Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, в якому зазначила, що в [INFO] померла її мати [PERSON] , після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, спадкоемецею за законом якої є вона. До складу спадщини зокрема входили земельні ділянки площею 3,96 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та площею 0,92 га для ведення особистого селянського господарства, та знаходяться на території Нижньосироватської сільської ради. Земельну ділянку площею 3,96 га. позивачка прийняла згідно рішення суду, однак, коли дізналась про наявність земельної ділянки 0,92 га звернулась до приватного нотаріуса щодо оформлення спадкових прав, та їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянки, в зв`язку з тим, що державний акт на земельну ділянку був виданий вже після смерті спадкодавця. А тому позивач просить суд ухвалити рішення, яким встановити факт належності спадкодавцю земельної ділянки площею 0,92 га, та визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , на вказану земельну ділянку, яка знаходяться на території Нижньосироватської сільської ради, Сумського району, Сумської області. В судове засідання позивачка не з`явилась, направивши заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити та провести розгляд справи без її участі. Представник відповідача по справі - Нижньосироватської сільської ради Сумського району у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Представник Головного управління Держгеокадастру у Сумській області в судове засідання не з`явився, в своїй заяві просив слухати справу у його відсутність, проти позову не заперечував. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньо досліджених наявні у справі докази вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.13) Згідно свідоцтва про народження [PERSON] померла [PERSON] є її матір`ю (а.с.12). Як вбачається з копії спадкової справи, [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON] (а.с.32-55) Відповідно до копії державного акту на право приватної власності на землю серія [NUMBER] виданому на ім`я [PERSON] їй передана у приватну власність земельна ділянка площею 0,92 га, розташована на території Нижньосироватської сільської ради Сумського району Сумської області, для ведення особистого селянського господарства (а.с.16) Оскільки державний акт на право приватної власності на землю виданий 13.03.2003 р., тобто у час коли [PERSON] вже померла (дата смерті [INFO] ), позивачка позбавлена можливості переоформити спадщину після померлої [PERSON] . Факт належності земельна ділянка площею 0,92 га, розташована на території Нижньосироватської сільської ради Сумського району Сумської області померлій [PERSON] підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку з додатками (а.с.17-19). та не оспорюється сторонами. Крім того згідно рішення Сумського районного суду Сумської області від 14.06.2018 року, судом було встановлено факт належності земельнох ділянки [PERSON] площею 3,96 га, яка розташована на території Нижньосироватської сільської ради і аналогічно видано акт на право власності вже після смерті спадкодавця, отже фактично це є підтвердженням для встановлення факту належності правовстановлюючого документу на земельну ділянку площею 0,92 га. Відповідно до пункту 3.1. Листа Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (згідно із статтею 392 Цивільного кодексу України). Відповідно до ч.ч.1,5 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.ч.1,3 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до положень ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 1 ст. 126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Згідно зі ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Отже, судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] є володілцем спадковим майном на законних підставах. А тому, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги позивачки, так як рішення суду в такому разі буде підставою для належного оформлення за нею права на дану земельну ділянку.

Outcome: approved