Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі на утримання дитини та стягнення аліментів на утримання жінки. В позовній заяві позивач вказала, що 26 квітня 2014 року вона уклала шлюб з відповідачем [PERSON], який був зареєстрований виконкомом Камяницької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області під актовим записом № 39. Від подружнього життя у них народилася дочка [PERSON], [INFO]. Зазначила, що з жовтня 2015 року вони припинили фактичне проживання однією сімєю, і на даний момент позивач проживає у своїх батьків разом з донькою [PERSON] Також з цього моменту фактичного припинення шлюбних відносин [PERSON], матеріально не допомагає ні їй, ні їх спільній дитині, яка проживає разом з позивачкою, взагалі не допомагає, участі у вихованні не приймає. Згоди щодо матеріального утримання та виховання дитини ними не досягнуто, у звязку з чим позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки у твердій грошовій сумі у розмірі 2\~000,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття та на її утримання у розмірі 500 гривень щомісячно з моменту звернення до суду з позовом та досягнення дитиною трьох років. Позивач у судове засідання не прибула, незважаючи на той факт, що про час і місце розгляду справи була судом належним чином повідомлена. Представник позивача позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач в судове засідання не прибув, незважаючи на той факт, що про час і місце розгляду справи його було повідомлено належним чином, проте подав до суду заяву, у якій зазначив, що позов визнає частково, в сумі 500 грн., оскільки немає постійного доходу та просить справу розглянути без його участі за наявними у справі доказами. Заслухавши сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку. 11 квітня 2016 року, позивач [PERSON] звернулася до Ужгородського міськрайонного суду з позовною заявою про розірвання шлюбу та стягнення аліментів у твердій грошовій сумі. В подальшому згідно ухвали Ужгородського міськрайонного суду від 01.06.2016 року, провадження за позовною вимогою про розірвання шлюбу у даній справі було закрито. За ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 09.08.2016 року судом було прийнято до спільного розгляду з первісною позовною заявою клопотання представника позивача про збільшення позовних вимог, за яким вона просить суд: стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання до досягнення їхньою дочкою [PERSON] 3-ох років у грошовій сумі в розмірі 500,00 грн. щомісячно з моменту звернення до суду із цим позовом до досягнення дитиною 3-х років. Судом встановлено, що 26 квітня 2014 року позивач [PERSON] уклала шлюб з відповідачем [PERSON], який був зареєстрований виконкомом Камяницької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області під актовим записом № 39. Від подружнього життя у них народилася дочка [PERSON], [INFO]. Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06.05.2016 року у справі № 308/2137/16-ц, яке набуло законної сили 17.05.2016 року, позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу було задоволено; шлюб, зареєстрований 26.04.2014 у Камяницькій сільській раді Ужгородського району Закарпатської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 39, між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], розірвано. Малолітню доньку [PERSON], [INFO], залишено проживати разом з матірю [PERSON]. Позивач зазначила, що з моменту припинення шлюбних відносин, відповідач матеріально їй та їх спільній дитині взагалі не допомагає, участі у її вихованні не приймає. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-XІІ) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно з ч. 1 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обовязків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою (ч. 1 ст. 141 СК України). Згідно з ч. 3\~ст. 181 СК України\~кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 1\~статті 184 СК України\~передбачено, що суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. При призначенні аліментів, відповідно до ст. 182 СК України та розяснень, що містяться в п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 р. № 3 суд враховує: стан здоровя та матеріальне становища дитини; стан здоровя та матеріальне становища платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21.04.1999 р. № 606-XIV\~«Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» від 25.12.2015 р. № 928-VIII встановлений розмір прожиткового мінімуму на 2016 рік з 1 травня 2016 року для дитини віком до 6 років складає 1228 грн. Згідно цього ж закону визначений розмір мінімальної заробітної плати з 1 травня 2016 року у розмірі 1 450 грн. Тобто мінімальний розмір аліментів виходячи з прожиткового мінімуму для дитини до 6 років складає 368,40 грн., а їх максимальний розмір виходячи із мінімальної заробітної плати складає 725,00 грн. Як зазначено у ч. 2, 4, 6 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Позивачем не наведено жодних доказів щодо працевлаштування чи будь-яких інших форм доходу відповідача [PERSON], і вона просить суд, стягнути з нього на її користь аліменти на утримання дочки у твердій грошовій сумі в розмірі 2 000 грн. щомісячно та 500,00 грн. на своє утримання. При цьому з наданих суду доказів а саме: з довідок ТОВ «Готель «Ужгород» від 05.05.2016 року № 16 та від 05.05.2016 року № 05, вбачається, що позивач працює у ТОВ «Готель «Ужгород» на посаді портьє та отримує заробітну плату у розмірі 2\~945,94 грн., що перевищує мінімальний розмір заробітної плати, тобто забезпечує задоволення її особистих потреб. Позивач також у позовній заяві зазначила, що проживає у своїх батьків, тоді як надала суду договір оренди житлового приміщення від 01.03.2016 року, який судом не приймається до уваги, оскільки суперечить відомостям, які навів сам позивач. Відповідач позов в частині стягнення аліментів на утримання дитини визнав частково, в розмірі 400 грн. щомісяця, та зазначає, що приймає участь у вихованні дитини, на підтвердження чого додає копії квитанції про оплату одягу та інших речей для їх спільної дочки [PERSON], які позивачем не заперечувалися. Відповідачем також долучено до матеріалів справи довідку Головного управління ДФС у Закарпатській області, згідно якої, за 2015 рік та 1-2 квартал 2016 року сума валового доходу відповідача становить 0,00 грн. При визначенні розміру аліментів суд не приймає до уваги докази а.с. 63- 82, подані позивачем за межами строку для їх подання, без наведення причин поважності їх несвоєчасного подання, оскільки судом неодноразово було відмовлено у їх долучені до матеріалів справи. З урахуванням викладеного суд вважає за необхідне врахувати вищезазначені норми закону, задовольнити позовні вимоги частково та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дочки в твердій грошовій сумі у розмірі 700 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття, починаючи з 11 квітня 2016 року (дати звернення до суду з відповідним позовом). Щодо вимоги позивач про стягнення аліментів на її утримання до досягнення дитиною трьохрічного віку, суд вважає за необхідне зазначити наступне: Згідно\~ст. 84 Сімейного кодексу України\~дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Позивачем належними та допустимими доказами не доведено суду, що відповідач може надавати таку матеріальну допомогу, та як вбачається з довідки Головного управління ДФС у Закарпатській області, згідно якої, за 2015 рік та 1-2 квартал 2016 року сума валового доходу відповідача становить 0,00 грн., інших доходів він не має, тому в даній позовній вимозі слід відмовити. Відповідно до ч. 1\~ст. 88 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: partial