Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що вона 18.10.2003 року уклала шлюб з відповідачем, який був зареєстрований виконкомом Бабинської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області за актовим записом №04.\~У вказаному\~шлюбі народилося\~двоє дітей:\~[PERSON],\~[INFO]\~та [PERSON],\~[INFO] Вказує, що їх сімейне життя не склалось через різні погляди на життя та частих сварок між ними. З травня 2018 вони проживають окремо, будь-яких відносин не підтримують. В звязку із вказаним позивач вважає, що їх шлюб розпався, носить формальний характер та просила його розірвати. Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не зявилася,в матеріалах справи (а.с. 14) міститься її заява, згідно якої остання просила справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не зявився, напрвив суду заяву про розгляд справи у його відсутності, на розірвання шлюбу згідний. Відповідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, а також визнання відповідачем позову, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити в підготовчому судовому засіданні. Вивчивши матеріали справи, врахувавши заяви сторін, суд вважає, що позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 18.10.2003 року, що стверджується повторним свідоцтвом про одруження серії 1-МИ №074783 від 23.03.2004 року (а.с. 5). У вказаному шлюбі народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що вбачається з копій свідоцтв про народження останніх (а.с. 12-13). Причиною розпаду сімї стали часті сварки між сторонами, втрата взаємоповаги та взаєморозуміння, відсутність між ними будь-яких відносин. Враховуючи відсутність у сторін бажання зберегти сімю, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, збереження сімї суперечить їх інтересам, шлюб розпався, носить формальний характер, а тому його слід розірвати. Згідно ст. 113 СК України, особа,\~яка змінила\~своє прізвище\~у зв'язку\~з реєстрацією\~шлюбу,\~має право\~після розірвання\~шлюбу надалі\~іменуватися цим\~прізвищем або\~відновити своє\~дошлюбне прізвище. На виконання вимог ст. 113 СК України та зважаючи на вибір позивача, прізвище останньої слід залишити без змін. На підставі викладеного, ст.ст. 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved