Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що вона 24.05.2009 уклала шлюб з відповідачем, який був зареєстрований виконавчим комітетом Горішньошеровецької сільської ради Заставнівського району Чернівецької області за актовим записом №05. Від шлюбу є двоє неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Позивач посилається на те, що сімейне життя з відповідачем не склалося. Останні кілька років між ними постійно виникали суттєві розбіжності в поглядах на побудову сімейного життя, через що часто виникали різного роду конфліктні ситуації з різних приводів. Неодноразово її бажання розірвати шлюб стримувала надя на покращення відносин, однак з початку поточного року після чергового скандалу вона зрозуміла, що будь-які надії безпідставні, вони з відповідачем зовсім різні люди, їх шлюб набув формального характеру, а тому просить його розірвати. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, обгрунтувала їх вищенаведеним та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином судовою повісткою, про що свідчить його підпис в повідомленні про вручення поштового відправлення, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про розгляд справи у його відсутності від нього також не надходило., а тому справу, зі згоди позивача розглянуто в порядку заочного розгляду на підставі наявних у ній доказів, що відповідає положенням ст.ст. 224, 225 ЦПК України. Відповідно ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється у відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, врахувавши заяви сторін, суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню виходячи з наступного. Вивчивши матеріали справи, вислухавши позивача, суд вважає, що позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 24.05.2009, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії І-МИ №043364 від 24.05.2009 (а.с.5). Від шлюбу є двоє неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що вбачається із копій свідоцтв про народження серії 1-МИ №132677 від 04.01.2011 та серії І-МИ № 197804 від 25.04.2014 (а.с.6-7). Причиною розпаду сімї є те, що одруження з відповідачем виявилося невдалим, сімейне життя не склалося через різні погляди на життя, в результаті чого часто виникали сварки, які призвели до втрати почуття поваги, любові та довіри. Позивач вважає, що їх шлюб розпався, носить формальний характер, а тому просить його розірвати. Сторонам надавався примирювальний строк три місяці, який позитивних наслідків не дав, відносини між подружжям не покращилися, досягти примирення сторонам не вдалося. Враховуючи відсутність у позивача бажання зберегти сім»ю, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, збереження сім»ї суперечить інтересам позивача, шлюб розпався, носить формальний характер, а тому його слід розірвати. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На виконання вимог ст. 113 СК України та зважаючи на вибір позивача, прізвище останньої слід змінити на «Леуш». На підставі викладеного, ст.ст. 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved