Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Ухвалою колегії суддів Апеляційного суду Донецької області від 02.12.2013 року залишено вирок Волноваського районного суду Донецької області від 10.07.2013 року, згідно якого [PERSON] було визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого п.4 ч.2 ст. 115 КК України за скоєння навмисного вбивства чоловіка позивачки [PERSON], та стягнуто з [PERSON] на її користь моральну шкоду у розмірі 100000,00 грн. Постановою Волноваського районного суду Донецької області від 10.07.2013 року кримінальну справу за обвинуваченням [PERSON] у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України за умисне завдання [PERSON] ударів, побоїв, які завдали фізичного болю було закрито, у зв'язку зі спливом строку притягнення до кримінальної відповідальності. Внаслідок злочинних дій відповідача [PERSON] позивачу завдано моральної шкоди. Просила суд стягнути з відповідача на її користь в рахунок завданої моральної шкоди грошову суму у розмірі 100000,00 грн. та судові витрати пов'язані з наданням правової допомоги у розмірі 250,00 грн.. В судовому засіданні позивач [PERSON] у повному обсязі підтримала заявлені позовні вимоги, просила позов задовольнити та надала пояснення аналогічні тим, що викладені нею у позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов не визнав у повному обсязі, проти його задоволення заперечував, при цьому пояснив, що оскільки він був звільнений від кримінальної відповідальності, безпосередньої участі у вбивстві чоловіка позивачки не приймав то позовні вимоги є необґрунтованими. Надав до суду письмові заперечення проти позову (а.с. 20-21). Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд вважає що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON], зареєстрованому Відділом реєстрації актів громадянського стану міста Докучаєвська Донецької області 29.07.1989 року (а.с. 5). Згідно постанови Волноваського районного суду Донецької області від 10.07.2013 року у кримінальній справі за обвинуваченням [PERSON] у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, залишеної без змін ухвалою колегії суддів Апеляційного суду Донецької області від 02.12.2013 року, [PERSON] 09.02.2011 року приблизно о 14 годині 00 хвилин знаходячись за місцем проживання за адресою: [ADDRESS] сумісно із своїм братом [PERSON] та [PERSON] вживали спиртні напої, внаслідок чого приблизно о 16 годині 00 хвилин між [PERSON] та [PERSON] відбувся словесний конфлікт, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків, в результаті якого у [PERSON] виник умисел на навмисне нанесення ударів, побоїв, які завдали фізичного болю [PERSON] З метою реалізації злочинного наміру [PERSON], знаходячись у стані алкогольного сп'яніння, підійшов до [PERSON], який сидів на дивані і з метою спричинення фізичного болю, навмисно наніс йому лівою рукою, зжатою в кулак два удари в область ніжного щелепу, після чого [PERSON] та [PERSON] примирилися та продовжили вживати спиртні напої. Приблизно о 18 годині 00 хвилин під час вживання спиртних напоїв стався конфлікт, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків між [PERSON] та [PERSON] Вони піднялися і почали штовхати один одного руками в область груді. Після чого до них підійшов [PERSON] і з метою нанесення ударів та спричинення фізичного болю, завдав два удари [PERSON] кулаком в область потилиці, від яких останній впав на підлогу. Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ч. 1 ст. 26 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Частиною 2 цієї статті зазначено, що моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Статтею 1167 ЦК України визначено підстави відповідальності за завдану моральну шкоду. Згідно з частиною 1 зазначеної статті моральна шкода, завдана фізичній або юридичній собі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Пункт 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» зазначає, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Згідно з роз'ясненнями п. 5 зазначеної вище постанови відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Відповідно до ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Визначаючи розмір відшкодування [PERSON] моральної шкоди, суд вважає, що з урахуванням характеру й обсягу моральних страждань, яких вона зазнала у зв'язку з протиправними діями відповідача, глибину душевних страждань, також виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості на її користь за заподіяну моральну шкоду має бути стягнено 10000,00 грн. Проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши представлені сторонами докази, в їх сукупності, суд дійшов до висновку про наявність достатніх підстав для часткового задоволення позову. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Витрати на правову допомогу, згідно ст. 79 ЦПК України віднесені до судових витрат. Позивачка просить судові витрати покласти на відповідача. Таким чином, підлягає стягненню на користь позивачки з відповідача сплачена нею сума за правову допомогу у розмірі 250 00 грн. (а.с. 11). Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню у доход держави судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: partial