Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] 08.05.2015 року у Відділі РАЦС Акмянської районної адміністрації самоврядування Литовської Республіки, номер запису 24. В обґрунтування позову зазначила, що 08 травня 2015 року між нею (позивачем) та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано у Відділі РАЦС Акмянської районної адміністрації самоврядування Литовської Республіки, номер запису 24. Від шлюбу мають малолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Крім того, зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалося, у звязку з тим, що кожен із них має різні погляди на сімейне життя та обовязки, шлюбні відносини між ними припинені одразу після народження дитини, спільне господарство не ведуть, у звязку з чим, вважає, що можливості зберегти сімю немає, подальше збереження шлюбу є формальним. Строк для примирення просила не надавати. Позивач [PERSON] в судове засідання надала заяву за вх. № 5670 від 02 березня 2018 року про розгляд справи за її відсутності, в якій також зазначила, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримує в повному обсязі, просила позов задовольнити. Строк на примирення просила не надавати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, повідомлявся судом про час та місце судового розгляду справи, надав заяву за вх. № ЕП-957/18Вх від 02 березня 2018 року про розгляд справи за його відсутності, в якій також зазначив, що позовні вимоги про розірвання шлюбу визнає в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечує. Строк на примирення просив не надавати. Відзив на позов не подавав. Відповідно до ч. 3\~ст. 211 ЦПК України\~учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи подані учасниками справи заяви, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, не суперечать законодавству, яке регулює сімейні правовідносини, а тому підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що сторони зареєстрували шлюб 08 травня 2015 року у Відділі РАЦС Акмянської районної адміністрації самоврядування Литовської Республіки, запис про це був зроблений 08 травня 2015 року, номер запису 24 та видано свідоцтво про шлюб серії АА № 423332, шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, намірів відновлювати їх не мають, проживають окремо. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем [PERSON], що підтверджується довідкою КП «ЖЕО № 2 Кіровоградської міської ради» від 11.12.2017 року № 7274. За вказаних вище обставин та підстав позову, зазначених позивачем причин для розірвання шлюбу, серед яких позивач зазначила протилежність поглядів на сімейне життя та обовязки, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя, збереження шлюбу сторін суперечить інтересам подружжя, і зокрема, позивача, якою предявлено позов до суду про розірвання шлюбу з відповідачем. Відповідно до ч.1\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2\~ст. 104 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до\~ст. 110 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. При цьому, судом під час судового розгляду справи не встановлено наявності обставин, визначених ч. 2 ст. 110 СК України, за яких позов про розірвання шлюбу не може бути предявлений. Відповідно до ч. 2\~ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За викладених обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, припинення сторонами шлюбно-сімейних відносин, дійсні причини предявлення позову про розірвання шлюбу, волевиявлення як позивача, так і відповідача припинити шлюбні відносини, про що свідчать подані сторонами заяви, враховуючи також ту обставину, що рішення позивача про розірвання шлюбу та предявлення з цього приводу позову до суду прийнято з усвідомленням нею його наслідків, виходячи при цьому також з відсутності у взаєминах сторін морально-правової основи шлюбу, до якої належать почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги, взаєморозуміння, довіри, підтримки та піклування, суд дійшов висновку про те, що шлюб між сторонами носить суто формальний характер, подальше спільне життя і збереження шлюбу та шлюбно-сімейних відносин суперечить інтересам подружжя, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті права сторін, а також права їх малолітньої дитини, у звязку з чим позов підлягає задоволенню. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~судові витрати, що складаються із судового збору у розмірі 640 грн. 00 коп. підлягають стягнення з відповідача на користь позивача. Відповідно до ст.ст.\~110,\~112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved