Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом та свої вимоги мотивує тим, що 05.08.2006 р. уклала шлюб з відповідачем. Від спільного проживання мають сина, [INFO] Позивач зазначає, що шлюб існує формально, сімя остаточно розпалась із-за непорозумінь, психологічної несумісності, спільного небажання відновити сімейні відносини. Вона несе самостійно усі витрати на утримання дитини. У звязку з цим, позивач просить суд розірвати шлюб та стягувати аліменти з відповідача у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, до повноліття дитини, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 05.08.2006 року (а.с.4). Від спільного проживання у сторін є син [PERSON], [INFO], який знаходиться на вихованні позивача (а.с. 5). Спільне життя між сторонами не склалось, шлюбні відносини припинено. Таким чином між сторонами склалися цивільно-правові правовідносини, які регулюються Сімейним Кодексом України. Згідно ст. ст. 105, 110 СК України суд вважає необхідним цей шлюб розірвати. За змістом ст. 180 СК України,- батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України,- при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вимогами ч.1 ст.183 СК України узгоджено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 191 СК України,- аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З урахуванням вищезазначених обставин, та враховуючи те, що відповідач є фізично здоровий, молодою працездатною особою, [INFO]; також, у справі відсутні докази про наявність у [PERSON] захворювань, а тому суд вважає необхідним стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, до повноліття дитини, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 26.09.2017 р. На підставі ст. 88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 640 грн., так як позивач звільнений від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів, а також відповідно до заяви позивача половину суми сплаченого судового збору 320 грн., понесених [PERSON] при зверненні до суду з позовом про розірвання шлюбу.

Outcome: approved