Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Свої позовні вимоги мотивує тим, що вона з відповідачем зареєструвала шлюб 22.02.2007р. у відділі РАЦС по місту Черкаси Черкаського міського управління юстиції Черкаської області. Вказує, що шлюб виявився не вдалим та був розірваний 16.10.2014р. за рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси у справі №711/9458/14-ц. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: дочку - [PERSON] , [INFO] та сина - [PERSON] , [INFO] . Зауважує, що основною причиною розпаду їх сім`ї - це різність характерів, відсутність між нею та відповідачем взаєморозуміння та довіри, а також одна з причин - періодичне зловживання алкоголем [PERSON] . Додає, що після фактичного розірвання шлюбу їхні спільні з відповідачем діти залишилися проживати разом з нею. Крім того, позивач звертає увагу, що після фактичного припинення між ними відносин, батько дітей - [PERSON] почав ухилятись від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, не піклується про їх фізичний і духовний розвиток, їх навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, що негативно впливає на їх фізичний розвиток, не спілкується з дітьми, не надає їм доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, не створює умов для отримання ними освіти. В продовження обґрунтування своїх вимог, зауважує, що відповідно до характеристики, наданої Черкаською гімназією № 9 ім. О.М. Луценка Черкаської міської ради Черкаської області від 06.05.2021р., [PERSON] навчається в Черкаській гімназії №9 ім. О.М. Луценка з 2020р. Зарекомендувала себе як старанна учениця, має навчальні досягнення достатнього рівня. [PERSON] виховується у неповній сім`ї. Мати - [PERSON] самостійно виховує дочку, бере активну участь у її навчанні та вихованні. При цьому, батько дитини - [PERSON] , не приділяє увагу дитині, не бере участі у вихованні та навчанні дочки, не контролює її відвідування школи. Жодного разу не брав участь у освітніх та святкових заходах. Позитивного впливу на дитину не має. Разом з тим, акцентує увагу, що згідно характеристики, наданої Комунальним закладом «Черкаська санаторна школа Черкаської обласної ради» від 06.05.2021р., [PERSON] навчається в даному закладі з першого класу (27.08.2014). Має навчальні досягнення середнього та достатнього рівнів. [PERSON] виховується в неповній сім`ї. Мама - [PERSON] , часто буває у від`їзді. Вихованням дитини займається бабуся - [PERSON] . Батько дитини - [PERSON] , останні два роки не приділяє уваги дитині, не бере участі у вихованні та навчанні сина, не контролює його відвідування школи. Жодного разу не брав участі у освітніх та святкових заходах. Позитивного впливу на дитину не має. Додатково мотивуючи свої вимоги, позивач зазначає, що згідно листа Комунального некомерційного підприємства «Другий Черкаський міський центр первинної медико-санітарної допомоги» №793 від 05.05.2021р., під амбулаторним наглядом в педіатричній амбулаторії перебувають діти - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Декларацію з лікарем [PERSON] , який надає первинну медичну допомогу, уклала мати дітей - [PERSON] у 2018 році, яким наглядаються вони по теперішній час. На «Д» обліку діти не перебувають. З наданої лікарем-педіатром інформації стосовно участі батька [PERSON] у житті дітей (супровід під час медичного обстеження, зацікавленість станом здоров`я, тощо) встановлено, що на планові огляди та за потребами здоров`я в лікувальний заклад дітей завжди супроводжувала мама - [PERSON] , інколи - бабуся. Лікар, з яким укладено декларацію, з батьком дітей не знайомий. Разом з тим, зауважує, що відповідно до характеристики з місця реєстрації [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , починаючи з 2017 року і проживав до 2020р. За час проживання постійно створював труднощі і був помічений в конфліктах із сусідами. [PERSON] має дочку [PERSON] (2007р.н.) та сина [PERSON] (2008р.н.). Діти виховуються у неповній сім`ї. Мати - [PERSON] самостійно виховує сина, бере активну участь у його навчанні та вихованні. При цьому, батько дитини - [PERSON] , не приділяє увагу дітям, не бере участі у їх вихованні та навчанні. Сусіди [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] відгукуються про [PERSON] негативно, характеризуючи його, як не ввічливу, не товариську людину. [PERSON] не підтримує добрих відносин із сусідами, не бере участі у громадських справах і не цікавиться життям своїх дітей. За час проживання він не сплачував свої рахунки за комунальні послуги, допускаючи великі прострочення, постійно мав розбіжності, суперечки із представниками влади, неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності. Систематично зловживає алкогольними напоями, веде асоціальний спосіб життя. Згідно характеристики з місця проживання [PERSON] проживав за адресою: [ADDRESS] починаючи з 2020р. За час проживання постійно створював труднощі і був помічений в конфліктах з сусідами. Так, [PERSON] має дочку [PERSON] (2007р.н.) та сина [PERSON] (2008р.н.). Діти виховуються у неповній сім`ї. Мати - [PERSON] , самостійно виховує сина, бере активну участь у його навчанні та вихованні. При цьому, батько дитини - [PERSON] , не приділяє увагу дітям, не бере участь у їх вихованні та навчанні. Сусіди [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] відгукуються про [PERSON] негативно, характеризуючи його, як не ввічливу, не товариську людину. [PERSON] не підтримує добрих відносин із сусідами, не бере участь у громадських справах і не цікавиться життям своїх дітей. За час проживання [PERSON] не сплачував -свої комунальні рахунки, допускаючи великі прострочення. Постійно мав розбіжності, суперечки із представниками влади, неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності. Систематично зловживає алкогольними напоями, веде асоціальний спосіб життя. Підсумовуючи свої доводи в обґрунтування позовних вимог, позивач звертає увагу, що вона самостійно в повній мірі несе всі витрати, пов`язанні з матеріальним забезпеченням та розвитком дітей, на відміну від відповідача. Діти мають окреме постійне місце для навчання, окреме місце для відпочинку, окремі спальні місця, інші необхідні меблі та обладнання (комп`ютер, телевізор, тощо). Діти нею забезпечується їжею, одягом, взуттям відповідно сезонів, шкільним приладдям. Натомість, відповідач з моменту розлучення і до цього часу не виконував своїх батьківських обов`язків, не цікавився розвитком дітей, фактично самоусунувся від виконання батьківського обов`язку. Також додала, що їй відомо, про зловживання відповідачем алкогольними напоями, у зв`язку із чим неодноразово оглядався у Комунальному некомерційному підприємстві «Черкаський обласний наркологічний диспансер Черкаської обласної ради». Таким чином, позивач просить суд, - позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно неповнолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] та неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 04.06.2021р. відкрито, прийнято до провадження справу та призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження. Залучено третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Службу у справах дітей Черкаської міської ради. Ухвалою суду від 25.10.2021р. закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. Відповідач відзив на позовну заяву не подав. В судове засідання позивач [PERSON] та її представник, адвокат - Гудзь О.С. не з`явилися, про місце, день та час розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку. 16.12.2021р. представник позивача, адвокат Гудзь О.С. надав заяву до суду, в якій просив дану справу розглядати за відсутності позивача та його представника. Наполягав на повному задоволені позову, а також стягненні з відповідача на користь позивача сплаченого позивачем судового збору. Проти ухвалення судом заочного рішення не заперечує. В судове засідання представник третьої особи Служби у справах дітей Черкаської міської ради за довіреністю Молчанович Н.О. не з`явився, про місце, день та час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час, дату та місце розгляду справи. Про поважність причин неявки не повідомив. Враховуючи думку позивача та його представника, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення за таких підстав: встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] розірвано шлюб, відповідно до рішення Придніпровського районного суду м.Черкаси від 16.10.2014р. (справа №711/9458/14-ц). Батьками [PERSON] , [INFO] є мати [PERSON] та батько [PERSON] (свідоцтво про народження від 04.04.2007р.). Батьками [PERSON] , [INFO] є мати [PERSON] та батько [PERSON] (свідоцтво про народження від 22.04.2008р.). Як вбачається зі змісту характеристики, складеної 06.05.2021р. Черкаською гімназією №9 ім.О.М. Луценка Черкаської міської ради Черкаської області, [PERSON] , [INFO] , навчається у вказаному навчальному закладі з 2020р. Зарекомендувала себе як старання учениця, має навчальні досягнення достатнього рівня. Має здібності до вивчення предметів гуманітарного циклу. До доручень ставиться відповідально, користується авторитетом серед однокласників і підтримує дружні стосунки з ними. Проте, тут же зазначено, що [PERSON] виховується у неповній сім`ї. Мати - [PERSON] самостійно виховує дочку, бере активну участь у її навчанні та вихованні. При цьому, батько дитини - [PERSON] , не приділяє уваги дитині, не бере участі у вихованні та навчанні дочки, не контролює її відвідування школи. Жодного разу не брав участь у освітніх та святкових заходах. Позитивного впливу на дитину не має (а.с.10). Разом з тим, судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] також характеризується позитивно, має навчальні досягнення середнього та достатнього рівнів, товаришує з учнями класу та бере участь у виховних заходах класу. Проте, тут же вказано, що [PERSON] виховується в неповній сім`ї. Мама - [PERSON] , часто буває у від`їзді. Вихованням дитини займається бабуся - [PERSON] . Батько дитини - [PERSON] , останні два роки не приділяє уваги дитині, не бере участі у вихованні та навчанні сина, не контролює його відвідування школи. Жодного разу не брав участі у освітніх та святкових заходах. Позитивного впливу на дитину не має, що підтверджується характеристикою від 06.05.2021р., наданою КЗ «Черкаська санаторна школа Черкаської обласної ради» (а.с.11). Як вбачається зі змісту листа КНП «Другий Черкаський міський центр первинної медико-санітарної допомоги» від 05.05.2021р. №793, під амбулаторним наглядом в педіатричній амбулаторії перебувають діти - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Декларацію з лікарем [PERSON] , який надає первинну медичну допомогу, уклала мати дітей - [PERSON] у 2018 році, яким наглядаються вони по теперішній час. На «Д» обліку діти не перебувають. З наданої лікарем-педіатром інформації стосовно участі батька [PERSON] у житті дітей (супровід під час медичного обстеження, зацікавленість станом здоров`я, тощо) встановлено, що на планові огляди та за потребами здоров`я в лікувальний заклад дітей завжди супроводжувала мама - [PERSON] , інколи - бабуся. Лікар, з яким укладено декларацію, з батьком дітей не знайомий (а.с.12). Відповідач [PERSON] за місцем своєї реєстрації за адресою: [ADDRESS] характеризувався негативно, що підтверджується характеристикою на нього, складеною та підписаною сусідами - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.13). Аналогічна інформація міститься у характеристиці, складеній сусідами за місцем проживання, де проживав відповідач - [ADDRESS] , яка підписана сусідами - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.14). На виконання ухвали суду від 18.08.2021р. КНП «Черкаський обласний наркологічний диспансер Черкаської обласної ради» суду повідомлено, що [PERSON] , [INFO] з 18.05.2020 року перебуває під наглядом по теперішній час (а.с.82). Крім того, 30.08.2021р. Відділом ДРАЦС у місті Черкаси ЦМУ МЮ (м.Київ) повідомлено, що проведеною перевіркою по архіву Відділу ДРАЦС, актового запису про смерть, складеного відносно [PERSON] , [INFO] , не виявлено (а.с.77). Відповідно до висновку № 694/30-03-03 від 21.10.2021р. виконавчого комітету Черкаської міської ради, як органу опіки та піклування, - є доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] щодо неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] . На час розгляду справи, даний висновок батьками не оскаржувався. У судовому засіданні достовірно встановлено, що батько дітей навчальні заклади, де виховуються та навчаються його діти, не відвідував та не відвідує в даний час, не цікавиться життям дочки та сина, їхніми успіхами та проблемами. Батько тривалий час із дітьми стосунків не підтримує, свідомо уникає спілкування та не надає будь-якої матеріальної допомоги на їхнє утримання. Як зазначено у Декларації прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. Закон України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 передбачає, що кожна дитина має права на достатній життєвий рівень. При цьому, виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 (ратифікована Україною 27.02.1991, дата набуття чинності для України 27.09.1991): «В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини». Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 № 789-XII передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 27 вказаної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Способи захисту для даних правовідносин визначені Сімейним Кодексом України. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч. ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Відповідно до положень ч. ч. 1, 2 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно із ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. За положеннями ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Проте, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Частиною першою статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років (ст. 165 СК України). Статтею 164 СК України визначені підстави позбавлення батьківських прав, в т.ч. - п. 2 ч. 1 (у редакції на час спірних правовідносин), зокрема, якщо батьки ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Слід зазначити, що з 18.03.2020 діє редакція п.2 ч.1 ст. 164 СК України, за якою передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них (ч. 3 ст. 164 СК України). Відповідно до роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», - ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя; зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до їх внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо. Під час розгляду справи встановлено факт системного невиконання батьком (відповідачем по справі) обов`язку по вихованню дітей та відсутності його намірів, бажання і у подальшому займатись питаннями виховання та утримання дочки, 2007р.н. та сина, 2008р.н.; батько взагалі не вчиняв жодних дій та заходів, направлених на виконання ним батьківських обов`язків щодо своїх дітей і таких намірів не має, навіть на час розгляду даної справи, будучи обізнаним про розгляд справи. На думку суду, відповідач, як батько дітей не виконує батьківські обов`язки щодо своїх дітей, не цікавиться їхнім життям, здоров`ям, проблемами, не приймає участі у вихованні, не дбає про нормальне самоусвідомлення дітей, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, не виявляє інтересу до їхнього внутрішнього світу, не відвідує і взагалі не спілкується з дітьми без поважних причин, не забезпечує їм необхідне матеріальне утримання, що вказує на те, що він свідомо ухиляється та фактично самоусувається від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання та утримання дітей і таке невиконання батьківських обов`язків не пов`язане із наявністю душевної хвороби чи іншого тяжкого захворювання або з інших незалежних від нього причин. Крім того, відсутні дані, які б свідчили про те, що мати дітей (позивач по справі) чинить будь-які перешкоди у спілкуванні батька з дітьми. Таким чином, суд вважає, що батько мав всі достатні та реальні можливості спілкуватися із дітьми та виховувати їх. Також, суд вважає, що відсутні підстави вважати висновок виконавчого комітету Черкаської міської ради, як органу опіки та піклування від 21.10.2021 необґрунтованим і таким, що суперечить інтересам дітей. Таким чином, судом встановлено, що зазначені вище обставини підтверджуються доказами, наявними у матеріалах справи. За таких обставин, суд приходить до переконання, що свідоме і тривале нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками щодо неповнолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , є наслідком винної поведінки відповідача, а тому є всі підстави для позбавлення його батьківських прав відносно дітей. При цьому, прийнявши до уваги висновок органу опіки та піклування, суд вважає, що позбавлення відповідача батьківських прав не буде суперечити інтересам дітей, а навпаки буде повністю відповідати їхнім інтересам. На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими у судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог у повному обсязі. Приймаючи таке рішення, суд вважає, що воно є справедливим і таким, що постановлене виключно в інтересах малолітніх дітей. Крім того, слід звернути увагу на те, що ч. 1 ст. 166 СК України визначені правові наслідки позбавлення батьківських прав. Щодо розподілу судових витрат, то відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, - судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Позивачем при зверненні до суду з цим позовом був сплачений судовий збір у розмірі 908 грн. 00 коп. (квитанція від 11.05.2021 №54794), який підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved