Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, відповідно до якої, просить суд визнати [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що вона є власником квартири в житловому будинку № 22 за адресою: Полтавська область, м. Кременчук, вул. Леонова. На даний в житловому приміщенні зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON] Відповідно до акту про не проживання б/н від 12.06.2018 року встановлено, що відповідачі не проживають за даною адресою з 2008 року по теперішній час. Будь-яких коштів вони мені не сплачують та не несуть витрати з утримання будинку та оплати комунальних послуг, а тому є всі підстави визнати відповідачів, такими, що втратили право користування житловим приміщенням, оскільки відповідачі порушують законні права позивача на володіння та розпорядження своїм майном. В судове засідання позивач не зявилася, в матеріалах справи мається заява, відповідно до якої позивач просить розгляд справи проводити без його участі, позов підтримують у повному обсязі та просить його задовольнити. Відповідачі в судовому засідання не зявилися, в матеріалах справи мається заява, відповідно до якого останні просить розгляд справи проводити без їх участі, позов визнають в повному обсязі, оскільки останні проживають за кордоном. Враховуючи клопотання сторін, суд вирішив на підставі ст. 247 ЦПК України провести розгляд справи без фіксації технічними засобами та ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо дослідивши всі наявні докази у справі, зясувавши всі обставини, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, вислухавши думку сторін по справі, приходить до наступного. Позивач [PERSON] є власником 19/50 частин житлового будинку № 22 за адресою: Полтавська область, м. Кременчук, вул. Леонова (квартира № 4), що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, посвідчено 10 липня 2003 року державним нотаріусом Першої Кременчуцької державної нотаріальної контори [PERSON], та зареєстрованого в реєстрі за номером 3-856. В квартирі № 4 житлового будинку № 22 за адресою: Полтавська область, м. Кременчук, вул. Леонова зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON] Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно акту про не проживання № б/н від 12.04.2018 року відповідачі не проживають за адресою: [INFO] з 20.06.2008 року по теперішній час. Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Водночас, відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Виходячи з того, що Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Відповідно до ст.ст. 317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст.ст.386, 391 ЦК України, власник має право звертатися з до суду за захистом свого права власності перед іншою особою та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання. На підставі викладено, враховуючи той факт, що відповідачі, без поважних причин не користуються житловим приміщенням, яке належить позивачу, більше одного року, суд вважає, що відповідачів слід визнати такими, що втратили право на користування вказаним приміщенням.

Outcome: approved