Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], що зареєстрований 27 вересня 2013 року у відділі реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Демидівського районного управління юстиції у Рівненській області, актовий запис № 33. В судовому засіданні позивач [PERSON] пояснила, що від шлюбу з відповідачем мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Із відповідачем [PERSON] мають різні погляди на життя, між ними часто виникали непорозуміння, відповідач [PERSON] недостатньо приділяє уваги сім'ї, що призводить до сварок. Така поведінка відповідача негативно впливає на виховання неповнолітньої дитини. Спільно з відповідачем не проживають більше місяця, вважає, що сім'я розпалася та її збереження неможливе. Спорів про поділ майна та щодо місця проживання дитини між ними немає. Позивач [PERSON] просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] та після розірвання шлюбу присвоїти їй дошлюбне прізвище - [PERSON]. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, хоч про дату, час та місце його проведення був повідомлений у встановленому порядку, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення (а.с. 13,18), а тому, в силу вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України, вважається належним чином повідомленим про час розгляду справи. Причини неявки відповідач [PERSON] не повідомив та за наявної згоди позивача, суд ухвалює рішення у заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані сторонами докази по справі та оцінивши їх, як кожен окремо, так і в їх сукупності за внутрішнім переконанням, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. В силу вимог ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Як вбачається із Свідоцтва про шлюб (а.с. 6) сторони по справі 27 вересня 2013 року зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Демидівського районного управління юстиції у Рівненській області, актовий запис № 33. Від шлюбу мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO], (а.с. 5). Позивач [PERSON] не бажає зберегти шлюб, наполягає на його розірванні, шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, а тому суд, на підставі статті 112 СК України приходить до висновку про розірвання шлюбу між сторонами, оскільки встановлено, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. З'ясувавши обставини справи, суд приходить до висновку, що після розірвання шлюбу не будуть порушені права відповідача та дитини сторін по справі. Судом встановлено, що на час розгляду справи спорів між сторонами про поділ майна подружжя чи місця проживання дитини немає. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України судовий збір, що був сплачений позивачем [PERSON] за подання до суду позовної заяви, суд стягує з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON], оскільки понесення таких витрат позивачем підтверджено документально (а.с. 1). Підстав для звільнення відповідача від сплати судового збору не встановлено. Відповідно до ст.ст. 105, 109, 112-114 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 11, 74, 88, 214, 215, 224 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

Outcome: approved