Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою про визнання за ним права власності на спадкове майно. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що Згідно рішення виконкому Мар`їнської міської ради № 80/16 від 28.10.1998 року його матері [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,450 гектарів в межах згідно з планом. Земельна ділянка розташована на території [ADDRESS] . 20 листопада 1998 року матері видано Державний акт на право приватної власності на землю ІІ - ДН № 181830. 30 жовтня 2008 року, у зв`язку зі зміною цільового призначення земельної ділянки, матері було видано новий державний акт на право власності на цю ж таки земельну ділянку серії ЯЖ № 440300, на підставі рішення Мар`їнської міської ради № У/19-38 від 18.06.2008 року, земельна ділянка розташована: [ADDRESS] , цільове призначення: будівництва закусочної з літнім майданчиком, площею 0,450 гектарів в межах згідно з планом, кадастровий номер: 1423310100:01:004:0257. [INFO] мати померла, після смерті матері відкрилась спадщина на спадкове майно земельну ділянку кадастровий номер: 1423310100:01:004:0257 та споруду закусочної з літнім майданчиком на вказаній земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] . Позивач та його брат [PERSON] звернулися до нотаріуса до Мар`їнської державної нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини, спадкова справа № 45/2010 інші спадкоємці відсутні, або протягом встановлено строку до нотаріуса не звернулися. [PERSON] неодноразово звертався до свого брата [PERSON] надати йому оригінал державного акту на право власності на земельну ділянку, однак останній повідомив, що у нього його не має. Уклавши угоду про надання правничої допомоги, на адвокатський запит у лютому 2020 року в районному комунальному підприємстві Мар`їнське БТІ отримано копію державного акту на право приватної власності на землю ІІ - ДН № 181830. Також, на адвокатський запит 08.05.2020 року в Міськрайонному управлінні у Мар`їнському районі та м. Вугледарі ГУ Держгеокадастру у Донецькій області отримано копію державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 440300. В відповіді крім іншого, також, зазначено, що відповідно до відомостей Державного земельного кадастру зазначена земельна ділянка 10.04.2014 року переоформлена на [PERSON] . 27 червня 2019 року позивач звертався до Мар`їнської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право спадщину за законом на земельну ділянку та споруду закусочної з літнім майданчиком у [ADDRESS] , але йому було відмовлено у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів як на земельну ділянку так і на споруду закусочної з літнім майданчиком. Що стосується споруд закусочної з літнім майданчиком у [ADDRESS] то мама позивача - [PERSON] , не встигнула за життя належним чином оформити право власності на збудовану закусочну з літнім майданчиком, тому документи підтверджуючих право власності відсутні. Що стосується земельної ділянки, то позивач неодноразово звертався до свого брата [PERSON] надати оригінал державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 440300, однак останній повідомив, що у нього його не має. Щодо переоформлення на [PERSON] земельної ділянки, зазначає, що 05 грудня 2013 року Мар`їнським районним судом Донецької області у справі 237/1729/13-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно винесено заочне рішення, яким визнано права власності на спадкове майно після смерті матері за моїм братом [PERSON] . Згодом вказане заочне рішення цим же судом було і скасовано. 08 червня 2016 року Ухвалою Мар`їнського районного суду Донецької області від 08.06.2016 року у справі 237/1729/13-ц позовна заява [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно була залишена без розгляду. 07.05.2020 року позивач звернувся до державного реєстратора прав на нерухоме майно Мар`їнської районної державної адміністрації з заявою про скасування рішення державного реєстратора Мар`їнського районного управління юстиції Донецької області про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер: 12347370 від 11.04.2014 року та внесений на підставі нього реєстраційний запис: номер запису про право власності: 5313125; дата державної реєстрації 10.04.2014 16:10:07; відповідно до якого земельна ділянка обліковується за власником: [PERSON] . Однак за № 52219893 від 13.05.2020 року позивачу надано рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень. З зазначених підстав просить визнати за ним право власності на спадкове майно. 15.09.2020 року, 25.09.2020 року від відповідача надійшли клопотання про закриття провадження по справі. 30.11.2020 року відповідач надіслав заяву про застосування строків позовної давності, вважає, що позовні вимоги позивача заявлені із спливом позовної давності, просив відмовити у задоволенні позову. 22.01.2021 року, відповідач надіслав пояснення по справі, де також просив відмовити у задоволенні позову. 05.02.2021 року від [PERSON] , який діє в інтересах позивача надав клопотання про відмову від частини позовних вимог, а саме відмову щодо скасування рішення державного реєстратора. 10.02.2021 року ухвалою Мар`їнського районного суду Донецької області було закрито в частині позовних вимог про скасування рішення державного реєстратора Мар`їнського районного управління юстиції Донецької області. 10.03.2021 року відповідач надіслав пояснення, де просив відмовити у визнанні права власності за позивачем. 29.03.2021 року від відповідача надійшло заперечення щодо визнання права власності за позивачем. 21.05.2021 року від відповідача надійшло клопотання про закриття провадження по справі. 05.04.2021 року ухвалою Мар`їнського районного суду Донецької області, за заявою представника позивача, було витребувано в Донецькому обласному державному нотаріальному архіві копію спадкової справи після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , на яку 20.04.2021 року були отримані витребувані докази. Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися, надіслали заяву про розгляд справи в їх відсутність, вимоги, викладені в заяві, підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити. Відповідачів судове засідання не з`явилися, про дату та час судового засідання повідомлялися належним чином, відповідач [PERSON] надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги не визнав, просив відмовити в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з підстав, зазначених позивачем у позовній заяві. Так, відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] померла [INFO] (а.с.96). Згідно копії держаного акту на право приватної власності на землю серії ЯЖ № 440300, [PERSON] є власником земельної ділянки загальною площею 0,0450 га, під кадастровим номером 1423310100:016004:0257, призначеної для будівництва закусочної з літнім майданчиком, розташованої на території [ADDRESS] . (а.з. 1АА011767-010816300290). Згідно рішення Мар`їнського районного суду Донецької області від 05.12.2013 року визнано за [PERSON] в порядку спадкування за законом право власності на все спадкове майно [PERSON] , а також на земельну ділянку загальною площею 0,0450 га, під кадастровим номером 1423310100:016004:0257, призначеної для будівництва закусочної з літнім майданчиком, розташованої на території [ADDRESS] . Згідно заяви нотаріусу Мар`їнського районного нотаріального округу від 09.09.2013 року, така подана [PERSON] про прийняття спадщини, згідно рішення Мар`їнського районного суду Донецької області від 22 серпня 2013 року про визначення додаткового строку на прийняття спадщини строком на один місяць. Згідно інформації на адвокатський запит від 08.05.2020 року, відповідно до відомостей Державного земельного кадастру земельна ділянка розташована за адресою: [ADDRESS] із цільовим призначенням «Для будівництва та обслуговування будівель торгівлі» 10.04.2014 року переоформлена на [PERSON] . Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 27 червня 2019 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва на спадщину за законом у зв`язку з ненаданням правовстановлюючого документу на спадкове майно.. Стаття 1220 ч. 2 ЦК України передбачає: час відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 ЦК України). Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкоємцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Отже згідно цивільного кодексу як позивач, так і відповідач мають однакові права на спадкове майно, та є спадкоємцями першої черги. Крім них спадкоємцем першої черги є їх рідна сестра [PERSON] , але вона заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини не писала і від своєї долі відмовилась. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 1225 ЦК України , право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Зі змісту п.п.10,23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Пленум Верховного Суду України в абз. З п.23 постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, за обставин відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій, на теперішній час, позивач може захистити та реалізувати своє право на спадщину тільки в судовому порядку, подавши до суду позовну заяву про визнання за ним права власності на Ѕ частину земельної ділянки в порядку спадкування за законом. Окрім, цього суд вважає безпідставними твердження відповідача про сплив строків позовної давності, оскільки позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину лише в 2019 році, відтак суд вважає що позивач звернувся до суду в межах загального строку позовної давності. Викладені обставини дають суду підстави для визнання за позивачем права власності на майно померлої в порядку спадкування за законом. На підставі викладеного, у відповідності зі ст.ст. 263-265 ЦПК України, ст.ст. 1261, 1268 ЦК України, суд

Outcome: approved