Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивує тим, що 15 листопада 1993 року вона з відповідачем зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Бродівського районного управління юстиції Львівської області про що зроблений відповідний актовий запис №194. В шлюбі у них народився син [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що сімейне життя з відповідачем не склалося через протилежність поглядів на життя, психологічну несумісність, у сім`ї часто виникали конфлікти. Запевняє, що більше трьох років не проживають із відповідачем однією сім`єю. На підставі викладеного просить шлюб зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бродівського районного управління юстиції Львівської області актовий запис №194 між нею та [PERSON] розірвати. Позивач в судове засідання не з`явилася, проте подала до суду письмову заяву, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не з`явився, однак подав до суду письмову заяву, в якій позов [PERSON] визнав повністю, розгляд справи просив проводити у його відсутності. Додатково зазначив, що він із позивачем не підтримують жодних сімейних відносин, проживають окремо, а тому на розірвання шлюбу згідний. Згідно ч.3 ст. 211 ЦПК України оскільки усі учасники заявили клопотання про розгляд справи за їх відсутності судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та подані докази, проаналізувавши встановлені обставини справи в їх сукупності, приходжу до наступного висновку. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого повторно 05 серпня 2020 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстровано 05 листопада 1993 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бродівського районного управління юстиції Львівської області, актовий запис №194. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на « [PERSON] » (а.с.6). В шлюбі у них народився син [PERSON] , [INFO] (а.с.11). Відповідно до ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч.3 та ч.4 ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст.105 ч.3 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Частиною 3 ст.12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи вищенаведене, зміст позовних вимог та їх обґрунтування, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Оскільки відповідач будь-яких заперечень чи фактів, які спростовують обставини викладені у позовній заяві позивачем суду не надав, позовні вимоги визнав повністю, враховуючи характер сімейних відносин, які склалися в даній сім`ї, з врахуванням вимог ст.ст. 24, 55, 56 СК України, приходжу до висновку про задоволення позову. Пунктом 2 ч.3 ст.115 СК України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved