overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого вказала, що 07 липня 2001 року вона зареєструвала з відповідачем шлюб, у якому народилися діти: донька [PERSON], 2002 року народження, та син [PERSON], 2008 року народження. Спільне життя з відповідачем не склалося, на протязі останнього півроку сумісного проживання між ними було відсутнє взаємне порозуміння через різні погляди на життя, у зв'язку з чим в сім'ї постійно виникали суперечки, які закінчувалися особистими образами, свідками чого були їх діти. Тому у подальшому з липня 2015 року шлюбні відносини та спільне господарство з відповідачем було припинено. Вона з дітьми покинула відповідача та почала жити окремо. Після цього вони майже не спілкуються та жодних відносин між собою не підтримують. Вважаючи одруження з відповідачем невдалим, а примирення та збереження шлюбу з відповідачем неможливими та такими, що суперечать її інтересам та інтересам їхніх дітей, позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем. У судовому засіданні позивач [PERSON] наполягала на розірванні шлюбу, додавши, що вона втратила почуття любові до відповідача, зараз вона підтримує стосунки з іншим чоловіком, до якого вона з дітьми пішла із сім'ї, і з яким вона зараз сумісно проживає. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні проти розірвання шлюбу не заперечував, причину припинення шлюбно-сімейних стосунків з відповідачем вбачає в тому, що позивач зустріла іншого чоловіка. Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 07 липня 2001 року сторони зареєстрували шлюб у виконкомі Новопавлівської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області, актовий запис № 6, у якому народилися діти: донька [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO], які мешкають разом з позивачем. Шлюбно-сімейні стосунки сторони припинили з липня 2015 року. Зазначені факти встановлено на підставі свідоцтв про шлюб, про народження дітей, пояснень сторін (а.с.3, 4, 5). Згідно за ст.112 Сімейного кодексу України суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищенаведене та те, що шлюб сторін фактично розпався, примирення та збереження сім'ї сторони вважають неможливим, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти цього, спір про майно відсутній, місце проживання дітей між сторонами узгоджено, суд вважає, що подальше сумісне життя сторін і збереження сім'ї не відповідало б їх інтересам, тому їх шлюб підлягає розірванню. За приписами ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач висловила бажання не відновляти дошлюбне прізвище. На підставі ст.ст.110, 112, 113 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого вказала, що 07 червня 2008 року вона зареєструвала з відповідачем шлюб, у якому [INFO] року народилася донька [PERSON], яка проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Під час спільного проживання між ними неодноразово виникали сварки, свідком яких була їхня дитина, що впливає на її психічний стан. З квітня 2014 року шлюбні стосунки сторонами були припинені, вони перестали вести спільне господарство. Під час шлюбу відповідач не надавав матеріальної допомоги, не займався вихованням доньки, підіймав на неї руку, зловживав спиртними напоями. З цих обставин позивач вважає неможливим подальше спільне життя з відповідачем та збереження з ним шлюбу, тому просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Сторони до судового засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи сповіщені належним чином, письмово повідомили суд про розгляд справи у їх відсутність, при цьому позивач вказала, що вона наполягає на позові, а відповідач - що він визнає позов у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 07 червня 2008 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Димитровського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 103, у якому [INFO] року народилася донька [PERSON], яка мешкає разом з позивачем. Шлюбно-сімейні стосунки сторін припинені з квітня 2014 року. Зазначені факти встановлено на підставі свідоцтв про шлюб, про народження дитини, заяв сторін (а.с.5, 6). Згідно за ст.112 Сімейного кодексу України суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищенаведене та те, що шлюб сторін фактично розпався чотири місяці тому, примирення та збереження сім'ї сторони вважають неможливим, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти цього, спір про майно відсутній, місце проживання дитини між сторонами узгоджено, суд вважає, що подальше сумісне життя сторін і збереження сім'ї не відповідало б їх інтересам, тому їх шлюб підлягає розірванню. За приписами ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач висловила бажання не відновляти дошлюбне прізвище, вказавши це у своїй позовній заяві. На підставі ст.ст.110, 112, 113 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого вказала, що 1.01.2003 року вона зареєструвала з відповідачем шлюб, у якому народився син [PERSON], [INFO], який знаходиться на її піклуванні та вихованні. Спільне життя з відповідачем не склалося з причини повної протилежності характерів, різних поглядів на сімейні відносини, внаслідок чого між ними постійно виникали різномовності та сварки. Навіть дитину з пологового будинку вона забирала сама. Шлюбно-сімейні стосунки з відповідачем припинені з вересня 2003 року. На теперішній час вона з сином проживає у її матері, спільне господарство з відповідачем не ведеться, у кожного з них своє життя. Вона має намір створити нову родину. З цих обставин позивач вважає, що примирення та збереження шлюбу з відповідачем неможливим та таким, що суперечить її інтересам та інтересам їх дитини, тому просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Сторони до судового засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи сповіщені належним чином, письмово повідомили суд про розгляд справи у їх відсутність, при цьому позивач вказала, що вона наполягає на позові і не заперечує проти розгляду справи заочно. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 11 січня 2003 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Димитровського міського управління юстиції, актовий запис № 08, у якому [INFO] народився син [PERSON], який мешкає разом з позивачем. Щлюбно-сімейні стосунки сторони припинили з вересня 2003 року. Зазначені факти встановлено на підставі свідоцтв про шлюб, про народження дитини, довідки приватного підприємства «ПЖФ Гарант-Сервіс» від 18.08.2015 року про склад сім'ї позивача (а.с.6, 7, 9). Згідно за ст.112 Сімейного кодексу України суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищенаведене та те, що шлюб сторін фактично розпався більше дванадцять років тому, примирення та збереження сім'ї позивач вважає неможливим, наполягає на розірванні шлюбу, спір про майно відсутній, місце проживання дитини між сторонами узгоджено, суд вважає, що подальше сумісне життя сторін і збереження сім'ї не відповідало б їх інтересам, тому їх шлюб підлягає розірванню. За приписами ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач висловила своє бажання на відновлення дошлюбного прізвища, вказавши це у своїй письмовій заяві. На підставі ст.ст.110, 112, 113 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого вказала, що 10.12.2011 року вона зареєструвала з відповідачем шлюб, у якому народилися син [PERSON], [INFO], та донька [PERSON], [INFO], які проживають разом з нею та перебувають на її утриманні. З квітня 2016 року між нею та відповідачем почали виникати непорозуміння на побутовому грунті через різні погляди на життя, утримання сімї та забезпечення сімейного побуту. На її неодноразові прохання змінити свою поведінку відповідач реагував формально, намагався зовсім не враховувати її особисту думку у повсякденному житті, а у листопаді 2016 року, нічого не пояснюючи, самостійно пішов із сімї. З того часу вони живуть окремо. З цих обставин позивач вважає, що примирення та збереження шлюбу з відповідачем неможливим. Тому, позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Сторони до судового засідання не зявилися, про час і місце розгляду справи сповіщені відповідно до цивільно-процесуального законодавства. Позивач [PERSON] письмово повідомила суд про розгляд справи у її відсутність, про те, вона наполягає на позові і не заперечує у разі неявки до суду відповідача проти заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 10 грудня 2011 сторони зареєстрували шлюб, у якому народилися син [PERSON], [INFO], та донька [PERSON], [INFO], які мешкають разом з позивачем та перебувають на її утриманні. Шлюбно-сімейні стосунки сторони припинили у листопаді 2016 року. Зазначені факти встановлено на підставі свідоцтв про шлюб, про народження дітей, заяви позивача (а.с.8-11). Згідно за ст.112 Сімейного кодексу України суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Формуючи свою правову позицію з приводу позовних вимог, суд керується принципом добровільності шлюбу, викладеним у ст.24 СК України, відповідно до якого шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Враховуючи вищенаведене та те, що шлюб сторін фактично розпався, примирення та збереження сімї позивач вважає неможливим, наполягає на розірванні шлюбу, відповідач своїх заперечень проти цього суду не надав, спір щодо місця проживання дітей, к і майновий спір, відсутні, суд вважає, що подальше сумісне життя сторін і збереження сімї не відповідало б їх інтересам, тому їх шлюб підлягає розірванню. За приписами ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище.\~ Позивач висловила бажання не відновляти дошлюбне прізвище. На підставі ст.ст.110, 112, 113 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого вказала, що 10 серпня 2012 року вона зареєструвала з відповідачем шлюб, у якому дітей не має. Спільне життя з відповідачем не склалося. На протязі останнього року сумісного проживання з відповідачем у них було відсутнє взаємне порозуміння, останній систематично зловживає спиртними напоями, через що у них виникали суперечки, які закінчувалися особистими образами, насиллям відносно неї та погрозами. У звязку з чим з серпня 2015 року вони фактично припинили сімейн стосункі, між ними відсутні будь-які відносини, відповідач пішов від неї, вони проживають окремо та не ведуть сумісного господарства. З цих обставин позивач вважає примирення та збереження шлюбу з відповідачем неможливим та таким, що суперечить її інтересам, тому просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Сторони до судового засідання не зявилися, про час і місце розгляду справи сповіщені належним чином. Позивач [PERSON] письмово повідомила суд про розгляд справи у її відсутність, при цьому позивач вказала, що вона наполягає на позові. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 10 серпня 2012 року сторони зареєстрували шлюб у виконкомі Курахівської селищної ради м.Селидове Донецької області, актовий запис № 33, сумісних дітей не мають, шлюбно-сімейні стосунки припинили з серпня 2015 року, що встановлено на підставі свідоцтва про шлюб сторін, письмових заяв позивача (а.с.4). Згідно за ст.112 Сімейного кодексу України суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищенаведене та те, що шлюб сторін фактично розпався, примирення та збереження сімї позивач вважає неможливим, наполягає на розірванні шлюбу, відповідач заперечень проти розірвання шлюбу суду не надав, спір про майно відсутній, суд вважає, що подальше сумісне життя сторін і збереження їх сімї не відповідало б інтересам позивача, тому їх шлюб підлягає розірванню. На підставі ст.ст.110, 112, 113 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого вказала, що 11 листопада 2011 року вона зареєструвала з відповідачем шлюб, у якому народився син [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя, різні характери, внаслідок чого між ними постійно виникали сварки, свідком яких була їх дитина. З 21.08.2013 року вони мешкають окремо, спільного господарства не ведуть. Також їй відомо, що у відповідача вже фактично є інша сімя. Вона переконана, що подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, вважає, що примирення та збереження шлюбу з відповідачем неможливим та таким, що суперечить її інтересам та інтересам їх дитини, тому просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Сторони до судового засідання не зявилися, про час і місце розгляду справи сповіщені належним чином, письмово повідомили суд про розгляд справи у їх відсутність, при цьому позивач вказала, що вона наполягає на позові, а відповідач що він визнає позов у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 11 листопада 2011 року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Димитровського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 311, у якому 01 квітня 2013 року народився син [PERSON], який мешкає разом з позивачем. Шлюбно-сімейні стосунки сторони припинили з серпня 2013 року. Зазначені факти встановлено на підставі свідоцтв про шлюб, про народження дитини, письмових пояснень сторін (а.с.3, 4). Згідно за ст.112 Сімейного кодексу України суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищенаведене та те, що шлюб сторін фактично розпався більше двох років тому, примирення та збереження сімї сторони вважають неможливим, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти цього, спір про майно відсутній, місце проживання дитини між сторонами узгоджено, суд вважає, що подальше сумісне життя сторін і збереження сімї не відповідало б їх інтересам, тому їх шлюб підлягає розірванню. За приписами ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище.\~ Відповідач висловила бажання не відновляти дошлюбне прізвище, вказавши це у своїй письмовій заяві. На підставі ст.ст.110, 112, 113 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого вказала, що 11 червня 2011 року вона зареєструвала з відповідачем шлюб, у якому народився син [PERSON], [INFO]. Спільне життя між нею та відповідачем не склалося з причини різних поглядів на життя, наслідками чого були постійні сварки з відповідачем, свідком яких була їх дитина, що мало тяжкі наслідки для її психіки. У звязку з чим вона з жовтня 2014 року припинила з відповідачем шлюбні стосунки та перестала вести з ним спільне господарство. З цих обставин позивач вважає примирення та збереження шлюбу з відповідачем неможливим та таким, що суперечить її інтересам та інтересам їх дитини, тому просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Позивач [PERSON] у судовому засіданні підтримала свої позовні вимоги у повному обсязі, наполягаючи на позові, додала, що сімейні стосунки з відповідачем не можуть бути поновлені, оскільки той ніде не працює, вживає спиртні напої, під час спроби примиритися обіцянки щодо працевлаштування не виконав, вимагав у неї гроші, які вона одна заробляє на сімю, та знову вчиняв сварки, ображаючи дитину. Відповідач [PERSON] до судового засідання не зявився, про час і місце розгляду справи сповіщений належним чином. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 11 червня 2011 року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Димитровського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 106, у якому 01 жовтня 2011 року народився син [PERSON], який мешкає разом з позивачем. Шлюбно-сімейні стосунки сторони припинила у жовтн 2014 року. Зазначені факти встановлено на підставі свідоцтв про шлюб, про народження дитини, пояснень позивача (а.с. 8, 9). Згідно за ст.112 Сімейного кодексу України суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищенаведене та те, що шлюб сторін фактично розпався понад півроку тому, примирення та збереження сімї позивач вважає неможливим, наполягає на розірванні шлюбу, відповідач своїх заперечень проти цього не надав, спір про майно відсутній, місце проживання дитини між сторонами узгоджено, суд вважає, що подальше сумісне життя сторін і збереження сімї не відповідало б їх інтересам, тому їх шлюб підлягає розірванню. За приписами ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище.\~ Позивач висловила бажання не відновляти дошлюбне прізвище. На підставі ст.ст.110, 112, 113 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого вказала, що 12 грудня 2008 року вона зареєструвала з відповідачем шлюб, у якому народився син [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею. Спільне життя з відповідачем не склалося, між ними немає більше почуття любові, в них виникли труднощі, через які вони протягом останніх трьох років примусово проживати окремо один від одного з причини лікування відповідача від туберкульозу легенів. На фоні відокремленого проживання їх почуття охололи. Вони не ведуть сумісного господарства, вона сама виховує дитину, на утримання якої відповідача щомісячно надає біля 800 грн. На теперішній час відповідач співмешкає з іншою жінкою. З цих обставин позивач вважає, що примирення та збереження їх шлюбу неможливе та таке, що суперечить її інтересам та інтересам їх дитини, тому просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Сторони до судового засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи сповіщені належним чином, письмово повідомили суд про розгляд справи у їх відсутність, при цьому позивач вказала, що вона наполягає на позові, а відповідач - що він визнає позов у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 12 грудня 2008 року сторони зареєстрували шлюб у Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 1085, у якому 13 вересня 2010 року народився син [PERSON], який мешкає разом з позивачем. Шлюбно-сімейні стосунки сторони фактично припинили у 2012 році. Зазначені факти встановлено на підставі свідоцтв про шлюб, про народження дитини, письмових заяв сторін (а.с.6, 7). Згідно за ст.112 Сімейного кодексу України суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищенаведене та те, що шлюб сторін фактично розпався три роки тому, примирення та збереження сім'ї сторони вважають неможливим, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти цього, спір про майно відсутній, місце проживання дитини між сторонами узгоджено, суд вважає, що подальше сумісне життя сторін і збереження сім'ї не відповідало б їх інтересам, тому їх шлюб підлягає розірванню. За приписами ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач висловила бажання не відновляти своє дошлюбне прізвище, вказавши це у своїй письмовій заяві. На підставі ст.ст.110, 112, 113 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved