Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], у розмірі 2000 гривень. Позивач в обґрунтування своїх вимог за позовом зазначала, що вона та відповідач перебували у шлюбі з 2006 року, який було розірвано 12 квітня 2011 року, від шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем, знаходиться на її утриманні, відповідач в добровільному порядку не надає матеріальну допомогу на утримання їх спільної дитини. Позивач працює на посаді фельдшера лаборанта в КЗОЗ «Харківська міська клінічна лікарня №31», їй одній тяжко утримувати неповнолітню дитину та повноцінно займатися її оздоровленням та розвитком. У судове засідання позивач не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася заздалегідь і належним чином, просила розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся заздалегідь і належним чином, надав суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги визнав частково, а саме, що він не заперечує сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина, однак, не в такому великому для нього розмірі, як просить позивач, а згоден сплачувати в розмірі -300 гривень. Враховуючи, що розгляд справи відбувається у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 2006 року, який було розірвано 12 квітня 2011 року Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] народження, відповідач є батьком дитини (свідоцтво про народження серія [NUMBER]від 09.06.2011 року). Судовим розглядом встановлено, що дитина проживає разом з позивачем (довідка з місця проживання, видана 25.03.2014 року Управлінням будинками №43 по обслуговуванні будинків житлово-будівельних кооперативів Фрунзенського району м. Харкова), знаходиться на утриманні позивача. Позивач працює на посаді фельдшера лаборанта в КЗОЗ «Харківська міська клінічна лікарня №31» . Рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 24 лютого 2014 року відповідач - [PERSON], позбавлений батьківських прав у відношенні сина - [PERSON], [INFO]. Згідно ч.2 ст.166 Сімейного кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Згідно зі ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст.184 Сімейного Кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий доход, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі підлягає індексації відповідно до закону. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальний стан сторін, стан здоров'я дітей, наявність на утриманні у платника аліментів інших неповнолітніх дітей та інших непрацездатних членів сім'ї. Даних про наявність на утриманні відповідача інших неповнолітніх дітей та непрацездатних членів сім'ї відповідачем суду не надано. За таких обставин суд вважає за необхідне встановити розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, на утримання неповнолітнього сина у розмірі 300 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Судовий збір у справі визначається судом виходячи із Закону України «Про судовий збір» від 01.11.2011 року із змінами, а саме, з відповідача у частковому порядку підлягає стягненню в доход держави 1 % ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ч.3 ст. 88 ЦПК України, судові витрати суд стягує з відповідача на користь держави. Згідно зі ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми виплати за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: partial