Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів, що стягуються з відповідача за рішенням Жовтневого районного суду м.Харкова від 31.05.2017 р. на неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], з 900 грн. до 3000 грн. щомісяця. В обгрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що відповідач більше року не виконує рішення суду, матеріальну допомогу на утримання дитини не здійснює, розмір присуджених аліментів є недостатнім, не задовольняє необхідних потреб дитини, яка професійно займається бальними танцями, відвідує зайняття по вивченню іноземної мови, чимало коштів витрачається на оздоровлення, всебічний розвиток, повноцінне харчування, набуття одягу. Відповідач в судовому засідання проти позову заперечував, стверджуючи, що не мав можливості сплачувати аліменти через відсутність роботи, проходив стаціонарне лікування і витрачав кошти виключно на ліки та своє забезпечення, але доказів на підтвердження таких пояснень не надав, в подальшому має намір матеріально допомагати дитині при наявності заробітку. Правом на пред'явлення відзиву на позов [PERSON] не скористався. Заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Рішенням Жовтневого районного суду м.Харкова від 31.05.2017 р. стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання їх неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 900 грн. щомісячно, починаючи з 02.03.2017 року до досягнення дитиною повноліття. Заявляючи вимоги про збільшення розміру аліментів позивач надала суду для огляду перелік щомісячних обов'язкових витрат на дитину, які вона понесла за минулий рік та поточний період, з яких випливає, що [PERSON] витрачає в середньому 6000 грн. для забезпечення повсякденних потреб доньки, оплачує вартість харчування у школі, зайняття у школі бальних танців, відвідування гуртків та додаткових зайнять. Крім того, за період, що минув з часу стягнення аліментів, фактично збільшились ціни, розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, матеріальний стан позивача погіршився та вона не може самотужки забезпечити дитину всім необхідним. Суд відхиляє доводи відповідача про те, що через відсутність роботи, недостатність коштів він неспроможен виплачувати аліменти, тому як [PERSON] є працездатною особою, має вищу освіту та зобов'язаний дбати про дитину, утримувати її до досягнення нею повноліття, зокрема і здійснювати витрати на дитину порівну з позивачем. Відповідно до вимог ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Таким чином, за змістом ч.4 ст. 181, 192 СК України вбачається, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Суд вважає доводи позивача щодо збільшення витрат на дитину, та відповідно розміру аліментів обґрунтованими та такими, що підтверджені документально в судовому засіданні. Проте, визначаючи розмір аліментів, що підлягають збільшенню, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини і відповідача, дані про те, що у відповідача відсутні інши матеріальні зобов'язання, він офіційно не працевлаштований, але має дохід, тому вважає за доцільне збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки з 900 грн. до 1500 грн. щомісяця. При цьому, аліменти у збільшеному розмірі стягуються від дня набрання чинності рішення суду. Позивачем згідно з вимогами ч. 3 ст. 12, ч.1 ст. 61 ЦПК України не доведено, що відповідач спроможний сплачувати аліменти у значно більшому розмірі, а саме в сумі 3000 грн., як того вимагає [PERSON] Відповідно до ст.ст.133, 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір в дохід держави. На підставі викладеного і

Outcome: partial