Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з названою позовною заявою, в якій вказує, що у зареєстрованому шлюбі з відповідачем перебуває з 10 червня 1995 року, від якого мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем разом не проживають вже на протязі шести місяців, не ведуть спільного господарства, шлюбних стосунків не підтримують. Поновлювати сімейні відносини не бажають, сімя розпалася остаточно і зберегти її неможливо, тому просить суд розірвати шлюб між нею та [PERSON], який зареєстрований 10 червня 1995 року відділом реєстрації актів громадянського стану Кагарлицького районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 38. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище, набуте у шлюбі «Ющенко». В судове засідання позивачка не прибула, до суду надала заяву, в якій просить справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В судове засідання відповідач не прибув, до суду надав заяву в якій просить справу розглядати за його відсутності, проти позову не заперечує. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували свій шлюб 10 червня 1995 року відділом реєстрації актів громадянського стану Кагарлицького районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 38. Від шлюбу якого мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. На протязі останніх шести місяців сторони разом не проживають, не ведуть спільного господарства, шлюбних стосунків не підтримують, їх шлюб є лише формальним, зберігати який вони не бажають. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлені судом факти підтверджуються: свідоцтвом про одруження серії 1-БК № 023227, повторно виданим 19.04.2001 року відділом реєстрації актів громадянського стану Кагарлицького районного управління юстиції Київської області ( а.с. 4) та копією свідоцтва про народження дитини [PERSON], [INFO] (а.с.5). Таким чином, аналізуючи зібрані по справі та досліджені в суді докази, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити, оскільки в судовому засіданні встановлено, що сторони проживати разом не бажають, як подружжя шлюбних стосунків не підтримують і в подальшому підтримувати наміру не мають, псільного господарства не ведуть, суд приходить до висновку, що їх сімя розпалася остаточно і її збереження при таких обставинах суперечило б інтересам сторін та їх неповнолітньої дитини.

Outcome: approved