Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] , вказуючи, що 15.01.2011 між ними було укладено шлюб, який зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Бориславського міського управління юстиції. У них народився син [PERSON] , 2011 р.н., який проживає з позивачкою. Спільне життя між сторонами не склалося. У них виявилися різні погляди на життя та сімейні відносини, через що між ними постійно виникали непорозуміння і сварки стали напруженими стосунки, що призвело до остаточного охолодження почуттів, втрати одним до одного поваги і любові. На цей час сторони проживають на спільній території, спільне господарство не ведуть, шлюбні відносини не підтримують. Примирення між ними не можливе. Спору про розподіл майна, що є їхньою сумісною власністю, між ними немає. Після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище « [PERSON] ». Після розірвання шлюбу їхній син буде проживати з позивачкою. У підготовче засідання позивач [PERSON] не з`явилася, подала до суду заяву від 21.04.2020, у якій просить розглянути справу без її участі, позов про розірвання шлюбу підтримує. Відповідач [PERSON] у підготовче засідання не з`явився, подав до суду заяву, у якій просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу визнає. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно з ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, шлюб між сторонами [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 15.01.2011 у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Бориславського міського управління юстиції Львівської області, актовий запис № 7, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 15.01.2011. Подружжя має сина [PERSON] , 2011 р.н., який проживає з позивачкою [PERSON] . Суд встановив, що сім`я між сторонами розпалася, перебування сторін у шлюбі є формальним, примирення не можливе. Причиною розпаду сім`ї стало те, що у сторін виявилися різні погляди на життя та сімейні відносини, через що між ними постійно виникали непорозуміння і сварки стали напруженими стосунки, що призвело до остаточного охолодження почуттів, втрати одним до одного поваги і любові. На цей час сторони проживають на спільній території, спільне господарство не ведуть, шлюбні відносини не підтримують. З урахуванням встановлених у справі обставин, суд дійшов висновку, що сім`я сторін розпалася остаточно, та її збереження за таких обставин суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд вважає, що визнання відповідачем [PERSON] позову про розірвання шлюбу не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд приймає визнання відповідачем позовних вимог і доходить висновку про задоволення позову. Суд, вирішуючи питання про розірвання шлюбу, вважає за необхідне на підставі ст.113 Сімейного кодексу України з`ясувати прізвище позивача після розірвання шлюбу. Позивач заявила клопотання про залишення їй прізвища, яке вона отримала після реєстрації шлюбу. При зверненні до суду з цим позовом позивачем було оплачено судовий збір у розмірі 840,80 грн. На підставі ч.1 ст.142 ЦПК України та ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір», у зв`язку з визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті - позивачеві необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, згідно з квитанцією № 52 від 29.01.2020 (сплачено у АТ «Ощадбанк», філія ЛОУ №10013), а з відповідача на корить позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 420,40 грн.

Outcome: approved