Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідачів [PERSON] міської ради, [PERSON], в якому просить визнати за [PERSON] право власності за набувальною давністю на ? частини квартири № 20 у будинку № 3 на вул. Сигнівка у м. Львові, що належала покійній [PERSON], яка померла 22.12.1999 р. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 12.09.1997 року вказану квартиру було приватизовано та видано свідоцтво про право спільної сумісної власності на [PERSON] /чоловік позивача/, [PERSON] /позивач/, [PERSON] /дружина брата позивача/ та [PERSON] /дочка/. Після смерті [PERSON], у 1999 році, право на спадщину не оформлялося, оскільки спадкоємців, в розумінні ЦК УРСР 1963 р., у неї не було, заповіту вона не складала. Протягом вказаного періоду, а саме з 1999 р. по 2018 р. позивач та її сімя проживали у спірній квартирі. 02.05.2018 року помер [PERSON], після його смерті заведено спадкову справу та жодного спору немає з приводу спадкування ? частки квартири, що належала спадкодавцю на час смерті. З часу смерті [PERSON] виникла правова невизначеність щодо права власності на належну їй ? частки квартири, оскільки відносини спадкування у даному випадку не виникали. Вказала, що добросовісно, відкрито користується спірною квартирою більше 10 років. Відтак, вважає, що єдиним правовим способом захисту прав позивача є визнання права власності на частинку квартири, що належала померлій [PERSON] Просить позов задовольнити. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 23.07.2018 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідачу встановлено пятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. У вказаний строк відповідач [PERSON] міська рада не надав суду відзив на позовну заяву та не вказав поважних причин такого. Відповідач [PERSON] подала суду заяву про визнання позову, просила задовольнити позовні вимоги. Враховуючи наведене, відповідно до ч.8 ст.178\~та ч.5 ст.279 ЦПК України\~суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до вимог ч.2 ст.247\~ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін, вивчивши зібрані у справі докази, суд прийшов до переконання, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до\~ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Із змісту ст.12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1\~ст.13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що квартира №20 на вул. Сигнівка, 3 у м. Львові належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], загальна площа квартири становить 50,10 кв.м., що підтверджується свідоцтвом про право власності на квартиру від 12.09.1997р. / а.с.7/. Згідно ч.1 ст.368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Статтею 369 ЦК України визначено, що співвласники майна,\~що є\~у спільній\~сумісній власності,\~володіють і\~користуються ним\~спільно,\~якщо інше\~не встановлено\~домовленістю між\~ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч.1 ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Як вбачається із матеріалів справи, [PERSON], яка померла 22.12.1999 року, була співвласником даної квартири. Згідно копії паспорта серії КС 955958 позивач [PERSON] зареєстрована в квартирі №20 на вул. Сигнівка, 3 у м. Львові з 1993 року. Однак, як встановлено судом та підтверджено позивачем, спірна квартира належить співвласникам на праві спільної сумісної власності, а відтак, частки у праві власності не визначені. Відтак, частка у спірній квартирі, яка могла належати померлій [PERSON] не була виділена та/або визначена у встановленому законом порядку, а також не було визначено порядку користування житловим приміщенням. З урахуванням\~наведеного,\~суд не\~приймає до\~уваги заяву\~[PERSON]\~про визнання\~позову як достатню та законну підставу для задоволення позовних вимог. Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що позовні вимоги про визнання за [PERSON] право власності за набувальною давністю на ? частини квартири № 20 у будинку № 3 на вул. Сигнівка у м. Львові не можуть бути задоволені, оскільки не визначено, на яке саме майно та у якому розмірі може бути визнано право власності за позивачем за набувальною давністю після смерті [PERSON] Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: dismissed