Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначила, що з 01 листопада 2003 року вона перебуває в шлюбі з відповідачем. Від шлюбу у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Через втрату поваги, любові, довіри та дружби сім`я фактично зруйнувалась. На даний час вони шлюбних стосунків не підтримують, взаємними правами і обов`язками не пов`язані. З 2017 року вони з відповідачем проживають окремо. Фактично припинили шлюбні відносини. Кожен з них має діаметральні погляди на шлюб і сім`ю. Подружні відносини між ними припинені. Подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам. Вони більше не бажають проживати однією сім`єю. Тому на розірванні шлюбу позивач наполягає. Оскільки їх старшому сину [PERSON] вже виповнилося 14 років, він сам визначає місце свого проживання в тому випадку, якщо батьки проживають окремо. Молодший син [PERSON] , якому виповнилося лише 9 років, проживає з позивачем. Але будь-які домовленості з чоловіком з приводу того, з ким після розлучення проживатиме їхній молодший син, відсутні. Тому позивач просила суд шлюб між нею та відповідачем, що був зареєстрований 01 листопада 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Бориспільського міського управління юстиції Київської області, розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON] , малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , залишити проживати з матір`ю, [PERSON] . Також просила стягнути з відповідача на її користь всі витрати, пов`язані з розглядом справи в суді. Ухвалою судді Київського районного суду м.Полтави від 02 січня 2020 року відкрито провадження у даній справі, яку вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 24 лютого 2020 року за клопотанням позивача до участі у справі залучено Службу у\~справах дітей\~та сім`ї\~Бориспільської районної\~державної адміністрації\~(а.с.55). Ухвалою суду від 17 березня 2020 року до участі у справі\~в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача залучено Службу у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Бориспільської міської ради замість Служби у справах дітей та сім`ї Бориспільської районної державної адміністрації (а.с.70). Цією ж ухвалою зобов`язано Службу у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Бориспільської міської ради надати письмовий висновок щодо позовних вимог про визначення місця проживання малолітньої дитини. Відповідач [PERSON] надав відзив на позов. У відзиві зазначив, що в частині позовних вимог щодо розірвання шлюбу позовні вимоги він визнає та просить прийняти рішення про розірвання укладеного між позивачем та відповідачем шлюбу. В частині визначення місця проживання дитини [PERSON] , позовні вимоги позивач вважає безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. При цьому посилається на те, що між ним та позивачем не виникало та не виникає на даний час жодних спорів з приводу визначення місця проживання малолітнього сина [PERSON] . Дитина з 2017 року по даний час проживає з матір`ю [PERSON] та старшим братом [PERSON] , 2004 року народження. Він не заперечує, щоб малолітній [PERSON] і надалі проживав зі своєю матір`ю та старшим братом. Таким чином він не порушував прав та інтересів ні позивача, ні малолітнього сина в частині визначення місця його проживання. Тому відсутні підстави для захисту прав позивача, тобто спір між сторонами відсутній. В задоволенні позовної вимоги про визначення місця проживання малолітнього [PERSON] та вимоги про стягнення судових витрат, в тому числі витрат на правничу допомогу в сумі 3000 грн., просив відмовити. Позивач надала відповідь на відзив, у якій просила відхилити наведені відповідачем у відзиві заперечення. Зазначила, що питання про те, з ким проживатимуть діти, нею з відповідачем не обговорювалось. Вона просто забрала свої речі та речі дітей і разом з ними залишила житло, у якому вони проживали однією сім`єю з [PERSON] . Відповідач зазначає, що спір з позивачем з приводу визначення місця проживання дітей між ними відсутній, що спростовується тим, що проти позовної вимоги про визначення місця проживання сина він заперечує. Тому позовні вимоги просила задовольнити в повному обсязі. Інші заяви по суті справи та клопотання сторонами суду не подавалися. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позов підтримали в повному обсязі, просили його задовольнити. При цьому посилались на обставини, викладені в позовній заяві та у відзиві на позов. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовну вимогу про розірвання шлюбу визнав в повному обсязі, проти її задоволення не заперечував. В задоволенні позовної вимоги про визначення місця проживання дитини просив відмовити. Представник третьої особи Служби у\~справах дітей\~та сім`ї\~виконавчого комітету\~Бориспільської міської\~ради Павленко Лариса Василівна в судове засідання не з`явилась, звернувшись до суду з заявою, у якій просила справу розглянути за її відсутності. Також на виконання ухвали суду від 17 березня 2020 року надала висновок щодо визначення місця проживання дитини з матір`ю. Враховуючи наявність достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, відсутність підстав, передбачених ст.223 ЦПК України для відкладення розгляду справи, суд ухвалив розглянути справу за відсутності представника третьої особи. Суд, заслухавши позивача, її представника та відповідача, дослідивши докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 01 листопада 2003 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження [NUMBER] , виданим 01 листопада 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Бориспільського міського управління юстиції Київської області (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають двох дітей [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 09 лютого 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міського управління юстиції Київської області), та [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 20 вересня 2010 року Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області) - а.с.6, 7. На час розгляду справи судом сторони проживають окремо, шлюбних відносин не підтримують. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позивач позов підтримує в повному обсязі, на розірванні шлюбу наполягає. Відповідач позовні вимоги про розірвання шлюбу визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує. Таким чином судом встановлено відсутність вільної згоди сторін перебувати в шлюбі один з одним. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач на розірвання шлюбу згоден, суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі та суперечили б інтересам обох з подружжя. Тому шлюб необхідно розірвати. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач просить суд залишити їй прізвище « [PERSON] ». Вказані вимоги також підлягають до задоволення. Вирішуючи питання про залишення дитини з матір`ю суд виходить з наступного. Судом встановлено, що на даний час неповнолітній [PERSON] , [INFO] , та малолітній [PERSON] , [INFO] , проживають з матір`ю [PERSON] у м. Борисполі. В той же час судом встановлено, що батьками не вирішувалось питання щодо визначення місця проживання дітей і спір з цього питання між ними відсутній. [PERSON] та [PERSON] проживають окремо. Відповідно до ч.1, 2 та 3 ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. За загальним правилом за відсутності спору щодо того\~з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти\~суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. Лише за наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про\~визначення місця проживання дитини. \~ \~ \~ \~На вказаній\~відмінності визначення\~місця проживання\~дитини при\~наявності спору\~між батьками\~від залишення\~дитини з\~одним із\~батьків при\~відсутності спору\~наголошував Верховний\~Суд у\~своїх рішеннях,\~зокрема у\~постанові Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 200/952/18, провадження № 61-14859св19. Матеріали справи не містять доказів про наявність такого спору між сторонами. Відповідач не подавав суду своїх заперечень щодо проживання спільної дитини разом із матір`ю. Рішенням виконавчого комітету від 06 липня 2020 року №401 «Про погодження висновку щодо розв`язання спору про визначення місця проживання малолітнього [PERSON] » погоджено висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Бориспільської міської ради Київської області щодо розв`язання спору про визначення місця проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] (а.с.110). Як вбачається з вказаного висновку, орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] . Але оскільки у даній справі спір між батьками щодо місця проживання дитини відсутній, позовні вимоги про визначення місця проживання дитини позивачем не заявлялися, у межах позовних вимог суд розглядає питання щодо залишення дитини з одним із батьків, а не щодо визначення її місця проживання. На підставі викладеного суд приходить до висновку про необхідність залишення після малолітнього [PERSON] після розірвання шлюбу між сторонами з матір`ю [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених відносно них вимог. Згідно ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судові витрати позивача складаються з витрат на сплату судового збору у розмірі 768 грн. 40 коп. та витрат на оплату правової допомоги в розмірі 3000 грн. У зв`язку з задоволенням позовних вимог в повному обсязі з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 3768 грн. 40 коп. на відшкодування понесених нею судових витрат.

Outcome: approved