Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на її користь на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку ( доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно посинаючи з дня звернення до суду з позовом до досягнення дочкою віку повноліття. На обґрунтування позову зазначила, що перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] з 20 червня 1998 року. Вони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], відносно якої відповідач у встановленому законом порядку визнав батьківство. Сімейне життя з [PERSON] не склалося і 27 листопада 2002 року шлюб між ними було розірвано, про що відділом реєстрації актів громадянського стану Дніпровського районного управління юстиції м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області зроблено актовий запис № 437. Вони з відповідачем проживають окремо один від одного, спільного господарства не ведуть та не мають загального бюджету. Після розірвання шлюбу між ними була домовленість про те, що відповідач у добровільному порядку буде надавати матеріальну допомогу на утримання дочки. Однак, на теперішній час відповідач пред'являє їй необгрунтовані претензії щодо недоцільного використання наданих ним коштів, і говорить про те, що не буде в подальшому надавати матеріальну допомогу дитині у добровільному порядку, тому вона бажає, щоб з [PERSON] стягувались аліменти на утримагння дочки у порядку встановленому законом, у зв'язку з чим звертається з позовом до суду. Позивач в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує. Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Виходячи з наведеного, суд вважає, що відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України рішення у справі можливо постановити у судовому засіданні без участі сторін. Вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що сторони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, актовий запис № 419 /а.с. 6/. Дочка проживає разом з позивачкою, що підтверджується довідкою квартального комітету. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Згідно ст. 183 ч.1 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, на підставі ч.4 ст.174 ЦПК України, суд вважає за необхідне задовольнити позов у повному обсязі та стягнути аліменти у розмірі, зазначеному у позовних вимогах. За надання правової допомоги адвокатом позивачем сплачено 250 грн., які, відповідно ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved