Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 09 листопада 1980 року у Дзвониській сільській раді Тиврівського району Вінницької області сторони зареєстрували шлюб, про що зроблено актовий запис за №18. У шлюбі сторони мають двох дорослих дітей. Спільне подружнє життя сторін не склалося, оскільки останні мають різні погляди на життя, між ними відсутнє взаєморозуміння, що призвело до неможливості спільного проживання. Сторони припинили сімейні стосунки, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Відповідач звернувся до суду з позовом про поділ спільного майна подружжя. Подальше формальне збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, тому позивач вирішила звернутись до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позов, пославшись на обставини, викладені вище, просила шлюб розірвати. При розірванні шлюбу просила стягнути з відповідача на її користь сплачені нею 640 гривень судового збору та 300 гривень витрат на правову допомогу. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Оскільки у справі достатньо доказів для встановлення прав та взаємовідносин сторін та враховуючи те, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що 09 листопада 1980 року у Дзвониській сільській раді Тиврівського району Вінницької області сторони зареєстрували шлюб, про що зроблено актовий запис за №18, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-АМ №439056, виданого 09 листопада 1980 року Дзвониською сільською радою Тиврівського району Вінницької області (а.с. 4). У шлюбі сторони мають двох дорослих дітей. В судовому засіданні встановлено, що спільне подружнє життя сторін не склалося, оскільки останні мають різні погляди на життя, між ними відсутнє взаєморозуміння, що призвело до неможливості спільного проживання. Сторони разом не проживають, спільне господарство не ведуть. Відповідач звернувся до суду з позовом про поділ спільного майна подружжя. Подальше формальне збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам. Примирення між сторонами неможливе. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на вищенаведене, суд вважає, що є всі підстави для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки вимоги позивача є законними та достатньо вмотивованими. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] слід стягнути 640 гривень судового збору та 300 гривень витрат на правову допомогу (а.с. 1, 12). На підставі викладеного,

Outcome: approved