Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про зняття арешту та заборону відчуження, в якій зазначає, що громадяни [PERSON] та [PERSON] були власниками квартири [ADDRESS] . [PERSON] помер [INFO] . Після його смерті [PERSON] прийняла спадщину і стала одноосібним власником вищевказаної квартири. [PERSON] померла [INFO] . За своє життя [PERSON] все своє майно заповідала їй, [PERSON] , про що склала заповіт. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на вищевказану квартиру. У встановлений законом строк вона звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, однак їй було відмовлено, оскільки державним виконавцем Марганецького ВДВС 30.07.2001 року за № 1818 винесено постанову про арешт майна та оголошена заборона відчуження квартири [ADDRESS] . Просить суд зняти арешт та заборону відчуження нерухомого майна на ј частки квартири [ADDRESS] , яка належала [PERSON] , накладений постановою державного виконавця Марганецького міського відділу державної виконавчої служби південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) від 30.07.2001 року за № 1818. Відповідач відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не надав. Представник третьої особи Марганецького міського ВДВС Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро) пояснень щодо позову у встановлений судом строк не надав. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Дослідив письмові докази по справі, дав їм оцінку в їх сукупності, суд прийшов до наступного. Відповідно до ч. 2ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Згідно із ч.1ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.ст.12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.ст.76,81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про власність на житло від 1995 року [PERSON] та [PERSON] були власниками квартири [ADDRESS] (а.с.6). [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] (а.с.8). 01 квітня 2015 року [PERSON] заповідала все належне їй майно [PERSON] , що підтверджується копією заповіту (а.с.7). [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] (а.с.9). Згідно інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна 30.07.2001 року за № 1818 Марганецьким міським управлінням юстиції було накладено арешт та винесено постанову про арешт майна боржника на нерухоме майно, а саме на ј частину квартири за адресою: [ADDRESS] , яка належить [PERSON] (а.с.11). З листа Марганецького міського відділу ДВС Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро) від 21.12.2020 р. за № 17.21-34/34930, видно, що арешт на ј частину квартири за адресою: [ADDRESS] , яка належить [PERSON] накладений 30.07.2001 року за № 1818 Марганецьким міським управлінням юстиції. Обтяження по постанові було зареєстровано Марганецькою державною нотаріальною конторою 19.10.2006 р. за № 3913416 та роз`яснено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, має право звернення до суду з позовом про зняття з нього арешту (а.с. 12). Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі припинення юридичної особи чи смерті власника. Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [PERSON] , який помер [INFO] , був чоловіком [PERSON] , яка після його смерті прийняла спадщину та стала одноосібним власником квартири [ADDRESS] . Після своєї смерті [INFO] , [PERSON] все своє майно заповідала позивачці [PERSON] , яка має право на спадкування майна після померлої. Статтею 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, який помер (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст.ст. 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Отже, наявність арешту, накладеного державним виконавцем на ј частки квартири [ADDRESS] , позбавляє позивача права на спадкове майно та право володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. Оцінюючи докази досліджені в ході судового засідання в їх сукупності, приймаючи до уваги, що арешт на частину вказаної квартири був накладений державним виконавцем в ході виконання виконавчого провадження відносно [PERSON] , який помер, суд вважає за можливе позовні вимоги [PERSON] задовольнити в повному обсязі. Судові витрати віднести за рахунок позивача.

Outcome: approved