Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом мотивуючи його тим, що 18 червня 2003 року вона з Відповідачем по справі зареєстрували шлюб, про що відділом реєстрації актів громадянського стану Нововолинського міського управління юстиції Волинської області зроблено відповідний актовий запис № 159. Від даного шлюбу у них народилися дочка [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO]. Спільне життя з Відповідачем не склалося, так як вони мають різні погляди на життя та ведення спільного господарства. Крім того, причиною розірвання шлюбу є погіршення взаємин на грунті зловживання відповідачем спиртними напоями та матеріальне незабезпечення сім'ї. Проживають окремо з січня 2017 року , подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Шлюбні відносини між ними фактично припинені, і носять лише формальний характер. Подальше спільне життя і збереження шлюбу з Відповідачем суперечить інтересам Позивача. Примирення з Відповідачем Позивач не бажає. За даних обставин Позивач змушена звернутися з відповідним позовом до суду. Сторони в судове засідання не з'явилися. Від позивача надійшло клопотання про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити. Від відповідача також надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає повністю, не заперечує проти розірвання шлюбу. Згідно ч. 1 ст. 223 Цивільно-процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Випадки відкладення розгляду справи відсутні. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб відділом реєстрації актів громадянського стану Нововолинського міського управління юстиції Волинської області 18 червня 2003 року, про що зроблено відповідний актовий запис № 159, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 4). Від даного шлюбу у сторін народилися дочки [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з Відповідачем не склалося, так як вони мають різні погляди на життя та ведення спільного господарства. Проживають окремо з січня 2017 року , подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Шлюбні відносини між ними фактично припинені, і носять лише формальний характер. Подальше спільне життя і збереження шлюбу з Відповідачем суперечить інтересам Позивача. Примирення з Відповідачем Позивач не бажає. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити, так як подальше спільне проживання сторін по справі як подружжя, є неможливим, а збереження шлюбу суперечить інтересам Позивача, що є підставою для його розірвання. При розподілі судових витрат між сторонами, суд керується ч. 1 ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому, з відповідача на користьдержави необхідно стягнути 640,00 грн. судових витрат на оплату судового збору.

Outcome: approved