Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів, в якій зазначає, що з відповідачем у справі вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 31.08.2001 року по 27 січня 2017 року, від якого вони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем у справі та знаходиться на її утриманні. Позивач зазначає, що, що відповідач участі у вихованні дитини не бере, в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, аліментів нікому не платить, у зв'язку з чим позивач змушена звернутися до суду. Просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини його доходу щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на утримання неповнолітнього сина до його повноліття. В судове засідання позивач не з'явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з»явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Матеріалами справи встановлено, що сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з матір'ю. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, позивач просить стягнути з відповідача аліменти за рішенням суду. Відповідно ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток і утримувати дитину до досягнення нею повноліття на рівні, який дозволяє забезпечити її повноцінне життя. Згідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. В зв'язку з тим, що відповідачем [PERSON] не надано до суду заперечень проти позову, доказів в підтвердження того, що ним належним чином виконувалися обов'язки по утриманню сина, позовні вимоги визнав, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення аліментів є обґрунтованими. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Згідно п.п.3 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. За Сімейним Кодексом визначення розміру аліментів відбувається в частковому відношенні від заробітку (доходу) батьків, однак сам розмір такої частки законом не встановлюється. Він визначається судом у кожному конкретному випадку примусового стягнення аліментів. Метою законодавчого закріплення зазначеного правила є захист інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Аліменти, спрямовані на утримання дитини, повинні бути достатніми і, разом з тим, співрозмірними з урахуванням мети аліментного зобов'язання. За таких обставин позов підлягає задоволенню. Суд допускає негайне виконання судового рішення в межах стягнення аліментів за один місяць. Відповідно до частини 3 статті 88 ЦПК України судовий збір суд стягує з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved