Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути за договором позики від 10 лютого 2015 року з [PERSON] та ТзОВ «Дей-сон» солідарно грошові кошти в розмірі 900 000,00 доларів США та з [PERSON] грошові кошти в розмірі 10 000,00 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 10 лютого 2015 року між нею та [PERSON] був укладений договір позики грошових коштів, згідно умов якого [PERSON] надала [PERSON] грошові кошти в сумі 900 000,00 доларів США, що станом на 10 лютого 2015 року згідно офіційного курсу НБУ (100 доларів США = 2484,0495 грн.) було еквівалентно 22 356 445,50 грн. із строком повернення до 01.10.2015 року. З метою своєчасного та повного виконання зобов'язань за договором позики, між позивачем, [PERSON] та ТзОВ «Дей-сон» 10.02.2015 року було укладено договір поруки за умовами якого ТзОВ «Дей-сон» зобов'язалося відповідати в повному обсязі за виконання [PERSON] зобов'язань, що виникли з договору позики. Також з метою своєчасного та повного виконання зобов'язань за договором позики, між позивачем, [PERSON] та [PERSON] 10.02.2015 року було укладено договір поруки за умовами якого [PERSON] зобов'язалася відповідати за виконання [PERSON] зобов'язань, що виникли з договору позики. Відповідальність поручителя [PERSON] згідно з умовами укладеного договору поруки обмежувалась сумою 10 000,00 грн. Позивач виконала свої зобов'язання за договором позики в повному обсязі. Проте, відповідачі взяті на себе зобов'язання за договором позики та договорами поруки не виконують, а тому просить суд стягнути з відповідачів суму заборгованості за договором позики. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала з підстав, наведених у позовній заяві. Просить позов задовольнити. Представник ТзОВ «Дей-сон» подав відзив на позовну заяву в якому зазначив, що позику в сумі 900 000,00 доларів США отримував позичальник [PERSON] ТзОВ «Дей-сон» виступило поручителем [PERSON] за його проханням. Причому [PERSON] повідомив, що в нього не повинно виникнути жодних труднощів з поверненням даної позики у обумовлений договором строк. З огляду на те, що вини ТзОВ «Дей-сон» у виникненні вказаної заборгованості не має, просив врахувати це при прийнятті рішення по справі. Інші Відповідачі, які належним чином були повідомлені про час, день та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень, в судове засідання не з'явилися. В той же час [PERSON] було подано відзив на позовну заяву в якому він визнає заявлений позов в повному обсязі та підтверджує факт укладення договору позики та одержання суми позики від позивачки. Зазначає, що перебуває у скрутному фінансовому становищі і не має можливості погасити позику. Просить подальший розгляд справи здійснювати без його участі. Крім цього [PERSON] було подано заперечення на позовну заяву в якій вона зазначила, що згідно п.8.1. укладеного нею договору поруки передбачено, що цей договiр набирає чинностi з моменту пiдписання його сторонами та дiє до 01 жовтня 2015 року. У відповідності до ч.4 ст. 554 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. За таких обставин, оскільки порука, надана [PERSON] припинилася в зв'язку з закінченням строку, встановленого у договорі поруки, проти позовних вимог в частині стягнення заборгованості з поручителя [PERSON] грошових коштів в розмірі 10 000,00 грн. заперечує і просить в їх задоволенні відмовити. Також просила суд здійснювати розгляд справи без її участі. З огляду на викладене, зважаючи на наявність пояснень та заперечень відповідачів і достатність матеріалів справи для прийняття рішення по суті, суд ухвалив справу розглядати без участі відповідача 1 та відповідача 3. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача 2, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Згідно до ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. У відповідності до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору чи вимог цього Кодексу, а згідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно ст.ст. 1046, 1047 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 610 ЦК України несплата боржником суми боргу вважається порушенням зобов'язання. Як встановлено судом 10 лютого 2015 року між [PERSON] (позикодавець) та [PERSON] (позичальник) був укладений договір позики грошових коштів, згідно п. 1 якого позикодавець надала позичальнику грошові кошти в сумі 900 000,00 доларів США, що станом на 10 лютого 2015 року згідно офіційного курсу НБУ (100 доларів США = 2484,0495 грн.) було еквівалентно 22 356 445,50 грн. із строком повернення до 01.10.2015 року. Згідно п. 3.1, 3.2., 3.3. договору позики було передбачено, що позика надається у іноземній валюті та готівковій формі шляхом передачі позичальнику. Позикодавець надає позику позичальнику в повному розмірі у день підписання цього договору. Документом, який посвідчує передавання позикодавцем визначеної в п.2.1. цього договору грошової суми позичальнику є розписка позичальника про отримання суми позики. Відповідно до п. 4.1., 4.2., 4.3. договору позики, позика надається в строк до 01 жовтня 2015 року. Позика повертається позичальником у повному обсязі у іноземній валюті (доларах США) в готівковій формі, шляхом передачі відповідної суми коштів позикодавцю, у строк, вказаний в п.4.1. Договору. Документом, який посвідчує повернення Позичальником, визначеної в п.2.1. цього Договору, грошової суми Позикодавцеві є розписка Позикодавця про отримання грошових коштів. Із матеріалів справи вбачається, що позивач належним чином виконала свої зобов'язання за договором позики та надала [PERSON] грошові кошти в сумі 900 000,00 доларів США. Даний факт підтверджується розпискою [PERSON] про отримання коштів. У матеріалах справи наявний договір поруки від 10.02.2015 року укладений між [PERSON]., [PERSON] та ТзОВ «Дей-сон» за умовами якого ТзОВ «Дей-сон» зобов'язалося відповідати в повному обсязі за повне та своєчасне виконання [PERSON] зобов'язань згідно договору позики від 10 лютого 2015 року та всіх додаткових договорів до нього (договорів про внесення змін), які будуть укладені після підписання цього договору, в тому числі, щодо збільшення розміру позики, зміни строку дії договору позики тощо, укладеного між позикодавцем та позичальником (п. 1.1. договору поруки). Пунктом 8.1. даного договору поруки встановлено, що цей договiр набирає чинностi з моменту пiдписання його сторонами та дiє до повного виконання зобовязання боржником ([PERSON].). Згідно зі ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У відповідності до вимог ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Частиною 1 статті 554 ЦК України визначено, що порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання. Крім цього, як роз'яснено у п. 24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. З матеріалів справи вбачається, що поручителю - ТзОВ «Дей-сон» було вручено вимогу від 01.03.2016 року з вимогою повернути суму заборгованості, в якій роз'яснено наслідки неповернення боргу, проте таку ним було залишено без реагування. Виходячи з наведеного та враховуючи, що отримання відповідачем [PERSON] позики від позивача є доведеним, а факт неповернення [PERSON] і поручителем ТзОВ «Дей-сон» позивачу суми позики в зазначеній сумі підтверджується наявними в матеріалах справи договорами позики та поруки, вимогою про сплату заборгованості, а також відзивами на позов, суд вважає підставним та таким, що підлягає задоволенню позов [PERSON] в частині солідарного стягнення з [PERSON] та ТзОВ «Дей-сон» грошових коштів в розмірі 900 000,00 доларів США, що станом на 21.04.2016р. згідно офіційного курсу НБУ (1 долар США = 25,4113 грн.) становить 22 870 170,00 грн. за договором позики від 10 лютого 2015 року Що стосується позовної вимоги про стягнення з поручителя з [PERSON] грошових коштів в розмірі 10 000,00 грн., то суд зазначає наступне. Як вбачається з матеріалів справи між позивачем, [PERSON] та [PERSON] 10.02.2015 року було укладено договір поруки за умовами якого [PERSON] зобов'язувалася відповідати за виконання [PERSON] зобов'язань, що виникли з договору позики від 10.02.2015 р. Відповідальність поручителя [PERSON] згідно з умовами укладеного договору поруки обмежувалась сумою 10 000,00 грн. (п.2.2 договору поруки). Згідно п.8.1. даного договору поруки передбачено, що цей договiр набирає чинностi з моменту пiдписання його сторонами та дiє до 01 серпня 2015 року. Згідно з ч.4 ст. 554 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. За таких обставин, оскільки порука, надана [PERSON] припинилася в зв'язку з закінченням строку, встановленого у договорі поруки, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості з поручителя [PERSON] грошових коштів в розмірі 10 000,00 грн. слід відмовити. Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зі змісту ст. 10 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Положеннями ч.1 ст.11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.212 ЦК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, з огляду на зазначене, суд вважає за необхідне стягнути пропорційно із відповідачів на користь позивача суму судового збору, сплаченого при поданні позовної заяви, а тому із відповідачів [PERSON] і ТзОВ «Дей-сон» на користь позивача підлягає стягненню по 3445,00 грн. судового збору.

Outcome: partial