Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , Старобільської міської ради Луганської області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням зняття з реєстраційного обліку. Ухвалою Старобільського районного суду від 01.03.2021 року відкрито провадження у зазначеній цивільній справі та призначено до підготовчого судового засідання. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що їй на праві власності, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.01.2021 року, належить будинок [ADDRESS] . У вказаному будинку зареєстровані, але не проживають з 19.09.2019 року відповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які не знялись з реєстраційного обліку і не бажають цього робити на сьогоднішній час. Реєстрація відповідачів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] перешкоджає їй у здійсненні її права володіння житлом та перешкоджає оформленню субсидії. Позивач [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, в своїй заяві просила суд розглянути справу без її участі (а.с.1-3). Відповідач [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, на що до суду надіслала заяву, в якій прохала справу розглянути без її участі, позовні вимоги визнала в повному обсязі, прохала суд позов задовольнити (31, 32-36). Відповідач [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, на що до суду надіслала заяву, в якій прохала суд справу розглянути без її участі, позовні вимоги визнала в повному обсязі, прохала суд позов задовольнити (37, 38-39). Відповідач [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, на що до суду надіслав заяву, в якій прохав справу розглянути без його участі, позов визнав в повному обсязі, прохав його задовольнити (40, 41-44). Відповідач - Старобільська міська рада Луганської області в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, на що до суду надала заяву, в якій зазначила, що проти задоволення позовних вимог не заперечує та просить суд розглянути справу без участі представника відповідача (а.с.30). Згідно положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до положень ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, надходить до наступних висновків. Відповідно до статей\~12,13 ЦПК України \~сторони користуються рівними правами щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Суд, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі\~ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В судовому засіданні судом встановлено, що згідно копії Свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.01.2021 року зареєстрованого приватним нотаріусом Старобільського районного нотаріального округу Луганської області Кравцовою О.М. за № 43 (а.с.7) та копії Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №240065814 від 11.01.2021 року (а.с.8), [PERSON] дійсно є власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Форма власності: приватна. Згідно Довідки, виданої Старобільською міською радою № 338/01-45 від 21.01.2021 року, [PERSON] , 1972 р.н., [PERSON] , 2002 р.н., [PERSON] , 1976 р.н. дійсно зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , але за вказаною адресою не проживають з 19 вересня 2019 року (а.с.9). Згідно Акту факту проживання сім`ї від 15.02.2021 року складеного старостою [PERSON] , депутатом виконавчого комітету Старобільської міської ради Онищенко К.М., за участю сусідів [PERSON] , [PERSON] , щодо факту проживання сім`ї [PERSON] за адресою [ADDRESS] було встановлено, що [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , дійсно зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , але за вказаною адресою фактично не проживають з вересня 2019 року (а.с.10). Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та встановлюючи наявність порушеного права позивача з боку відповідачів, суд зазначає наступне. За змістом ст.\~4\~ЦК\~України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, від 4.11.1950 року, підписаної від імені України 9 листопада 1995 року та ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст.\~316\~ЦК\~України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст.\~319\~ЦК\~України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст.\~321\~ЦК\~України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. В силу ст.\~391\~ЦК\~України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Аналіз вищенаведених норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Як роз`яснив пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пунктах 33, 34, 36 постанови «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07 лютого 2014 року №5, застосовуючи положення статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого. Відповідно до положень статей 391,396\~ЦК\~України позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Відповідно до ст.\~55\~Конституції\~України та положень ст. ст.4,13,19,78,81\~ЦПК\~України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Основні права та свободи людини, серед яких право на недоторканність житла, закріплені та гарантуються не лише в національному законодавстві держав, а й на міжнародному рівні. Однією з основних міжнародних гарантій цих прав є Конвенція про захист прав та основоположних свобод людини, у ст.8 якої передбачається просторовий аспект права на приватне життя право на повагу до житла. У ч.1 цієї статті зазначається, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини зазначає, що концепція «житла» має першочергове значення для особистості людини, самовизначення, фізичної та моральної цілісності, підтримки взаємовідносин з іншими, усталеного та безпечного місця в суспільстві (див. рішення від 27 травня 2004 р. у справі «Коннорс проти Сполученого Королівства» (Connors v. the United Kingdom), заява № 66746/01, п. 82). Враховуючи викладене вище, беручи до уваги той факт, що відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, вимоги позивача знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду справи, також беручи до уваги відсутність відповідачів в спірному будинку понад встановлений законом строк без поважних причин, суд вбачає достатньо підстав для задоволення позову. Суд вважає за необхідне також зазначити, що наявність судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням, у відповідності до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року, є підставою для подальшого зняття особи з реєстраційного обліку місця проживання за вказаною адресою. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідачі надали заяви в яких позовні вимоги визнали в повному обсязі і просять суд справу розглянути без їх участі (а.с.30,31,37,40). На підставі викладеного, враховуючи, що відповідачі з вересня 2019 року дійсно не проживають у вищевказаному будинку позивача, чим створюють перешкоди у володінні та користуванні майном, суд приходить до висновку, що позов заявлено обґрунтовано та він підлягає задоволенню. Згідно з п.6 ч.1\~ст. 264 ЦПК України\~під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Згідно ч.1\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.\~6\~ст.\~141\~ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Позивачем судові витрати понесені не були, оскільки останній звільнений від сплати судового збору на підставі п.9 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: approved