Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що вона є квартиронаймачем квартири [ADDRESS] , дана квартира знаходиться у комунальній власності. У даній квартирі зареєстрована вона разом з донькою [PERSON] з 21.02.2007 року. Підставою для проживання в даній квартирі є рішення виконавчого комітету Октябрської районної у м. Полтаві ради від 09.01.2007 року № 14, згідно якого розподілено особові рахунки на квартиру [ADDRESS] між [PERSON] та його дружиною [PERSON] і відкрито особовий рахунок на [PERSON] на дві кімнати житловою площею 19,4 кв.м., склад сім`ї з 2 чоловік ( [PERSON] та її донька [PERSON] ) та присвоєно квартирі № 2 . Позивач зазначила, що у квітні 2015 року знайома доньки - [PERSON] попрохала зареєструвати її у квартирі на декілька місяців, як пояснила, для вирішення особистих питань та запевнила, що потім самостійно зніметься з реєстрації. Вона погодилась та надала дозвіл на реєстрацію відповідача у квартирі, де остання зареєструвалась 23.04.2015 року. Позивач зазначила, що [PERSON] фактично до квартири не вселялась і жодного дня там не проживала, що можуть підтвердити сусіди. Позивач неодноразово прохала відповідача добровільно знятись із реєстрації за адресою [ADDRESS] , однак остання ігнорувала її прохання. Враховуючи, що [PERSON] не проживала і не проживає за вказаною адресою та в добровільному порядку не бажає знятись із реєстрації, а позивач несе додаткові витати зі сплати комунальних послуг, змушена звернутись до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 15 листопада 2019 року відкрито провадження по справі. В судове засідання позивач не з`явилася, від її представника [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі та участі позивача, позовні вимоги підтримав, прохав їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував (а.с.17). Відповідач [PERSON] повторно у судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлялася про час та місце слухання справи рекомендованим повідомленням (а.с. 22-23, 28-31), про причини неявки суд не повідомила. Згідно ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, якщо відповідач не з`явився без поважних причин або без повідомлення причини, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. З цих підстав суд, відповідно до ст.ст. ч.4 ст. 223, 280 ЦПК України, розглянув справу у заочному порядку та ухвалив рішення. Відповідно до ч.2 ст.247ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що з копії Витягу із рішення Виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтаві ради від 09.01.2007 р № 14 вбачається, що розділено особові рахунки на квартиру [ADDRESS] між [PERSON] та його колишньою дружиною [PERSON] . Відкрито особовий рахунок на [PERSON] на 2 кімнати житловою площею 19,4 кв. м, склад сім`ї 2 чоловіки ( вона та донька [PERSON] ) та присвоєно квартирі №2 (а.с.7) . Відповідно до довідки № 4159 від 08 листопада 2019 року виданої КП «Житлово-експлуатаційною організацією № 2» Полтавської міської ради, за адресою [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [INFO] , - квартиронаймач, [PERSON] , [INFO] - донька, [PERSON] , [INFO] (а.с.6). З копії акту складеного 11.11.2019 року підписаного [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] вбачається, що останні посвідчили, що [PERSON] не проживала за адресою [ADDRESS] , під час огляду даного житла особистих речей [PERSON] не виявлено (а.с.8). Згідно ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його родини за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Зі змісту ст.72 ЖК України вбачається, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Оскільки [PERSON] за місцем реєстрації у квартирі [ADDRESS] не проживає, власних речей не зберігає з моменту реєстрації, а саме з 2015 року, що підтверджено зібраними по справі доказами, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] , є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно ч. 1, п. 1 ч.2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторонни пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З відповідача [PERSON] необхідно стягнути на користь позивача [PERSON] судові витрати по справі у вигляді судового збору у сумі 768 грн.40 коп. (а.с.1).

Outcome: approved