Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем. Просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON] та малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , після розірвання шлюбу залишити проживати з нею . Свої вимоги мотивує тим, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб 21 серпня 1993 року у Гардишівській сільській раді Бердичівського району Житомирської області , за актовим записом № 5. Від шлюбу у них народилося двоє дітей : син [PERSON] [INFO] , та син [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, причиною цього стало те, що вони мають протилежні погляди на шлюб та сім'ю, між ними постійно виникають сварки та непорозумвння . З початку серпня 2018 року вони припинили спільнек проживання , спільного господарства не ведуть. Позивач в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про день та час слухання справи, однак до суду подав заяву, в якій позовні вимоги підтримує, просить справу розглядати в його відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про день та час слухання справи, однак до суду подав заяву, в якій позовні вимоги визнає , просить справу розглядати в його відсутності. Відповідач відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не надав, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд вважає, що визнання позову відповідачем необхідно прийняти, оскільки це не суперечить закону і не порушує чиїх - небудь прав та інтересів. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 21 серпня 1993 року у Гардишівській сільській раді Бердичівського району Житомирської області , за актовим записом № 5 ( а.с. 9). Від шлюбу у сторін народилося двоє дітей : син [PERSON] [INFO] , який нині є повнолітнім та син [PERSON], [INFO]. Спільне життя сторін не склалося, причиною цього стало те, що вони мають протилежні погляди на шлюб та сім'ю, між ними постійно виникають сварки та непорозумвння . З початку серпня 2018 року сторони припинили спільнек проживання, спільного господарства не ведуть. Відповідно до ч.3 ст.\~105\~Сімейного Кодексу\~України,\~ шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно зіст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка, до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно дост. 112 ч.2 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України , документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Суд приходить до висновку про необхідність розірвання шлюбу між сторонами, оскільки судом доведено, що шлюб носить формальний характер і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище [PERSON] . Малолітнього сина , [PERSON], [INFO] , після розірвання шлюбу , залишити проживати з позивачем . Відповідно до ч. 1 ст.\~141\~ЦПК України, судовій збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Outcome: approved