Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить стягувати з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини - доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини від усього заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування вимог в позовній заяві зазначено, що позивач перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільну дитину - доньку [PERSON] , [INFO] .. З травня 2019 року відповідач не бере участі в утриманні спільної дитини, у зв`язку з цим у позивача є матеріальні труднощі, пов`язані з утриманням дитини. Ухвалою суду від 28.05.2019 року відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін та справу призначено до розгляду по суті. В судове засідання сторони не з`явилися. Позивач [PERSON] надала письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити (а.с.18). Відповідач [PERSON] також надав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, вимоги визнає у повному обсязі, проти їх задоволення не заперечує (а.с.19). У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.2) та мають спільну неповнолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] (а.с.3). Спільна неповнолітня дитина сторін зареєстрована за місцем реєстрації матері - позивача по справі, що підтверджується відповідною Довідкою (а.с.4) та перебуває на її матеріальному утриманні. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 pоку, батьки або інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей, передбачений ч. 2 ст. 51 Конституції України є одним з головних конституційних обов`язків. Такий обов`язок послідовно визначений в сімейному законодавстві. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч. 3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.1 ст.206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Крім того, у в п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 року № 2 зазначено, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що у зв`язку з тим, що відповідач визнав позов та визнання позову є безумовним, та не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а також з урахуванням положень ст. 182 СК України, позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень, зокрема у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у сумі 768 грн. 40 коп..

Outcome: approved