Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до свого колишнього чоловіка - [PERSON] і просила визнати за нею право власності на Ѕ частину квартири [ADDRESS], житловою площею 40,9 м2, загальною площею 55,4 м2. В обґрунтування позову позивач посилався на те, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 24 січня 2004 року по 22 травня 2015 року. 05 серпня 2013 року відповідач за договором купівлі - продажу придбав у власність квартиру [ADDRESS], яка є спільною сумісною власністю подружжя, хоча і оформлена на відповідача. Ухвалою суду від 10 листопада 2017 року провадження у справі відкрито (а.с. 23). Ухвалою суду від 17 грудня 2018 року закрито підготовче провадження у цивільній справі та призначено справу до судового розгляду. Викликано для допиту в якості свідків у справі [PERSON], [PERSON] і [PERSON] Зобовьязано відповідача надати суду для посвідчення його копії оригінал договору купівлі - продажу квартири [ADDRESS] від 05 липня 2013 року (а.с. 128, 129). Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали. Відповідач в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, причину неявки суду не повідомив. Представник відповідача в судовому засіданні надав пояснення, які цілком співпадають з його відзивом на позов, згідно якого рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова № 644/7710/14-ц від 16 грудня 2014 року шлюб між сторонами розірвано. Рішення набрало законної сили 29 грудня 2014 року. Спірна квартира була придбана 05 липня 2013 року, а з літа 2012 року відповідач припинив шлюбні відносини з поповичем. З рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова № 644/7710/14-ц вбачається, що сторони припинили шлюбно - сімейні відносини влітку 2012 року, з того часу спільне господарство не ведуть, ніяких сімейних відносин не підтримують. На момент придбання спірної квартири відповідач вже припинив шлюбні відносини з позивачем. Спірна квартира була придбана 05 липня 2013 року відповідачем за особисті кошти. В цей день його матір продала свою однокімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS], за 202022 грн., що еквівалентно 25400 доларів США, та передала кошти відповідачу. Відповідач додав свої особисті кошти в розмірі 113701 грн. і придбав у власність спірну квартиру. Ці обставини підтверджуються відповідними договорами купівлі - продажу. Крім того, саме мати відповідача додала 2/3 частини вартості спірної квартири. 30 травня 2013 року мати давала завдаток продавцю спірної квартири в розмірі 8130 грн., що еквівалентно 1000 доларів США, та підтверджується копією договору завдатку. Вона ж укладала договір на інформаційно - довідкове обслуговування з АН «Город», що підтверджується копією відповідного договору. Відповідач працює приватним підприємцем з 2004 року. Згідно з декларацією за 2013 рік він заробив 97280 грн. Вислухавши позивача, представників сторін, свідків, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. До такого висновку суд дійшов виходячи з наступного… Судовим розглядом встановлено, що сторони уклали шлюб 24 січня 2004 року. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова № 644/7710/14-ц від 16 грудня 2014 року шлюб сторін розірваний (а.с. 8). Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 25 серпня 2015 року рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 16 грудня 2014 року змінено, з мотивувальної частини рішення виключено посилання щодо строку припинення шлюбно - сімейних відносин влітку 2012 року. Рішення набрало законної сили 25 серпня 2015 року (а.с. 9-11). 30 травня 2013 року мати відповідача - [PERSON] уклала з Агентством нерухомості «Город» договір на інформаційно - довідкове обслуговування, відповідно до якого АН «Город» прийняло на себе зобов'язання надати [PERSON] послуги по вивченню ринку нерухомості та пошуку трикімнатної квартири для придбання у власність (а.с. 69-70). В той же день мати відповідача - [PERSON] уклала договір - зобов'язання, відповідно до якого прийняла на себе зобов'язання у строк до 05 червня 2013 року укласти договір купівлі - продажу квартири [ADDRESS] (а.с. 65-68); 05 липня 2013 року мати відповідача - [PERSON] за договором купівлі - продажу продала однокімнатну ізольовану квартиру [ADDRESS] за 203022 грн. 20 коп., що на той час еквівалентно 25400 доларів США (а.с. 59-62), і передала отримані від продажу грошові кошти сину - відповідачу [PERSON] для придбання квартири. Того ж дня, а саме, 05 липня 2013 року до отриманих від матері відповідача грошових коштів сторони додали 14100 доларів США, які були ними спільно нажиті під час шлюбу і є спільною сумісної власності подружжя, та придбали за договором купівлі - продажу спірну квартиру [ADDRESS] за 39500 доларів США, право власності на яку зареєстрували за відповідачем (а.с. 63, 64). Ці обставини встановлені судом на підставі наданих в судовому засіданні пояснень свідків [PERSON] та [PERSON], які пояснили суду, що саме мати відповідача після продажу власної квартири передала отримані від продажу кошти в сумі 25400 доларів США відповідачу для придбання спірної квартири. За правилом статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Суд не має сумнівів щодо об'єктивності пояснень вказаних свідків, оскільки їх пояснення гармонійно співпадають з іншими письмовими доказами, а саме: -копією договору на інформаційно - довідкове обслуговування від 30 травня 2013 року, згідно з якою [PERSON] потребувала вивчення ринку нерухомості та пошуку трикімнатної квартири для придбання у власність (а.с. 69-70); -копією договору - зобов'язання укладення договору купівлі - продажу від 30 травня 2013 року, відповідно до якої [PERSON] зобов'язалася у строк до 05 червня 2013 року укласти договір купівлі - продажу квартири [ADDRESS] (а.с. 65-68); -копією договору купівлі - продажу від 05 липня 2013 року, відповідно до якого мати відповідача - [PERSON] передала у власність покупцеві належну їй на праві власності квартиру [ADDRESS] і отримала від її продажу грошові кошти у розмірі 203022 грн. 20 коп., що еквівалентно 25400 доларів США (а.с. 59-62); -договором купівлі - продажу квартири [ADDRESS], відповідно до якого відповідач 05 липня 2013 року придбав спірну квартиру за 39500 доларів США (а.с. 63, 64); -висновком про вартість спірної квартири від 05 жовтня 2017 року, відповідно до якого її вартість становить 317600 грн. (а.с. 17). На підставі наданих сторонами доказів суд дійшов висновку про те, що частина грошових коштів у сумі 25400 доларів США, які були витрачені відповідачем [PERSON] на придбання спірної квартири, не є спільно нажитими сторонами коштами, а тому придбана за них частина квартири не є спільною власністю подружжя і розподілу не підлягає. Інша частина грошових коштів у сумі 14100 доларів США, які були витрачені сторонами на придбання вказаної квартири, є спільно нажитими сторонами під час зареєстрованого шлюбу грошовими коштами, а тому придбана за них частина квартири є спільною власністю подружжя і підлягає розподілу як спільне майно подружжя. Виходячи з вартості квартири на момент її придбання, яка становила 39500 доларів США, частина квартири, придбана сторонами за спільно нажиті кошті в сумі 14100 доларів США, становить: 14100 : 39500 х 100 = 35,69, що відповідає 36/100 частин. Оскільки доказів наявності між сторонами домовленості про зміну розміру часток подружжя у спільно нажитому майні суду не надано, то виходячи з положень, встановлених ст. 60 СК України, та їх рівності, частка кожного подружжя у спільно нажитій частині спірного майна становить 36/100 : 2 = 18/100 частин. Суд не приймає до уваги ствердження позивача про те, що частина грошових коштів в розмірі 25000 доларів США, витрачених на придбання спірної квартири, була отримана сторонами від торгівельної діяльності і є заощадженнями сторін, оскільки жодних доказів в підтвердження цієї обставини позивачем не надано. Також суд критично оцінює покази свідків [PERSON] та [PERSON] в частині їх ствердження про те, що грошові кошти в сумі 14100 доларів США, витрачені сторонами на придбання квартири, також належали матері відповідача - [PERSON], оскільки ніякими іншими об'єктивними доказами ця обставина не підтверджена, а для визнання її судом доведеною тільки показів свідків вочевидь недостатньо. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати по справі, які складаються зі сплаченого позивачем судового збору, пропорційно частині задоволених позовних вимог у розмірі 704 грн. 80 коп. Відповідно до ст. ст. 12 - 19, 141, 265 - 268, 354 ЦПК України, ст. 60 СК України, суд -

Outcome: partial