Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів. Позовні вимоги мотивовані тим, що 21.05.2010 року у відділ РАЦС Вінницького МУЮ Вінницької області був зареєстрований шлюб між сторонами, актовий запис № 803. Від шлюбу у сторін є спільна дочка [PERSON], [INFO]. Позивач з відповідачем не спілкуються і фактично шлюбні відносини між ними припинені. Відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. На даний час [PERSON] отримує державну соціальну допомогу на дитину-інваліда, що підтверджується довідкою № 2868 від 03.01.2017 року, виданою Департаментом соціальної політики управління соціального захисту населення. Їх спільна дочка народилася із важкими вадами і її стан постійно погіршується, а тому потребує постійно дорого вартісного лікування. Лікарями було поставлено діагноз - «Вроджена вада розвитку головного мозку, агенезія мозолистого тіла, нижній спастичний парапет, мозкова атаксія, виражений психічний недорозвиток внаслідок резидуально - органічного ураження ЦНС, системні мовленнєві порушення обумовлені психічним недорозвитком». Окрім того, для забезпечення слухомовного розвитку, соціальної адаптації дитині показане використання слухових апаратів, які коштують 62726,00 грн. Позивач звернулась з даним позовом до суду та просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі 10000,00 грн. до досягнення дитиною повноліття. Згідно заяви позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала з підстав, викладених в позові, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак повідомлявся належним чином. Оскільки у справі достатньо доказів для встановлення прав та взаємовідносин сторін та враховуючи те, що представник позивача не заперечувала проти заочного розгляду справи, відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення. Дослідивши обставини справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 21.05.2010 року відділом РАЦС Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що складено відповідний актовий запис № 803. Від шлюбу та спільного проживання сторони мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 29.06.2010 року. Діти проживають з матірю (позивачем) та перебуває на її утриманні. Позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-хрічного віку, інших джерел доходу, окрім соціальних виплат по догляду за дитиною, не має. Відповідач добровільно належної матеріальної допомоги на утримання дитини та дружини не надає, хоча має можливість її надавати. Між сторонами виникли правовідносини врегульовані нормами Сімейного кодексу України, зокрема, в частині обов'язку батьків утримувати дитину і його виконання. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, інші обставини, що мають істотне значення; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 ст. 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ст. 84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Визначаючись щодо розміру та способу стягнення аліментів, суд враховує те, що відповідач здорова, працездатна особа та може надавати матеріальну допомогу (доказів неможливості надання такої допомоги відповідачем не надано), а дитина проживаючи з матір'ю, також враховуючи здоров'я дитини, яка народилася із важками вродженими вадами і її стан постійно погіршується, а тому потребує постійного дорогого вартісного лікування, а тому, зважаючи на реальні і розумні потреби в матеріальному утриманні дитини, взаємний обов'язок батьків по їх утриманню, викладені обставини, що мають значення в їх сукупності, враховуючи ту обставину, що позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х річного віку, інших джерел доходу, окрім соціальних виплат по догляду за дитиною, не має, вважає справедливим стягнення аліментів на дитину в розмірі 2000,00 грн. від доходу (заробітку) відповідача щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття, тобто про часткове задоволення позову. Судом враховані всі обставини, передбачені ст.182 СК України. Аліменти в контексті ст. 191 СК України підлягають стягненню з дня звернення до суду, тобто з 28.07.2017 року. На підставі ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] 640,00 грн. судового збору на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial