Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача вказуючи, що з відповідачем вони знаходяться у шлюбі зареєстрованому виконавчим комітетом Олександрівської сільської ради Широківського району Дніпропетровської області 10 січня 2003 року, актовий запис № 01. Від шлюбу мають двох спільних дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Подружні відносини вони припинили з червня 2015 року, спільне господарство не ведуть. На примирення не згодні. Вважає, що їх сімя розпалася і просить їх шлюб припинити шляхом розірвання. Майнового спору у них немає. Питання щодо утримання з відповідачем дітей вони вирішать окремо. Понесені нею витрати по справі в виді сплати судового збору просить залишити за нею. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище\~ «Корецька». Позивач свої позовні вимоги підтримує у повному обсязі, справу просить розглянути за її відсутності у порядку письмового провадження, про що надана відповідна заява (а.с. 22). Відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі, згоден на розірвання шлюбу, на примирення не погоджується, просить розглянути справу за його відсутності, про що надана відповідна заява (а.с.18). Згідно ч.2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності . Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про одруження [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі зареєстрованому виконавчим комітетом Олександрівської сільської ради Широківського району Дніпропетровської області 10 січня 2003 року, актовий запис № 01 (а.с.6). Від шлюбу мають двох спільних дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 7,8). Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За приписами ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд погоджується з правовою позицією викладеною в п. 10 рішенні Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя». \~\~ Відповідно до ст.ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду , відповідно до статті 110 цього Кодексу . Судом встановлено, що подружжя спільно не проживає з червня 2015 року, на примирення не погоджуються, наполягають на розлученні тому, зясувавши фактичні взаємини подружжя, причини позову, наявність спільних дітей, встановив при таких стосунках між подружжям подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам дітей, що має істотне значення. Враховуючи положенням ст.. 51 Конституції України, відповідно до якого шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, в звязку з чим, суд приходить до висновку що позов слід задовольнити . \~\~\~ Згідно ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. \~\~\~ Згідно ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачці [PERSON] після розірвання шлюбу залишити її прізвище «Корецька». \~\~\~\~

Outcome: approved