Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, який був уточнений під час розгляду справи, до відповідачів - [PERSON] районної державної лікарні ветеринарної медицини, [PERSON] приватизації - Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету [PERSON] міської ради Житомирської області про визнання права на приватизацію житлового приміщення. У своєму позові позивач вказала, що з 1955 року вона проживає та зареєстрована в квартирі, що знаходиться на балансі в [PERSON] районній державній лікарні ветеринарної медицини, яка розташована за адресою м. Бердичів, пров.Ветеринарний[ADDRESS]. Вказана квартира була виділена її чоловікові, колишньому працівнику лікарні [PERSON] згідно наказу на його призначення за №3 від 01.02.1955р. на посаду «вет.фельдшера», про що зроблено запис у його трудовій книзі. 20 січня 1999 року її чоловік помер та 17.08.1999 року їй було було видано свідоцтво про право на спадщину за законом. В судове засідання позивач та її представник не з'явились, від її представника [PERSON] надійшла письмова заява, в якій він просить позов задовольнити, а справу розглядати у їх відсутності. Представник відповідача [PERSON] районної державної лікарні ветеренарної медицини [PERSON] надав до суду письмову заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги не визнав та просив суд відмовити в їх задоволенні. Представник відповідача [PERSON] приватизації - Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету [PERSON] міської ради Житомирської області [PERSON] надав до суду заяву, в якій просить справу розглянути без участі та не заперечують проти задоволення позову. В зв'язку з неявкою в судове засідання сторін розгляд справи проводиться відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи та проаналізувавши їх в сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] згідно довідки [PERSON] районної державної лікарні ветеринарної медицини зареєстрована та проживає за адресою м. Бердичів, пров.Ветеринарний,буд.5,кв.1.з 1955 року. [PERSON] районної державної лікарні ветеринарної медицини [PERSON]М відмовлено у приватизації квартири. Згідно з технічним паспортом квартира за адресою м. Бердичів, пров.Ветеринарний[ADDRESS] належить [PERSON] районній державній лікарні ветеринарної медицини. Згідно ч.10 та 11 ст.8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом. Спори, що виникають при приватизації квартир (будинків) та житлових приміщень у гуртожитках державного житлового фонду, вирішуються судом. Відповідно до вимог ст.1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України. Державний житловий фонд - це житловий фонд місцевих Рад народних депутатів та житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, організацій, установ. Особливості приватизації житлових приміщень у гуртожитках визначаються законом. Згідно ст.2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» об'єктом приватизації є квартири, які перебувають в віданні місцевих Рад, державних підприємств, установ, організацій, незалежно від їх відомчої належності. Відповідно до ч.2 ст.2 цього Закону не підлягають приватизації: квартири-музеї; квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, розташовані на територіях закритих військових поселень, підприємств, установ та організацій, природних та біосферних заповідників, національних парків, ботанічних садів, дендрологічних, зоологічних, регіональних ландшафтних парків, парків-пам'яток садово-паркового мистецтва, історико-культурних заповідників, музеїв; квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, що перебувають в аварійному стані (в яких неможливо забезпечити безпечне проживання людей); квартири (кімнати, будинки), віднесені у встановленому порядку до числа службових, а також квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, розташовані в зоні безумовного (обов'язкового) відселення, забрудненій внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС. Тобто, зазначена вище спірна квартира позивача до цього переліку не відноситься. З 1999 року до теперішнього часу власником квартири або балансоутримувачами не пред'являлося до позивача претензій щодо незаконності мешкання у спірній квартирі. Враховуючи, що позивач вселений до квартири на законних підставах, законність проживання ніхто не оспорює та враховуючи, що у позивача є всі необхідні документи для проведення приватизації вищезазначеного житлового приміщення, крім копії ордеру, яку позивач не може надати з незалежних від нього причин, суд вважає, що позивач має право на приватизацію житла.

Outcome: approved