Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що перебуваючи в шлюбі із відповідачем, який розірвано на підставі рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 28.12.2020 року, у них народилося двоє дітей: син - [PERSON] , [INFO] та син - [PERSON] , [INFO] . Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дітей не надає, матеріально не забезпечує дітей, хоча має таку можливість, оскільки працює та має стабільний заробіток (дохід). Оскільки вона знаходиться у скрутному матеріальному становищі і самій важко утримувати себе і дітей, а тому просить суд стягувати з відповідача на її користь аліменти, на утримання дітей, визначені в твердій грошовій сумі у розмірі по 1500 грн., щомісячно на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з моменту звернення до суду та до досягнення кожною дитиною повноліття. Ухвалою судді від 16.03.2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. У встановлений термін сторони не направили суду заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Сторони по справі належним чином повідомлені про призначення справи про стягнення аліментів до судового розгляду, про що свідчить розписка про отримання зворотнього повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення. Відповідач письмовий відзив суду не надав, клопотання про відкладення розгляду справи не подавав. 30.03.2021 року від відповідача [PERSON] надійшла заява, в якій відповідач посилається на те, що є інвалідом 3 групи. Його пенсія становить 1600 грн і він не може платити аліменти на дітей. З врахуванням того, що відповідач не подав відзив, при відсутності заперечень зі сторони позивача, суд вирішує справу на підставі наявних в ній доказів та матеріалів. Враховуючи, що розгляд справи відбувався за відсутністі сторін, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що на підставі рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 28 грудня 2020 року шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстрований 16 травня 2004 року Яблунівською сільською радою Гусятинського району Тернопільської області, відповідний актовий запис за № 03. (Свідоцтво про одруження серії [NUMBER] , видане 16 травня 2004 року Яблунівською сільською радою Гусятинського району Тернопільської області - розірвано. (а.с. 7-8). Сторони по справі являються батьками [PERSON] , [INFO] , відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , видане 25 травня 2005 року Яблунівською сільською радою Гусятинського району Тернопільської області та [PERSON] , [INFO] , згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] видане 22 червня 2010 року Яблунівською сільською радою Гусятинського району Тернопільської області.(а.с.5,6). Згідно довідки №09-04/18/111 від 01 березня 2021 року, виданої виконкомом Теребовлянської міської ради Тернопільської області на утриманні [PERSON] , зареєстрованої за адресою: с.Яблунів, Чортківського району, жительки [ADDRESS] , перебувають: син - [PERSON] , [INFO] , та син - [PERSON] , [INFO] . (а.с.9) За змістом ч.2 ст.51 Конституції України та ст.180 Сімейного кодексу України обов`язок щодо утримання дитини покладений на обох батьків. Згідно ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно зі статтею 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3 1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;3 2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частиною другою зазначеної статті визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до наданих відповідачем письмових доказів, відповідач є інвалідом ІІІ групи інвалідності загального захворювання та знаходиться на «Д» обліку в невропатолога, йому протипоказана важка фізична праця, сума пенсії по інвалідності відповідача за період з 01.01.2020 року по 31.12.2020 року становить 20157 грн. Прожитковий мінімум встановлений Законом України «Про державний бюджет на 2021 рік» для дітей вікoм від 6 до 18 рокiв з 01 січня пo 30 червня 2021 року становить 2395 грн., з 01 липня пo 30 листопада 2021 року - 2510 грн., з 01 по 31 грудня 2021 року - 2618 грн.. Судом також встановлено, що починаючи з 03.03.2021 року і по теперішній час між позивачем та відповідачем не досягнуто домовленості щодо способів виконання обов`язку утримувати дітей. При визначенні розміру аліментів суд враховує встановлені судом обставини, передбачені ст. 182 Сімейного кодексу України, та приходить до висновку про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] щомісячно аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , визначені у твердій грошовій сумі у розмірі 1200 грн., на утримання сина [PERSON] , [INFO] , визначені у твердій грошовій сумі у розмірі 1200 грн., але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, що відповідає вимогам ч.2 ст. 182 СК України. Посилання [PERSON] в позовній заяві про те, що відповідач може їй надавати аліменти на утримання сина [PERSON] та сина [PERSON] в розмірі по 1500 грн. на кожну дитину щомісячно не ґрунтуються на матеріалах справи. Щодо твердження відповідача [PERSON] згідно його заяви про те, що розмір аліментів на двох дітей перевищує розмір його щомісячного доходу, суд приходить до наступного. Відповідно до ч.2 ст. 27 Конвенції про захист прав дитини, батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність, за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. На думку суду, те що відповідач [PERSON] є особою з інвалідністю та має ряд захворювань, не звільняє його від обов`язку утримувати своїх дітей для забезпечення їх достатнього фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Окрім того, як встановлено відповідачу заборонено працювати лише на важких фізичних роботах. Відповідач не довів, що в нього немає реальної можливості влаштуватися на роботу без виконання важкої фізичної праці, або що він перебуває на обліку в центрі зайнятості як безробітний. Доводи [PERSON] про наявність у нього регулярного доходу у вигляді одної лише пенсії по інвалідності у розмірі близько 1700 грн, не мають вирішального значення при вирішенні даної справи, оскільки суд при визначенні розміру аліментів не може керуватися лише однієї довідкою про отримання відповідачем пенсії. Також судом враховуються положення ч.2 ст.182 СК України та положення ЗУ «Про Державний бюджет України на 2021 рік», які є імперативними нормами, згідно яких мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 2395 грн. - з 01 січня пo 30 червня 2021 року, 2510 грн. - з 01 липня пo 30 листопада 2021 року, 2618 грн - з 01 по 31 грудня 2021 року. Також суд зауважує, що діти проживають разом із позивачкою, повністю знаходяться на її утриманні, що, відповідно, тягне за собою більше витрат, а тому призначення аліментів у розмірі, меншому, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, порушить не тільки вимоги закону, а й принцип рівності батьків у виконанні обов`язку щодо утримання дітей. Таким чином, виходячи із обов`язку обох батьків у рівній мірі утримувати дітей суд дійшов висновку про стягнення з відповідача аліментів у сумі не меншій ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судовий збір в дохід держави суд стягує з відповідача.

Outcome: partial