Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить: визначити, що частки [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в у спільній сумісній власності - квартирі [ADDRESS], кожного окремо, становлять по 1/3 частині. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що 15 листопада 1995 року, на підставі у відповідності до наказу органу приватизації №С 1902 від 30 серпня 1995 року, та у відповідності до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», вона - [PERSON], та члени її сім'ї - чоловік [PERSON] та син [PERSON], отримали право власності на квартиру [ADDRESS], загальною площею 62,5 кв.м., житловою площею 45,5 кв.м. Квартира була набута у спільну сумісну власність, без виділення часток. Згідно ч. 2 ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними. Оскільки, квартира була набута у власність відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», то за своєю правовою природою, набуття права власності на дану квартиру не залежало від трудового внеску кожного співвласника. Тобто, розподіл часток спільного сумісного майна передбачає їх рівність. Отже, кожному з вищевказаних власників квартири належало б по 1/3 - й частині у разі виділу часток. [INFO] помер її чоловік [PERSON] З сином домовилися, що спадщину буду приймати лише вона. А тому, нотаріус, до якого звернулася про заведення спадкової справи та видачі свідоцтва на спадщину за законом, визвав сина [PERSON], який написав заяву про відмову від спадщини на її користь. В процесі збору документів для отримання свідоцтва про право на спадщину, виявила відсутність правовстановлюючого документу, а саме свідоцтва про право власності на квартиру, а тому 21.11.2014 року отримала дублікат свідоцтва. На підставі вказаного дубліката - свідоцтва про право власності на житло, 26 листопада 2014 року приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу [PERSON] видав свідоцтво на спадщину за законом [NUMBER] на 1/3 частину квартири [ADDRESS]. Після отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, вирішила подарувати належні їй 2/3 частини квартири синові. У відповідності до ч.4 ст. 333 ЦК України, право власності на нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації. А тому, вона разом з сином, з метою реєстрації дублікату свідоцтва про право власності на житло, звернулися в реєстраційну службу, однак державним реєстратором прав на нерухоме майно [PERSON] було відмовлено в реєстрації дублікату у зв'язку з тим, що не виділені частки у спільній сумісний власності, а також у дублікаті невірно вказана вулиця, замість вірної назви - Подбєльського, вказано невірно Подбельського. Також звернулася до нотаріуса з метою у добровільному порядку, разом з сином, виділити частки у спільній сумісній власності, але нотаріус також відмовив, мотивуючи тим, що дублікат свідоцтва про право власності на житло не пройшов державну реєстрацію. Таким чином, на теперішній час лише за рішенням суду виправити похибку та виділити частки у спільній сумісній власності, тому вимушена звернутися до суду з вказаною позовною заявою. У судове засідання позивач не з'явилася, подала заяву, згідно якої позов підтримала повністю, просить розглянути справу за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, подав заяву, згідно якої просить розглянути справу за його відсутності, не заперечує проти задоволення позову. У судовому засіданні встановлено, що маються законні підстави для задоволення позову тому що, визнання позову відповідачем, не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved