Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-29 00:00:00

Позивач [PERSON], звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON], в обґрунтування якого зазначила, що з 07 червня 2014 року, перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який зареєстрований Камянобродським відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луганського міського управління юстиції, актовий запис № 117. Позивач в своїй заяві зазначила те, що їхнє сімейне життя з відповідачем не склалося в звязку із відсутністю взаємопорозуміння між ними, розходженням поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення спільного господарства. З липня 2015 року проживають окремо. Спільні діти відсутні. Спільне господарство не ведеться, подружні стосунки не підтримують. Подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам. Просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. Позивач в судове засідання не зявилася, в своїй позовній заяві зазначила про те, що просить суд, справу розглянути без її участі (а.с. 3). Відповідач у судове засідання не зявився, надав заяву в якій прохає суд розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги визнав у повному обсязі, претензій до позивача не має (а.с. 22). Матеріалами справи встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб, серії І-ЕД № 183302 від 07 червня 2014 року, між позивачем та відповідачем, Камянобродським відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луганського міського управління юстиції, зареєстровано шлюб, актовий запис № 117 (а.с. 4). Як вбачається із позовної заяви, сімейне життя між позивачем і відповідачем не склалося в звязку з відсутністю взаємопорозуміння між ними, розходженням поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення спільного господарства. З липня 2015 року проживають окремо. Спільні діти відсутні. Спільне господарство не ведеться, подружні стосунки не підтримують. Подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам. Відповідно до ст. ст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз чоловіка і жінки, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 105 СК України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 СК України. Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, шлюб існує формально, суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати. У чинність ч. 2 ст. 115 Сімейного Кодексу України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Клопотань про зміну прізвища до суду не надходило. У чинність п. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного Кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved