Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовну заяву мотивує тим, що з відповідачем [PERSON] знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 20.02.2014 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину доньку -[PERSON], [INFO].. Позивач, посилаючись на те, що сімейне життя між сторонами не склалося, оскільки мають різні погляди на життя, на цьому гранта часто виникають сварки, свідком яких стає дитина, спільне господарство не ведуть з травня 2015 року, шлюб носить формальний характер. Просить суд розірвати вказаний шлюб. Строк для примирення надавати не потрібно. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, справу просив розглянути в її відсутність. Крім того, просила, після розірвання шлюбу з мінити їй прізвище з [PERSON] на дівоче [PERSON]. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій проти задоволення позову не заперечував, справу просив розглянути в його відсутніть. Ухвалою суду від 02 січня 2019 року провадження по справі відкрито та призначено справу за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні сторони, 20 лютого 2014 року зареєстрували шлюб у Виконкомі Хрестителівської сільської ради, Чорнобаївського району, Черкаської області ради, актовий запис - № 02. В шлюбі у сторін народилася дитина: дочка [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. Згідно статті 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписами ч. 3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно ст.110 СК, один з подружжя має право пред'явити до суду позов про розірвання шлюбу. Згідно ст.112 СК суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21 грудня 2007 року, «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, разом сторони не проживають, сімейних відносин не підтримують, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечить інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати.

Outcome: approved