Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 06 травня 2016 року зареєстрували шлюб з відповідачем у Глиннівській сільській раді Рокитнівського району Рівненської області. В шлюбі народилося троє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини стали неможливими у зв`язку з неповагою відповідача до дружини, поганого відношеня до дітей. Чоловік не бере участі у вихованні дітей, не бажає з ними спілкуватися та матеріально не забезпечує сім`ю. На сьогоднішній день проживають окремо, діти проживають з позивачкою, а тому примирення неможливе. Просить шлюб розірвати, дітей залишити проживати з нею, прізвище залишити [PERSON] та стягнути з відповідача судові витрати. 22 червня 2020 року позивач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує повністю і просить задовольнити. Спору щодо дітей немає, прізвище просить залишити [PERSON] та стягнути з відповідача судові витрати. В судове засідання відповідач [PERSON] повторно не з`явився по невідомій причині, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Відповідач не повідомив про причину неявки та не надіслав відзиву на позовну заяву та заяви про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи. Суд, дослідивши письмові докази та оцінивши їх в сукупності, приходить до наступного. Згідно свідоцтва про шлюб, сторони 06 травня 2016 року зареєстрували шлюб у Глиннівській сільській раді Рокитнівського району Рівненської області, актовий запис №24 (а.с.5). Від шлюбу сторони мають троє малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.6-8) . Відповідно до положень ст.51 Конституції України, ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст.110 цього Кодексу. Згідно ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Враховуючи, що заявник наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом з`ясовано, що на протязі спільного життя між сторонами виникали непорозуміння, різні погляди на життя, позивач зберігати сім`ю не бажає, а тому суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї суперечить інтересам позивача. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, а тому враховуючи заяву позивача, прізвище позивачу суд залишає « [PERSON] ».

Outcome: approved