Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] аліментів, посилаючись на те, що від шлюбу, зареєстрованого 17 травня 2008 року відділом РАЦС Сторожинецького РУЮ Чернівецької області, у сторін народилося троє дітей: [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], та [PERSON] [INFO]. Діти проживають з позивачем та знаходяться на її утриманні. Відповідач, являючись батьком дітей, матеріально дітей не утримує. Позивач просила суд стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей в частці 1/2 від всіх доходів відповідача до досягнення дітьми повноліття, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, допустивши негайне виконання рішення в межах платежів за один місяць. Провадження у\~справі було\~відкрито 05.07.2018\~року з\~призначенням розгляду\~справи в\~порядку спрощеного\~позовного провадження, з повідомленням сторін. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, до суду направила письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, підтримавши позовні вимоги про стягнення аліментів. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений судом належним чином. Відзив на позов, у встановлений законом строк, суду не подав. Виходячи з чого суд знаходить можливим розглядати справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення. Дослідивши письмові докази по справі судом встановлено фактичні обставини справи і відповідні правовідносини. Так судом встановлено, що згідно Свідоцтв про народження (а.с.3, 4, 5) матірю [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], та [PERSON] [INFO] є позивач, а батьком - відповідач, який зобов'язаний утримувати дітей до досягнення ними повноліття, нарівні із матірю. Сторони, спільно не проживають, а діти проживають з матірю. Згідно ст.51 Конституції України та у відповідності до положень ст.ст.180, 181 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Таким чином відповідач, будучи зобов'язаним утримувати дітей до досягнення ними повноліття, участі в утриманні дітей ні в грошовій ні натуральній формах не надає, тому суд знаходить, що позовна вимога про стягнення з відповідача аліментів на утримання своїх дітей підлягає задоволенню. Вирішуючи питання про розмір аліментів, що будуть стягуватись з відповідача, суд виходить з того, що згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Законом України Про охорону дитинства від 26 квітня 2001 року визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Всі вказані обставини судом враховуються та крім цього суд бере до уваги, що статтею 7 Закону України Про державний бюджет України на 2018 рік встановлено прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років в сумі 1492 грн., для дітей віком від 6 років в сумі 1860 гривень. Діти відповідача перебувають саме в такому віці, а відповідно мають право на матеріальне забезпечення саме в такому розмірі, яке їм зобовязані, надати, згідно вимог ст.180 СК України, їхні батьки. Оцінюючи всі встановлені судом фактичні обставини, суд знаходить, що відповідач, будучи молодою, здоровою людиною працездатного віку може надавати встановлену законом матеріальну допомогу своїм дітям. Аліменти суд стягує з часу звернення позивача до суду, тобто з 13.06.2018 року, що відповідає положенням ст.191 СК України та допускає рішення, згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, до негайного виконання. Судові витрати суд покладає на відповідача, у звязку з тим, що діти проживають з матірю, а у відповідача не встановлені будь-які інші грошові чи аліментні обовязки. \~ \~ \~

Outcome: approved