Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] та просить збільшити розмір аліментів, який було встановлено рішенням Гусятинського районного суду Тернопільської області від 28.08.2012 року в справі про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі по 400,00 гривень щомісяця. Посилається на те, що розмір присуджених аліментів на дитину, на сьогоднішній день є невиправдано низьким, витрати вона несе значно вищі, дитина навчається в школі, потрібно купувати підручники, одяг за все необхідно сплачувати кошти, її доходів не вистачає на утримання і нормального забезпечення сина. У звязку із зміною законодавства та збільшення прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з урахуванням викладеного, майновий стан отримувача аліментів погіршився. Позивач просить збільшити розмір стягуваних з відповідача аліментів на утримання неповнолітнього сина до 1500,00 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого законодавством на дитину відповідного віку з моменту звернення до суду та до досягнення сином повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, попередньо подала до суду заяву про проведення розгляду справи без неї, позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, за місцем реєстрації. Згідно довідок «Укрпошти» адресат за зазначеною адресою не проживає, відповідно до ч.6-7\~ст. 128 ЦПК України\~вважається таким, що повідомлений належним чином про розгляд справи, а тому зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. Відповідно до вимог\~ст. 280 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час та місце судового засідання і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, а також не подано відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, щодо ухвалення заочного рішення вважає за необхідне провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Перевіривши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що рішенням Гусятинського районного суду Тернопільської області від 28.08.2012 року вирішено стягувати з [PERSON], [INFO], жителя селище Гусятин, вул. Незалежності, 13/4 Гусятинського району Тернопільської області, тимчасово непрацюючого, в користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 400,00 гривень з усіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з 02.08.2012 року та до досягнення дитиною повноліття (а.с.7-8). Судом встановлено, що у сторін по справі від шлюбу є син [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ИД № 052553 від 26.07.2007 року, яке видане відділом реєстрації актів цивільного стану Гусятинського районного управління юстиції Тернопільської області (а.с.6). Як вбачається із довідки про склад сімї №865 від 26.12.2017 року до складу сімї/зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку, осіб смт. Гусятин, вул. Незалежності, 42/6 Гусятинського району Тернопільської області входять: заявник [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], мати [PERSON], [INFO]. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Згідно\~ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч.1 ст. 184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст.192 Сімейного Кодексу України розмір аліментів визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено або збільшено за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя кого-небудь з них. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів не може бути меншим 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З огляду на викладене, враховуючи, що розмір аліментів, який підлягає сплаті за попереднім рішенням суду не забезпечить дитині встановлений законом прожитковий мінімум, суд дійшов висновку, що позов про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини слід задовольнити частково. Судом встановлено, що з часу присудження аліментів, через значні інфляційні процеси в Україні значно підвищилася вартість життя. Окрім того,\~законом\~збільшений мінімальний розмір аліментів, якій не може становить менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У звязку з чим, визначений раніше судом розмір аліментів не може забезпечити належний рівень матеріального утримання дитини, що свідчить на те, що майновий стан отримувача аліментів погіршився. Розмір аліментів, які присуджено сплачувати відповідачем (400 грн. на місяць) не відповідає мінімальному розміру аліментів, що визначений законом. Суд вважає, що з урахуванням фактичних обставин справи та виходячи із закріплених ч.9\~ст.7 СК України\~принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, відсутності на утриманні у відповідача інших утриманців, розмір стягуваних аліментів підлягає зміні в сторону збільшення до 1200 гривень щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини, оскільки такій розмір з урахуванням визначеного законом прожиткового мінімуму та рівного з батьком обовязку матері утримувати дитину, забезпечить належні умови матеріального утримання та проживання дитини. На підставі\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивачки слід стягнути 640 грн. судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: partial