Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що 21 червня 2003 року між позивачем та відповідачем, [PERSON] був укладений шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Переяслав-Хмельницького міського управління юстиції Київської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження вчинено запис за № 75. Вказаний факт підтверджується свідоцтвом про шлюб - серія [NUMBER] яке видане відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції Київської області (оригінал додасться до матеріалів позову та відповідними відмітками в паспорті громадянина України. За час перебування в шлюбі, мають спільну дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження - серії [NUMBER]. Спільне життя з відповідачем не склалося, в зв'язку із суттєвими розбіжностями у світогляді, що на побутовому рівні унеможливлює перебування в шлюбі у всіх аспектах. Спільне господарство вони тривалий час не ведуть та не проживають сумісно більше 5 років. А отже, очевидним є те, що збереження їх сім'ї та відповідно подальше спільне проживання з відповідачем є неможливим та не бажаним для обох сторін. З огляду на положення ч.3 ст. 105 та ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, щодо припинення шлюбу внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя, вважаю за оптимальне та доцільне розірвати наш шлюб на підставі мого позову, за відповідним рішенням суду. Оскільки укладання шлюбу здійснюється на засадах взаємної любові та поваги, то збереження подружніх відносин неможливо, якщо втрачена їх основа. Тому норма вказаної вище статті надає позивачці право звернутись до суду з відповідним позовом, в якому вимагати розірвання шлюбу. Підстави, які б перешкоджали звернутися до суду з позовом про розірвання шлюбу, передбачених ст. 110 Сімейного кодексу України, зокрема таких як вагітність дружини, тобто позивачки, або ж недосягнення їх спільною дитиною одного року - відсутні. Тому вважає за необхідне, на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України, постановити рішення про розірвання шлюбу, оскільки їх подальше спільне життя як подружжя є неможливим, а збереження шлюбу суперечить як інтересам позивачки так і інтересам її чоловіка. Малолітня дитина, що була народжена за час шлюбу буде проживати з нею, а питання майна, набутого в період перебування її та відповідача в шлюбі, будуть вирішуватись в позасудовому порядку шляхом спільного порозуміння, взаємних поступок та інтересів кожного з подружжя. При таких обставинах просить шлюб між позивачкою [PERSON], [INFO] та відповідачем [PERSON], [INFO], зареєстрований 21 червня 2003 року відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис за № 75 - розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання надала письмову заяву, в якій просить розглянути дану справу за її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання також надав письмову заяву, в якій просить розглянути дану справу за його відсутності. Позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. В зв'язку з тим, що у справі наявні документи, які підтверджують те, що сторони подали до суду заяви, де просили розглянути справу за їх відсутності, на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, заяви сторін, суд вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані, та такі, що підлягають задоволенню за наступних підстав. Викладені в позові обставини підтверджуються матеріалами, які надані позивачем по справі, а саме: копією свідоцтва про шлюб ( а.с.3); копією свідоцтва про народження [PERSON] ( а.с.4-5); копією паспорта [PERSON] ( а.с. 6); копією паспорту [PERSON] ( а.с.7); довідкою виконавчого комітету Якимівської селищної ради № 7197 від 12.12.2016 року ( а.с. 8); поштовими повідомленнями та заявами сторін. Згідно ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. У відповідності до ст.174 ч. 4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч.3 ст.109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч.1 ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Отже, суд приходить до висновку про те, що причини, які виникли між сторонами та змусили їх звертатися до суду та наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, подальше сумісне життя подружжя та збереження сім'ї між [PERSON] та [PERSON] стали неможливими, тому шлюб між сторонами підлягає розірванню. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 109,112 СК України та

Outcome: approved