Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою в якій вказує, що вона є власником квартири № 62 в будинку № 31, розташованому по вулиці Свободи у м. Словянськ Донецької області. Зареєстрований у вказаній квартирі відповідач по справі [PERSON], який є колишнім чоловіком її доньки, не є власником зазначеної квартири, не проживає у ній з лютого 2017 року, не користується нею, не бере участі в оплаті комунальних платежів, що, в свою чергу, перешкоджає позивачеві здійснювати свої права власника. В звязку з цим [PERSON] просить суд заявлені нею позовні вимоги задовольнити та визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою № 62 в будинку № 31, розташованому по вул. Свободи у м. Словянськ Донецької області. В судове\~засідання позивач\~[PERSON] не зявилася.\~Про час,\~дату та\~місце розгляду\~справи була\~повідомлена належним\~чином,\~що підтверджується\~розпискою про вручення повідомлення про виклик до суду, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, підтвердила заявлені позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав. Відповідно до ст. 280 ЦПК України,\~у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і який не подав відзив на позов, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що дана позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Так, згідно Договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 14 грудня 2011 року приватним нотаріусом Словянського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за № 7785, [PERSON] з Державного реєстру правочинів № 10794366 від 14 грудня 2011 року, [PERSON] підприємства «Бюро технічної інвентаризації» м. Словянськ № 32648610 від 23 грудня 2011 року, [PERSON] з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 49329745 від 08 грудня 2015 року[ADDRESS] в будинку № 31, розташованому по вулиці Свободи у м. Словянськ Донецької області на праві власності належить позивачу по справі [PERSON] В той же час, з Довідки № 365/06-2, виданої 21 травня 2018 року [PERSON] підприємством Словянської міської ради «ЖЕК № 6», вбачається, що у вищевказаній квартирі зареєстроне місце проживання відповідача по справі. Натомість з акту обстеження № 23, складеного та підписаного 23 травня 2018 року комісією у складі паспортисту [PERSON] підприємства Словянської міської ради «ЖЕК № 6» - [PERSON], а також сусідів-свідків: [PERSON], що проживає за адресою: [INFO], [PERSON], яка проживає за адресою: [INFO], [PERSON], що проживає за адресою: [INFO], слідує, що відповідач [PERSON] з лютого 2017 року по теперішній час у квартирі № 62 будинку № 31, розташованому по вул. Свободи у м. Словянськ Донецької області, не проживає. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Отже, враховуючи, що відповідач [PERSON], не будучи власником спірної квартири, не проживає у ній понад один рік, суд приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] щодо визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, в судовому засіданні знайшли своє підтвердження, а тому підлягають задоволенню. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved