Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні власністю. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона є власником житлового будинку по вул.Дрогобицька, 189 в м.Бориславі Львівської області на підставі договору дарування житлового будинку, посвідченого державним нотаріусом Бориславського міського нотаріального округу Львівської області [PERSON] за р.№460 від 10.04.2015р. У будинку, як вбачається з будинкової книги, зареєстрований відповідач [PERSON] ще з 2002 року. Позивач набула право власності на будинок з 10.04.2015 року і ні з цього часу і на даний момент відповідач не є членом її сімї. У будинку відповідач не проживає, особистих речей не має. Зареєстроване місце проживання відповідача у даному будинку порушує права позивача як власника майна, позбавляє його можливості розпоряджатися своєю власністю на власний розсуд. Позивач [PERSON]\~у судове засідання не зявилася надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить позов задоволити. \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяву з клопотанням слухати справу у його відсутність; позовні вимоги визнає повністю. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. У зв'язку з цим, на підставі\~ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження, дослідивши наявні матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлені такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Відповідно до ч.4 ст.19\~ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Відповідно до ст.ст.\~15,\~16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно світлокопії договору дарування житлового будинку від 09.04.2015р, посвідченого державним нотаріусом Бориславського міського нотаріального округу Львівської області [PERSON] за р.№460, позивачу [PERSON] належить на праві приватної власності житловий будинок №189 по вул. Дрогобицькій в м.Бориславі Львівської області. Згідно світлокопії будинкової книги на даний час у житловому будинку №189 по вул. Дрогобицькій в м.Бориславі Львівської області зареєстрований відповідач [PERSON] \~ \~ \~ \~Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7, 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст. ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України). Відповідно до ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднанні з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України. Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст.16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Статтею 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частинами 1, 2 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. На підставі ст. 156 ЖК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником. У звязку з припиненням права власності колишнього власника [PERSON], членом сімї якого був відповідач [PERSON], на даний житловий будинок та відсутністю договірних відносин щодо користування даним будинком між власником будинку - позивачем [PERSON] та відповідачем, у останнього відсутні правові підстави користування даним житловим будинком. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. За вимогами ч.1\~ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1\~ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд немає обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до ч.4\~ст.\~206\~ЦПК\~України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Слід звернути увагу, що судом з'ясовано, що відповідач [PERSON] не мешкає у будинку за місцем реєстрації, не сплачує комунальні платежі, будучи зареєстрований в належному позивачу будинку, порушує права та законні інтереси власника на свій розсуд володіти, користуватись і розпоряджатись належним майном, а тому суд вважає, що відповідач є таким, що втратив право користування цим жилим приміщенням, і усунення перешкод позивачу у користуванні житлом має відбутися шляхом позбавлення відповідача права користування житловим приміщенням на підставі ст.167 ЖК України. Враховуючи встановлені по справі обставини, оцінюючи належність, допустимість, достатність, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, зважаючи на визнання позову відповідачем [PERSON], враховуючи, що відповідач не мешкає у будинку за місцем реєстрації, не сплачує комунальні платежі, будучи зареєстрований в належному позивачу будинку, порушує права та законні інтереси власника на свій розсуд володіти, користуватись і розпоряджатись належним майном, а тому суд вважає, що позовна вимога позивача є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути 704,80 гривень судового збору.

Outcome: approved