Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області, [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на 13 частину житлового будинку з надвірними будівлями, в порядку спадкування за законом. Відповідач [PERSON] звернулася до суду зустрічним позовом до Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на 12 частину житлового будинку з надвірними будівлями, в порядку спадкування за законом В обґрунтування позову позивач [PERSON] посилається на те, що згідно свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок, виданого 12 квітня 1982 року виконкомом Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області на підставі рішення виконкому Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області № 116 від 06.04.1982 року, житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] Дергачівського району Харківська область в цілому належить [PERSON] (її дідові та батькові її матері-відповідача у справі [PERSON] -до шлюбу [PERSON]). Вказаний житловий будинок в цілому зареєстровано в Харківському міжміському бюро технічної інвентаризації на праві приватної власності за [PERSON] за реєстровим № 122 в реєстрову книгу № 7 від 21.05.1982 року. [PERSON] помер [INFO] року (свідоцтво про смерть серія [NUMBER] від 08.11.1982 року, видане Малоданилівською селищною радою Дергачівського району, актовий запис № 117) Спадщину після смерті [PERSON] вона прийняла протягом встановленого законом строку, тобто протягом 6-ти місяців фактично шляхом вступу в управління нею: поховала спадкодавця, проживала як на день смерті спадкодавця, так і до теперішнього часу в спадковому будинку, користуючись меблями, білизною, посудом, які там знаходяться, підтримуючи технічний стан будинку, сплачуючи комунальні платежі. [PERSON] помер [INFO] року. Після його смерті спадщину на 13 частину домоволодіння фактично прийняла відповідач у справі [PERSON], шляхом проживання у спадковому будинку. Відповідно до ст. 548 ЦК України 1963 року спадщина, яка була прийнята, визнається належною спадкоємцю з часу відкриття спадщини. Згідно з вимогами ст. 549 ЦК України 1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до п.113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 07.07.1994 року, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину ( тим, які постійно проживали разом зі спадкодавцем, чи подавали заяву нотаріусу про прийняття спадщини). Згідно довідки, наданої Комунальним підприємством технічної інвентаризації « Інвенрос» від 23.04.2013 року № 928 житловий будинок [ADDRESS] Дергачівського району Харківської області в цілому належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконкомом Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області 12 квітня 1982 року на підставі рішення виконкому Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області № 116 від 06.04.1982 року. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку літ. «А-1» з верандою літ. «а», верандою літ. «а?», крильцем літ. «а?», тамбуром літ. «а?», мансардою літ. «Амнс» житловою площею 59,6 кв.м, загальною площею 133,6 кв.м., надвірних будівель: літньої кухні літ. «Б» з верандою літ. «б», погрібу літ. «В», вбиральні літ. «Г», гаражу літ. «Д», зливної ями літ. «Е», зливної ями літ. «Ж», , колонки N, огорожі N1- N3, що розташовані по [ADDRESS] Згідно технічного паспорту, виданого Комунальним підприємством технічної інвентаризації «Інвенрос» від 09.11.2012 року, проведено інвентаризацію домоволодіння, розташованого по [ADDRESS] Дергачівського району Харківської області(інвентаризаційна справа 1143, реєстровий № 7-1227). Відповідач у справі [PERSON]- дочка спадкодавця [PERSON] на спадкове майно у вигляді 13 частини домоволодіння, розташованого по [ADDRESS] Дергачівського району Харківської області не претендує та не заперечує, щоб ця частина спадкового майна була оформлена на її ім'я, як рідну онуку спадкодавця. В обґрунтування зустрічного позову позивач [PERSON] посилається на те, що згідно свідоцтва про право приватної власності від 12.04.1982 року,виданого на підставі рішення виконкому Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області № 116 від 06.04.1982 року, житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований по [ADDRESS] в цілому належить [PERSON] (її дідові). Вказаний житловий будинок в цілому зареєстровано в Харківському міжміському бюро технічної інвентаризації на праві приватної власності за [PERSON] за реєстровим № 122 в реєстрову книгу № 7 від 21.05.1982 року. [INFO] року помер [PERSON]. Згідно відповіді Дергачівської державної нотаріальної контори на запит № 765213 від 27.05.2013 року, після смерті [PERSON] в шестимісячний строк надійшла заява 19.02.1983 року від [PERSON], [PERSON], а 22.04.1983 року від [PERSON] про прийняття спадщини. Свідоцтво про право на спадщину не видавалось. [PERSON] помер [INFO] року. Спадщину після його смерті фактично прийняла [PERSON] шляхом проживання у спадковому домоволодінні. Позивач - відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, в поданій до суду заяві уточнений позов підтримала повністю, просила позов задовольнити, не заперечувала проти задоволення уточненого зустрічного позову. Просила розгляд справи проводити без фіксації технічними засобами, що суд вважає за можливе. Представник позивача 0- відповідача [PERSON] [PERSON] уточнені позовні вимоги [PERSON] підтримала повністю, просила їх задовольнити. Проти задоволення уточненого позову [PERSON] не заперечувала, просила справу розглядати в її відсутність, без фіксації судового засідання технічними засобами, що суд вважає за можливе. Представник Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області -відповідача у справі в судове засідання не з'явився, в поданій до суду заяві при винесенні рішення покладався на розсуд суду, просив справу розглядати в його відсутність, що суд вважає за можливе. Відповідачі у справі [PERSON], [PERSON] судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи по суті повідомлений належним чином, про поважні причини неявки суд не повідомили, суд вважає за можливе проводити розгляд справи по суті в їхню відсутність. Відповідач у справі [PERSON] в судове засідання не з'явилася, в поданій до суду заяві уточнені позовні вимоги [PERSON] та зустрічні позовні вимоги [PERSON] визнала повністю, не заперечувала проти їх задоволення, розгляд справи по суті просила проводити в її відсутність, без фіксації судового засідання технічними засобами. Суд , вивчивши надані суду докази, приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи, згідно свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок, виданого 12 квітня 1982 року виконкомом Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області на підставі рішення виконкому Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області № 116 від 06.04.1982 року, житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] Дергачівського району Харківська область в цілому належить [PERSON] (її дідові та батькові її матері-відповідача у справі [PERSON] -до шлюбу [PERSON]). Вказаний житловий будинок в цілому зареєстровано в Харківському міжміському бюро технічної інвентаризації на праві приватної власності за [PERSON] за реєстровим № 122 в реєстрову книгу № 7 від 21.05.1982 року. [PERSON] помер [INFO] року (свідоцтво про смерть серія [NUMBER] від 08.11.1982 року, видане Малоданилівською селищною радою Дергачівського району, актовий запис № 117) Спадщину після смерті [PERSON] вона прийняла протягом встановленого законом строку, тобто протягом 6-ти місяців фактично шляхом вступу в управління нею: поховала спадкодавця, проживала як на день смерті спадкодавця, так і до теперішнього часу в спадковому будинку, користуючись меблями, білизною, посудом, які там знаходяться, підтримуючи технічний стан будинку, сплачуючи комунальні платежі. [PERSON] помер [INFO] року. Після його смерті спадщину на 13 частину домоволодіння фактично прийняла відповідач у справі [PERSON], шляхом проживання у спадковому будинку. Відповідно до ст. 548 ЦК України 1963 року, спадщина, яка була прийнята, визнається належною спадкоємцю з часу відкриття спадщини. Згідно з вимогами ст. 549 ЦК України 1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до п.113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 07.07.1994 року, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину ( тим, які постійно проживали разом зі спадкодавцем, чи подавали заяву нотаріусу про прийняття спадщини). Згідно довідки, наданої Комунальним підприємством технічної інвентаризації « Інвенрос» від 23.04.2013 року № 928, житловий будинок [ADDRESS] Дергачівського району Харківської області в цілому належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконкомом Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області 12 квітня 1982 року на підставі рішення виконкому Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області № 116 від 06.04.1982 року. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку літ. «А-1» з верандою літ. «а», верандою літ. «а?», крильцем літ. «а?», тамбуром літ. «а?», мансардою літ. «Амнс» житловою площею 59,6 кв.м, загальною площею 133,6 кв.м., надвірних будівель: літньої кухні літ. «Б» з верандою літ. «б», погрібу літ. «В», вбиральні літ. «Г», гаражу літ. «Д», зливної ями літ. «Е», зливної ями літ. «Ж», , колонки N, огорожі N1- N3, що розташовані по [ADDRESS] Згідно технічного паспорту, виданого Комунальним підприємством технічної інвентаризації «Інвенрос» від 09.11.2012 року, проведено інвентаризацію домоволодіння, розташованого по [ADDRESS] Дергачівського району Харківської області(інвентаризаційна справа 1143, реєстровий № 7-1227). Відповідач у справі [PERSON]- дочка спадкодавця [PERSON] на спадкове майно у вигляді 13 частини домоволодіння, розташованого по [ADDRESS] Дергачівського району Харківської області не претендує та не заперечує, щоб ця частина спадкового майна була оформлена на її ім'я, як рідну онуку спадкодавця. В обґрунтування зустрічного позову позивач [PERSON] посилається на те, що згідно свідоцтва про право приватної власності від 12.04.1982 року,виданого на підставі рішення виконкому Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області № 116 від 06.04.1982 року, житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований по [ADDRESS] в цілому належить [PERSON] (її дідові). Вказаний житловий будинок в цілому зареєстровано в Харківському міжміському бюро технічної інвентаризації на праві приватної власності за [PERSON] за реєстровим № 122 в реєстрову книгу № 7 від 21.05.1982 року. [INFO] року помер [PERSON]. Згідно відповіді Дергачівської державної нотаріальної контори на запит № 765213 від 27.05.2013 року, після смерті [PERSON] в шестимісячний строк надійшла заява 19.02.1983 року від [PERSON], [PERSON], а 22.04.1983 року від [PERSON] про прийняття спадщини. Свідоцтво про право на спадщину не видавалось. [PERSON] помер [INFO] року. Спадщину після його смерті фактично прийняла [PERSON] шляхом проживання у спадковому домоволодінні. Згідно ст.529 ЦК України 1963 року, при скадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є в рівних частках діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки. 13 частина спадкового майна, стосовно якого [PERSON] подано заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори, залишається відкритою і відповідач [PERSON] має право оформити цю частку через Дергачівську державну нотаріальну контору. Відповідно до ст. 548 ЦК України 1963 року, спадщина, яка була прийнята, визнається належною спадкоємцю з часу відкриття спадщини. Згідно з вимогами ст. 549 ЦК України 1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до п.113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 07.07.1994 року, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину ( тим, які постійно проживали разом зі спадкодавцем, чи подавали заяву нотаріусу про прийняття спадщини). Згідно ст. 1261 ЦК України в першу чергу на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. При таких обставинах, з урахуванням доказів, наданих по справі, а також спірних правовідносин між сторонами, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі ст.ст.524-527,529, 548, 549 ЦК України в редакції 1963 року, ст.ст. 376,1216-1218, 1220-1223, 1258, 1261, 1268-1270 ЦК України,

Outcome: approved