Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-05 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулася до суду з позовом, в якому просила: · визнати за нею право власності на земельну ділянку для обслуговування надвірних будівель і споруд площею 0,10 га, що розташована за адресою: [ADDRESS], в 1/2 частині в порядку спадкування за законом після смерті матері, [PERSON], яка померла [INFO] року, та в 1/2 частині як за власником землі за рішенням Люботинської міської ради; · визнати за нею право власності на земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства площею 0,1063 га, що розташована за адресою: [ADDRESS], в 1/2 частині в порядку спадкування за законом після смерті матері, [PERSON], яка померла [INFO] року, та в 1/2 частині як за власником землі за рішенням Люботинської міської ради. В обґрунтування позову [PERSON] вказувала, що вона та її матір, [PERSON], у 2000 році отримали у приватну власність на праві спільної часткової власності дві земельні ділянки за адресою: [ADDRESS], на підставі рішення виконавчого комітету Люботинської міської ради Харківської області. В серпні 2000 року на ім'я матері, [PERSON], були видані два державні акти про приналежність їй на праві спільної часткової власності двох земельних ділянок [ADDRESS]. Після смерті матері вона за законом набула право власності на спадщину - частину житлового будинку з надвірними будівлями, розташованому за адресою: [ADDRESS]. Але в оформленні у приватного нотаріуса спадкових прав на земельні ділянки їй було відмовлено через невизначеність у державних актах частки спадкодавця у власності, в зв'язку з чим вона була змушена звернутися до суду з позовом. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, але її представник [PERSON] подав до суду письмову заяву, в якій вказував, що повністю підтримує позовні вимоги, та просив справу розглядати за його відсутності. Відповідач Люботинська міська рада Харківської області до суду не з'явилася, але надіслала листа з проханням розглядати справу за відсутності її представника. В судовому засіданні встановлено наступне. Позивач, [PERSON], є донькою [PERSON], родинні відносини між якими підтверджуються свідоцтвом про народження позивача [NUMBER] від 11 грудня 1985 року та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, з якого вбачається, що позивач змінила соє прізвище внаслідок укладення 07 січня 1977 шлюбу з [PERSON] Як вбачається з рішення Люботинського міського суду Харківської області від 18 липня 1995 року по справі № 2-75, житловий будинок, розташований в [ADDRESS], належав на праві власності в рівних частках [PERSON], матері позивача, та її чоловіку, [PERSON], який помер [INFO], та шлюб між яким на вказану дату було розірвано. Після смерті співвласника житлового будинку [PERSON] спадщину у виді частини житлового будинку прийняла його донька, [PERSON], позивач по даній справі. Проаналізувавши встановлені судовим рішенням від 18 липня 1995 року обставини, суд приходить до висновку про те, що на час набуття [PERSON] у 1982 році права власності на житловий будинок в порядку спадкування, частки співвласників житлового будинку булі рівними - по 1/2 частині для кожного. Відповідно до ст. 91 Земельного кодексу Української РСР, чинного на час виникнення права власності позивача на частину житлового будинку, особи, яким належить будинок на праві спільної власності, користуються земельною ділянкою спільно; порядок користування нею визначається співвласниками будинку залежно від розміру часток в спільній власності на будинок. Наступні зміни в розмірі часток в спільній власності на будинок, які сталися у зв'язку з прибудовою, надбудовою або перебудовою, не тягнуть за собою змін встановленого порядку користування ділянкою. Таким чином, [PERSON] і [PERSON], як співвласники житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS], мали право на користування земельною ділянкою спільно в рівних частках, тобто по 1/2 частині для кожної з них. Рішенням виконавчого комітету Люботинської міської ради Харківської області № 787 від 11 липня 2000 року, з урахуванням змін, внесених рішенням виконкому № 41 від 11 лютого 2014 року, громадянкам [PERSON] та [PERSON] були передані у приватну власність на праві спільної часткової власності дві земельні ділянки: площею 0,10 га для обслуговування житлового будинку та надвірних будівель і споруд, та площею 0,1063 га для ведення особистого підсобного господарства, розташовані за адресою: [ADDRESS], з видачею державних актів про право приватної власності на землю. На підставі вказаного вище рішення виконавчого комітету на ім'я [PERSON] були видані 09 серпня 2000 року два державні акти ІV-ХР № 108881 та ІV-ХР № 108882 на право спільної часткової власності на земельні ділянки площею 0,10 га для обслуговування житлового будинку та надвірних будівель і споруд, та, відповідно, площею 0,1063 га для ведення особистого підсобного господарства, розташовані за адресою: [ADDRESS]. Однак, ані рішення виконавчого комітету Люботинської міської ради Харківської області № 787 від 11 липня 2000 року, ані обидва державні акти на право власності на землю не містять вказівку про розмір частки [PERSON] у праві спільної часткової власності на спірні земельні ділянки. Отже, частки [PERSON] і [PERSON] у праві власності на земельні ділянки, передані їм за рішенням виконавчого комітету, суд визнає рівними, тобто по 1/2 частині для кожної з них. За заявою позивача виконком Люботинської міської ради Харківської області прийняв рішення № 846 від 23 вересня 2008 року про впорядкування поштової адреси та присвоїв домоволодінню [PERSON] і [PERSON] поштову адресу у відповідності з фактичним місцем розташування - Харківська область, [ADDRESS]. [PERSON] померла [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER], виданим 02 жовтня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Люботинського міського управління юстиції Харківської області. Після її смерті, у шестимісячний строк донька, [PERSON], подала заяву до приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу [PERSON] про прийняття спадщини, на підставі чого 29 січня 2013 року було відкрито спадкову справу. Але у видачі позивачу свідоцтва про право власності на спадщину за законом у виді спірних земельних ділянок приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу [PERSON] було відмовлено з причини відсутності у державних актах про право власності на землю, виданих на ім'я [PERSON], частки спадкодавця в праві власності на земельні ділянки. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно зі ст. 1269 ЦК України спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, у разі якщо він подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Оскільки позивач [PERSON] у відповідності до ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем першої черги та у встановлений спосіб прийняла спадщину у виді земельних ділянок після смерті матері, але позбавлена можливості реалізувати свої права на оформлення спадщини у встановленому порядку та визначення розміру своєї частки у праві власності на земельні ділянки за рішенням виконкому на підставі домовленості з іншим співвласником, суд задовольняє позов в повному обсязі.

Outcome: approved