Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивує тим, що з відповідачем по справі зареєстрував шлюб 03 червня 2009 року у Петрівській селищній раді Станично-Луганського району, Луганської області, (актовий запис № 09). Дошлюбне прізвище відповідачки - Балицька. У звязку з реєстрацією шлюбу вона змінила своє прізвище Балицька на прізвище чоловіка - [PERSON]. Від шлюбу з відповідачем мають неповнолітню дочку - [PERSON], [INFO]. Вважає необхідним розірвати шлюб з відповідачем, який на її думку, збережений бути не може. У сторін різні характери, погляди на сімейне життя. Їхні взаємовідносини поступово погіршувалися, що в кінцевому результаті призвело до припинення шлюбних стосунків. Між сторонами немає взаєморозуміння, почуття поваги та любові. Відповідач не цінив сімейних стосунків і не робив нічого для їх збереження та укріплення. Це призвело до того, що відповідач залишив сімю, яка проживала в [INFO] та переїхав проживати до своїх батьків в Одеську область. Таким чином, взаємовідносини між ними припинилися. Спочатку позивач з відповідачем підтримували звязки по телефону, однак пізніше віддалилися один від одного і кожний із них став проживати окремим життям. Сімейних стосунків вони не підтримують вже близько 4х років. Відновлення подружнього життя неможливо. Їх шлюб є формальним і його необхідно розірвати. У звязку з подіями на Донбасі, в жовтні 2014 року вона разом з неповнолітньою дочкою [PERSON] виїхала у м. Черкаси, зареєструвавшись в м. Черкаси як особа, переміщена з тимчасово окупованої території України та проведення антитерористичної операції, що підтверджується довідкою Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради від 05.03.2015 року та проживає на даний час в м. Черкаси і перебуває у фактичних шлюбних стосунках з іншим чоловіком. Неповнолітня дочка [PERSON] проживає разом із нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач, будучи примірним батьком для дочки, регулярно надає матеріальну допомогу на утримання дитини. Таким чином, позивач не має жодних аліментних претензій до відповідача. Отже, питання щодо місця проживання спільної неповнолітньої дочки та її матеріального утримання між нею та відповідачем вирішено. На підставі викладеного, просить шлюб, укладений між нею та відповідачем, - розірвати та після розірвання шлюбу залишити за нею прізвище - [PERSON]. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, до суду надано заяву про розгляд справи без її участі. На позовних вимогах наполягає та просить не надавати строк для примирення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, до суду надано заяву про розгляд справи без його участі. Проти задоволення позовних вимогах не заперечує та просить не надавати строк для примирення. Враховуючи думку позивача та відповідача, дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, обєктивного та всебічного дослідження, суд приходить до наступного: встановлено, що 03 червня 2009 року, згідно даних свідоцтва про шлюб (серія 1-ЕД №090856), - сторони зареєстрували шлюб у Петрівській селищній раді, Станично-Луганського району, Луганської обалсті, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 09. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серія 1-ЕД №151593), щодо місця проживання якої між сторонами спору не існує. Також, спору про поділ спільного майна між сторонами немає. Відповідно до даних Придніпровського РВ у м. Черкаси УДМС України в Черкаській області від 30.04.2015р. позивач зареєстрована та проживає за адресою: [INFO] разом з дочкою, що відноситься до території Придніпровського району м. Черкаси. Як передбачено ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст.ст. 11, 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч.ч. 2, 3 ст. 58 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2 ст. 59 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21 грудня 2007 року, Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя, проголошена Конституцією України охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Зясувавши обставини справи, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, сімейних відносин сторони не підтримують тривалий час, вони не повязані спільним побутом та бюджетом, взаємні почуття між ними втрачені і примирення між сторонами неможливе. Крім того, на думку суду, подальше перебування їх у шлюбі буде шкодити їхнім інтересам, а тому підстав щодо надання терміну для примирення, не вбачається. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України). Частиною 2 ст. 112 СК України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Отже, позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають до задоволення. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved