Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому зазначає, що [INFO] померла мама сторін - [PERSON] . Після укладення шлюбу 03.09.1978 року позивача з [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] . Спадкодавець залишила заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Новоандріївської сільської ради Оріхівського району Запорізької області 14.09.2009 року, згідно з яким земельну частку (пай) в розмірі 6.5 га на території Новоандріївської сільської ради Оріхівського району Запорізької області, право на яку підтверджується Державним актом серії ЗП № 031433 від 26.11.2001 року, а також житловий будинок з надвірними забудовами за адресою: [ADDRESS] заповідано позивачу [PERSON] . Після відкриття спадщини позивач, як спадкоємець за заповітом звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Відповідач звернулася до нотаріальної контори із заявою як спадкоємець за законом, що має право на обов`язкову частку у спадщині в силу вимог ч.1 ст.1241 ЦК України, як непрацездатна донька спадкодавця в силу свого віку. Позивач вважає, що відповідач має бути усунена від права спадкування на підставі ч.5 ст.1224 ЦК України, через те, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Померла [PERSON] , [INFO] , з 2010 року перебувала на диспансерному обліку сімейного лікаря Новоандріївської амбулаторії загальної практики сімейної медицини з діагнозом: церебросклероз атеросклеротичний ІІІ ст.., хронічна церебросудинна недостатність, дисциркуляторна енцефалопатія ІІІ ступеню, старече слабоумство типу Альгеймера. Більше того, останні 2 роки хвора самостійно не пересувалась, була прикута до ліжка, догляд за нею у зв`язку зі станом здоров`я здійснювала позивач, яка має чоловіка, 5 дітей та онуків і на момент догляду за мамою працювала, проте не могла залишити матір напризволяще. Ряд серйозних захворювань померлою, в тому числі старече слабоумство, не дозволяли їй самостійно забезпечувати собі елементарних людських потреб у їжі, одязі, лікуванні, догляді тощо. [PERSON] не могла приготувати собі їжу, прибрати після себе, випрати одяг, придбати продукти харчування та ліки, більш того свої природні потреби хвора справляла під себе. Це обумовлювало необхідність проведення постійних гігієнічних процедур декілька разів на день. Беручи до уваги вік спадкодавця (на момент смерті - 89 років) та наявність складних захворювань, її стан дійсно був безпорадним без надання сторонньої допомоги, догляду та піклування. Неодноразовими були випадки, коли мати сторін прохала відвезти її до старшої доньки [PERSON] , яка була найулюбленіша. Вона потребувала догляду, піклування та уваги також від неї. У відповідача були кращі умови проживання, вона проживала одна у комфортній квартирі з усіма зручностями. Неодноразово позивач прохала сетсру допомогти у догляді за матір`ю, взяти її на проживання до себе хоча б на певний період, оскільки вкрай важко було поєднувати догляд за престарілою хворою мамою із виконанням обов`язків багатодітної матері, трудових обов`язків, роботи по будинку, господарству, городу. На прохання позивача та її мами у період до 2016 року відповідач тричі брала її до себе, проте кожне таке перебування закінчувалося тим, що вже через декілька днів відповідач привозила маму до позивача. За весь період догляду за мамою жодної допомоги відповідач не недавала, а за ті нечисленні дні, коли мама перебувала у відповідача завжди бралася оплата у вигляді маминої пенсії. Позивач вважає, що за таких обставин відповідач не має право на спадкування та прохає усунути від права на спадкування за законом відповідача після померлої [INFO] [PERSON] . В судовому засідання представник позивача, позивач на позовних вимогах наполягають, прохають задовольнити їх в повному обсязі. Представник відповідача, відповідач заперечують проти позовних вимог, прохають відмовити в задоволенні позову. Суд, заслухавши позивача, його представника, відповідача, представника відповідача, свідків, вивчивши матеріали справи та надані суду докази, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] являються доньками [PERSON] , яка померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] , виданого 11.10.2018 року Оріхівський районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ( а.с.11). Відповідно до заповіту від 14.09.2009 року [PERSON] зробила заповітне розпорядження - земельну частку (пай) в розмірі 6,5 га, яка належить їй на праві особистої власності у відповідності з державним актом на право власності на земельну ділянку серії ІІ-ЗП № 031433 виданий Новоандріївською сільською радою Оріхівського району Запорізької області та жилий будинок з надвірними забудовами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] заповіла [PERSON] ( а.с.12). Згідно з довідкою від 16.05.2019 року, виданою Виконавчим комітетом Оріхівської міської ради [PERSON] , [INFO] з 01.10.2007 року по день смерті проживала разом з дочкою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ( а.с.17). У відповіді на адвокатський запит «Центр первинної медико - санітарної допомоги» Оріхівської міської ради зазначено, що [PERSON] перебувала на диспансерному обліку у сімейного лікаря Новоандріївської АЗПСМ з 2010 року з діагнозом: Церебросклероз атеросклеротичний ІІІ ст..Хронічна це ребро-судинна недостатність. Дисциркуляторна енцефалопатія ІІІ ст.. Старече слабоумство типу Альцгеймера. Останні 2 роки хвора самостійно не пересувалась. Догляд за хворою, у зв`язку зі станом здоров`я з 2016 по 09.10.2018 року здійснювала дочка [PERSON] , яка проживала з хворою за однією адресою, але офіційно не отримувала довідки про можливість постійного стороннього догляду за хворою ( а.с.19). Відповідно до матеріалів спадкової справи, розпочатої 28.11.2018 року Оріхівською державною нотаріальною конторою Запорізької області із заявами про отримання про прийняття спадщини за заповітом звернулася [PERSON] ( а.с.76) і [PERSON] за законом ( а.с.88). Згідно ч.5 ст.1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від прав на спадкування за законом,якщо буде встановлено,що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві,який через похилий вік,тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Виходячи зі змісту даної норми закону та з урахуванням роз`яснень, наданих у п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», правило ч.5 ст.1224 ЦК України стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до СК України не були зобов`язані утримувати спадкодавця. Під безпорадним станом слід розуміти безпомічність особи, неспроможність її своїми силами через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво фізично та матеріально самостійно забезпечити умови для свого життя, у звязку з чим ця особа потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребував допомоги, полягає в її умисних діях чи бездіяльності, спрямованих на уникнення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, повязане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Таким чином, ухилення характеризується умисною формою вини, лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів у їх сукупності спадкоємець може бути усунутий від спадкування. Суд не може прийняти до уваги доводи представника позивача, що ухилення відповідача від надання допомоги [PERSON] підтверджуються показаннями свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] допитаних в судовому засіданні, оскільки ці доводи не підтверджені належним чином доказами, що померла зверталася до [PERSON] за допомогою, а остання ухилялася від її надання, хоча мала можливість надати таку допомогу, а також не надано доказів того, що спадкодавиця знаходилася у безпорадному стані, представлена позивачем довідка з медичного закладу свідчить лише про те, що спадкодавець хворіла, адже була особою похилого віку - 1929 року народження, але даних про те, що вона перебувала в безпорадному стані та потребувала сторонньої допомоги суду не надано. Відповідно до ч.1 ст.1241 ЦК України право на обов`язкову частку у спадщині мають малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка б належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). При вирішенні спору суд виходить з положень ст.ст. 79, 80, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ним вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Зважаючи на дані обставини, суд приходить до висновку, що підстав для усунення від спадкування [PERSON] не має, а тому в задоволенні цих позовних вимог слід відмовити

Outcome: dismissed