Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про визнання порядку користування спільною сумісною власністю. В якій прохала : визначити порядок користування квартирою [ADDRESS] , виділивши в користування [PERSON] у відповідності до ідеальних часток у праві спільної часткової власності кімнату 7 - площею 17,20 кв.м, [PERSON] у відповідності до його частки, кімнату 5 - площею 12,90 кв.м; в спільному користуванні співвласників залишити : кухню 4 - площею 5,60 кв.м; ванну кімнату 3 - площею 2,00 кв.м; вбиральню 2 - площею 1,00 кв.м; коридор 1 - площею 1,90 кв.м; вбудовану шафу 6 - площею 1,40 кв.м. В обґрунтування позову зазначила, 05.12.2017 рішенням Октябрського районного суду м.Полтави у справі №554/5465/17 позов [PERSON] до [PERSON] про визнання розміру часток у праві спільної сумісної власності та визнання права власності на спадкове майно задоволено. Визначено, що розмір часток померлої [INFO] [PERSON] та [PERSON] у спільній сумісній власності в квартирі [ADDRESS] по 1/2 кожному. Визнано за [PERSON] право власності в порядку спадкування за заповітом на 1/2 квартири [ADDRESS] Відповідач чине позивачці перешкоди в користуванні квартирою, в зв`язку з викладеним звертається до суду з даним позовом (а.с.3-5). 24 червня 2019 року ухвалою суду відкрито провадження у справі та призначено справо до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження на 24 липня 2019 року (а.с.16). Представник позивача за ордером Лучко Т.О. до суду не з`явилася, надавши суду заяву. В якій прохала: розглянути справу без участі представника позивача, зазначила, що позовні вимоги підтримує повністю, проти винесення заочного рішення не заперечує, прохає проводити судове засідання без здійснення повної відео та аудіо технічної фіксації судового процесу (а.с.29). Відповідач до суду 24.07.2019, 28.08.2019 не з`явився, будучи повідомленим на останню відому судові адресу, через що судова повістка вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться (ст. 131 ЦПК України) (а.с.27, 28, 30, 31). Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснюється секретарем судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову повністю. Судом встановлено, що 05.12.2017 рішенням Октябрського районного суду м.Полтави у справі №554/5465/17 позов [PERSON] до [PERSON] про визнання розміру часток у праві спільної сумісної власності та визнання права власності на спадкове майно задоволено. Визначено, що розмір часток померлої [INFO] [PERSON] та [PERSON] у спільній сумісній власності в квартирі [ADDRESS] по 1/2 кожному. Визнано за [PERSON] право власності в порядку спадкування за заповітом на 1/2 квартири [ADDRESS] . Рішення набрало законної сили 03.07.2018 (а.с.10, 11). Відповідно ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Як слідує з рішення, 15.08.1996 [PERSON] складено заповіт, яким все належне їй майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, яке належатиме їй на день смерті, заповіла повністю [PERSON] [INFO] померла [PERSON] Для отримання свідоцтва про право на спадщину на частку квартири [ADDRESS] спадкоємиця надала Свідоцтво про право власності на квартиру, виданого 14.09.1995 Відділом приватизації житла м. Полтави, зареєстрованого КП БТІ «Інвентаризатор» 14.09.1995 в реєстрову книгу № 120 за реєстровим №16458. Постановою ПН Полтавського МО Бардінової В.В . від 27.06.2017 [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальноїх дій - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частку квартири [ADDRESS] в зв`язку з тим, що не визначена частка у спільній сумісній власності. Таким чином, [PERSON] та [PERSON] є власниками спірної квартири, по 1/2 частині кожен на праві спільної сумісної власності. Спірна квартира розташована на першому поверсі 5-поверхового будинку, загальною площею 48 кв.м. Квартира складається з 2-х ізольованих кімнат житловою площею 30,10 кв.м, у тому числі : кімнати 5 площею 12,90 кв.м; кімнати 7 площею 17,20 кв.м; кухні 4 площею 5,60 кв.м; ванної кімнати 3 площею 2,00 кв.м; вбиральні 2 площею 1,00 кв.м; коридору 1 площею 1,90 кв.м; вбудованої шафи 6 площею 1,40 кв.м (а.с.12, 13). Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Стаття 150 ЖК України, передбачає, що громадяни, які мають у приватній власності житловий будинок, квартиру тощо, мають право використовувати належне їм майно на свій розсуд, в тому числі і для проживання членів своєї сім`ї. Відповідно ч.1 ст.369 ЦК України, співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно з п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на житловий будинок» - в останній редакції № 15 від 25.05.1998 : якщо виділ частки в натурі є неможливим, суд вправі встановити порядок користування відособленими приміщеннями (кімнатами). У цьому разі окремі підсобні приміщення можуть бути залишені в загальному користуванні. Як встановлено, домовленості між [PERSON] та [PERSON] про порядок користування спірним житловим приміщення не досягнуто. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, оскільки спірна квартира складається з 2-х житлових кімнат. Виділити [PERSON] у відповідності до ідеальних часток у праві спільної часткової власності кімнату 7 - площею 17,20 кв.м, [PERSON] у відповідності до його частки, кімнату 5 - площею 12,90 кв.м; в спільному користуванні співвласників залишити : кухню 4 - площею 5,60 кв.м; ванну кімнату 3 - площею 2,00 кв.м; вбиральню 2 - площею 1,00 кв.м; коридор 1 - площею 1,90 кв.м; вбудовану шафу 6 - площею 1,40 кв.м. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. У п.3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» судам роз`яснено, що, застосовуючи положення ст.391 ЦК України, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого. Відповідно до положень ст.ст.391, 396 ЦК України позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача. При цьому суди повинні брати до уваги будь-які фактичні дані (ст.ст.57-59 ЦПК України), На підставі викладеного, суд приходить до висновку про задоволення позову повністю. Судові витрати у справі сплачені позивачем при подачі позовної заяви до суду складають 768 грн. 40 коп. (а.с.1, 2). Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Також стягнути з відповідача судові витрати сплачені позивачем при подачі позову.

Outcome: approved