Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд», в якій просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 24908, вчинений 04 вересня 2020 р. приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем, про стягнення з Позивача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АЛАНД» заборгованості в сумі 13 445 (тринадцять тисяч чотириста сорок п`ять) грн. 05 коп., відповідно до кредитного договору № 001-20137-150513 від 15 травня 2013 р., укладеного з АТ «Дельта Банк». Свої позовні вимоги Позивач обґрунтовує тим, що 07 грудня 2020 р. від керівника за місцем роботи Позивач отримала лист, відповідно до якого повідомлялося, що за місцем роботи Позивача надійшла для виконання постанова приватного виконавця Малкової М.В. про накладення стягнення на заробітну плату. Позивачеві було запропоновано ознайомитися з надісланою постановою. При ознайомленні з постановою Позивач дізналася, що у рамках виконавчого провадження № 63349079, яке, згідно даних Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, було відкрито 20 жовтня 2020 р. приватним виконавцем Київського міського виконавчого округу Малковою М.В., було винесено та надіслано за місцем роботи Постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 23 жовтня 2020 р. Підставою для вчинення виконавчих дій є виконавчий напис № 24908, вчинений 04 вересня 2020 р. приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем, про стягнення з боржника, яким є [PERSON] на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АЛАНД» заборгованості в розмірі 13 945,05 грн. Позивач вважає, що вказаний виконавчий напис вчинено всупереч вимогам чинного законодавства, зокрема, недотримано форми договору, на який може бути накладено виконавчий напис, у нотаріуса на час його вчинення були відсутні документи, які б свідчили про безспірність заборгованості і докази додержання вимог щодо давності, та були відсутні правові підстави для вчинення такої нотаріальної дії. Крім того, Позивач взагалі заперечує, що укладала будь-які кредитні договори з АТ «Дельта Банк» та користувалася кредитними коштами цього банку. Ухвалою від 14 січня 2021 р. відкрите провадження у справі. Ухвалою від 28 січня 2021 р. за заявою Позивача позов забезпечений шляхом зупинення стягнення на підставі спірного виконавчого напису до набрання рішенням законної сили. Ухвалою від 22 лютого 2021 р. задоволено клопотання Позивача про витребування документів: - від Відповідача - оригінал кредитного договору № 001-20137-150513 від 15 травня 2013 р. між АТ «Дельта Банк» та [PERSON] з оригіналом вчиненого на ньому приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем 04 вересня 2020 р. виконавчого напису, що зареєстрований в реєстрі за № 24908; копію Договору відступлення права вимоги за кредитними договорами № 11/08/2020-ФА від 11 серпня 2020 р., на підставі якого ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АЛАНД» набуло від ТОВ «Кредит Капітал» право вимоги за кредитним договором № 001-20137-150513 від 15 травня 2013 р., включаючи витяг із реєстру документів, що передаються на підтвердження дійсності права вимоги, із зазначенням кредитного договору № 001-20137-150513 від 15 травня 2013 р; - від АТ «Дельта Банк» в особі уповноваженої на ліквідацію особи Матвієнка Андрія Анатолійовича (01014, м. Київ, бульвар Дружби народів, 38): копію кредитного договору № 001-20137-150513 від 15 травня 2013 р. між АТ «Дельта Банк» та [PERSON] ; копію Договору про відступлення права вимоги за кредитними договорами № 145/К від 26 січня 2018 р., на підставі якого ТОВ «Кредит Капітал» набуло право вимоги за кредитним договором № 001-20137-150513 від 15 травня 2013 р., включаючи витяг із реєстру документів, що передаються на підтвердження дійсності права вимоги, із зазначенням кредитного договору № 001-20137-150513 від 15 травня 2013 р. - у приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай Олега Станіславовича належним чином завірену копію нотаріальної справи з вчинення 04 вересня 2020 р. на кредитному договорі № 001-20137-150513 від 15 травня 2013 р. між АТ «Дельта Банк» та [PERSON] виконавчого напису, що зареєстрований в реєстрі за № 24908, вчинений 04 вересня 2020 р. Відповідач - ТОВ «ФК «Аланд» відзив на позов не надав. 16 березня 2021 р. на адресу суду від Відповідача надійшов лист, яким він повідомив суд про відсутність у нього будь-яких документів або їх копій, що стосуються стягнення, а також, що оригінал кредитного договору разом з оригіналом виконавчого напису переданий для примусового виконання приватному виконавцеві. 12 квітня 2021 р. ухвалою суду задоволено клопотання Позивача про витребування у Третьої особи - приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Малкової М.В. оригіналів документів. Треті особи пояснення щодо позову не надали. 27 квітня 2021 р. на адресу суду надійшов лист від Третьої особи 2 - приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Малкової М.В., яким суду надано оригінал заяви № 001-20137-150513 від 15 травня 2013 р. разом з оригіналом вчиненого на ній приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. 04 вересня 2020 р. виконавчого напису, зареєстрованого в реєстрі за № 24908. 24 травня 2021 р. до суду надійшла заява № 0564 від 19 квітня 2021 від Третьої особи 1 - приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. про долучення доказів до справи з додатками на 17 аркушах, що містять копію нотаріальної справи з вчинення 04 вересня 2020 р. на кредитному договорі № 001-20137-150513 від 15 травня 2013 р. між АТ «Дельта Банк» та [PERSON] виконавчого напису, що зареєстрований в реєстрі за № 24908. 24 червня 2021 р. Позивач [PERSON] подала до суду письмові пояснення, які долучені до матеріалів справи. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилась. Про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Від представника позивача, адвоката Глущенко С.О. надійшла заява про те, що позивач підтримує позовні вимоги, всі пояснення ним надані письмово, з доказами, наявними у справі, позивач ознайомлений, свої міркування щодо них виклала письмово. Не заперечує проти розгляду справи за її відсутності на підставі документів, що наявні в матеріалах справи. Згідно ч.1 ст.130 ЦПК України представник відповідач, треті особи викликались до суду через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Згідно інформації, опублікованої на офіційному веб-порталі «Судова влада України» в розділі «Оголошення про виклик до суду», представник відповідача, треті особи були повідомлені про дату та час розгляду справи, але у судове засідання не з`явились. Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється та судом постановляється заочне рішення суду. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні ним правовідносини. Згідно наданих сторонами документів 15 травня 2013 року Позивачем [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк», підписано Заяву № 001-20137-150513, за умовами якої Позивач пропонував (надав оферту) Банку на умовах, визначених в пропозиції, та відповідно до Правил банківського обслуговування фізичних осіб у Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк», затверджених рішенням Ради Директорів Банку від 20 березня 2013 р., протоколом № 14 і тарифів Банку, укласти з Клієнтом - Позивачем, договір на невизначений строк дії, в рамках якої відкрити рахунок з використанням платіжної картки Visa International та/або MasterCard Worldwide та/або ВОПС Дельта з лімітом кредитної лінії 7 600 (сім тисяч шістсот) грн., строком ліміту кредитної лінії 364 т(календарні) дні за тарифним пакетом «Святкова кредитна картка № 1 Еволюція». 04 вересня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем було вчинено виконавчий напис N 24908, згідно якого [PERSON] має заборгованість перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» за кредитним договором № 001-20137-150513 від 15 травня 2013 р., укладеному між нею та Публічним акціонерним товариством «Дельта банк». 26 січня 2018 р. між ПАТ «Дельта банк» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» за Договором № 145/к відбулося відступлення прав вимоги за кредитними договорами згідно реєстру у Додатку № 1. На підставі Договору відступлення прав вимоги № 11/08/2020-ФА від 11 серпня 2020 р. правонаступником усіх прав та обов`язків ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» за Кредитними Договорами, вказаними у Реєстрі Боржників (Додаток № 1). Вказані обставини підтверджуються виконавчим написом та матеріалами нотаріальної справи, копію якої долучено до матеріалів справи. Згідно вказаного виконавчого напису, строк платежу за Кредитним договором настав, боржником допущено прострочення платежів, стягнення заборгованості здійснюється за період з 11 серпня 2020 р. по 17 серпня 2020 р., сума заборгованості складає 13 445 (тринадцять тисяч чотириста сорок п`ять) грн. 05 коп., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 7 589 (сім тисяч п`ятсот вісімдесят дев`ять) грн. 48 коп.; прострочена заборгованість за комісією - 0,00 гривень; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 5 855 (п`ять тисяч вісімсот п`ятдесят п`ять) грн. 57 коп.; строкова заборгованість за сумою кредиту - 0,00 гривень; строкова заборгованість за комісією - 0,00 гривень; строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 0,00 гривень; строкова заборгованість за штрафами та пенями - 0,00 гривень. За вчинення виконавчого напису нотаріусом стягнуто плати із стягувача в розмірі 500 гривень, які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна сума, що підлягає стягненню - 13 945 (тринадцять тисяч дев`ятсот сорок п`ять) грн. 05 коп. Приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Малковою Марією Вікторівною 20 жовтня 2020 р. відкрите виконавче провадження № 63349079, в рамках якого 23 жовтня 2020 р. було винесено Постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника - Позивача. На підставі ухвали суду 28 січня 2021 р. примусове виконання у вигляді звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника зупинене. Відповідно до ст. 18 Цивільного кодексу України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» (надалі - Закон) та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (надалі - Порядок). Як зазначено у правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 05 липня 2017 р. у справі N 754/9711/14-ц, з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону, захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону та Глава 16 розділу ІІ Порядку. Так, згідно зі статтею 87 Закону, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (надалі - Перелік). Статтею 88 Закону визначені умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті, нотаріус вчиняє виконавчі написи: - якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; - за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172 (далі - Перелік). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку. При цьому цей Перелік не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі та Порядку. 26 листопада 2014 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Зазначеною постановою були внесені зміни в розділ «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами» та доповнено новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Тобто, нотаріус міг вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису кредитор мав би надати нотаріусу оригінал кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Однак постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» було визнано незаконною та нечинною. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року у справі №826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року було залишено без змін. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року було відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року. Тобто, на сьогоднішній день редакція Переліку передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. Таким чином, на даний час кредитний договір, який був укладений в простій письмовій формі не входить до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів Із наданих Третьою особою 2 - приватним виконавцем документів випливає, що Заява № 001-20137-150513 від 15 травня 2013 р. вчинена в простій письмовій формі без нотаріального посвідчення. Відтак, Третьою особою 1 - приватним нотаріусом Горай О.С. при вчиненні виконавчого напису не додержано вимог чинного законодавства щодо форми договору, на який може бути вчинено виконавчий напис. За правилами ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 628 ЦК України, визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. За вимог ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Частиною 1 та 2 ст. 639 ЦК України, визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Таким чином, відповідно до умов та правил надання банківських послуг визначено, що пам`ятка, тарифи, а також заява про приєднання до умов та правил становить укладений договір про надання банківських послуг. В той же час, ні Відповідач, ТОВ ФК «Аланд», ані Треті особи не надали доказів оформлення та укладання між сторонами та відповідно отримання позичальником Правил банківського обслуговування фізичних осіб у ПАТ «Дельта Банк» та Тарифів банку, щоб в сукупності із Заявою, правочином свідчило б про укладений у належній формі договір між сторонами про надання банківських послуг. Зазначення в п. 5 Заяви про те, що позичальник ознайомлений з чинними Правилами та Тарифами банку не є належним та допустимим доказом того, що позичальник ознайомлювався та погоджувався з саме тими Правилами і Тарифами. Викладена в п. 9 Заяви заява позичальника, що він отримав примірник Правил та Тарифів на день підписання Заяви не є належним доказом отримання цих документів. Відсутність підпису позичальника на умовах та правилах надання кредиту фактично надає можливість банку надавати умови в будь-якій редакції та стверджувати, що зазначені умови погоджені з позичальником. Зазначення в Заяві про ознайомлення позичальника з умовами надання кредиту без ідентифікації самих умов, як таких, що погоджені підписом позичальника, не може бути належним доказом ознайомлення та погодження позичальника саме з тією редакцією умов, на якій наполягає зазначена фінансова установа. Більш того, відповідно до п. 7.1 Заяви, Правила та Тарифи банку є складовою та невід`ємною частиною Заяви, а тому, згідно ч.1 та 2 ст. 639 ЦК України, також мають бути викладені у простій письмовій формі та долучені до Заяви. Відтак, Відповідачем не подані докази, які підтверджують факт належного ознайомлення позичальника з усіма істотними умовами договору. Заява, на якій вчинено виконавчий напис, не єкредитним договором. Оскільки, відповідно до п. 1 частини 3 Заяви, вона є тільки пропозицією укласти договір, а моментом укладення договору є, згідно п. 2.1 частини 3 Заяви, дата відкриття банком рахунку, зазначеного в п. 2.1 частини 2 Заяви. П. 2.6 частини 3 Заяви містить положення, згідно якого прийняття Банком цієї пропозиції до розгляду не тягне за собою виникнення у Банку обов`язку щодо її погодження (акцепту) та відкриття рахунку чи встановлення кредитної лінії. Доказів погодження Банком пропозиції, відкриття ним рахунку, встановлення кредитної лінії та зарахування на рахунок кредитних коштів ні Відповідачем, ані Третіми особами не надано. А відтак відсутні підстави стверджувати, що договір взагалі було укладено. Відповідно до п.п. 1.1, 1.2 гл. 16 розділу II Порядку, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 N 1172 (далі - Перелік N 1172) для одержання виконавчих написів подаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, з якою останній погоджується, що, відповідно, виключає можливість спору зі сторони боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак і документи, які підтверджують її безспірність, і на підставі яких нотаріусами здійснюються виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними, та такими, що містять вираз волі стосовно наявності певної заборгованості не тільки кредитора, а й самого боржника, або ж стовідсотково підтверджують наявність у боржника перед кредитором заборгованості саме в такому розмірі. Серед поданих сторонами до суду документів відсутня виписка з рахунку із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Відповідачем чи Третіми особами не подано доказів, які б підтверджували, що Позивач взагалі отримав кредит. Належним доказом цієї обставини є документ, який підтверджує зарахування кредитного ліміту на картковий рахунок позивача та зняття останнім цих кредитних коштів. Крім того, сума, заявлена Відповідачем до стягнення, складає 13 445 грн. 05 коп. В той же час, згідно наданої Третьою особою 1 копії Реєстру боржників до Договору відступлення права вимоги № 11/08/2020-ФА від 11 серпня 2020 р., укладеного між ТОВ «ФК «Кредит-капітал» та ТОВ «ФК «Аланд», записі № 10124 в графі «Заборгованість, грн» зазначено цифру 21 551,59 грн. Відтак, надані Третьою особою 1 документи уже містять в собі суперечливі дані, які, згідно чинного законодавства, Третя особа 1 мала не просто отримати, але і пересвідчитися в їх належності і достатності, для того щоб дійти висновку про безспірність заборгованості. Виконавчий напис, вчинений Третьою особою 1, був підставою для відкриття виконавчого провадження та звернення стягнення на майно Позивача. Але наявна заборгованість не є безспірною і не може вважатись обґрунтованою у зв`язку з виникненням такої заборгованості у Позивача перед Відповідачем через дію положень договору, які є спірними щодо встановлення суми заборгованості за тілом кредиту та відсотків, та і взагалі укладення вказаного договору. Позивач взагалі заперечує укладення такого договору та не погоджується з сумою заборгованості, щодо якої виданий виконавчий напис нотаріуса, і тому така сума не має ознак безспірності. Перед вчиненням виконавчого напису нотаріусом Відповідач зобов`язаний був на адресу Позивача надіслати вимогу - письмове повідомлення про порушення зобов`язання. Письмове повідомлення повинно містити таку інформацію: зміст порушення, вчиненого боржником; загальний розмір не виконаної боржником вимоги; вимогу до боржника виконати порушене зобов`язання протягом 30 днів. Але доказів надсилання такого повідомлення не надано. Реєстр поштових відправлень, копія якого подана Третьою особою 1 серед наданих документів, не може бути належним доказом, оскільки не містить в собі дату, відправником зазначене ТОВ «Франко Пак», яке не має стосунку спірних правовідносин. Крім того, реєстр не містить підписів керівника відправника та особи, яка прийняла відправлення. Тому цей документ не може бути підтвердженням направлення будь-якої кореспонденції, зокрема, на адресу Позивача, а тим більше, підтвердженням направлення йому письмового повідомлення про порушення. Позивач стверджує, що вперше дізнався про те, що начебто є боржником тільки тоді, коли за місцем роботи надійшла постанова Третьої особи 2 про звернення стягнення на заробітну плату. Належними доказами, які б підтверджували наявність заборгованості, а також встановлювали розмір заборгованості позичальника, є первинні документи, оформлені відповідно до вимог ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Аналогічної правової позиції дотримується Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в узагальненні судової практики з розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні в ухвалі від 07 лютого 2014 року. Але такі первинні документи відсутні серед документів, наданих сторонами до суду. Відсутня у документах, наданих Третьою особою 1, засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Згідно з п. 3.1 Порядку нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Відповідно до п. 3.3, 3.4 глави 16 Порядку, якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу Відповідно до п. 2.4 частини 2 Заяви строк ліміту кредитної лінії - 364 календарних дні. Відсутні докази не тільки власне відкриття рахунку, а відтак, укладення договору, але і виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення. Тому неможливо встановити, чи не минув строк давності, якій би дозволяв вчинити виконавчий напис. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобов`язання» (статті 530, 631 ЦК України). Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Умовами договору погашення кредитної заборгованості та строки сплати чергових платежів визначено місяцями. Строк виконання кожного щомісячного зобов`язання згідно із частиною третьою статті 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (стаття 253 ЦК України). Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Так, за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п`ята статті 261 ЦК України). Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у статтях 252-255 ЦК України. Оскільки надання кредитної лінії передбачає окремі самостійні зобов`язання, які деталізують обов`язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового платежу, а отже і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення. Таку правову позицію, яка відповідно до ст. 263 ЦПК України є обов`язковою для всіх судів, висловив Верховний Суд України постановою у справі № 6-31цс15. Відтак, виходячи із тих матеріалів, які надані сторонами, суд робить висновок, що Третя особа 1 - приватний нотаріус Горай О.С., не пересвідчився у тому, що на момент вчинення виконавчого напису не сплинув строк, встановлений чинним законодавством. Суду також не надано доказів того, що ТОВ «ФК «Аланд» набуло права стягнення за Заявою № 001-20137-150513 від 15 травня 2013 р. Хоча до суду надано копію Договору відступлення прав вимоги № 11/08/2020-ФА від 11 серпня 2020 р., укладеного між ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» та ТОВ «ФК «Аланд» за Кредитними Договорами, з витягом із Реєстру Боржників (Додаток № 1), де записом № 10124 зазначений договір № 001-20137-150513 від 15 травня 2013 р. Але Договір відступлення прав вимоги № 11/08/2020-ФА від 11 серпня 2020 р. є похідним від Договору № 145/к про відступлення права вимоги за кредитними договорами від 26 січня 2018 р., укладеного між ПАТ «Дельта банк» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал». Копію Додатку № 1, де мав би міститися реєстр боржників, суду не надано. А тому у суду відсутні належні та беззаперечні докази набуття Відповідачем права стягнення за Заявою № 001-20137-150513 від 15 травня 2013 р. Таким чином, у Третьої особи 1- приватного нотаріуса Горай О.С. на момент вчинення виконавчого напису були відсутні належні та достовірні документи, які б містили інформацію про надіслання боржникові письмової вимоги про усунення порушень виконання зобов`язань за кредитним договором; докази укладення такого договору; необхідні для стягнення заборгованості у безспірному порядку документи: виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Відтак Третя особа 1 повинна була відмовити Відповідачу у вчиненні нотаріальної дії з підстав, передбачених статтею 49 Закону України «Про нотаріат» через те, що вчинення такої дії суперечить законодавству України, не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Отже, виконавчий напис вчинено із грубим порушенням Порядку вчинення нотаріальних дій. Третя особа 1, всупереч принципу безспірності заборгованості, передбаченої ст. 88 Закону України «Про нотаріат», із порушенням Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, вчинив виконавчий напис, чим порушив норми чинного законодавства. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Вказана правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 23 червня 2020 р. у справі N 645/1979/15-ц. З огляду на вищевказане, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження, а отже підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з Відповідача на користь Позивача судовий збір у сумі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп., сплачений нею за подання позову, та судовий збір у сумі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп., сплачений нею за подання заяви про забезпечення позову, всього в сумі 1261 (одна тисяча двісті шістдесят одна) грн. 20 коп. Інші судові витрати Позивачем не заявлялися, докази їх здійснення суду не надавалися. Відповідно до ч. 7 ст. 158 ЦПК України заходи забезпечення позову у виді зупинення стягнення за оскаржуваним виконавчим написом продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Outcome: approved