Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-04 00:00:00

Позивач\~ [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON]\~ селищної ради про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування вимог вказує, що після смерті своєї матері [PERSON], яка померла 14 квітня 2005 року в с. Сьомаки Старосинявського району Хмельницької області за її заявою державним нотаріусом [PERSON] нотаріальної контори була заведена спадкова справа №208-2016, однак свідоцтво про право власності за заповітом не видавалося. До спадкового майна [PERSON] належить земельна частку (пай), що знаходиться в землях с/с «18 липня» с.Сьомаки Старосинявського району в розмірі 3,21 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), право на яку спадкодавця посвідчувалося сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ХМ №0179925, який зареєстрований в книзі реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) за №122 від 22.10.1996 року на імя [PERSON], та не зберігся із-за втрати. В звязку з цим позивач просить визнати за нею право на земельну частку (пай). \~ \~ \~ \~Позивач подала до суду заяву, якою підтримала позовні вимоги за обставин та доказів та їх обґрунтування, просила задовольнити позов, розглянувши справу без її участі. Аналогічного змісту заяву направив до суду представник відповідача [PERSON] селищної ради. Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. 14 квітня 2005 року померла [PERSON], що стверджується повторним свідоцтвом про смерть серії 1-БВ №278020, виданим повторно 18 березня 2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану [PERSON] районного управління юстиції у Хмельницькій області. Після смерті [PERSON] відповідно до ст. 1220 ЦК України відкрилася спадщина. Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).\~ Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Позивач [PERSON] є дочкою [PERSON], що підтверджується рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 08.11.2017 року по справі №632/141/17 та поновленим записом повторно виданого свідоцтва про її народженн серія I-БВ №303913 від 30.08.2017 року [PERSON] районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 8. Свідоцтвом про одруження, виданим 04.11.1968 року серія ІІ-ЯК №0226535 Кіровською с/р Чорноморського району Кримської області, актовий запис №21, від 04.11.1968 року підтверджується зміна після одруження прізвища заявниці «Сребнюк» на «Щипан». 11 жовтня 1999 року [PERSON], склала заповіт, посвідчений секретарем Сьомаківської сільської ради Старосинявського району [PERSON], зареєстрований в реєстрі за №27, згідно з яким все своє майно, де б воно не було, і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що її буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла своїм дітям [PERSON] та [PERSON] в рівних долях. [PERSON] помер 30.10.2007 року, що стверджується свідоцтвом про смерть серії 1-БВ №281053, виданим 19 травня 2016 року [PERSON] районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області. Згідно витягу зі Спадкового реєстру ( заповіти/ спадкові договори) 06.04.2016 року № 43506298 державним нотаріусом встановлено чинний заповіт спадкодавця за №27, посвідчений на території Сьомаківської сільської ради. Згідно витягу сформованого державним нотаріусом 06.04.2016 року № 43506298 зі Спадкового реєстру ( спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) після смерті [PERSON], яка померла 14.04.2005 року не видавалися. 16.11.2016\~року \~[PERSON]\~ подала заяву\~до нотаріуса\~про \~прийняття спадщини\~по заповіту\~ після\~смерті спадкодавця\~ [PERSON],\~ за якою відкрито спадкову справу №208-2016, однак нотаріально її не оформила, у звязку з розбіжністю даних про спадкодавця в правовстановлюючих документах, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса [PERSON] державної нотаріальної контори [PERSON] №74-02-31/2017 від 25.01.2017 року, а саме в свідоцтві про народження [PERSON] мати вказана [PERSON], а в свідоцтві про смерть та заповіті вказано [PERSON]. Згідно рішення Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 08.11.2017 року по справі №632/141/17 встановлено, що померла 14 квітня 2005 року [PERSON] була мамою [PERSON], [INFO]. Однак, [PERSON] знову надано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії державним нотаріусом [PERSON] державної нотаріальної контори [PERSON] №74-02-31/2017 від 25.01.2018 року, через те, що сертифікат на право на земельну частку (пай) в с/с «18 липня» с.Сьомаки виготовлений на імя [PERSON], а в свідоцтві про смерть вказано [PERSON]. Згідно довідки відділу Держгеокадастру у [PERSON] районі від 05.12.2016 року № 29-28-99.6-2049/15-16 на імя [PERSON] до списку громадян, які мають право на отримання сертифікатів на право на земельну частку (пай) в землях с/с «18 липня» с.Сьомаки Старосинявського району не значиться. Однак, відповідно до довідки відділу Держгеокадастру у [PERSON] районі від 22.12.2016 року № 29-28-99.6-2145/15-16 до списку громадян, які мають право на отримання сертифікатів на право на земельну частку (пай) в землях с/с «18 липня» с.Сьомаки Старосинявського району включена [PERSON], якій видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХМ №0179925, зареєстрований в книзі реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) за №122 від 22.10.1996, який втрачено, про що надано оголошення в місцевій газеті «Колос». Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є сертифікат на право на земельну частку (пай), а також рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). В ч. 1 ст.\~1\~Закону України «Про порядок виділенняв натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», зазначено, що право на земельнучастку (пай) мають колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, якіотримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку. Також ч. 3 ст.\~1\~цього ж\~Закону передбачено, що право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Відповідно до ст. 2 вказаного Закону, основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому закономпорядкудоговори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Згідно п. 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу,товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Відповідно до п. п. 23, 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ»потрібно мати на увазі, що згідно зі ст.\~25\~ЗК України при приватизації земель державних та комунальних сільськогосподарських підприємств, установ, організацій земельні ділянки передаються їх працівникам, з визначенням кожному з них земельної частки (паю) за рішенням органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування і кожна з цих осіб має гарантоване право одержати безоплатно свою земельну частку (пай), виділену в натурі (на місцевості). Відповідно до ч. 1 ст.\~15\~ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з п. 1 ч. 2 ст.\~16\~ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права. Положеннями ст. ст. 316, 321\~ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 328 ЦК Україниправо власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а ч. 1 ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). \~Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. \~ \~ \~ \~Ч. 5 ст. 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. За таких обставин, аналізуючи зібрані у судовому засіданні докази у їх сукупності, враховуючи визнання відповідачем позову, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, приймаючи до уваги, що відповідно до вимог діючого законодавства позивач має право на спадкування за законом на майно, яке належало спадкодавцю, в установленому законом порядку спадщину прийняла, іншого порядку визнати за нею право на земельну частку (пай) чинним законодавством не передбачено, суд приходить до висновку що права позивача підлягають до захисту шляхом визнання за нею права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON]

Outcome: approved