Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до 14 Державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Донецькій області, в якій просить стягнути з відповідача компенсацію за невикористану відпустку в сумі 13729,85 грн., посилаючись на те, що вона працювала бухгалтером 1 категорії групи економіки і фінансів 14 державного пожежно-рятувального загону Головного управління ДСНС України у Донецькій області до 31 жовтня 2014 року. Була звільнена з займаної посади за угодою сторін. На день її звільнення відповідачем не були виплачені всі належні їй суми, а саме компенсація за невикористані щорічні відпустки за 115 в сумі 13729,85 грн. Відмову виплати їй всіх коштів, які слід було виплатити на день звільнення з роботи, відповідач обґрунтував відсутністю первинних документів. Позивач неодноразово зверталася до відповідача з вимогою провести повний рахунок. Натомість отримувала відмови. Таким чином відповідач грубо порушив діюче законодавство. Її право на отримання компенсації за невикористану відпустку, порушено відповідачем, а тому підлягає захисту. Посилання відповідача на те, що він не може здійснити розрахунок компенсації за невикористану відпустку не може бути прийнято до уваги так як відповідно до наказу Міністерства юстиції вії 12.04.2012 №578/5 «Про затвердження Переліку типових документів, що створюються під час діяльності державних органів та органів місцевого самоврядування, інших установ, підприємств та організацій, із зазначенням строків зберігання документів» документи, щодо особового складу (накази, відомості з нарахування заробітної плати та ін..) зберігаються на підприємстві постійно та протягом 75 років з дня закриття підприємства. І саме підприємство є відповідальною особою за зберігання таких документів. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі на підставі викладених у ній обставин. Вказує, що розмір компенсації за невикористану відпустку був розрахований нею на підставі відомостей невиплаченої компенсації за невикористану відпустку колишнім працівникам ДПРЗ-14 ГУ ДСНС України в Донецькій області станом на 31.10.2014 р. де зазначено, що вона має кількість днів невикористаної відпустки 84 та суму 10028,76. Вказану суму 10028,76 грн. вона поділила на кількість днів 84 та отримала суму невикористаної відпустки за один день в розмірі 119,39 грн. та вказану суму помножила на кількість днів невикористаної відпустки зазначеної в наказі про звільнення, а саме 119,39 грн.*115 днів =13729,85 грн. Просила позов задовольнити в повному обсязі, оскільки її вини в тому, що у відповідача відсутні первинні документи та кошти на рахунках не має. Представник відповідача Селезньов Р.Б. в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на те, що в ході проведення антитерористичної операції невідомими озброєними особами були захоплені, в тому числі і адміністративна будівля 14 державного пожежно-рятувального загону Головного управління, майно, документація, зокрема первинні бухгалтерські документи, які захоплені по теперішній час, про що 02.09.2017 року були внесені відомості до ЄРДР та у зв'язку з відсутністю вказаних документів неможливо встановити наявність або відсутність заборгованості перед позивачем. Крім того, на рахунках відповідача, які обліковуються в Управлінні Державної казначейської служби України у м. Бахмуті відсутні кошти. Суд, заслухавши осіб, які брали участь у справі, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об'єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до наступного висновку. Судом установлено, що позивач з відповідачем перебувала у трудових відносинах по 31.10.2014 року, що підтверджується записами у її трудовій книжці (а.с.4-10). Як вбачається з копії витягу з наказу №110 від 31.10.2014 року 14 державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Донецькій області «Про звільнення працівників», [PERSON], бухгалтера 1 категорії групи економіки і фінансів 14 державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Донецькій області 31 жовтня 2014 року звільнено за угодою сторін. Згідно ст. 24 Закону України «Про відпустки» сплатити грошову компенсацію за 115 календарних днів невикористаної щорічної відпустки (а.с.15). Згідно листа Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Донецькій області №12/14/К-74 від 24.12.2015 року, [PERSON] не уявляється можливим видати довідку про отримані доходи, оскільки весь особовий склад та керівництво підрозділу було звільнено, вся первинна фінансово-бухгалтерська документація, у тому числі розрахунково-платіжні відомості нарахування заробітної плати, які складалися відповідальними за це посадовими особами 14 ДПРЗ, залишилася на окупованій території України (а.с.16). З листа Тимчасово виконуючого обов'язки начальника ДПРЗ-14 ГУ ДСНС України у Донецькій області Р.Б. Селезньова № 4 від 11.09.2017 року, вбачається, що 14 державний пожежно-рятувальний загін Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Донецькій області не має можливості надати відомості щодо наявності заборгованості з компенсації за невикористану відпустку відносно позивача - [PERSON] у зв'язку з тим,що всі документи у тому числі, що стосуються ведення діловодства, господарської діяльності, службова документація, фінансово-бухгалтерська документація (розрахунково-платіжні відомості по заробітній платі, тощо), а також оригінали наказів ДПРЗ-14 залишилися на тимчасово окупованій території, тобто у м. Шахтарську. З урахуванням того, що зазначена документація не була передана тимчасово виконуючому обов'язки начальника ДПРЗ-14 попереднім начальником, чи будь-якою іншою особою, яка його заміщувала на той час на законних підставах, 01.09.2017 року до Бахмутського відділу поліції ГУ НП в Донецькій області було подано заяву про порушення кримінального провадження по факту незаконного заволодіння документацією ДПРЗ-14, яка зареєстрована в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №12017050150002064 (а.с.54). 01.09.2017 року тимчасово виконуючий обов'язки начальника ДПРЗ-14 ГУ ДСНС України у Донецькій області Р.Б. Селезньов звернувся до Начальника Бахмутського відділу поліції ГУ НП в Донецькій області з письмовим проханням щодо порушення кримінального провадження по факту незаконного володіння документацією ДПРЗ-14 ГУ ДСНС України в Донецькій області, відповідно до переліку документації ДПРЗ-14 ГУ ДСНС України у Донецькій області, яка була захоплена незаконними озброєними особами станом по жовтень 2014 року включно (а.с.55-61). 02.09.2017 року Бахмутським відділом поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за номером 12017050150002064, за ознаками злочину, передбаченого 341 Кримінального кодексу України (а.с.67). Як вбачається з листа Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Донецькій області №12/03/4060 від 20.09.2017 року, під час проведення активної фази антитерористичної операції на території Донецької області невідомими озброєними особами, починаючи з травня по жовтень 2014 року захоплювались адміністративні будівлі Головного управління та підпорядкованих державних пожежно-рятувальних підрозділів Головного управління, у тому числі адміністративні будівлі 14 державного пожежно-рятувального загону Головного управління. Будівлі, майно, документація, зокрема первинні бухгалтерські документи захоплені по теперішній час. В Головному управлінні відсутні будь-які відомості стосовно документів, які залишилися на тимчасово окупованій території, а також надати суду довідку, щодо наявності заборгованості компенсаційних виплат [PERSON] не уявляється можливим (а.с.64). Як вбачається з копії довідки КЕРК 2111, невиплачена компенсація за невикористану відпустку колишньому співробітнику ДПРЗ-14 ГУ ДСНС України у Донецькій області [PERSON] станом на 31.10.2014 року складає: кількість днів - 84, сума - 10028,76 (а.с.66), вказана довідка як стверджує позивач була надіслана з непідконтрольній українській владі території електронною поштою до Головного Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій. Відповідно до частини першої ст.47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст.116 цього Кодексу. Згідно із частиною першою ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Конституційний Суд України в рішенні від 22 лютого 2012 року № 4-рп/2012 щодо офіційного тлумачення положень ст.233 КЗпП України у взаємозв'язку з положеннями статей 117, 237-1 цього Кодексу роз'яснив, що за ст.47 КЗпП України роботодавець зобов'язаний виплатити працівникові при звільненні всі суми, що належать йому від підприємства, установи, організації, у строки, зазначені в ст.116 Кодексу, а саме в день звільнення або не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про проведення розрахунку. З матеріалів справи не вбачається, що на час розгляду справи позивачу була виплачена компенсація за невикористану відпустку. Суд приймає до уваги та вважає вірним розрахунок компенсації за невикористану відпустку, який зазначений позивачем під час судового розгляду, а саме 10028,76 грн. - сума невикористаної відпустки за 84дні (а.с.66). 10028,76 грн./84 дн. =119,39 грн. - сума за один день невикористаної відпустки. 119,39 грн. *115 днів = 13729,85 грн. Представник відповідача заперечуючи проти позову посилається на захоплення в 2014 році адміністративної будівлі відповідача разом із первинними бухгалтерськими документами про що були внесені відомості до ЄРДР, однак суд зауважу, що з приводу цього факту відповідач звернувся до правоохоронних органів лише 01.09.2017 року під час розгляду дійсної справи. Посилання представника відповідача на відсутність коштів на рахунку установи також не приймається до уваги, оскільки не є підставою для невиплати працівникові належних йому сум. Разом з тим, суд зауважує, що юридичною адресою відповідача на теперішній час є м. Бахмут Донецької області, яке є підконтрольною владі України територією. Також суд зауважує, що відповідно до норм ст.115,116 КЗпП України відсутність заборгованості перед позивачем по заробітній платі має довести саме роботодавець, а не позивач. Суд вважає доречним навести положення першого Протоколу (Париж, 20.03.1952р.) до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4.XI.1950), що є джерелом права в Україні та має застосовуватись органами державної влади, в тому числі і судами, яка в розгляді багатьох заяв ілюструє поняття право власності, захист майнового інтересу. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Враховуючи викладене позовні вимоги підлягають задоволенню. Судові витрати необхідно покласти на відповідача відповідності до положень ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України.

Outcome: approved