Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 14.03.2013 між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по Придніпровському району міста Черкаси Черкаського міського управління юстиції, актовий запис №70. В шлюбі у них народилася донька - [PERSON], [INFO]. Протягом останніх років стосунки з відповідачем погіршувалися, чоловік почав вести асоціальний спосіб життя, а тому позивачка, разом з дітьми (спільною дитиною - [PERSON], та старшою донькою від першого шлюбу) переїхала проживати до своєї матері, де проживають більше двох років. Спільне господарство не ведуть більше двох років, донькою чоловік не цікавиться. За таких обставин вважає продовження шлюбних відносин неможливим та таким, що суперечить її власним правам на особисте життя. Майнові спори відсутні. Донька фактично проживає з позивачкою та після розірвання шлюбу буде проживати з нею. На підставі викладеного просить розірвати шлюб, зареєстрований 14.03.2013 між нею та відповідачем [PERSON] відділом реєстрації актів цивільного стану по Придніпровському району м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції. Судові витрати покласти на відповідача. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, до початку судового засідання надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Строк для примирення просила не надавати. Проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, про причину не явки суду не повідомив, був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи. Відзив на позовну заяву не подав. Суд ухвалив на підставі ст. 280 ЦПК України провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, об'єктивного та всебічного дослідження, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. 14.03.2013 між сторонами укладений та зареєстрований шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Придніпровському району міста Черкаси Черкаського міського управління юстиції, актовий запис №70. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Придніпровському району міста Черкаси реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції, актовий запис №1363). Дитина проживає з позивачкою та після розірвання шлюбу буде проживати з матір'ю. На теперішній час сім'я фактично розпалася, оскільки подружнє життя між сторонами не склалося. Причиною розпаду сім'ї став асоціальний спосіб життя чоловіка. Шлюб між ними носить формальний характер. Розірвання шлюбу відповідатиме дійсній волі та особистим інтересам позивача. На момент розгляду справи перешкоди для розірвання шлюбу, визначені ст.110 СК України, судом не встановлені. Відповідно до ст.111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Разом з тим, суд вважає недоцільним надавати сторонам строк для примирення. Статтею 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Відповідно до ст.113 СК особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи, що позивачкою не заявлено клопотань про зміну її прізвища, то після розірвання шлюбу [PERSON] слід залишити прізвище набуте у шлюбі - [PERSON]. Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, оскільки перебування його у шлюбі з відповідачем не ґрунтується на принципі вільного волевиявлення, а за таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню. Щодо вирішення питання про відшкодування судових витрат, то суд приходить до наступних висновків. Згідно ч.ч. 1,6 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] слід стягнути судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп. (сплачений за квитанцією № МР_АВ010791NJ01_3318694 від 08.10.2018). На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved