Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про те, що вона працювала в Уманському КП «Комунальник» з 20 червня 2014 року по 31 жовтня 2014 року за цивільно-правовими договорами, менеджером. Заробітна плата залежала від кількості зданих на підприємство коштів в розмірі 5 %, тобто їй на заробітну плату кошти на підприємстві були, нею ж зібрані та здані. На її численні звернення керівництво відповідало відмовою, посилаючись на те, що коштів немає. Така ситуація триває більше трьох місяців, керівництво ухиляється від виплати, що призводить до того, що родина перебуває у важкому матеріальному становищі, в тому числі не має можливості виконувати свої зобов'язання щодо оплати за комунальні послуги. Згідно вимог ст. 47 КЗпП України у день звільнення працівника власник зобов'язаний надати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, визначені у ст. 116 КЗпП України. Проте, до теперішнього часу розрахунок по виплаті заробітної плати з нею не проведений. Станом на 23 лютого 2015 року заборгованість з виплати заробітної плати становить 399 гривень 50 копійок. Розмір її середнього заробітку за період з 01 листопада 2014 року по 24 лютого 2015 року становить 7321 гривня 92 копійки, з них утримання податків - 1369 гривень 94 копійки. Належить до виплати 5951 гривня 98 копійок. Сума компенсації за несвоєчасно виплачену заробітну плату складає 167 гривень 37 копійок. Таким чином, загальна сума заборгованості становить 6487 гривень 54 копійки. Також їй було завдано моральну шкоду, яку вона оцінює у 6972 гривні. Просить суд стягнути з Уманського комунального підприємства «Комунальник» на її користь заборгованість по виплаті заробітної плати за жовтень 2014 року, в розмірі 399 гривень 50 копійок. Компенсацію за несвоєчасно виплачену заробітну плату в розмірі 5951 гривню 98 копійок. Компенсацію за затримку заробітної плати відповідно до інфляції у сумі 136 гривень 06 копійок. Моральну шкоду у сумі 6972 гривні. Позивач [PERSON] в судовому засіданні в повному об'ємі підтримала позовні вимоги та пояснила, що працювала у КП «Комунальник», була звільнена але заробітну плату їй так виплачено і не було. На неодноразові звернення відповідач не реагував, що і стало причиною звернення її до суду. Вважає, що такими діями відповідач порушує чинне законодавство. Крім матеріальної шкоди, такими неправомірними діями відповідача їй заподіяно і моральну шкоду, оскільки несвоєчасна виплата заробітної плати завдала їй значних незручностей, вона не в змозі утримувати родину, дітей. Також, у зв'язку із важкою хворобою, позбавлена можливості пройти курс лікування. Моральну шкоду оцінює у 6972 гривні. Просить суд позов задоволити. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні в повному об'ємі підтримала позовні вимоги та пояснила, що її довіритель тривалий час був працевлаштований в КП «Комунальник», але при звільненні 1е було виплачено кошти в повному об'ємі Вважає позовні вимоги обґрунтованими, тому просить суд позов задоволити. Представник відповідача в судові засідання неодноразово не з'являвся, про розгляд справи повідомлений своєчасно, в установленому порядку, про причини своєї неявки суд не повідомляли, заяв про розгляд справи у їх відсутність до суду не надходило. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши позивача, представника позивача та вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. Судом достовірно встановлено, що згідно цивільно-правових договорів, укладених 20 червня 2014 року та 13 жовтня 2014 року, [PERSON] працювала в Уманському КП «Комунальник» менеджером. Строк дії договору було припинено 31 жовтня 2014 року. Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Відповідно до ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільнені, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Згідно ч. 1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначенні в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. У відповідності до п. 8 постанови Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Нарахування виплат, що обчислюється із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених законодавством, - на число календарних днів за цей період. Згідно з п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» - установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. З урахуванням викладеного, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до Уманського КП «Комунальник» про стягнення заробітної плати, невиплаченої при звільнені працівника та середнього заробітку за період затримки розрахунку підлягають задоволенню. Також судом встановлено, що неправомірними діями відповідача, позивачу було завдано моральну шкоду, яка виразилася у переживаннях з приводу неможливості забезпечити свою родину усім необхідним, а також пройти курс лікування, у зв'язку із важкою хворобою, тому виходячи із принципів розумності та справедливості, суд вважає, що моральна шкода заявлена позивачем є обґрунтованою та такою, що підлягає стягненню з відповідача, але у розмірі 5000 гривень.

Outcome: approved