Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про надання дозволу на виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди та супроводу одного з батьків, посилаючись на те, що завдяки фінансовій допомозі, яку їй надає теперішній чоловік (а колишній чоловік - [PERSON] - батько дитини, безпідставно не надає згоди на виїзд дитини за межі України, при цьому жодних вагомих аргументів, які б пояснювали та обґрунтовували його відмову, він не наводить), позивач має можливість оздоровити доньку в морській кліматичній зоні, яка є надзвичайно сприятливою для дітей такого віку, що також сприятиме розширенню світогляду дитини та добре позначиться на її фізичному здоров'ї, духовному та інтелектуальному розвитку як особистості. Вважаючи, що позиція колишнього чоловіка і батька неповнолітньої [PERSON] шкодить інтересам останньої та не сприяє всебічному та гармонійному розвитку дитини, порушує право дитини на повний та гармонійний розвиток її особистості та вказує на зловживання відповідачем своїми батьківськими правами, а також через те, що з кожним виїздом за кордон необхідно поновлювати письмові дозволи які має підписувати [PERSON] (що у свою чергу несе за собою відповідні матеріальні затрати, які можна використати на речі та їжу для дитини), а також те, що батько дитини не підтримує з нею ніяких відносин та інколи з ним важко тримати зв'язок, позивач просить надати дозвіл [PERSON] на виготовлення проїзного документа для виїзду доньки - [PERSON], [INFO] за межі України без згоди батька - [PERSON], а також дозволити [PERSON] тимчасові поїздки за кордон з донькою - [PERSON], [INFO], що проживає за адресою [ADDRESS], до країн ближнього та дальнього зарубіжжя до досягнення нею повноліття без згоди та супроводу батька - [PERSON]. Адвокат позивача [PERSON] звернувся до суду з заявою про розгляд справи у його відсутність та про підтримку заявлених позовних вимог в повному обсязі. Відповідач до суду не з'явився, повідомлявся про час та місце розгляду справи належним чином та своєчасно, причини неявки суду повідомлені не були. На підставі викладеного суд вважає можливими розглянути справу у відсутність сторін, адвокат позивача не заперечував проти заочного розгляду справи. Суд розглянув справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, що відповідає положенням ч.2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши обставини справи, докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. [PERSON], перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який було розірвано 08.11.2007р. (а.с. 9). Сторони є батьками неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Дитина проживає з матір'ю, яка опікуються дитиною, утримує її та доглядає, що підтверджується характеристикою з місця навчання дитини, довідкою ДП «Дорожня дитяча клінічна лікарня (а.с. 14-16). 09.08.2008р позивач зареєструвала шлюб з [PERSON] (а.с. 8). Згідно ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Відповідно до ч.2 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Статтею 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадяни України» від 21 січня 1994 року № 3857-ХІІ, постановою КМУ від 27 січня 1995 року № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами). У відповідності до положень ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду. Згідно до п.18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМ України № 231 від 31 березня 1995 року, з наступними змінами і доповненнями, за відсутністю згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього за кордон може бути дозволений за рішенням суду. Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами) визначено зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон. Пунктом 18 цих Правил передбачено, що оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. З огляду на викладене діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків, або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків. Оскільки у позивачки є складнощі в отриманні згоди відповідача на виїзд дитини за кордон (що також підтверджується фактом ігнорування відповідачем судових засідань по справі та свідчить про байдужість до долі дитини), а також беручи до уваги той факт, що судом при розгляді даної справи не встановлено обмежень чи заборон, які унеможливлюють виїзд неповнолітньої дитини за межі України для тимчасового перебування, суд приходить до висновку про доцільність задоволення позовних вимог [PERSON] та надання дозволу на виїзд малолітньої дитини дочки [PERSON], [INFO] за кордон без згоди батька, так як тимчасове перебування дитини позивачки за кордоном буде виключно в інтересах самої дитини. На підставі викладеного та

Outcome: approved