Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення додаткових витрат на дитину. Позивач повідомила, що від шлюбу з відповідачем мають дочку - [PERSON], [INFO], яка на даний час є студенткою Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого (І курс, денна форма навчання). Крім того, дочка є інвалідом з дитинства, а тому потребує постійного лікування, у тому числі оперативного втручання, та додаткового харчування. Позивач просила стягнути з [PERSON] понесені нею додаткові витрати на лікування та харчування [PERSON] в розмірі 29 396,26 грн., а також стягнути з [PERSON] витрати на правову допомогу в сумі 6000 грн. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] - [PERSON] позов підтримав повністю з підстав, викладених у позовній заяві, та просив його задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов не визнав з підстав, викладених у письмовому запереченні на позов від 18.12.2017 року, яке долучене до матеріалів справи. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] мають дочку - [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 02.03.1999 року. [PERSON] 15.02.2017 року досягла повноліття, однак на даний час є студенткою Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого (І курс, денна форма навчання), що підтверджується довідкою № 7497 від 11.09.2017 року. Крім того, [PERSON] є інвалідом з дитинства, що підтверджується довідкою МСЕК серії 12ААА від 20.02.2017 року, а тому потребує постійного лікування, у тому числі оперативного втручання, та додаткового харчування (підтверджується медичною документацією). Зокрема, з медичної документації вбачається, що з 10.04.2017 року до 11.05.2017 року [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні з оперативним втручанням, однак на цей час вона вже досягла повноліття. При цьому, суд звертає увагу, що «дитина-інвалід» та «інвалід з дитинства» є різними правовими категоріями. Згідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 24 лютого 2016 року № 6-1296цс15, виходячи з аналізу ст. 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв'язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо; разом з тим ст. 199 цього Кодексу передбачений обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання; якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання; на відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах, правовідносини обов'язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст. ст. 199, 200, 201 цього Кодексу); норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов'язань, обов'язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами; таким чином, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв'язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила ст. 185 СК України не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються ст. 199 цього Кодексу. Таким чином, оскільки [PERSON] досягла повноліття, то стягнення додаткових витрат у зв'язку з її особливими потребами (станом здоров'я) чинним законодавством не передбачене. Отже, в силу принципу диспозитивності цивільного процесу (ст. 13 ЦПК України) заявлений позов про стягнення додаткових витрат не може бути задоволений, проте той з батьків, з ким проживає дочка, а також сама повнолітня дочка вправі звернутися з позовом про стягнення аліментів на період навчання до другого з батьків у порядку, передбаченому ст. 199 СК України. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати слід залишити за позивачем.

Outcome: dismissed