Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного 16 вересня 2010 року, зареєстрованого міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції за №2369, та стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання сина [PERSON] у твердій грошовій сумі у розмірі 2500 грн., щомісячно, з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог покликалася на те, що 16 вересня 2010 року уклала з відповідачем шлюб та у подружжя є спільний син [PERSON] , [INFO] . Проте, спільне життя між сторонами не склалося через те, що вони є різними людьми з різними поглядами на життя, втратою почуття любові та взаєморозуміння. З лютого 2019 року вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, подружніх відносин не підтримують. За час спільного проживання між ними виникали конфлікти і непорозуміння через поведінку відповідача. Переконана, що шлюб існує формально, примирення між ними неможливе, а збереження такого суперечитиме її інтересам. Зазначила, що відповідач участі у матеріальному забезпеченні дитини не бере, коштів не надає, відтак просила суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн., щомісячно, до досягнення ним повноліття. Позивач у судове засідання не з`явилася, до суду надійшла заява, в якій позов підтримала, просила такий задовольнити, а розгляд справи здійснювати за її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання , причин неявки не повідомив та не подав відзив на позовну заяву, а тому, відповідно до ст. 280 ЦПК України, судом здійснено заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою сторін на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити з таких підстав. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 16 вересня 2010 року, зареєстрували такий у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №2369. У подружжя є спільний син [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] ). Сторони тривалий час не проживають разом, не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи наведене, а також те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд прийшов до переконання, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, а відтак шлюб необхідно розірвати. Положеннями статей 141, 180 Сімейного кодексу України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 Сімейного кодексу України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період (частини 1, 2 ст. 184 цього Кодексу). Згідно з ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Так, при визначенні розміру аліментів, суд, відповідно до вимог ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, враховує вік та стан здоров`я дитини, потреби на його утримання та розмір прожиткового мінімуму на дитини відповідного віку, стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, відсутність доказів перебування на його утриманні інших осіб, те, що обов`язок брати участь в утриманні дитини до досягнення нею повноліття покладено на кожного з батьків, та приходить до висновку про задоволення позову частково та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання сина в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно до досягнення ним повноліття. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тобто з 13.05.2021 та в порядку ч. 1 ст. 430 ЦПК України допускається негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Окрім цього, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд приходить до висновку, що на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача підлягають стягненню понесені нею судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позову про розірвання шлюбу, в розмірі 908 грн. При цьому, оскільки позивач при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір», з відповідача в дохід держави необхідно стягнути 726,40 грн. судового збору, що пропорційно відповідатиме розміру задоволеної позовної вимоги. На підставі статей 112, 141, 180 - 182, 184, 191 Сімейного кодексу України та

Outcome: partial