Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до Слободо-Петрівської сільської ради Гребінківського району Полтавської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що 07 грудня 2002 року померла її баба, [PERSON]. Факт її родинних відносин зі спадкодавцем підтверджується її [PERSON] свідоцтвом про народження серії VІІ-УР № 1034349; її [PERSON] свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІ-КЕ № 261454; свідоцтвом про народження її батька [PERSON] серії ЯЯ № 808783. На час своєї смерті її баба, [PERSON] мала право на земельну частку (пай), яка перебувала в колективному сільськогосподарському підприємстві ім. Кагамлика с. Слободо-Петрівка, Гребінківського району Полтавської області, розміром 5,14 в умовних кадастрових гектарів на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай), серії РН № 781909. На випадок своєї смерті спадкодавець [PERSON] заповіту не залишала. З метою реалізації її права на спадщину за законом та переоформлення права на вищевказану земельну частку (пай) вона з наявними в неї документами звернулася з письмовою заявою до органів нотаріату по місцю відкриття спадщини, вивчивши документи, нотаріус їй розяснив, що по наявних в неї документах вона не може отримати свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай), оскільки належний спадкодавцю сертифікат на право на земельну частку (пай) зіпсований відповідними записами в сертифікаті в графі «зміни, які вносяться до сертифікату у зв'язку з передачею права на земельну частку (пай)». Вважає, що вона спадщину прийняли після смерті [PERSON], оскільки вступила у володіння спадковим майно. Вона здійснила поховання баби (спадкодавця) та в той же день змінила на свої замки в спадковому житловому будинку та господарських будівлях належних її бабі та відїжджаючи до свого місця проживання забрала побутові та речі домашньої обстановки належні бабі, а також документи про належність спадкодавцеві Сертифікату на право на земельну частку (пай). Внаслідок таких обставин, що склалися, з метою захисту своїх прав та охоронюваних законом інтересів, позивач вимушена звернутися до суду із заявою про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом. Позивач у судове засідання не зявилася, надавши до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, у якій позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не зявився, надавши суду письмову заяву про розгляд справи без його участі. Проти задоволення позову не заперечував. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно ч.4 ст.174ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи та перевіривши фактичні обставини справи у межах наданих письмових доказів, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 07 грудня 2002 року померла баба позивача, [PERSON], що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть серії 1-КЕ № 219368, актовий запис про смерть № 37. (а.с. 12). Судом встановлено факт родинних відносин позивача зі спадкодавцем, що підтверджується свідоцтвом про народження позивача [PERSON] серії VІІ-УР № 1034349; свідоцтвом про укладення шлюбу позивача [PERSON] серії ІІ-КЕ № 261454; свідоцтвом про народження батька позивача [PERSON] серії ЯЯ № 808783. (а.с. 8-10). На час своєї смерті баба позивача, [PERSON] мала право на земельну частку (пай), яка перебувала в колективному сільськогосподарському підприємстві ім. Кагамлика с. Слободо-Петрівка, Гребінківського району Полтавської області, розміром 5,14 в умовних кадастрових гектарів на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай), серії РН № 781909, що підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії РН № 781909 виданого 05. 01. 2000 року на підставі розпорядження Гребінківської районної державної адміністрації Полтавської області № 414 від 29. 12. 2000 року. (а.с.13). На випадок своєї смерті спадкодавець [PERSON] заповіту не залишала. У нотаріальному порядку позивач не може отримати на своє ім'я свідоцтва про право на спадщину на спадкову земельну частку (пай) після померлої її баби через те, що належний спадкодавцю сертифікат на право на земельну частку (пай) зіпсований відповідними записами в сертифікаті в графі «зміни, які вносяться до сертифікату у зв'язку з передачею права на земельну частку (пай)», що підтверджується письмовою відмовою у вчиненні нотаріальних дій Гребінківської державної нотаріальної контори. (а.с. 5). Відповідно п. п. 4 та 5 Прикінцевих і перехідних положень ЦК України цивільний кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Правила книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності ЦК України. Зважаючи на дату смерті спадкодавця та прийняття спадщини до спадкових відносин у даній справі підлягає застосуванню ЦК УРСР 1963 р. з наступними змінами та доповненнями. Згідно статей 525, 548 ЦК Української РСР (1963 року) часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця; прийняття спадщини визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Частиною 2 статті 529 ЦК Української РСР (1963 року) визначено, що онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частині, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Відповідно до статті 549 ЦК Української РСР (1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Згідно вищевказаної норми законодавства, а саме ст. 529 ЦК Української РСР (1963 року) позивач є спадкоємцем за законом померлої [PERSON], оскільки батько позивача (та син спадкодавця) [PERSON] помер 02. 06. 1981 року до відкриття спадщини, що підтверджуються свідоцтвом про смерть серії І-КЕ № 481936, актовий запис про смерть № 14. (а.с.11). Судом встановлено, що позивач прийняла спадщину після померлої [PERSON] шляхом вступу у володіння спадковим майно. Позивач здійснила поховання своєї баби (спадкодавця) та в той же день змінила на свої замки в спадковому житловому будинку та господарських будівлях належних її бабі та відїжджаючи до свого місця проживання забрала побутові та речі домашньої обстановки належні бабі, а також документи про належність спадкодавцеві Сертифікату на право на земельну частку (пай). Дані обставини підтверджуються і рішенням Гребінківського районного суду Полтавської області від 08. 04. 2016 року по цивільній справі № 528/245/16-ц. (а.с.15). Частиною 3 статті 61 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Позивач звернулася до відділу Держгеокадастру у Гребінківському районі Полтавської області з проханням видати їй дублікат сертифікату взамін зіпсованого сертифікату на право на земельну частку (пай), але позивача повідомили, що на сьогоднішній день видача нових сертифікатів спадкоємцям є неможлива у зв'язку із набранням з 01. 01. 2013 року чинності Закону України «Про державний земельний кадастр», яким сертифікати та державні акти відмінені. Таким чином її питання не може бути вирішене позитивно. Наявність записів у сертифікаті на право на земельну частку (пай), які призвели до його зіпсування є перешкодою для нотаріального оформлення спадкових прав позивача. Згідно ст. 16 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право, звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» … . - при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем знаходження нерухомого майна. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» … передбачено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. На підставі викладеного,

Outcome: approved