Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить здійснити поділ спільного майна подружжя, а саме: 1.виділити у її власність майно: -5 метало пластикових вікон загальною вартістю 7900 гривень; -1 залізні двері вартістю 5000 гривень; -1 шкаф -купе вартістю 5000 гривень; -2 сталеві батареї опалення вартістю 2000 гривень; -1 пральна машина автомат «Samsung» вартістю 5800 гривень; 2.виділити у власність [PERSON] майно: -1 газова піч «Nord» вартістю 4800 гривень; -1 мікрохвильова піч «Samsung» вартістю 2500 гривень; -1 пилосос «Samsung» вартістю 2000 гривень; -1 двоспальне дерев`яне ліжко вартістю 3000 гривень; -1 холодильник «Nord» вартістю 6800 гривень. В обґрунтування вимог позивач [PERSON] в позовній заяві вказала, що вона та [PERSON] перебували у шлюбі з 18 листопада 1999 року по 25 серпня 2015 року. У шлюбі народився спільний син [PERSON] , [INFO] . 25 серпня 2015 року рішенням Біловодського районного суду Луганської області шлюб між сторонами розірвано. Спільний син після розірвання шлюбу мешкає з позивачем, позову про стягнення аліментів з [PERSON] позивач не подавала, участі у вихованні та утриманні сина [PERSON] не приймає. Під час розгляду справи про розірвання шлюбу жодних питань щодо поділу майна, набутого подружжям спільно протягом перебування у шлюбі, не вирішувалося. Жодних договорів про поділ майна, що належить сторонам на праві спільної сумісної власності між ними не укладалося. Суперечки щодо поділу майна виникли у 2020 році. Після розлучення колишнє подружжя не може дійти згоди щодо розподілу спільного майна. В період шлюбу до моменту фактичного припинення шлюбних відносин та припинення ведення спільного господарства за спільні кошти позивачем та відповідачем набуто спільне майно: -5 метало пластикових вікон загальною вартістю 7900 гривень; -1 залізні двері вартістю 5000 гривень; -1 шкаф -купе вартістю 5000 гривень; -2 сталеві батареї опалення вартістю 2000 гривень; -1 пральна машина автомат «Samsung» вартістю 5800 гривень; -1 газова піч «Nord» вартістю 4800 гривень; -1 мікрохвильова піч «Samsung» вартістю 2500 гривень; -1 пилосос «Samsung» вартістю 2000 гривень; -1 двоспальне дерев`яне ліжко вартістю 3000 гривень; -1 холодильник «Nord» вартістю 6800 гривень. Визначення розподілу спільного майна необхідно для реалізації своїх прав. Позивач [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явилася. В заяві адресованій суду просить справу розглянути за її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Просить суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явився, в заяві адресованій суду просить справу розглянути за його відсутності. Позовні вимоги визнає у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно копії рішення Біловодського районного суду Луганської області від 25 серпня 2015 року (справа № 408/2003/15-ц) розірвано шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , який було зареєстровано 18 листопада 1999 року народження Біловодським відділом реєстрації актів громадянського стану Луганської області, актовий запис № 72 (а.с.9). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 24 липня 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Біловодського РУЮ Луганської області встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , відповідний актовий запис № 47. В графі батьки вказано: батько - громадянин України [PERSON] , мати - громадянка України [PERSON] (а.с.8). За час перебування у шлюбі сторони придбали зокрема таке майно: -Згідно копії Договору від 26 серпня 2008 року, укладеного між замовником [PERSON] та виробником ПП [PERSON] , було замовлено виміри, виготовлення вікна і дверей, доставка та монтаж, ціна вікон, дверей конструкції 1 балконний блок становить 1800 гривень, сума авансу становить 1800 гривень (а.с.10). -Згідно копії Договору на виготовлення та встановлення метало пластикових вікон від 27 жовтня 2008 року, укладеного між замовником [PERSON] та виробником ПП [PERSON] (мовою оригіналу) приобретено изделие - 1 окно металлопластиковое стоимостью 1350 гривен (а.с.11); -Згідно копії Договору № 118 на виготовлення та встановлення метало пластикових вікон від 18 вересня 2009 року, укладеного між замовником [PERSON] та виробником ПП [PERSON] (мовою оригіналу) приобретено изделие - 1 окно металлопластиковое стоимостью 1250 гривен (а.с.12); -Згідно копії Договору № 317 на виготовлення та встановлення метало пластикових вікон від 25 листопада 2010 року, укладеного між замовником [PERSON] та виробником ПП [PERSON] (мовою оригіналу) приобретено изделие - 1 балконное окно металлопластиковое стоимостью 1890 гривен (а.с.13); -Згідно копії Договору № 147 від 01 серпня 2011 року укладеного між [PERSON] та виконавцем ПП [PERSON] (мовою оригіналу), приобретено 1 металлопластиковое окно стоимостью 1610 гривен (а.с.14). Статтею 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частиною 1 статті 61 СК України встановлено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Частиною 2 статті 372 ЦК України встановлено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Статтею 63 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Частиною 1 статті 69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Суб`єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням. Частинами 1, 2 статті 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку. Статтею 71 СК України встановлено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи (абзац перший пункту 22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 р. № 11). Зі змісту п. п. 23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно Постанови Пленуму ВСУ від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланнями на визнання позову сторонами без з`ясування і дослідження інших обставин справи. В наведеного вище, суд дійшов висновку, що майно, яке просить позивач розподілити між нею та відповідачем, було набуте сторонами на час перебування в шлюбі, є об`єктами спільної сумісної власності подружжя та підлягає поділу між колишнім подружжям, та враховуючи визнання позову позивачем, позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] підлягають до задоволення в повному обсязі. Згідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В позовній заяві позивач [PERSON] просить стягнути судовий збір з відповідача. Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача З огляду на зазначене, суд вважає за необхідне судові витрати покласти на відповідача [PERSON] .. На підставі викладеного та

Outcome: approved