Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання дитини в обґрунтування якого вказала, що 24.06.2000 р. між нею та відповідачем було укладено шлюб, від шлюбу мають спільну доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Донька навчається у КЗ «НВК Сватівська ЗОШ 1 ступеня гімназія». Вказала, що донька користується громадським транспортом, підвищує рівень своїх знань шляхом додаткових занять з української мови, математики, іноземної мови, історії. Крім того, згідно висновку ЛКК № 362 від 24.05.2017 р. дитина [PERSON] Крістіна перебуває на диспансерному обліку у сімейного лікаря та потребує санаторно-курортного лікування та стаціонарного лікування в умовах ЦРБ, а також потребує лікування у лікаря-ортодонта. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча він має стабільний постійний дохід у вигляді заробітної плати. Крім того, у власності відповідача є квартира [ADDRESS] та буд. № 66 по вул. Слобожанській у м. Сватове та автомобіль Toyota Corolla, 2012 року випуску. Просила суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/2 частини від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше встановленого чинним законодавством мінімального розміру аліментів для дитини відповідного віку, починаючи від дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття та додаткові витрати на дитину у розмірі 5000,00 грн. щомісячно. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовну заяву підтримала в повному обсязі та надала пояснення аналогічні позову. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав частково, згоден сплачувати аліменти у розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу), оскільки він офіційно працює і отримує заробітну плату, інших доходів він не має. В судовому засіданні пояснив, що житловий будинок, розташований за адресою: вул. Свердлова (Слобожанська) буд. 66 в м. Сватове йому подарував за договором дарування батько [PERSON] до укладання шлюбу з позивачем, квартиру [ADDRESS] він приватизував в 2005 році. Автомобіль Toyota Corolla був придбаний на кошти батька, на даний час він не є власником даного автомобілю. Також суду пояснив, що вартість стоматологічної консультації згідно фіскального чека, який було додано до матеріалів справи позивачем, сплатив він. Вимоги про стягнення додаткових витрат на утримання дитини вважає безпідставними та не підтвердженими належними та допустимими доказами. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Згідно із ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Статтею 180 СК України\~передбачено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3\~ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно\~ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Матеріалами справи встановлено, що з 24.06.2000 р. позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії 1-ЕД № 229399, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сватівського районного управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 24 (а.с. 8). Від шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ЕД № 176419, виданого 10.08.2001 р. Відділом реєстрації актів громадянського стану Сватівського районного управління юстиції в Луганській області. (а.с. 9). Судом встановлено, що неповнолітня дитина [PERSON], [INFO], проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою Виконавчого комітету Сватівської міської ради Луганської області № 3532 від 23.05.2017 р. (а.с. 10). Позивач працює на посаді головного спеціаліста відділу фінансово-господарського забезпечення апарату Сватівської райдержадміністрації та отримує заробітну плату (а.с. 11). Відповідач [PERSON] працює тренером в Сватівській ДЮСШ та отримує заробітну плату, що підтверджується довідкою про заробітну плату № 517 від 31.07.2017р. (а.с. 31). Відповідачу на праві приватної власності належать житловий будинок, розташований за адресою: вул. Свердлова (Слобожанська) буд. 66 в м. Сватове за договором дарування від 20.12.2004 р. та квартира [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 21.12.2005 р. (а.с. 33-36). Як зазначив у судовому засіданні відповідач, з чим також погодилась і позивач, автомобіль Toyota Corolla був придбаний за рахунок коштів батька відповідача [PERSON] та на даний час вказаний автомобіль йому не належить. З урахуванням вказаних обставин, враховуючи інтереси дитини суд вважає за можливе позовні вимоги позивача задовольнити частково, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дати пред'явлення позову до суду і закінчуючи повноліттям дитини. При відрахуванні аліментів в такому розмірі буде дотриманий справедливий баланс між правами відповідача-платника аліментів (який раніше надавав допомогу на утримання дитини) та матеріальним забезпеченням його дитини. Посилання позивача на те, що відповідач має можливість сплачувати аліменти у більшому розмірі суд не бере до уваги, оскільки в обґрунтування цього позивач ніяких доказів суду не надала. \~\~\~\~ Що стосується позовних вимог про стягнення додаткових витрат на дитину суд прийшов до висновку про відмову в їх задоволенні виходячи з наступного. \~\~\~\~ Відповідно\~статті 185 СК України\~той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). При стягненні коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, суду необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат. \~\~\~\~ Позивачем в обґрунтування необхідності майбутніх витрат було надано до суду копію роздруківки про вартість стоматологічних послуг (а.с. 13), яка не може бути визнана належним доказом у справі, оскільки не є призначенням лікаря. На підтвердження витрат, які вона понесе у звязку із оздоровленням доньки на підставі висновку ЛКК № 362 від 24.05.2017 р. (а.с. 12) позивачем жодних документів, квитанцій чи рахунків про вартість цих витрат суду надано не було. Враховуючи вищенаведене, а також те, що позивач не надала суду відповідного розрахунку та жодних обґрунтувань стосовно того, на які саме потреби доньки позивач планує витрачати в майбутньому щомісячно 5000,00 грн., які вона просить стягувати з відповідача в рахунок додаткових витрат, суд вважає, що зазначена вимога позивача є недоведеною, а тому задоволенню не підлягає.

Outcome: partial