Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на\~те,\~що вона\~29.05.2010\~року уклала\~шлюб з\~відповідачем,\~який був\~зареєстрований 29.05.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Заставнівського районного управління юстиції у Чернівецькій області за актовим записом №44. У вказаному шлюбі у них народилася донька [PERSON], [INFO] Посилається на те, що їх спільне сімейне життя не склалось через різні погляди на життя та частих сварок між ними. Між ними втрачено почуття взаєморозуміння, взаємоповаги та любові. Подружніх стосунків не підтримують, шлюб фактично припинив існування і втратив будь який сенс. В звязку із вказаним позивач вважає, що їх шлюб розпався, носить формальний характер та просила його розірвати. Позивач [PERSON] в підготовче засідання не зявилася,направила суду про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просила їх задовольнити. Після розірвання шлюбу просила прізвище залишити без змін Відповідач [PERSON] в підготовче засідання не зявився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, на розірвання шлюбу згідний. Відповідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, а також визнання відповідачем позову, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити в підготовчому засіданні. Вивчивши матеріали справи, врахувавши заяви сторін, суд вважає, що позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 29.05.2010 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-МИ №057076 від 29.05.2010 року (а.с. 8). У вказаному шлюбі у сторін народилася донька [PERSON], [INFO], що вбачається із копії свідоцтва про її народження (а.с. 9). З 15.10.2017 року подружні стосунки між сторонами припинені та на даний час вони разом не проживають, будь-яких відносин не підтримують. Враховуючи відсутність у позивача бажання зберегти сімю, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, збереження сімї суперечить її інтересам, шлюб розпався, носить формальний характер, а тому його слід розірвати. Згідно ст. 113 СК України, особа,\~яка змінила\~своє прізвище\~у зв'язку\~з реєстрацією\~шлюбу,\~має право\~після розірвання\~шлюбу надалі\~іменуватися цим\~прізвищем або\~відновити своє\~дошлюбне прізвище. На виконання вимог ст. 113 СК України та зважаючи на вибір позивача, прізвище останньої слід залишити без змін. На підставі викладеного, ст.ст. 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved