Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом, посилаючись на те, що вона є власником квартири [ADDRESS] . У вказаній вище квартирі також зареєстрований син позивача [PERSON] , [INFO] . Відповідач в квартирі позивача не проживає, залишив її добровільно. Житлом не цікавиться, витрат по його утриманню та оплаті комунальних послуг не несе; дій, які б свідчили про намір та бажання зберегти за собою право користування жилим приміщенням, не вчинив. Вважає, що [PERSON] , втратив право користування житловим приміщенням, а саме - квартирою [ADDRESS] , у зв`язку з тривалою, понад один рік без поважної причини відсутністю за місцем реєстрації. Позивач [PERSON] в судове засідання не прибула, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Від її представника адвоката Савчук М.І. надійшла заява за змістом якої, просила розгляд справи проводити без участі позивача та представника, позовні вимоги підтримала (а.с.29). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Від нього на електронну адресу суду надійшла заява за змістом якої, він позовні вимоги визнав, просить розгляд справи проводити без його участі (а.с.26-27). Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу квартири від 04.02.2000 року [PERSON] , належить квартира [ADDRESS] (а.с.4-5). Згідно копії будинкової книги квартира [ADDRESS] , зареєстрований відповідач [PERSON] , [INFO] (а.с.7-8). Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно вимог ч.1 ст.405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Відповідно до вимог ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма ст.391 ЦК України визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Як зазначалося вище, відповідач [PERSON] визнав позовні вимоги про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Таким чином, з урахуванням того, що відповідач визнав позов, суд вважає встановленим факт того, що відповідач [PERSON] без поважних причин понад один рік не користується житлом за адресою реєстрації, що є підставою для визнання його таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, власником якого є позивач. На підставі наведеного, відповідно до ст. 29, 391, 405 ЦК України,

Outcome: approved