Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. В обгрунтування позовних вимог зазначила, що під час перебування у шлюбі із відповідачем ними було придбано квартиру [ADDRESS], житловий будинок [ADDRESS] та автомобіль марки Ssang Yong моделі Rexon, чорного кольору, державний номерний знак [NUMBER]. Окрім цього, перебуваючи на роботі за кордоном, на протязі останніх п»яти років вона передала на ім»я відповідача грошові кошти в сумі 51500 доларів США, що на момент звернення до суд еквівалентно 1303043 42 грн., які також підлягають поділу між ними як спільне майно подружжя. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08.12.2015 року шлюб між нею та відповідачем розірвано. У добровільному порядку поділити набуте під час шлюбу майно відповідач відмовляється, у зв»язку із чим вона змушена звернутись до суду та просить позов задовольнити, визнати за нею в порядку поділу спільного майна подружжя право власності на ? частину квартири [ADDRESS], ? частину житлового будинку [ADDRESS], ? частину автомобіля марки Ssang Yong моделі Rexon, чорного кольору, державний номерний знак [NUMBER] та ? частину грошових коштів в сумі 51500 доларів США, що еквівалентно 130304342 грн. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просить їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги визнали частково. Вказали, що відповідач не заперечує щодо визнання за позивачем права власності на ? частину набутого за час спільного життя майна: квартири [ADDRESS], житлового будинку [ADDRESS] та автомобіля марки Ssang Yong моделі Rexon, чорного кольору, державний номерний знак [NUMBER]. Позовні вимоги в частині поділу грошових коштів в сумі 51500 доларів США відповідач не визнає, посилаючись на те, що зазначені кошти були за згодою позивачки частково використані під час будівництва житлового будинку у [ADDRESS] частково на проведення ремонтних робіт у будинку та їхній спільній квартирі та частково на ремонт у квартирі їхньої доньки. Окрім цього вказав, що кошти передавались позивачкою на ім»я [PERSON], а тому частину з них отримав та використав на власні потреби їхній спільний син [PERSON]. Оскільки позивачем не представлено доказів, що спірні кошти були отримані безпосередньо відповідачем не в інтересах сім»ї, а для власних потреб, просять у задоволенні позову в цій частині відмовити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення виходячи з наступних підстав. Згідно з ч.1 статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до вимог ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. При цьому, кожна із сторін зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Сторони у справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 17.09.1977 року, який розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 0812.2015 року. Судом встановлено, що за час перебування у шлюбі сторонами набуто наступне майно: -квартиру [ADDRESS], яка зареєстрована за позивачем [PERSON] на підставі довідки ЖЕК №15 ЖБК м. Тернополя №1683 від 22.11.1995 року, що підтверджується реєстраційним посвідченням, виданим Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації 25.11.1995 року; -житловий будинок [ADDRESS], який зареєстрований на праві приватної власності за відповідачем, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, виданим гаї-Шевченківською сільською радою 29.08.2012 року на підставі рішення виконкому сільської ради №53 від 15.08.2012 року; -автомобіль марки Ssang Yong моделі Rexon, чорного кольору, державний номерний знак [NUMBER], який зареєстровано за [PERSON] відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER], виданого 1ВРЕР УДАІ УМВСУ в Тернопільській області 09.12.2008 року. Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя. Дана стаття СК України кореспондується з ч.3 ст. 368 Цивільного Кодексу України, відповідно до якої майно набуте подружжям за час шлюбу, є їх спільною сумісною власністю. Відповідно до ч.1 ст.63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно положень ст.68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Статтею 69 СК України передбачено право подружжя на поділ майна, що є об'єктом права їх спільної сумісної власності. Розмір часток майна дружини та чоловіка при поділі майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, визначається за правилами ст. 70 СК України. Згідно з ч. 1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ч. 1 ст. 71 СК України, майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що набуте сторонами за час шлюбу майно: квартира [ADDRESS], житловий будинок [ADDRESS] та автомобіль марки Ssang Yong моделі Rexon, чорного кольору, державний номерний знак [NUMBER] є їхньою спільною сумісною власністю та підлягає поділу між ними у рівних частках. Окрім цього, за час перебування у шлюбі, в період з 2011 року по 2015 рік позивачем, яка перебувала за кордоном, через банківську систему переказу коштів, на ім»я [PERSON] були перераховані грошові кошти на загальну суму 51500 доларів США. У відповідності до ст..65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Як зазначено у п.23,24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21.12.2007 року вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. Як встановлено судом, від даного шлюбу сторони у справі мають спільного сина [PERSON], [INFO](свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане 29.08.1983 року Відділом ЗАГСу Тернопільського міськвиконкому), який на даний час є повнолітнім. Згідно наданої позивачем банківської інформації про рух коштів, в період з 2011 року по 2015 рік [PERSON] перераховувались валютні кошти через систему переказу коштів «Вестерн Юніон» на ім»я [PERSON]. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази надаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачем в обгрунтування заявлених позовних вимог в частині поділу грошових коштів у сумі 51500 доларів США, не представлено суду будь-яких доказів, що підтверджують факт отримання зазначених коштів безпосередньо відповідачем [PERSON], а також факт використання ним спірних коштів на особисті потреби чи всупереч інтересам сім»ї, а тому суд вважає, що в цій частині позовні вимоги [PERSON] до задоволення не підлягають у зв»язку із недоведеністю. Із врахуванням викладеного, суд на основі всебічного, повного, об'єктивного та безпосереднього з'ясування фактичних обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, з'ясувавши їх достатність і взаємний зв'язок у сукупності, приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити частково та визнати за нею право власності на ? частину квартири [ADDRESS], ? частину житлового будинку [ADDRESS], ? частину автомобіля марки Ssang Yong моделі Rexon, чорного кольору, державний номерний знак [NUMBER], в порядку поділу спільного майна подружжя. У задоволенні решти позовних вимог слід відмовити за недоведеністю. В силу ч.1 ст.88 ЦПК України, з відповідача в користь позивача слід стягнути 3582,80 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: partial