Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулася до суду з позовом до відповідачів про виключення з акту опису та звільнення з-під арешту автомобіль марки CLC 280, марка MERCEDES-BENZ, 2005 року випуску, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], тип легковий купе, колір сірий, реєстраційний номер [NUMBER], вказуючи, що 02 лютого 2009 року між нею та [PERSON] був укладений закладний договір, відповідно до умов, якого позивач передала, а відповідач прийняла від неї грошові кошти у розмірі 351546 (триста п'ятдесят одна тисяча п'ятсот сорок шість) гривень 80 копійок, що, згідно з офіційним курсом НБУ встановленим на дату укладання договору, складало еквівалент 44 000 (сорока чотирьох тисяч) доларів США. Відповідно до умов зазначеного договору [PERSON] зобов'язалася повернути позивачу позику у повному обсязі до 02 лютого 2012 року включно. В забезпечення виконання зобов'язань, викладених в зазначеному договорі, був укладений Договір застави, предметом якого став автомобіль: марки Mercedes-Benz, модель CLC 280, 2005 року випуску, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], тип легковий купе, колір сірий, реєстраційний номер [NUMBER], який належав [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER], виданого РЕВ-1 при УДАІ ГУМВС України в Одеській області 29.11.2007 року. 24.09.2014 року Приморським районним судом м. Одеси було винесено рішення по справі №2/522/8475/14 відповідно до якого право власності на автомобіль марки Mercedes-Benz, модель CLC 280, 2005 року випуску, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], тип легковий купе, колір сірий, реєстраційний номер [NUMBER], було визнано за [PERSON]. Як стало відомо позивачці її майно, а саме автомобіль марки Mercedes-Benz, модель CLC 280, 2005 року випуску, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], тип легковий купе, колір сірий, реєстраційний номер [NUMBER], знаходиться під арештом. Позивачка зазначає, що існування арешту на заставне майно, порушує її права, як заставодержателя, відносно задоволення своїх вимог за рахунок предмета застави при наявності фактів невиконання грошових зобов'язань [PERSON], зокрема права на оформлення (реєстрацію) предмета застави, у зв'язку зі зверненням стягнення на предмет застави у безспірному порядку, встановленому Договором, шляхом придбання заставоутримувачем права власності на предмет застави. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача, Публічного акціонерного товариства «Фінростбанк», у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, просив суд відмовити в їх задоволенні. Відповідач, [PERSON], у судове засідання не зявилася, про час та місце проведення повідомлялася належним чином, згідно наданої до суду письмової заяви просить справу розглядати у її відсутності. Суд, вислухавши пояснення присутніх у судовому засіданні представників сторін, оголосивши та дослідивши матеріали справи вивчивши надані докази, прийшов до наступного. Судом встановлено, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 24.09.2014 року по справі №522/17262/14-ц позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] задоволено та визнано за [PERSON] право власності на автомобіль марки Mercedes-Benz, модель CLC 280, 2005 року випуску, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], тип легковий купе, колір сірий, реєстраційний номер [NUMBER], який зареєстрований за [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER], виданого РЕВ-1 при УДАІ ГУМВС України в Одеській області 29.11.2007 року з реєстрацією цього права відповідно до вимог діючого законодавства України. Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 24.09.2014 року по справі №522/17262/14-ц набрало законної сили 06.10.2014 року. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановленні судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи щодо якої встановлено обставини. Так, рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 24.09.2014 року по справі №522/17262/14-ц, визнано, що 02.02.2009 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений закладний договір, відповідно до умов якого, [PERSON] передала, а [PERSON] прийняла грошові кошти у розмірі 351546,80 грн., що згідно з офіційним курсом НБУ, встановленим на дату укладання договору, складало 44000 доларів США. З метою забезпечення виконання зобов'язань за Договором, згідно п. 2 Договору, був укладений Договір застави, предметом якого став автомобіль марки Mercedes-Benz, модель CLC 280, 2005 року випуску, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], тип легковий купе, колір сірий, реєстраційний номер [NUMBER], який належав [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER], виданого РЕВ-1 при УДАІ ГУМВС України в Одеській області 29.11.2007 року. Оскільки [PERSON] належним чином не виконала грошове зобов'язання та не повернула взяті у [PERSON] у борг грошові кошти у розмірі 351546,80 грн., суд прийшов до висновку про визнання за [PERSON] права власності на предмет застави в рахунок погашення заборгованості. Як зазначила позивачка у листопаді 2014 року при зверненні до ВРЕР ДАІ № 1 (МРЕВ) м. Одеси, яке обслуговує Приморський район, вона дізналась, що належний їй на праві власності автомобіль: марки Mercedes-Benz, модель CLC 280, 2005 року випуску, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], тип легковий купе, колір сірий, реєстраційний номер [NUMBER], знаходиться під арештом. Судом встановлено та не заперечується представником ПАТ «Фінростбанк», що 06.12.2012 року Приморським районним судом м. Одеси було винесено рішення по справі № 2-1170/11 за позовом ПАТ «ФІНРОСТБАНК» про стягнення з [PERSON], як з поручителя, у солідарному порядку заборгованості за кредитним договором № 538-К від 09.04.2009 року, яка загалом складає 1403 478,92 грн. На підставі вказаного судового рішення, 14.08.2014 року державним виконавцем першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, у межах виконавчого провадження ВП 44379943, були винесені постанови про розшук та арешт майна боржника - [PERSON], в результаті чого, поряд з іншим майном боржника, був накладений арешт на належний їй на праві власності автомобіль: модель СІХ 280, марка МЕКСЕОЕ5-ВЕМ2. 2005 року випуску, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], тип легковий купе, колір сірий, реєстраційний номер [NUMBER]. Згідно вимог ст. 572 ЦК України, ст.ст. 1, 19 Закону України «Про заставу», застава - це спосіб забезпечення зобов'язань. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. За рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, тобто позивач має переважне право на задоволення своїх вимог за рахунок вищевказанного автомобіля перед іншими кредиторами. Застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду. Згідно ст.ст. 589, 590, 592 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), у разі часткового виконання боржником зобов'язання, забезпеченого заставою, право звернення на предмет застави зберігається в первісному обсязі. Заставодержатель має право звернути стягнення на предмет застави. Таким чином, позивач як заставодержатель має першочергове право на реалізацію предмета застави в разі порушення основного зобов'язання відповідно до умов договору застави провести реалізацію предмета застави в рахунок погашення заборгованості за зобов'язанням [PERSON]. Згідно з ч. 3 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 серпня 1976 року «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» встановлено, що за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним. Згідно ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів Відповідно до статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, отже сторона має право самостійно та на власний вибір обирати ефективний спосіб захисту свого порушеного або невизнаного права та законного інтересу серед передбачених законом способів. Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй а не боржникові, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на майно і про звільнення майна з-під арешту. Згідно п. 5.1.4 Інструкції «Про проведення виконавчих дій», затвердженої наказом Міністерства юстиції №74/5 від 15 грудня 1999 року, стягнення звертається тільки на майно боржника, яке належить йому на праві приватної власності. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. З огляду на те, що право власності на автомобіль марки Mercedes-Benz, модель CLC 280, 2005 року випуску, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], тип легковий купе, колір сірий, реєстраційний номер [NUMBER], на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, визнано за [PERSON], суд приходить до висновку про обґрунтованість позовної заяви та необхідності захисту прав позивачки, шляхом задоволення позовних вимог.

Outcome: approved