Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого вказала, що 07.11.2007 вона зареєструвала з відповідачем шлюб, в якому [INFO] народився син [PERSON] , який проживає разом з нею. Подружні відносини з відповідачем протягом останніх декількох років не склалися через втрату взаєморозуміння і взаємоповаги одне до одного, внаслідок чого між ними постійно виникали сварки, свідком яких була їх дитина. Вже більше чотирьох років чоловік не виділяє грошові кошти на ведення спільного домашнього господарства, у 2019-2020 роках без її вдома та згоди брав кредити у різних кредитних установ на загальну суму понад 90000 грн, котрі повертали його батьки. Вважаючи подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливим, позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Сторони до суду не з`явилися, про час і місце розгляду справи сповіщені належним чином, надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність. При цьому позивач вказала, що вона наполягає на позові, а відповідач що він не заперечує проти розірвання шлюбу Згідно з ухвалою судді від 03.04.2020 у справі відкрито спрощене позовне провадження та призначене судове засідання. Згідно з ухвалою суду від 30.04.2020 подружжю було призначено строк для примирення, у зв`язку з чим провадження у справі було зупинено. Згідно з ухвалою суду від 17.09.2020 провадження у справі поновлено. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. \~ \~ \~ \~Судом на підставі свідоцтв про шлюб та народження дитини встановлено, що 07.11.2007 сторони зареєстрували шлюб у виконкомі Новоекономічної селищної ради Красноарміського району Донецької області, актовий запис № 28, в якому [INFO] народився син [PERSON] , який проживає разом з матір`ю (а.с.10-12). Частиною 1 ст.51 Конституції України та ч.1 ст.24 СК України встановлена основна засада, на якій ґрунтується шлюб, а саме: вільна згода жінки та чоловіка. У шлюбі дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги дружби, взаємодопомоги, що передбачено ч.1 ст.55 СК України. Згідно з положеннями частин 3 і 4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, а примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Частиною четвертою ст.4 СК України закріплено та ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано право на повагу до приватного та сімейного життя, що включає в себе захист права на розірвання шлюбу у спосіб та в порядку, передбачені законодавством. Зокрема, згідно з ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно за ст.112 СК України суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Беручи до уваги вищенаведене та те, що шлюб сторін фактично розпався рік тому, примирення та збереження сім`ї позивач вважає неможливим, наполягає на розірванні шлюбу, місце проживання дитини узгоджено, спір про майно відсутній, суд вважає, що подальше сумісне життя сторін і збереження сім`ї не відповідало б їх інтересам, тому їх шлюб підлягає розірванню. Отже,\~проаналізувавши \~вищенаведене,\~суд вважає,\~ що\~позов підлягає\~задоволенню,\~оскільки сторони\~створити міцної\~сім`ї за\~час спільного\~проживання не\~змогли, внаслідок чого шлюб фактично розпався, у наданий судом чотирьохмісячний строк для примирення за клопотанням відповідача сторони не поновили свої сімейні стосунки, позивач наполягає на розірванні шлюбу, вважає примирення та збереження сім`ї неможливим, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує. Спір майнового характеру сторонами не заявлений, місце проживання дитини та питання її матеріального забезпечення визначено сторонами самостійно. З огляду на приведене суд вважає, що подальше сумісне життя сторін і збереження їх сім`ї не відповідало б інтересам позивача та суперечило б моральним засадам суспільства, а тому шлюб сторін підлягає розірванню. За приписами ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище.\~ Позивач висловила бажання не відновляти дошлюбне прізвище. Понесені позивачем судові витрати остання просить покласти на себе. На підставі ст.ст.110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved