Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-04 00:00:00

Позивач\~ [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 15 жовтня 2013 року зареєструвала шлюб з відповідачем у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рокитнівського районного управління юстиції у Рівненській області. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося через різні характери та погляди на життя, чоловік зловживав алкоголем та вчиняв домашнє насильство. З серпня 2020 року спільно не проживають, на даний час не цікавляться життям один одного, не мають спільного бюджету, відсутні спільні інтереси, фактично відсутні права та обов`язки подружжя, втрачено почуття любові та поваги, шлюб носить лише формальний характер. Збереження сім`ї неможливе і суперечить її інтересам. Вважає, що примирення між ними неможливе. Просить шлюб розірвати, судові витрати стягнути з відповідача. Під час судового засідання позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала та доповнила, що з відповідачем не помирились, проживають окремо, не підтримують жодних стосунків. Просить шлюб розірвати, залишити їй прізвище [PERSON] та стягнути судові витрати. В судовому засідання відповідач [PERSON] повторно не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, відзиву на позовну заяву не подав. Заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі доказів. Згідно свідоцтва про шлюб,\~ сторони 15 жовтня 2013 року зареєстрували шлюб\~ у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рокитнівського районного управління юстиції у Рівненській області, актовий запис №51 (а.с. 6). Від шлюбу мають малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.7,8). Відповідно до положень ст..51 Конституції України, ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст.110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст.110 СК України). Оскільки позивач наполягають на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно з ч.3 ст.115 Сімейного кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Судом встановлено, що між сторонами виникали непорозуміння, різні погляди на життя, позивач зберігати сім`ю не бажає, а тому суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї суперечить інтересам сторін. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, а тому враховуючи пояснення сторони, прізвище позивачу суд залишає « [PERSON] ».

Outcome: approved