overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим будинком, мотивуючи тим, що 02.01.1990року позивач придбала житловий будинок за адресою: вул. Паркова, 10, в селі Богданівка, Доманівського району Миколаївської області на підставі договору купівлі-продажу. У вказаному будинку з 2000 року [PERSON] зареєструвала колишню невістку - [PERSON] (відповідачку по справі), яка у 2013 році виїхала з будинку, а згодом, між її сином та відповідачкою було розірвано шлюб. Проте, [PERSON] не знята з реєстраційного обліку, не бажає знятися з обліку в добровільному порядку, тому позивач просить визнати [PERSON] такою, що втратила право на користування її житловим приміщенням, оскільки не проживає в ньому понад 6 місяців. У судове засідання представник позивача за довіреністю [PERSON] подав письмову заяву, якою позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити позов, справу розглядати без участі представника та не заперечує проти винесення заочного рішення у разі неявки відповідачки. Відповідач по справі [PERSON] у судове засідання 02.09.2015р., та 22.09.2015р. не з`явилася, про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином: шляхом повідомлень про вручення поштових відправлень, про причину неявки суд не повідомила, заяву про розгляд справи без її участі не надсилала, а тому зі згоди представника позивача суд, відповідно до ст.224 ЦПК України, ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.71 Житлового Кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї, за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст.72 цього ж Кодексу визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Як вбачається з копій договору купівлі-продажу від 02.01.1990 р. позивач є власником житлового будинку №10 по вул.Паркова в с. Богданівка, Доманівського району Миколаївської області. Відповідач [PERSON] у вказаному будинку зареєстрована, проте з 2013 року в ньому не проживає, що підтверджується довідками Богданівської сільської ради №642 від 30.07.2015 року, а також №641 від 30.07.2015р., з якої вбачається склад сімї позивачки, до якої відповідачка не входить. Таким чином, суд вважає, що позивач надала достатньо доказів для визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим будинком у звязку з відсутністю в ньому понад шість місяців без поважних на те причин. Відповідно до ст.88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають понесені судові витрати на суму 243,60 грн. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, в якому просить визнати [PERSON] такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, яке знаходиться за адресою в [ADDRESS], оскільки [PERSON] не проживає у вказаному будинку з 2011 року. В судове засідання позивачка не з`явилася, однак, подала до суду заяву про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, хоча була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи у суді та не повідомила суд про причини своєї неявки. Відповідно до ч.2 ст.77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язанні повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суд про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Приймаючи до уваги вимоги ч.4 ст.169 ЦПК України, суд вважає, що відповідач повідомлений належним чином і не з'явився у судове засідання без поважних причин, а тому, суд може вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Зі згоди позивача, яка не заперечує проти заочного розгляду справи, суд ухвалює заочне рішення, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Відповідно до ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи зазначені вимоги закону, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки судом встановлено: Згідно довідки від 21 грудня 2007 року серії ССЕ № 769032 виданої Теребовлянським бюро технічної інвентаризації про те, що [PERSON] є власником житлового будинку, що знаходиться за адресою [ADDRESS], на підставі договору купівлі-продажу серії ВКС № 355763 від 12 грудня 2007 року. Згідно акту обстеження від 02 лютого 2017 року матеріально-побутових умов заявника [PERSON], що проживає за адресою [ADDRESS], [PERSON] [ADDRESS], зареєстрована, але не проживає з 2011 року. Відповідно до частини 2 статті 405 Цивільного Кодексу України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла. На підставі викладеного, суд прийшов до переконання, що позов слід задовільнити, визнавши [PERSON] такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, яке знаходиться за адресою [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. Свої позовні вимоги мотивує тим, що вона [PERSON], [INFO] являється власником будинку за адресою: пров.Вишневий, 12, м.Черкаси. Відповідач [PERSON], винаймає в її будинку кімнату з 2008 року. Комунальні платежі не сплачувала декілька років, відвідувала позивачку рідко, так як проживає за іншою адресою в [ADDRESS]. Комунальні платежі нараховуються згідно чисельності зареєстрованих осіб. Позивач є інвалідом ІІ\~групи загального захворювання, учасник ВВВ та вдова інваліда ВВВ І групи. По червень 2015 року користувалася пільгою, як інвалід, а з 1 липня 2015 року згідно постанови уряду пільги були зняті. Оформити субсидію вона не може, оскільки відповідач [PERSON], зареєстрована за її адресою. На підставі вищевикладеного просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявилася, про причину не явки суду не повідомила, була належним чином повідомлена про день та час розгляду справи рекомендованим листом, про що в матеріалах справи мається розписка. Суд ухвалив на підставі ст. 224 ЦПК України провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові матеріали справи, на підставі їх повного, обєктивного та всебічного дослідження, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що згідно довідки комунального підприємства «Черкаського обласного обєднаного бюро технічної інвентаризації» домоволодіння за адресою: пров.Вишневий, 12 в м.Черкаси належить [PERSON] ([PERSON]) на праві приватної власності. Відповідно до будинкової книги в будинку №12 пров.Вишневий в м.Черкаси зареєстровані [PERSON] та [PERSON] Згідно ч.1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно зі ст. 319 ЦК України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ст. 405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оскільки судом встановлено, що відповідач [PERSON] в буд.№12 пров.Вишневий в м.Черкаси не проживає, суд приходить до висновку, що останню слід визнати такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. На підставі ст.88 ЦПК України, якщо позивача на користь якого ухвалено рішення звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Тому суд вважає за необхідне, стягнути з відповідача [PERSON] в дохід держави судовий збір в сумі 487 грн. 20 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом - будинком [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, вона є власником даного житлового приміщення. Відповідач [PERSON] є її колишнім чоловіком, шлюб з яким розірвано рішенням суду від 31.07.2013 року. З 06.09.2011 року у спірному будинку зареєстрований відповідач, однак фактично він у даному будинку не проживає та ніколи не проживав. На підставі наведеного, просить визнати відповідача таким, що втратив право користування будинком на підставі ч.2 ст.405 ЦКУ у зв'язку з непроживанням у ньому більше одного року. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю, посилаючись на мотиви викладені в позовній заяві та просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав та не заперечив проти задоволення позовних вимог. В силу вимог ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, перевіривши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому суд вважає можливим відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, ухвалити у судовому засіданні рішення про задоволення позову виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] на підставі договору дарування від 30.09.2010 року, що підтверджується витягом про державну реєстрацію від 17.02.2011 року, договором дарування ВРВ №548903, ВРВ 548904 від 30.09.2010 року. Відповідно до домової книги для прописки громадян, що проживають у будинку [ADDRESS] у вказаному житлі з 06.09.2011 року зареєстрований відповідач [PERSON] Згідно рішення Старосинявського районного суду від 31 липня 2013 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Як вбачається із довідки Заставецької сільської ради № 382 від 16 червня 2014 року, [PERSON] зареєстрований по [ADDRESS], але фактично за даною адресою не проживав і не проживає. Вказана обставина відповідачем у судовому засіданні не заперечувалась. У відповідності до вимог ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод з здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, визнання відповідачем позову, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позов підлягає до задоволення шляхом визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право проживання в будинку та зняття з реєстрації. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилається на те, що вона є власником квартири [ADDRESS]. З жовтня 2012 року у вказаній квартирі зареєстрована [PERSON], яка в добровільному порядку змінити місце реєстрації не бажає. Враховуючи викладене, просила визнати [PERSON] такою, що втратила право на проживання в [ADDRESS]; зобов'язати Городищенський районний сектор УДМС України в Черкаській області зняти [PERSON] з реєстрації у вказаній квартирі. В судовому засіданні позивач вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явилася, хоча про день, час та місце розгляду справи була повідомлена завчасно та належним чином, про що свідчить оголошення в газеті «Черкаський край». Листа про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило. З огляду на вище викладене, зі згоди позивача,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особою такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. Посилаючись на те, що в квартирі №15, що знаходиться в будинку № 9, по вулиці Коперника в м. Тернополі, зареєстрований позивач та відповідач, який не проживає більше трьох років. В квартирі немає його особистих речей, не здійснює оплату комунальних послуг і добровільно відмовляється знятися з реєстраційного обліку. У звязку з цим, позивач просить визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратила право на користування житловим приміщенням - квартирою №15, що знаходиться в будинку № 9, по вулиці Коперника в м. Тернополі. У судовому засіданні позивач та його представник не зявилися, однак представник позивача [PERSON] подали заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, однак подав заяву про визнання позову та просив розглядати справу у його відсутності. Перевіривши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що у квартирі №15, що знаходиться в будинку № 9, по вулиці Коперника в м. Тернополі, зареєстровані [PERSON], [PERSON], Свистун У В., що підтверджується довідкою №1-938, виданою 02.11.2017 р. ДП «Авторитет Плюс». Відповідач [PERSON] у квартирі №15, що знаходиться в будинку № 9, по вулиці Коперника в м. Тернополі, не проживає, не навідується, незважаючи на те, що перешкоди в цьому йому не чинилися і не чиняться. Окрім цього речі та майно [PERSON] у вказаній квартирі відсутні, оплату комунальних послуг та інших обов'язкових платежів він не проводить, що також підтверджується актами від 30.10.2017 р., 21.08.2017 р., 29.05.2017 р. Відповідно до вимог \~ст. 72 ЖК України, \~визнання особи такою, \~що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності її понад встановлені терміни проводиться у судовому порядку. Згідно ст. 71 ЖК України передбачає, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається житлове приміщення протягом шести місяців. Аналізуючи вищенаведені обставини, суд приходить до переконання, що у даному випадку мають місце порушення з вини відповідача прав позивача, які підлягають захисту шляхом визнання [PERSON], [INFO], таким, що втратила право на користування житловим приміщенням - квартирою №15, що знаходиться в будинку № 9, по вулиці Коперника в м. Тернополі, \~оскільки останній не проживав у вказаній квартирі більше шести місяців і проживає за іншою адресою, що ним і визнано у заяві про визнання позову. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання останнього таким, що втратив право на користування житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS] і просила зняти відповідача з реєстраційного обліку за даною адресою. В судове засідання позивач не з'явилась, але надала заяву про розгляд справи у її відсутність і просила позов задовольнити, а відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заперечень на позов не представив. На підставі ст. 224 ЦПК, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає необхідним позов задовольнити, виходячи з наступного. Як вбачається з свідоцтва про право власності на квартиру [ADDRESS], позивачка та треті особи: [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є власниками зазначеної квартири (а.с. 11). Згідно свідоцтва (а.с. 10), шлюб між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] розірваний 17.08.2014р. Як вбачається з актів (а.с.13,14) та пояснень позивача, відповідач не проживає в спірній квартирі з 2004р. та не зберігає в ній свої особисті речі. Відповідно ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Згідно ст.10 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою). Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідач без поважної причини не проживає за місцем своєї реєстрації понад рік, а тому він повинен бути визнаним таким, що втратив право користування даним житловим приміщенням та повинен бути знятий з реєстрації. Крім цього, згідно ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені останнім судові витрати в сумі 243,60 грн. (а.с.1, 2). На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання останньої такою, що втратила право користування жиловим приміщенням та зняття з реєстрації. В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що їй на підставі договору купівлі-продажу від 04.06.2015 року, посвідченого державним нотаріусом Шепетівського міського нотаріального округу та зареєстрованого в реєстрі за №881 їй належить домоволодіння, розташоване по [ADDRESS] Хмельницької області. Даний будинок з надвірними будівлями вона купила у відповідача [PERSON] Однак, у вказаному будинку відповідач зареєстрована до цього часу. Вказує на те, що остання у вказаному будинку фактично не проживає. Враховуючи вищевикладене, на підставі ст.ст.317,321,391 ЦК України, просить визнати її такою, що втратила право користування її житловим будинком, розташованним [ADDRESS] В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов визнав. Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Відповідно до вимог ч.1 ст.319, ст. 391 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Судом встановлено, що позивач є власником житлого будинку з належними до нього надвірними будівлями, що знаходиться по [ADDRESS] Хмельницької області, що підтверджується договором купівлі-продажу від 04.06.2015 року, посвідченим державним нотаріусом Шепетівського міського нотаріального округу. Вказане також підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №385665667 від 04.06.2015 року та довідкою приватного експерта від 15.06.2015 року про належність домоволодіння [PERSON] Як вбачається з листа Шепетівського міського відділу УДМСУ в Хмельницькій області №42/3028 від 12.08.2015 року за адресою: [ADDRESS], значиться зареєстрованою [PERSON] [INFO] З пояснень позивача та представника відповідача встановлено, що відповідач не проживала у вище вказаному будинку більше 12 років, а отримала його у спадщину після смерті матері, постійно проживає в РФ в м.Сургуті, в будинку її речі відсутні, також і те, що вона не є членом сім'ї позивача. Враховуючи вищевикладене, оцінивши наведені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідач, будучи зареєстрованою в будинку, який належить позивачу на праві власності, чинить перешкоди у здійсненні нею права користування та розрядження своїм майном і тому [PERSON] підлягає зняттю з реєстрації за адресою [ADDRESS] Відповідно до п.2 ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» - зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили про позбавлення особи права користування житловим приміщенням.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на земельний пай у порядку спадкування за законом. В обґрунтування свого позову позивач посилається на те, що [INFO] помер її батько [PERSON], після смерті якого залишилась спадщина у вигляді земельного паю, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії І-ЛГ № 036607. В нотаріальному порядку отримати свідоцтво про право на спадщину вона не може, так як відсутні оригінал державного акту на право власності на землю. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, надавши суду заяву в якій свої позовні вимоги підтримує повністю та просить суд розглянути справу у її відсутності. У судове засідання відповідач [PERSON], надавши суду заяву, в якій позовні вимоги позивача визнає у повному обсязі та просить суд розглянути справу у її відсутності. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи, чи інтереси інших осіб. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть виданого відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Старобільського РУЮ у Луганській серії [NUMBER], актовий запис № 256. Витягом з технічної документації із землеустрою підтверджується, що [PERSON] передано у власність для ведення товарного с/г виробництва із земель КСП « Горизонт» Старобільського району , розташованих за межами населених пунктів , на території , яка за даними державного земельного кадастру враховується в Чмирівській сільській раді земельний пай, який складає суму у розмірі 101 639 грн. 47 коп.: на праві приватної власності: - 101 639 грн. 47 коп.- земельна ділянка ( пай) [NUMBER] рілля площею 5, 71 га на підставі державного акту на право власності на земелю серії I- ЛГ № 036607 від 16 жовтня 2002 року за реєстраційним № 535. Відповідно до ст.. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст.. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. З урахуванням вищевикладеного суд позов задовольняє. На підставі ст.ст. 1216-1223, 1225, 1261 ЦК України,

Outcome: approved