Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-11 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача - [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила наступне. 07 жовтня 1989 року між позивачкою та відповідачем [PERSON] було зареєстровано шлюб [PERSON] сільською Радою народних депутатів Міжгірського району Закарпатської області, актовий запис № 15. Від даного шлюбу неповнолітніх немає. Причиною подачі позовної заяви, позивач вказує те, що їх шлюб виявився невдалим, оскільки вони по різному ставляться до життя, сімї, по різному оцінюють одні й ті ж життєві ситуації та проблеми. Кожен з них має різні погляди на сімейне життя та ведення господарства, і така ситуація триває довго. Вважає, що за даних обставин реєстрація шлюбу носить суто формальний характер ,оскільки жодних обовязків, як подружжя вони вже не несуть. Термін на примирення просить не надавати. Позивач [PERSON] в судове засідання не прибула, хоча про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, проте нею на адресу суду була подана заява, в якій вона зазначає, що позов підтримує в повному обсязі, просить після розлучення залишити їй шлюбне прізвище та просить розглянути справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, хоча про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, проте подав до суду заяву, у якій позов визнав повністю, та просив справу розглянути без його участі. Як зазначено у ч. 2\~ст. 197 ЦК України\~у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З урахуванням зазначених положень та у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі в їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків. Як вбачається з наданих позивачем доказів, 07 жовтня 1989 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований [PERSON] сільською радою народних депутатів, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис № 15, свідоцтво про шлюб серії І-ФМ № 459049 видане 07 жовтня 1989 року. Позивач вказує те, що їх шлюб виявився невдалим, оскільки вони по різному ставляться до життя, сімї, по різному оцінюють одні й ті ж життєві ситуації та проблеми. Кожен з них має різні погляди на сімейне життя та ведення господарства, і така ситуація триває довго. Вважає, що за даних обставин реєстрація шлюбу носить суто формальний характер ,оскільки жодних обовязків, як подружжя вони вже не несуть. Термін на примирення просить не надавати. Відповідно до ч. 3 ст. 109 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи наведене, та з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини даного позову, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сім'я розпалася остаточно, збереження шлюбу може суперечити інтересам позивача, а отже, укладений між сторонами по справі шлюб підлягає розірванню. Витрати із сплати судового збору у відповідності до ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved