовому засіданні, позивач наполягає на задоволенні позовних вимог, відповідач позов визнав у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 06 липня 2002 року. Їх шлюб зареєстровано виконкомом Орлівської сільської ради Ясинуватського району за актовим записом № 6 (арк.спр. 6). Сторони мають двох дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], (а.с.7,9) які, згідно з довідкою виконавчого комітету Мирноградської міської ради проживають разом з позивачем за адресою: місто Мирноград Донецької області, мікрорайон «Молодіжний»[ADDRESS] (а.с. 11). Позивач та відповідач відновлювати сімейні стосунки та зберігати шлюб не бажають, вважають, що їх сімя розпалася остаточно, подальше спільне життя неможливе і що не розірваний шлюб буде порушувати їх особисті інтереси в подальшому. Згідно частини першої статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Підставою розірвання шлюбу, відповідно до положень статті 112 Сімейного кодексу України, є неможливість подальшого спільного життя подружжя і збереження шлюбу. Досліджені докази по справі, позиція сторін та їх небажання жити однією сімєю дають суду підстави для висновку про неможливість збереження шлюбу. Оскільки встановлені судом фактичні стосунки, які склалися між подружжям, не дають підстав вважати, що збереження шлюбу та їх подальше сумісне життя можливе, суд вважає, що шлюб слід розірвати. Обставин, які б перешкоджали розірванню шлюбу, судом не встановлено. Спір майнового характеру не заявлений. У позові про розірвання шлюбу, між сторонами неможливо встановити ступінь винуватості будь-якої сторони, у звязку з чим, суд вважає необхідним залишити судові витрати на рахунку сторони, що звернулась з позовом про розірвання шлюбу. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши в обґрунтування своїх вимог, що з відповідачем [PERSON] вона знаходиться в юридичному шлюбі з 12 вересня 1987 року. Від сумісного подружнього життя дітей не мають. Шлюбні відносини між сторонами фактично розпалися з 1991 року внаслідок повної протилежності характерів, різних поглядів на сімейні відносини, у сторін загинула молодша донька, внаслідок чого між ними постійно виникала розбіжності та сварки. Вважає, що відновити відносини між ними неможливо, тому просить суд їх шлюб з відповідачем розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи по суті повідомлена належним чином, надала суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, не заперечує проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явився по невідомій суду причині, про час і місце розгляду справи двічі був повідомлений належним чином. Враховуючи позицію позивача, те, що відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, суд вважає необхідним розглянути дану справу заочно за відсутності сторін у справі. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 12 вересня 1987 року. Їх шлюб зареєстровано Димитровським міськвиконкомом Донецької області за актовим записом № 357 (а.с. 5). Позивач зареєстрована та мешкає за адресою: [ADDRESS] (а.с.7). Позивач відновлювати сімейні стосунки та зберігати шлюб не бажає, вважає, що їх сім'я розпалася остаточно, подальше спільне життя неможливе і що не розірваний шлюб буде порушувати їх особисті інтереси в подальшому. Згідно частини першої статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Підставою розірвання шлюбу, відповідно до положень статті 112 Сімейного кодексу України, є неможливість подальшого спільного життя подружжя і збереження шлюбу. Досліджені докази по справі, позиція сторін та їх небажання жити однією сім'єю дають суду підстави для висновку про неможливість збереження шлюбу. Оскільки встановлені судом фактичні стосунки, які склалися між подружжям, не дають підстав вважати, що збереження шлюбу та їх подальше сумісне життя можливе, суд вважає, що шлюб слід розірвати. Обставин, які б перешкоджали розірванню шлюбу, судом не встановлено. Спір майнового характеру не заявлений. Згідно статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач в наданій письмовій заяві вказала про своє бажання надалі носити своє шлюбне прізвище «[PERSON]», що є виключно її правом і не потребує згоди позивача чи будь-якої іншої особи. У позові про розірвання шлюбу, між сторонами неможливо встановити ступінь винуватості будь-якої сторони, у зв'язку з чим, суд вважає необхідним залишити судові витрати на рахунку сторони, що звернулась з позовом про розірвання шлюбу. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved