Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з зазначеним\~позовом та просила усунути їй перешкоди у користуванні житловим приміщенням, визнавши відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування кімнатою №\~211-212\~в будинку\~№ 31\~по вул.\~Сергія Параджанова\~в м.\~Кривому Розі\~Дніпропетровської області, оскільки відповідач не мешкає за вказаною адресою вже понад один рік, особистих його речей в кімнаті не має, за комунальні послуги не сплачує, що матеріально обтяжує її як основного наймача житла. Ухвалою суду від 28 грудня 2018 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання сторони не зявилися. Позивач [PERSON] надала заяву про розгляд справи за її відсутності, вимоги позову підтримала з підстав, викладених в заяві, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] про дату, час та місце слухання справи повідомлений своєчасно та належним чином в порядку, передбаченому частинами 7, 11 статті 128 ЦПК України, відзиву не подав. Представник третьої особи Виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради звернувся до суду з заявою про розгляд справи за відсутності представника третьої особи, заперечень проти позову не мають, при винесенні рішення покладаються на розсуд суду. Згідно вимог статті 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не зявився в судове засідання, не повідомив причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступних мотивів. Відповідно до статті 9 ЖК України, ніхто не може бути обмежений в праві користування житловим приміщенням інакше як на підставах і в порядку, передбаченому законом, житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони використовуються проти їх призначення або з порушенням прав інших громадян. Як встановлено судом, на підставі ордеру на жилу площу в гуртожитку № 26, виданого 21 травня 2013 року на підставі рішення Виконкому Довгинцівської районної в місті ради від 15.05.2013 р. № 272, позивач [PERSON] є основним наймачем кімнати № 211-212 в будинку № 31 по вулиці Сергія Параджанова (колишня Вахрушева) в м. Кривому Розі Дніпропетровської області (а.с. 9 копія ордеру). У вказаному\~житловому приміщенні\~згідно довідки\~Криворізької обєднаної\~міської довідково-інформаційної\~служби №\~48\~від 14.11.2018\~р.\~зареєстровані [PERSON],\~[PERSON]\~та відповідач\~[PERSON] (а.с. 10 довідка), який з вересня 2013 року не проживає за даною адресою, що підтверджується актом з місця проживання від 14.11.2018 р. (а.с. 11), підписаний мешканцями кімнат № 216-218, 568, 565, будинку № 31 по вул. Сергія Параджанова м. Кривого Рогу та підтверджений майстром і головним інженером КП «Послуга». Згідно статті 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку (стаття 72 ЖК України). У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року №2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» судам роз'яснено, що суд може у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, в наслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Враховуючи те,\~що відповідач,\~як член\~сім'ї\~наймача (згідно\~тексту позову\~ племінник),\~не проживає\~у житловому\~приміщенні без\~поважних причин\~понад строки,\~визначені статтею\~71\~ЖК України,\~а саме\~з вересня\~2013\~року згідно\~даних акту,\~належним чином\~повідомлений про\~дату слухання\~справи відповідач\~ відзиву\~на позов\~та доказів\~на його\~підтвердження,\~суду не\~надав,\~суд вважає\~можливим визнати\~[PERSON] таким, що втратив право користування цим житловим приміщенням. Згідно частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем заявлено вимогу про відшкодування судових витрат: судового збору в сумі 711,00 грн., сплачений ним при подачі позову (а.с.1), тому оскільки позов підлягає задоволенню в повному обсязі, суд з врахуванням положень ст. 141 ЦПК України вважає можливим відшкодувати позивачу понесені витрати в сумі 704,80 грн., стягнувши їх з відповідача на користь позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved