Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 20 березня 2013 року зареєструвала шлюб з відповідачем у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рокитнівського районного управління юстиції у Рівненській області. Від шлюбу мають дочку [PERSON] , [INFO] . Протягом останніх чотирьох років проживають окремо, не ведуть спільного господарства, їх не поєднує спільний побут та інтереси, немає спільного сімейного бюджету. Позивач переконана, що подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, оскільки у них на грунті протилежних поглядів на сімейне життя склалися неприязні один до одного, втрачено почуття любові та поваги. Просить шлюб розірвати та стягнути з відповідача понесені судові витрати. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з тих же підстав та доповнила, що з відповідачем шлюбних стосунків не підтримують, відповідач має іншу жінку . Вважає, що шлюб зберегти не можливо і вона не бажає його зберігати. Просить шлюб розірвати, залишити прізвище [PERSON] , судові витрати стягнути з відповідача. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідач не подав відзиву на позовну заяву та не повідомив суд про причини своєї неявки. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, в їх сукупності, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Згідно свідоцтва про шлюб, сторони 20 березня 2013 року зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рокитнівського районного управління юстиції у Рівненській області, актовий запис №9 (а.с. 9). Від шлюбу сторони мають малолітню дочку: [PERSON] , [INFO] (а.с.10). Відповідно до положень ст.51 Конституції України, ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст.110 цього Кодексу. Згідно ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що між сторонами виникали непорозуміння, різні погляди на життя. Позивач зберігати сім`ю не бажає, а тому суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї суперечить інтересам позивача. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, а тому враховуючи пояснення позивача про бажання надалі іменуватися цим прізвищем, прізвище позивачу суд залишає [PERSON] .

Outcome: approved