Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Бубнівсько-Слобідської сільської ради Золотоніського району Черкаської області про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за заповітом. Причиною цього стало те, що 08.06.2013 року померла її бабуся [PERSON], після смерті якої залишився заповіт, де остання заповіла [PERSON] все своє майно. Після її смерті залишилося спадкове майно у вигляді земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,1851 га, кадастровий номер 7121581500:14:001:0509 та площею 0,3018 га, кадастровий № 71215815006:14:004:0515, що розташовані на території [PERSON] сільської ради Золотоніського району, Черкаської обл. Спадщину після смерті [PERSON] позивач прийняла в установленому законом порядку, звернувшись до приватного нотаріуса Золотоніського районного нотаріального округу [PERSON] із заявою про прийняття спадщини. Отримати свідоцтво про право на спадщину на земельні ділянки вона на може, так як правовстановлюючі документи на них відсутні. В нотаріальному порядку вона не може вирішити дане питання, а тому змушена звертатися до суду з вказаним позовом. В судове засідання позивач та її представник не зявилися, але від представника по довіреності [PERSON] надійшла до суду заява про розгляд справи без їх участі, де підтримав позов повністю та наполягав на його задоволенні. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, але направив до суду лист, в якому зазначено, що представник органу місцевого самоврядування Бубнівсько-Слобідська сільської рада не заперечує проти задоволення позову та просить розглядати справу у його відсутності. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що даний позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав: ✍- з даних свідоцтва про смерть серії 1-СР № 213495, виданого Бубнівсько-Слобідською сільською радою Золотоніського району Черкаської області, вбачається, що [PERSON] померла 08.06.2013 року, про що в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за № 15; ✍з даних заповіту, складеного 03.06.2013 року та посвідченого секретарем Бубнівсько-Слобідської сільської ради Золотоніського району Черкаської області, зареєстрованого в реєстрі за № 44, вбачається, що [PERSON] заповіла і [PERSON], [INFO] все своє майно; ✍з рішення Золотоніського міськрайонного суду від 28 квітня 2015р. вбачається, що за [PERSON] визнано право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований по вул. Бичковського, 56 в с. Бубнівська Слобідка, Золотоніського р-ну, Черкаської обл. в порядку спадкування за заповітом після [PERSON], яка померла 08.06.2015р.; ✍- згідно повідомлення Управління Держгеокадастру у Золотоніському районі Черкаської обл. вбачається, що нормативна грошова оцінка земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва по Бубнівсько-Слобідській сільській раді Золотоніського району станом на 2015 рік: площею 2,1851 га, кадастровий номер 7121581500:14:001:0509 становить 75\~886,31 грн. та площею 0,3018 га, кадастровий № 71215815006:14:004:0515 становить 442,85 грн.; ✍- з даних постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса Золотоніського районного нотаріального округу [PERSON] від 08.12.2015 року, вбачається, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки після померлої 08 червня 2013 р. [PERSON], оскільки правовстановлюючі документи на земельні ділянки відсутні. Відповідно до ст. 125, 126 Земельного Кодексу України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом та виникає з моменту державної реєстрації державного акту про право власності на земельну ділянку власником. Таким чином, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає до повного задоволення, зважаючи на те, що спадкодавець [PERSON] на момент смерті фактично була власником земельних ділянок. Суд приходить до висновку про можливість задоволення позову, враховуючи, що позивач довела, що спадкодавець фактично була власником, але оригінал правовстановлюючого документа (державний акт), яким стверджується право власності [PERSON] на вищевказані земельні ділянки втрачений. У такому випадку у суду маються підстави для задоволення позову, а саме визнання права власності на спадкове майно за спадкоємцем.

Outcome: approved