Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюбу, укладений між нею та відповідачем, та стягнути з відповідача на її корись аліменти у розмірі ? частини на утримання дитини. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що 10 вересня 2011 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб Саксаганським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області. Від спільного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, тому що мають різні погляди на сімейне життя та обов'язки. На підставі чого в сім'ї відбувалися сварки, які поступово призвели до того, що вони стали зовсім чужими людьми. Можливості зберегти сім'ю немає. Подружні відносини між ними припинилися з серпня 2015 року. З цього часу спільне господарство не ведеться, спору про спільне майно немає. За таких обставин, вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам дитини, яка проживає разом з нею і перебуває на її утриманні. По домовленості між ними, син залишиться проживати разом з нею, позивачкою. Враховуючи те, що відповідач ухиляється від добровільної допомоги в утриманні дитини, змушена звернутися до суду з вимогами про стягнення аліментів. Інших дітей, непрацездатної дружини, батьків, відповідач не має. Стягнень за виконавчими документами з нього не справляється. З відповідачем проживають окремо, добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач не надає. Місце офіційного працевлаштування відповідача, їй невідомо. Після розірвання шлюбу просить відновити її дошлюбне прізвище Сидоренко. У судовому засіданні позивачка позов підтримала повністю, підтвердивши зміст позовної заяви. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки в судове засідання заяви не надав, від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, у зв'язку з чим, на підставі ст. 224 ЦПК України, за згодою позивачки, судом проведено заочний розгляд справи. У судовому засіданні безпосередньо досліджені наступні письмові докази: свідоцтво про шлюб (а.с.8), свідоцтво про народження (а.с.9), довідка (а.с.10). Суд, оцінюючи відповідно до ст. 212 ЦПК України, всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо досліджені наявні у справі докази, вважає, що у судовому засіданні встановлені наступні факти та обставини. Позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 10 вересня 2011 року. Позивач та відповідач є батьками дитини [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з позивачем, на утримання дитини відповідач матеріальної допомоги у добровільному порядку не надає. Сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують з серпня 2015 року, мешкають окремо. Вказані обставини підтверджуються поясненнями позивачки, свідоцтвом про шлюб (а.с.8), свідоцтвом про народження (а.с.9), довідкою (а.с.10). Відповідно до ст. 51 Конституції України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 ч.3 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У відповідності до ст. 112 ч.1 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують з серпня 2015 року, мешкають окремо, поновити сімю не мають наміру, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження сімї стали неможливими. Оскільки дитина проживає з позивачкою, а відповідач на утримання дитини матеріальної допомоги не надає, суд вважає, що позивачка обґрунтовано звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів. На підставі ст. 182 СК України, суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку. На підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки витрати по сплаті судового збору в сумі 640 грн. 00 коп., а також на користь держави судовий збір в сумі 640 грн. 00 коп.

Outcome: approved