Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, посилаючись на те, що між нею та відповідачем 12.02.2008 року було укладено шлюб. Шлюб між сторонами розірвано рішенням Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 26.02.2018 року. Під час шлюбних стосунків, у них народилися троє дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Відповідач проживає\~окремо від\~дітей,\~на їх\~утримання у\~добровільному порядку\~кошти не\~надає, виходячи з чого позивач просила стягувати з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі по 1500 гривень на кожну дитину, щомісячно, до досягнення їх повноліття. \~ \~ \~ \~В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, однак від неї надійшла письмова заява про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просили їх задовольниити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак направив заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав частково, а саме у розмірі стягуваних аліментів по 1300 гривень на кожну дитину, щомісячно. Справа до суду надійшла 11.11.2020 року та була призначена до підготовчого судового засідання на 14.12.2020 року, також 14.12.2020 року, перенесено підготовчий розгляд справи на 17.12.2020 року. Встановивши фактичні обставини справи та відповідні правовідносини, суд знаходить що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~ [PERSON] ,\~ [INFO] , які народилися від шлюбних стосунків та проживають, разом із своєю матір`ю позивачем по справі. Згідно ст.51 Конституції України та у відповідності до положень ст.ст.180, 181 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. За домовленістю між батьками дітей той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Таким чином відповідач, зобов`язаний утримувати дітей до досягнення ними повноліття, нарівні із матір`ю, що він не здійснює і що свідчить про необхідність задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача, який не приймає участі в утриманні дітей, аліментів на їх утримання. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Аліментів на утримання дитини, суд стягує з часу звернення позивача до суду, тобто з 11.11.2020 року, що відповідає положенням ст.191 СК України та згідно вимог п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, допускає негайне виконання судового рішення в цій частині в межах суми платежу за один місяць. Судові витрати суд, у відповідності до положень ст.141 ЦПК України, покладає на відповідача, у зв`язку з тим, що діти сторін проживають з матір`ю, яка до суду зверталась для захисту інтересів неповнолітніх дітей, а будь-які інші грошові, а також аліментні обов`язки у відповідача відсутні. \~ \~ \~ \~

Outcome: partial