Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання її такою, що втратила право користування жилим будинком. В обґрунтування вимог вказала, що на підставі договору купівлі-продажу вона є власником житлового будинку, розташованого за адресою: м. Мирноград Донецької області, вул. Пугачова, буд.16. З 04 жовтня 2011 року в будинку значиться зареєстрованою відповідачка [PERSON],[INFO], яку вона зареєструвала на її прохання та яка ніколи в будинку не проживала, ним не користувалася і будь-яких матеріальних витрат на його утримання не несла. Вказуючи на те, що реєстрація відповідачки в будинку вимагає від неї додаткових витрат, так як вона змушена і за відповідачку сплачувати комунальні витрати, зокрема за воду і сміття, та реєстрація відповідачки в будинку створює їй перешкоди у реалізації права на відчуження будинку, позивачка просить суд визнати її такою, що втратила право користування житловим приміщенням у жилому будинку №16 по вул. Пугачова в місті Мирноград Донецької області. В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала і суду пояснила, що в червні 2009року нею за договором купівлі-продажу було придбано будинок, розташований по вулиці Пугачова,16 в м.Мирноград Донецької області, де вона проживала зі своїм чоловіком [PERSON], який 28.02.2016року помер. Ще за життя чоловіка вона в жовтні 2011 року на прохання раніше незнайомої їй [PERSON] прописала її в будинку, так як вона мала намір працевлаштуватися в м.Мирнограді, для чого їй потрібна була прописка. Сама відповідачка в будинку ніколи не проживала. Реєстрація відповідачки в будинку створює їй перешкоди у його відчуженні, тому, зазначаючи на те, що відповідачка з 4.10.2011року в будинку не проживає і будинком не користується, вона просить суд визнати її такою, що втратила право користування цим будинком. Відповідачка, будучи двічі повідомленою про час і місце судового розгляду, до судового засідання не зявилася, про причини своєї неявки суд не повідомила, що дає суду підстави для розгляду справи у заочному судовому засіданні на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 05.06.2009 року приватним нотаріусом Димитрівського міського нотаріального округу, є власником будинку №16 по вул. Пугачова в м. Мирноград (Димитров) Донецької області (арк.спр.6,7). Згідно домової книги в зазначеному будинку 04.10.2011року була також зареєстрована відповідачка [PERSON], [INFO], яка згідно акту координаційного комітету органів самоорганізації населення м. Мирнограда від 21.12.2017 року, складеного за участю мешканців вулиці Пугачова, у цьому будинку не проживає з моменту реєстрації (арк.спр.8-9,10). Факт непроживання відповідачки [PERSON] в будинку №16 по вулиці Пугачова в м. Мирноград був підтверджений в судовому засіданні показаннями свідків [PERSON] і [PERSON], які суду пояснили, що вони також проживають [INFO], спілкуються з позивачкою і знають, що в будинку №16 вона спочатку проживала зі своїм чоловіком [PERSON], який в лютому 2016року помер, а потім стала жити сама. Будь-яких сторонніх людей вони в будинку позивачки ніколи не бачили і хто така [PERSON] взагалі не знають. Відповідно до ст.41 Конституції України, ст. 321 ЦК України, ст.1 Першого протоколу \~до Конвенції про захист прав \~людини і \~основоположних свобод, право приватної власності є непорушним. Це означає, що особа згідно з вимогами ст..ст.316,317,319 Цивільного Кодексу має право на безперешкодне володіння, користування і розпорядження \~належним йому майном, в тому числі на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, незалежно від волі інших осіб. \~Права власника житлового будинку чи квартири визначені ст. 383 Цивільного Кодексу та ст.150 Житлового Кодексу України. \~ \~ \~\~\~Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав, \~хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст.16,386,391 ЦК України. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Судом встановлено, що з 2011року будинок за своїм цільовим призначенням відповідачкою не використовується, її відсутність в вищезазначеному будинку носить тривалий і безперервний характер, що є підставою для визнання її втратившою право користування цим будинком з метою захисту права його власника. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своєю квартирою. Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності в житлі без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що з 2011 року спірний будинок за своїм цільовим призначенням відповідачем не використовується, її відсутність в вищезазначеному будинку складає приблизно 6 років і носить безперервний характер. Поважних причин, за яких відповідач залишила спірний будинок, чи домовленостей між нею та позивачкою, як власником житла, щодо порядку його використання судом не встановлено. Оскільки аналіз встановлених обставин та досліджених доказів дають суду підстави вважати, що відповідач, як член сімї власника житла, відсутній в квартирі без поважних причин більше одного року, це є підставою для визнання його втратившим право користування цим житлом на підставі п.2 ст.405 Цивільного Кодексу України.

Outcome: approved