Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання права. В обгрунтування позову зазначила, що [INFO] померла її мати - [PERSON] . Спадкове майно померлої складалось із права на земельну ділянку площею 3,08 умовних кадастрових гектарів, яка розташована в адміністративних межах Межиріцької сільської ради Канівського району Черкаської області, яка належала її матері на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧР № 0309135, яка зареєстрована в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) від 10.03.1999 за № 107 (сторінки в книзі 35-36). Позивач, як спадкоємець за законом, має право на спадкове майно, проте в зв`язку з втратою сертифікату на вищезазначену земельну ділянку, не може у встановленому законом порядку прийняти спадщину. Просить суд визнати за нею, [PERSON] , у порядку спадкування за законом, право на земельну частку (пай), площею 3,08 в умовних кадастрових гектарах, яка розташована в адміністративних межах Межиріцької сільської ради Канівського району Черкаської області, яка належала [PERSON] на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧР № 0309135, яка зареєстрована в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) від 10.03.1999 за № 107 (сторінки в Книзі 35-36). Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, свої інтереси доручила представляти адвокату Лісовому А.В. Представник позивача - адвокат Лісовий А.В., в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про проведення засідання без її участі, позовні вимоги визнає та не заперечує щодо їх задоволення. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін за доказами, що містяться в матеріалах справи. Враховуючи, що відповідачем - [PERSON] визнано позовні вимоги [PERSON] , суд дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини, об`єктивно оцінивши всі досліджені докази, дійшов висновку про задоволення позовної заяви, виходячи з наступного. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 25.02.2008, виданого виконавчим комітетом Межиріцької сільської ради Канівського району Черкаської області (а.с.8) вбачається, що [PERSON] померла [INFO] в с. Лука, Канівського району, Черкаської області. Позивач [PERSON] , відповідно до ст. 1261 ЦК України, є спадкоємцем за законом першої черги після смерті матері [PERSON] , їх родинні стосунки підтверджуються свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.9) та свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , з якого вбачається, що дошлюбне прізвище позивача [PERSON] - « [PERSON] ». 05.08.2020 Приватним нотаріусом Яготинського районного нотаріального округу Київської області Черних О.В. заведена спадкова справа № 99/2020 до майна [PERSON] , померлої [INFO] . Згідно матеріалів спадкової справи вбачається, що спадкоємцем за законом є позивач: [PERSON] . [PERSON] звернулася до Приватного нотаріуса Яготинського районного нотаріального округу Київської області Черних О.В. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай), площею 3,08 умовних кадастрових гектарів, яка розташована в адміністративних межах Межиріцької сільської ради Канівського району Черкаської області, яка належала її матері - [PERSON] , на підставі сертифікату на право на земельну частку(пай) серії ЧР № 0309135 зареєстрованого 10.03.1999 у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай). Відповідно до листа Приватного нотаріуса Яготинського районного нотаріального округу Київської області Черних О.В. від 29.01.2021 № 21/01-16, позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки у спадкоємця померлої відсутній правовстановлюючий документ, щодо належності цього майна спадкодавцеві. Згідно інформації наданої Головним управлінням Держгеокадастру у Черкаській області від 25.09.2020 за вих. № 29-23-0.2-6747/2-20 вбачається, що відповідно до розпорядження Канівської районної державної адміністрації від 02.03.1998 № 43 було надано в приватну власність земельну частку (пай) співвласнику землі колишнього сільськогосподарського підприємства «Межиріцьке» по Межиріцькій сільській раді, а саме: сертифікат на земельну частку (пай) серія ЧР № 0309135 на площу 3,08 умовних кадастрових гектарів, зареєстрованого 10.03.1999 № 107 (сторінки в Книзі № 35-36), яка розташована в Межиріцькій сільській раді, Канівського району, Черкаської області. Сертифікати виготовлялися в одному екземплярі та отримувалися власником особисто (про що свідчить підпис власника у Книзі, тому надати завірену копію сертифікату не має можливості (а.с.12). Оригінал Сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ЧР № 0309135 втрачений про що свідчить оголошення в газеті «Дніпрова Зірка» (а.с.13-14). Установленим судом обставинам відповідають цивільні правовідносини, пов`язані із набуттям права власності на спадкове майно. Згідно зі ст.ст. 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України. Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за законом чи за заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно з ч. 1 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Частиною 1 статті 1297 ЦК України визначено обов`язок спадкоємця, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, звернутися за свідоцтвом про право на спадщину. Отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину - на земельну частку (пай) позивач не має можливості у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа - сертифіката на земельну частку (пай). Оскільки правовстановлюючий документ на земельну частку (пай) було втрачено. Згідно з п. 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08 серпня 1995 року № 720/95 вказано, що право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними. Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 № 899-IV, основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Згідно з ст. 1 вказаного Закону, право на земельну частку (пай) мають, зокрема, громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Відповідно до ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Статтею 328 Цивільного кодексу України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» визначено, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Із досліджених в судовому засіданні доказів вбачається, що спадкодавець [PERSON] у визначений законом спосіб набула право на земельну частку (пай), що належала їй на підставі сертифікату на земельну частку (пай) серії ЧР № 0309135, зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів 10.03.1999 за № 107. Сертифікат втрачено, у зв`язку з чим, нотаріусом відмовлено позивачеві в оформленні спадщини на земельну частку (пай). Згідно з п. 3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013, у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) видача нового сертифікату на ім`я спадкодавця, спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачена. Отже, належним способом захисту прав спадкоємця у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємця з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Визнання за позивачем права на земельну частку (пай) не порушує права, свободи чи охоронювані законом інтереси інших осіб. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За приписами ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні на явних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Пунктом 2 Постанови пленуму Верховного суду України № 14 від 18 грудня 2009 року встановлено, що обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи. Отже, оскільки право [PERSON] на оформлення своїх спадкових прав порушено, то воно підлягає судовому захисту. Згідно з абз.3 п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Outcome: approved