Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що позивач та відповідач знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 18 серпня 2012 року, який був зареєстрований Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 463. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO]. Позивач зазначила, що починаючи з березня 2015 року сторони припинили спільне проживання, та відповідач не надає позивачці матеріальної допомоги на утримання дитини, угоди про добровільну сплату аліментів сторонами досягнуто не було. Позивач з дитиною проживає у своїх батьків, дитина знаходиться на утриманні позивачки та її батьків. Відповідач працює охоронцем в ТОВ «АТБ-маркет» на посаді охоронця, інших дітей та непрацездатних батьків на утриманні не має. На підставі вищевикладеного позивач просить стягнути на свою користь аліменти з відповідача на утримання сина [PERSON], [INFO], починаючи стягувати від дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. До початку слухання справи позивач надала суду письмову заяву в якій змінила позовні вимоги, та просила проводити стягнення аліментів з відповідача на її користь у розмірі ? частині від його доходів. Розгляд справи просила проводити без її участі, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з'явився по невідомій суду причині, хоча про день та час судового розгляду був належним чином повідомлений. Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вимоги ст. 224 ЦПК України, суд із врахуванням думки позивача, вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до ст.180 СК України передбачено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Копія свідоцтва про народження серії І-КИ № 426283, виданого 23 травня 2013 року Виконавчим комітетом Вільненської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області доводить факт походження дитини [PERSON], [INFO], від батьків які є сторонами у справі. Відповідно до довідки № 270 від 25.08.2015 року виданої Виконавчим комітетом Вільненської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, [PERSON] [INFO], проживає на території Вільненської сільської ради в селі Вільне по вул. Леніна, 171, разом зі своїм сином [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частин вимог. Таким чином, суд вважає наявність фактів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, встановленою та вважає необхідним задовольнити позовні вимоги та відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України стягнути судовий збір з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved