Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення додаткових витрат та аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в якій вказала, що від шлюбу у сторін народилися діти: син [PERSON] , [INFO] та дочка- [PERSON] , [INFO] . Згодом рішенням суду шлюб було розірвано. Діти проживає разом з позивачем та повністю перебуває на її утриманні. Позивач зазначає, що дочка [PERSON] є інвалідом дитинства , потребує потійного нагляду в лікуючого лікаря, медичної допомоги, реабілітації тощо. Відповідач матеріальної допомоги на дочку не надає, згоди в добровільному порядку щодо утримання диини не досягнуто. Відповідач інших дітей не має, непрацездатних батьків також не має, аліментів нікому не платить. Має змогу сплачувати аліменти на утримання їх спільної дитини. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON] в твердому грошовому розмірі 6000,00 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, з яких 3000грн. в рахунок аліментів та 3000грн. додаткових витрати на утримання дитини, починаючи з дати подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. 08.04.2021 до суду надійшов відзив на позовну заяву в якому відповідач зазначив, що він створив нову сім`ю з [PERSON] , на його утриманні перебуває дочка [PERSON] , [INFO] . Зазначив, що позивач виїхала за кордон без дочки [PERSON] . Вказав, що на даний час важко влаштуватися на роботу, оскільки введено карантин, однак планує влаштуватись після закінчення пандемії ( а.с. 21). Крім того в матеріалах справи міститься заява представника відповідача від 12.05.2021 відповідно до змісту якої відповідач згідний сплачувати аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі 2500грн. щомісячно до досягнення нею повноліття. В задоволенні вимоги щодо стягнення додаткових витрат просить відмовити ( а.с. 40). В заяві від 18.05.2021 представник відповідача вказує, що відповідач згідний сплачувати аліменти згідно норм чинного законодавства. Позивач в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, однак її представником подано заяву в якій просить позов задоволити та розгляну справу у відсутності сторони позивача. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, однак його представником подано заяву в якій просить розглянути справу у відсутності сторони відповідача та визначити розмір аліментів відповідно до норм чинного законодавства. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Як вказано в ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України. Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік» прожитковий мінімум дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень. Статтею 184 СК України встановлено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Згідно ч.2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, зокрема, свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] № від 15.07.2004 (а.с.3), що сторони мають неповнолітню дитину: дочку [PERSON] , [INFO] , яка знаходиться на утриманні в матері. Статтею 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Вимога про стягнення аліментів на дитину може бути подана до суду протягом усього строку існування права на утримання, тобто до досягнення дитиною повноліття. За загальним правилом аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня подання позову на майбутнє. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому обов`язком особистим, індивідуальним, який не залежить від віку батьків. Проживання батьків окремо від дитини не звільняє їх від обов`язків щодо дитини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Беручи до уваги наведене і виходячи із встановленого державою розміру прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку та обоюдного обов`язку батьків на їх утримання, а також обставини для необхідного рівня життя дитини, гармонійного розвитку, суд вважає доцільним визначити розмір аліментів для утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 2500,00 гривень щомісячно, що буде відповідати інтересам дитини по її утриманню та підлягають стягненню з відповідача з моменту подання позивачем позовної заяви до суду, тобто з 11.12.2020 до досягнення дитиною повноліття. Крім цього, зазначення того, що аліменти на утримання дитини мають бути не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, має місце у тому разі, якщо аліменти стягуються у виді певної частки від доходу заробітку платника аліментів, а не при визначенні виду стягнення аліментів у твердій грошовій сумі. Що стосується позовної вимоги про стягнення додаткових витрат в розмірі 3000 грн. то слід зазначити наступне. Згідно із ч.1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Частиною першою ст. 12 вказаного Закону визначено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків. з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину. що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо). Згідно п.18 постанови Пленуму Верховного суду «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вказує, що до участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані трати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Таким чином, законодавець пов`язує факт виникнення додаткових витрат з особливими обставинами, викликаними хворобою дитини, розвитком її здібностей тощо. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). При стягненні коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, суду необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат. Тобто, факт понесення додаткових витрат на дитину має бути документально підтверджений. На підтвердження понесених витрат позивачем не надано суду належних, допустимих та переконливих доказів, які підтверджують дані обставини. Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З цих підстав, суд вважає правильним у задоволенні позовної вимоги щодо стягнення додаткових витрат слід відмовити. Згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому з відповідача слід стягнути 840,00 грн. судового збору на користь держави.

Outcome: partial