Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на період її навчання в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно. Свій позов мотивувала тим, що вона, [PERSON], [INFO], є дочкою відповідача [PERSON] Після розірвання шлюбу між її батьками, позивач залишилася проживати з матірю, а відповідач виплачував аліменти на її утримання до повноліття. Вона навчається за контрактом на денній формі навчання історичного факультету Інституту суспільства Київського університету імені [PERSON], у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги. Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги їй не надає. Мати самостійно не в змозі її утримувати, так як їй необхідні кошти на проїзд, харчування, проживання тощо. У звязку з тим, що позивач потребує матеріальної допомоги, вона звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на період її навчання. У судове засідання позивач не зявилася. У письмовій заяві просила справу розглянути у її відсутність. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав частково: не заперечував проти стягнення з нього аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн., посилаючись на те, що розмір його заробітної плати не забезпечує потреби його та його сім'ї, до складу якої входять ще двоє дітей: його та дружини від першого шлюбу. Крім цього, за виконавчими листами з нього утримуються кошти. Дружина працює, проте не отримує аліменти на дитину від першого шлюбу, оскільки не зверталася до суду з позовом про їх стягнення. На теперішній час аліменти відповідач нікому не сплачує. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Із матеріалів справи вбачається, що [PERSON] є дочкою відповідача, що підтверджується копією свідоцтва про її народження. 26 травня 2013 року позивач досягла повноліття. З 01.09.2015 р. [PERSON] є студенткою денної форми навчання Інституту суспільства Київського університету імені [PERSON] за спеціальністю історія. [PERSON] навчається за кошти фізичної особи, що не дає права на отримання стипендії. Термін навчання з 01.09.2015 р. до 30.06.2019 р., що підтверджене довідкою навчального закладу №68 від 25.02.2016 р. У судовому засіданні відповідач [PERSON] визнав, що після досягнення дочкою повнолітня він не надавав їй кошти, оскільки з таким проханням вона до нього не зверталася. З матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] працює електромонтером лінійних споруд електрозв'язку 3 розряду у Миколаївській філії ПАТ Укртелеком, його заробітна плата за період з січня 2016 р. по липень 2016 р. включно склала 20 756,91 грн., з яких утримано за виконавчими листами 7 597,02 грн. Фактично отримано 13 159,89 грн. Відповідач на утриманні, крім повнолітньої дочки-студентки [INFO], має неповнолітнього дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження. Мати позивача [PERSON] - [PERSON], як вбачається з довідки Оболонського районного центру зайнятості за №5030 від 22.08.2016 р., за період з січня 2016 р. по червень 2016 р. включно мала дохід на загальну суму 16 867,22 грн. Враховуючи те, що обов'язок утримувати дітей є обопільним для обох батьків, то дохід матері має бути врахований при визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню з батька. При визначенні розміру аліментів на повнолітню дочку суд виходить з положень статтей 180 та 199 СК України, Постанови Пленум Верховного Суду України від 15.05.2006 р. №3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів. Статтею 180 СК України визначений обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно статті 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до вимог ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 20 Постанови від 15.05.2006 р. №3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. З урахуванням вищезазначених законодавчих норм суд прийшов до висновку, що відповідач [PERSON] зобов'язаний утримувати дитину [PERSON], 05.10.2007 р. до досягнення нею повноліття, незважаючи на наявність (відсутність) у нього такої можливості (ст.180 СК України). Зазначена обставина обов'язково підлягає врахуванню судом при вирішенні даної справи. Посилання відповідача про перебування на його утриманні дитини дружини від першого шлюбу не можуть бути враховані при визначенні розміру аліментів за даним позовом, оскільки відповідач відносно цієї дитини не має обов'язку її утримувати. Враховуючи встановлене у ході судового розгляду, суд прийшов до наступних висновків: позивач досягла повноліття, але не досягла 23-річного віку, продовжує навчання на платній основі, що вказує на те, що вона потребує матеріальної допомоги. Матеріальний стан відповідача, наявність на його утриманні неповнолітньої дитини, свідчить про відсутність у нього можливості надавати матеріальну допомогу в розмірі, якому просить позивач. Разом з тим, враховуючи часткове визнання відповідачем позову, суд вважає за можливе частково задовольнити позовні вимоги, стягнувши на утримання позивача на період навчання аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн. щомісячно. Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: partial