Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що не перебуваючи у шлюбі з відповідачем, вона [INFO] народила доньку [PERSON]. З відповідачем вона проживає окремо, донька проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. З дня народження дитини та по даний час відповідач, як батько, не виконує покладених на нього обов»язків щодо виховання дитини. При реєстрації народження дитини відповідачем було визнано своє батьківство, донці було надано прізвище та по батькові її батька, а саме - [PERSON]. Проте, після позбавлення відповідача батьківських прав, у подальшому у доньки можуть виникати різні негативні наслідки, пов»язані з тим, що вона має інше прізвище ніж її матір. Тому просила позбавити відповідача батьківських прав щодо доньки [PERSON], [INFO]. Змінити прізвище малолітньої дитини [PERSON], [INFO] з «[PERSON]» на «[PERSON]». Ухвалою Києво-Святошинського районного суду від 08.04.2015 за клопотанням позивачки позовні вимоги щодо зміни прізвища малолітньої дитини [PERSON], [INFO] з «[PERSON]» на «[PERSON]» залишено без розгляду, вимогу про позбавлення відповідача батьківських прав позивач підтримала. Відповідач в судове засідання, не з»явився, про день слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Третя особа в судове засідання не з»явилась, про день слухання справи повідомлялась, згідно заяви просили слухати справу у свою відсутність, вирішити справу згідно з вимогами діючого законодавства. Суд, вислухавши осіб, які приймають участь у розгляді справи, вислухавши думку прокурора, якій вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав, вивчивши матеріали справи, позов знаходить таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав: Судом встановлено, що не перебуваючи у шлюбі з відповідачем, позивач [INFO] народила доньку [PERSON]. Орган державної реєстрації актів цивільного стану виконавчого комітету Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області здійснено реєстрацію народження актовим записом №539 та видано свідоцтво про народження. Сторони проживають окремо, донька проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. З дня народження дитини та по даний час відповідач, як батько, не виконує покладених на нього обов»язків щодо виховання дитини. При цьому жодних перешкод відповідачу в спілкуванні з дитиною ніким не чиниться, що свідчить про свідомі його дії стосовно ухилення від виконання батьківських обов'язків. Згідно нотаріально посвідченої заяви відповідача від 19.07.2014 відповідач не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно з ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно висновку Органу опіки та піклування при Києво-Святошннській районній державній адміністрації №07.21/3944 від 30.10.2014,комісія вважає за доцільне позбавити батьківських прав батька - [PERSON], відносно малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Згідно зі ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Всупереч вимогам ст.150 Сімейного Кодексу України відповідач не піклується про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний стан. За таких, обставин суд знаходить вимоги, позивача, такими, що підлягають задоволенню та знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Отже, суд, оцінюючи докази в їх сукупності, дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність вимог позивача, оскільки вони відповідають вимогам ст.57-59 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved