Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач по справі є її сином, разом з ним вона зареєстрована за адресою: [ADDRESS].На підставі свідоцтва про право власності на житло їй та її покійному чоловіку [PERSON] належала на праві спільної сумісної власності квартира за зазначеною адресою. [INFO] її чоловік [PERSON] помер. Після його смерті на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 17 жовтня 2012 року №1300 їй належить Ѕ частина квартири за тією ж адресою. Відповідач [PERSON] не проживає в спірній квартирі з 2017 року без поважних причин, в будинку його речей немає, замки не змінені. Реєстрація відповідача в квартирі створює їй перешкоди в користуванні житловою площею, а саме: плату за комунальні послуги з урахуванням реєстрації відповідача сплачує вона та не може скористатися субсидією по оплаті комунальних послуг. Посилаючись на зазначені обставини, просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житлом, а саме квартирою [ADDRESS]. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 20 листопада 2018 року відкрите провадження у справі за вказаним позовом та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з призначенням судового засідання на 05 лютого 2019 року о15 год. 00 хв. 05 лютого 2019 року в судовому засіданні допитана свідок [PERSON], по справі оголошено перерву до 01 квітня 2019 року у зв'язку з неявкою відповідача, відсутністю відомостей про його належне повідомлення про дату та час судового засідання. В дане судове засідання з'явилася позивач, свідок. Позивач в судовому засідання позовні вимог підтримала в повному обсязі. Додатково пояснила, що її син - відповідач по справі 1,5 роки їй не телефонує, не приїжджає, зв'язок з ним вона не підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився про місце, час розгляду справи повідомлявся судом належним чином. Представник третьої особи Управління «Центр надання адміністративних послуг у м. Суми» Сумської міської радив судове засідання не з'явився про місце, час розгляду справи повідомлений судом належним чином. Зі згоди позивача, яка висловлена була під час судового засідання, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Вислухавши думку позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заявленого позову, виходячи з такого. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS], на підставі свідоцтва про право власності на житло від 17 лютого 1998 року та свідоцтва про право на спадщину за законом від 17 жовтня 2012 року(а.с.11, 14-17). Згідно довідки міського єдиного інформаційно-розрахункового центру від 18 жовтня 2018 року у квартирі за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] року народження (а.с.10). Свідок [PERSON] суду пояснила, що позивач є її знайомою, підтримує з нею дружні стосунки, з відповідачем не знайома. Знає позивача років три, зі слів позивача їй відомо, що в неї є син. Вона пояснила, що ходить до позивача в гості за адресою: [ADDRESS], зустрічаються приблизно 2 рази на місяць але відповідача там ніколи не бачила. Зі слів позивача їй відомо, що відповідач поїхав на заробітки, куди саме вона не говорила. В квартирі речей, що належать сину позивача, вона не бачила. Пояснила, що позивач проживає одна. Свідок [PERSON] суду пояснила, що з позивачем є сусідами, проживають в одному будинку з 1991 року. Спілкуються як сусіди, жили дружно сім'єю, сварок не було. Зараз позивач живе одна: чоловік помер років 6 тому, син [PERSON] не проживає. Син позивача десь поїхав в Росію, і вона давно його не бачила, приблизно років три тому. Вдома у позивача була останній раз 31 березня 2019 року. Про спроби вселитися в спірну квартиру з боку відповідача їй не відомо. Таким чином, під час судового розгляду не було встановлено обставин того, що позивач чинить відповідачу перешкоди в користуванні зазначеним житлом. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За чинним житловим законодавством обов'язковою умовою виникнення права користування житлом членами сім'ї його власника є спільне проживання членів сім'ї з власником. Таким чином встановлено, що відповідач понад один рік не мешкає у спірній квартирі без поважних причин, відсутні переконливі докази, які б підтвердили поважність причин не проживання і були б підставою для продовження цього строку непроживання в спірному житлі. Доказів, які б свідчили про наявність домовленості між сторонами про тимчасове проживання відповідача за іншою адресою та збереження у цей час за ним права користування житлом, суду не надано. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, та визнання [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] Відповідно до ст. 141 ЦПК України в зв'язку із задоволенням позову необхідно стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у виді судового збору у розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved