Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 03 лютого 2016 року померла її мати [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина, до складу якої, крім іншого, входить будинковолодіння № 9 по вул. Завітка, що в с. Михалків Борщівського району Тернопільської області. Проте, через відсутність правовстановлюючих документів на спірне будинковолодіння та через виявлені розбіжності у документах, які підтверджують їх родинні відносини, свої спадкові права оформити не може. А тому, просила суд визнати за нею право власності на будинковолодіння, яке розташоване в с.Михалків по вул.Завітка, 9 Борщівського району Тернопільської області, як за спадкоємцем за законом після смерті матері [PERSON]. В судове засідання сторони не з»явидися. Позивач [PERSON] до суду подала заяву, згідно якої просила розгляд справи провести без її участі, при цьому, позов просила задоволити з підстав, викладених у позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] селищної ради в судове засідання не зявився. В поданій до суду заяві, селищний голова [PERSON] просив справу слухати у відсутності їх представника, при цьому зазначив, що селищна рада позов визнає. За таких обставин, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, надані сторонами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Як встановлено судом, 03 лютого 2016 року в с.Михалків Борщівського району Тернопільської області померла мати позивача [PERSON], що стверджено копією свідоцтва про смерть серії І-ИД № 202973, виданого 04 лютого 2016 року [PERSON] [PERSON] селищною радою Борщівського району Тернопільської області. Після смерті [PERSON], відкрилась спадщина, до складу якої, крім іншого, входить будинковолодіння № 9 по вул. Завітка, що в с.Михалків Борщівського району Тернопільської області, і яку позивач фактично прийняла, подавши заяву до Борщівської державної нотаріальної контори про прийняття такої, однак через відсутність правовстановлюючих документів на будинковолодіння, та через виявлені розбіжності у документах які підтверджують їх родинні відносини, а саме у свідоцтві про народження позивача вона записана [PERSON], а мати [PERSON], у свідоцтві про шлюб позивача її прізвище зазначено [PERSON], а згідно свідоцтва про смерть спадкодавцем є [PERSON], у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом їй було відмовлено, та рекомендовано звернутися в суд. Наведене вбачається з листа Борщівської державної нотаріальної контори № 1316/02-14 від 07.11.2016 року. Судом встановлено, що будинковолодіння, в якому проживала померла [PERSON], відносилося до двору робітника, і станом на 15 квітня 1991 року (тобто на момент набрання законної сили Законом України Про власніть) вона, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], були його членами, головою двору була [PERSON] і являлася його власником. Наведене стверджено копією особового рахунку № 439 з погосподарської книги Устянської сільської ради за 1991-1995 роки на імя [PERSON], довідкою [PERSON] [PERSON] селищної ради №398 від 11.11.2016 року. Рішенням №312 б 12 сесії 5 скликання Устянської сільської ради від 17.09.2009 року, [PERSON] передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку площею 0, 50 га. З них 0, 18 га. для обслуговування житлового будинку та 0, 32 га. для ведення особистого селянського господарства, що вбачається з архівного витягу з даного рішення. Також судом встановлено, що у свідоцтві про народження позивача серії ЯЮ №996835, вона зазначена як [PERSON], а її мати - [PERSON]. У свідоцтві про укладення шлюбу серії І-ИД №262555, прізвище позивача зазначено як [PERSON], а після реєстрації присвоєно прізвище = [PERSON], а згідно довідки №412 від 25.11.2016 року виданої виконкомом [PERSON] [PERSON] селищної ради, вбчається, що покійна [PERSON] дійсно була рідною матір»ю [PERSON], з 1943 року по 1946 рік перебувала у фактичному шлюбі з [PERSON], який був вбитий 24.06.1946 року і була на його прізвищі, тому при оформленні свідоцтва про народження дочки позивача по справі, в графі запис про матір зазначено - [PERSON]. Судом встановлено, що окрім позивача, інші особи щодо своїх прав на майно померлої не заявляли. Зазначене випливає з інформації Борщівської державної нотаріальної контори № 1316/02-14 від 07.11.2016 року. Крім того, вказані обставини, також стверджені матеріалами спадкової справи № 36/2016 від 19 лютого 2016 року, відкритої щодо майна померлої [PERSON]. Згідно характеристики будинку, господарських будівель та споруд від 29 вересня 2016 року, виготовленого СПД ФОП [PERSON], інвентаризаційна вартість будинковолодіння № 9 по вул. Завітка в с.Михалків Борщівського району становить 59963 грн. Відповідно до ст.ст.1216-1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, аналізуючи всі досліджені в ході судового розгляду докази, суд приходить до висновку, що [PERSON], як спадкоємець за законом, має право на спадщину, яка відкрилась після смерті матері [PERSON] і за нею слід визнати право власності на будинковолодіння №9 по вул.Завітка в с.Михалків Борщівського району Тернопільської області. Виходячи з наведеного вище, на підставі ст.ст. 328, 392, 1217, 1218, 1220, 1223, 1268 ЦК України та

Outcome: approved