Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що з відповідачем вона перебувала в шлюбі з 16 квітня 2005 року, який розірвано на підставі рішення Димитровського міського суду Донецької області від 23.12.2015 року. Від вищевказаного шлюбу з відповідачем вони мають двох дітей - сина [PERSON], [INFO], та доньку - [PERSON], [INFO], які проживають з нею та знаходяться на її утриманні. З грудня 2015 року до теперішнього часу відповідач не виділяв ніяких коштів на утримання дітей. На сьогоднішній день відповідач добровільно ніякої матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто, що змушує її звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів. Їй відомо, що відповідача взято на облік як внутрішньо переміщену особу в місті Харкові, де останній на даний час мешкає та офіційно працевлаштований. Вказуючи на те, що утримання дітей є обов'язком обох батьків, позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частки всіх видів доходів відповідача, але не менше 50% від прожиткового мінімум доходів для дитини відповідного віку. Позивач до судового засідання не з'явилася, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечує проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідач до судового засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідно до ст.280 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити по справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач була належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, не з'явилася в судове засідання, не повідомила причини неявки, не подала відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.5, 6). Згідно довідки Лікарської амбулаторії «Центральна» Комунального закладу «Мирноградський центр первинної медико-санітарної допомоги», [PERSON] здорова, на медичному обліку не знаходиться (а.с.11). Згідно довідки Лікарської амбулаторії «Центральна» Комунального закладу «Мирноградський центр первинної медико-санітарної допомоги», [PERSON] перебуває на «Д» обліку з діагнозом «диспластична кардиопатія» (а.с.12). Згідно довідки Управління соціального захисту населення Мирноградської міської ради [PERSON] перебуває на обліку та отримує допомогу переміщеним особам на проживання в розмірі 1768 грн. (а.с.14). Відповідно до довідки Головного територіального управління юстиції у Харківській області стягнення по виконавчим листам з відповідача не проводяться (а.с. 10). Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повнолітнього віку. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Одним з способів виконання батьками обов'язку по утриманню дитини є стягнення аліментів за рішенням суду. Відповідно до ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Проаналізувавши надані докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, сторони є працездатними особами, тому необхідно стягнути з відповідача [PERSON] на користь [PERSON], аліменти на утримання дітей - сина [PERSON], [INFO], та доньки - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу), але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення повноліття. Крім цього, відповідно до ст.141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 640 грн., оскільки позивач на підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від вказаних витрат при подачі позову до суду. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved