Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON] на її користь 200000 грн. моральної шкоди посилаючись на моральні страждання через отримані тілесні ушкодження, тривалу хворобу та встановленням їй в звязку із ДТП 3 групи інвалідності, через пошкодження скутера вона була позбавлена використовувати його повсякденно та було змінено її ритм життя. Вищевикладені обставини не дають змогу нормально спати та вона знаходиться на межі нервового зриву. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 11.09.2009 р. приблизно о 22 год.10 хв. [PERSON] керуючи автомобілем [NUMBER], який належав на праві власності [PERSON], рухаючись по автошляху «Великий Бурлук- Малий Бурлук» в напрямку смт. Великий Бурлук Харківської області, грубо порушивши вимоги п.п. 1.5, 2.3 «б», 10.1 ПДР України , виїхавши на смугу зустрічного руху, допустив зіткнення зі скутером «Хонда» без реєстраційного номеру під керуванням [PERSON], внаслідок чого останній були нанесені тілесні ушкодження середньої тяжкості. Органом досудового слідства дії [PERSON] були кваліфіковані за ч.1 ст.286 КК України. Постановою Великобурлуцького районного суду Харківської області від 11.10.2012 р. [PERSON] ( кримінальна справа №2007/1-126/11 провадження №1/2007/10/2012) від 11.10.2012 р. звільнено від кримінальної відповідальності в звязку із закінченням строків давності. В судовому засіданні позивача позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити та підтвердила обставини, викладені у заяві. Відповідач у судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, в цій заяві позовні вимоги визнав частково. Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 11.09.2009 р. приблизно о 22 год.10 хв. [PERSON] керуючи автомобілем [NUMBER], який належав на праві власності [PERSON], рухаючись по автошляху «Великий Бурлук- Малий Бурлук» в напрямку смт. Великий Бурлук Харківської області, грубо порушивши вимоги п.п. 1.5, 2.3 «б», 10.1 ПДР України виїхавши на смугу зустрічного руху допустив зіткнення зі скутером «Хонда», без реєстраційного номеру, під керуванням [PERSON], внаслідок чого останній були нанесені тілесні ушкодження середньої тяжкості(а.с.8). Органом досудового слідства дії обвинуваченого [PERSON] були кваліфіковані за ч.1 ст.286 КК України (а.с.7). Постановою Великобурлуцького районного суду Харківської області від 11.09.2012 року обвинувачений був звільнений від кримінальної відповідальності у звязку із закінченням строків давності. При цьому в судовому засіданні він повністю визнавав свою вину у вчиненні цього злочину(а.с.6). Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди скутеру «Хонда» були завдані механічні завдані механічні пошкодження, а особисто [PERSON] через отримані тілесні ушкодження була встановлена безстроково третя група інвалідності, що підтверджується довідкою серії 10 ААА №283555, виданою потерпілій 17.12.2010 р.(а.с.15). Згідно наданих медичних документів потерпіла [PERSON] тривалий час лікувалася в різних медичних закладах від отриманих внаслідок ДТП травм і через це змушена користуватися тростю, тривалий час перебувала на лікарняному(а.с.9-14, 17-45). Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Ч. 4 ст. 61 ЦПК України встановлено, що доказуванню не підлягають вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно ч.ч. 1-3 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, зокрема, полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно роз'яснень, викладених в п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (зі змінами та доповненнями), відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. При визначенні розміру моральної шкоди, спричиненої позивачеві, суд виходить із вимог ч. 1 ст. 1167 ЦК України, характеру правопорушення та вимог розумності і справедливості та вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь позивача на відшкодування моральної шкоди 30000 грн.. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з [PERSON] в дохід держави 300 грн., згідно ЗУ «Про судовий збір» діявшого на час звернення [PERSON] із позовом до суду. На підставі викладеного,

Outcome: partial