Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить стягувати аліменти з відповідача на свою користь в розмірі 1/4 частини, щомісячно, на утримання повнолітньої дочки [PERSON], [INFO], до досягнення нею 23 років за умови, що вона буде продовжувати навчання, та стягувати аліменти з відповідача на свою користь в розмірі 1/4 частини, щомісячно, на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, тому вона бажає отримувати аліменти офіційно. При попередньому судовому засіданні позивач [PERSON] уточнила позовні вимоги, зокрема, просить стягувати з відповідача [PERSON] на її користь на утримання повнолітньої дочки [PERSON] аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку на час навчання дочки в Білоцерківському національному аграрному університеті по 30.06.2018 року, та стягувати з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] в розмірі 1/6 частини від усіх його видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи із дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав повністю. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення в справі можливо ухвалити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України, при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що шлюб між сторонами розірваний, що підтверджується копією рішення Тетіївського районного суду Київської області від 10.04.2017 року. (а.с.8). Від спільного проживання мають дітей: дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-БК №499625, та дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-БК №275447. (а.с.5,6). Із копії довідки, виданої Білоцерківським національним аграрним університетом 12.05.2017 року №244 встановлено, що [PERSON] є студенткою Технолого-економічного коледжу Білоцерківського національного аграрного університету 2 курсу денного відділення, термін навчання з 01.09.2016 року по 30.06.2018 року. (а.с.7). Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.1 ст.79 Сімейного Кодексу України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Таким чином, виходячи зі змісту заявлених позовних вимог, аналізу положень чинного законодавства України, матеріалів справи, враховуючи, що відповідач згодний сплачувати аліменти, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути 1280грн. 00коп. судового збору, оскільки, позивач згідно законодавства звільнена від його сплати.

Outcome: approved