Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначив, що 11 червня 2005 року був укладений шлюб з відповідачем [PERSON], який був зареєстрованим Есенською сільською радою Ужгородського району Закарпатської області України під актовим записом № 05. Від цього шлюбу у них народилося троє дітей [PERSON], [INFO], [PERSON] - Язмін Йосиівна, [INFO], [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачкою. Спільне життя з відповідачем не склалося. Останнім часом між ними постійно виникали суперечки, виявилося, що вони люди різних характерів та поглядів на життя, втратили один до одного почуття поваги та любові і це стало причиною частих сварок, непорозумінь, внаслідок чого подальше спільне життя і збереження шлюбу стало неможливим. Близько року вони проживають окремо, мають діаметрально протилежні погляди на життя, сімю та виховання дітей. Спільне проживання та збереження шлюбу неможливе та суперечить їх інтересам та інтересам дітей. Позивач [PERSON] 15.07.2015 подала до суду про уточнення позовних вимог за якою просить суд залишити за нею прізвище Бадей після розлучення. В судове засідання позивач не прибула, незважаючи на той факт, що про час і місце розгляду справи була судом належним чином повідомлена. Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибув, незважаючи на той факт, що про час і місце розгляду справи був судом належним чином повідомлений, причини неприбуття суду не повідомив. Як зазначено у ч. 2 ст. 197 ЦК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З урахуванням зазначених положень та у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі в їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків. Як вбачається з наданих позивачем доказів, 11 червня 2005 року між [PERSON] та [PERSON] Есенською сільською радою Ужгородського району Закарпатської області було зареєстровано шлюб, про що в книзі реєстрації актів зроблено актовий запис № 05, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ФМ № 002411 від 11.06.2005 року. Від даного шлюбу у подружжя народилося троє дітей [PERSON], [INFO] (актовий запис № 12 від 05 липня 2005 року, свідоцтво про народження серії І-ФМ № 012986 від 05.05.2005 року); [PERSON] - Язмін Йосифівна, [INFO] (актовий запис № 20 від 11 жовтня 2008 року, свідоцтво про народження серії І-ФМ № 121113 від 11.08.2008 року); [PERSON], [INFO] (актовий запис № 13 від 14 травня 2014 року, свідоцтво про народження серії І-ФМ № 290242 від 14.05.2014 року). Відповідно до ч. 3\~ст. 109 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно ч. 2\~ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Із\~ст. 55 СК України\~вбачається, що дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Враховуючи наведене та, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини даного позову, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сім'я розпалася остаточно, збереження шлюбу може суперечити інтересам позивача, а отже, укладений між сторонами по справі шлюб підлягає розірванню із залишенням позивачеві шлюбного прізвища Бадей. Як зазначено у ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Враховуючи те, що Позивачка просила залишити дітей проживати із нею, старшій дитини на час звернення позивачем до суду ще не виповнилося 10 років, а Відповідач заперечень на позов не подав, суд вважає, що місцем проживання [PERSON], [INFO], [PERSON] - Язмін Йосифівна, [INFO] та [PERSON], 05.05.2014 року слід визначити місце проживання їх матері - [PERSON]. Витрати із сплати судового збору у відповідності до ст.. 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved