Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини . В позові вказала, що 22 серпня 2015 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, який рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 10 жовтня 20017 року був розірваний. Від шлюбу у них народився син : [PERSON] , [INFO]. На даний час дитина проживає з нею , знаходиться на повному її утриманні , оскільки відповідач не надає добровільної матеріальної допомоги на утримання дитини , їй одній важко задовольняти потреби малолітньої дитини лише за власний рахунок, тому просить суд стягувати з відповідача [PERSON], [INFO] , на її користь аліменти на утримання малолітнього сина , [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку ( доходу) відповідача , щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття та стягнути з відповідача витрати на правову допомогу. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали та просили їх задоволити. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково , не заперечує проти задоволення позову про стягнення з нього аліментів на утримання сина [PERSON], в частині стягнення з нього витрат на правову допомогу на користь позивача [PERSON] в розмірі 5\~000 гривень просить відмовити. Вислухавши думку сторін , дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. З 22 серпня 2015 року сторони проживали в зареєстрованому шлюбі , який розірвано рішенням Уманського міськрайонного суду від 10 жовтня 2017 року ( а.с.- 8). Від шлюбу мають сина : [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження [PERSON], серія І-СР № 211795, а.с.- 6). Дитина знаходиться на утриманні матері і вони спільно проживають за адресою: [INFO]/24, кв.48 , що підтверджується даними довідки виданої КП РЕУ № 3 м. Умань Черкаської області № 3307 від 13.12.2017 року, а.с.- 7 ).Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Згідно зі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Цей обовязок батьків не залежить від місця проживання дитини, тому [PERSON] зобовязаний утримувати свою малолітню дитину. Відповідно до ст. 182 ч. 2 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стягуючи аліменти та визначаючи їх розмір, суд враховує те, що відповідач є працездатним, вважає за можливе стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача , щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Датою подачі позову є 20 грудня 2017 року. Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача до державного бюджету судовий збір у розмірі 640,00 грн. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial