Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON], вказуючи про те, що 02 квітня 1991 року між сторонами було укладено шлюб. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON],[INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося, подружжя має різні погляди на спільне проживання, виховання дітей та ведення домашнього господарства, що в свою чергу, призводило до виникнення суперечок. Сторони втратили почуття довіри, поваги та любові одне до одного. На протязі останніх років сімейне життя погіршувалося, що в результаті призвело до припинення спільного проживання. Оскільки примирення між сторонами неможливе, подальше перебування у шлюбі суперечить інтересам позивачки, шлюб носить формальний характер, просить розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, просить розірвати шлюб, вказуючи, що примирення між подружжям не відбулося. Відповідач у судове засідання не зявився, хоча про день та час розгляду справу повідомлявся у встановленому законом порядку. Відповідно до ч. 4\~ст. 169 ЦПК України, якщо немає відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних в ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1\~ст. 224 цього ж Кодексу\~у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивачка не заперечувала щодо заочного розгляду справи, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача та згідно до\~ст. 169 ЦПК України\~винести заочне рішення. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне. Між сторонами склались правовідносини, які регулюються нормами\~глави 11 Сімейного кодексу України. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Статтею 112 ч.2 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. В судовому засіданні обєктивно встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 02 квітня 1991 року Новотроїцьким районним відділом РАЦС Херсонської області, про що зроблено актовий запис за номером 20, що підтверджується даними свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІ-КГ № 253909. Сторони є батьками дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. За даними довідки № 655 від 30 серпня 2016 року, виданої уповноваженою особою Старокривинської сільської ради Славутського району Хмельницької області, до складу сімї позивача входить син [PERSON] та син [PERSON]. Судом встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі сторін і після розірвання шлюбу не будуть порушені їх особисті та майнові права. Подружжя втратило почуття любові та поваги один до одного, шлюбних стосунків не підтримують, сім'я фактично розпалась і збереження її неможливе, так як подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Враховуючи формальне існування шлюбу між сторонами, небажання досягнути примирення та продовжувати подружнє життя,

Outcome: approved