Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 1 000 грн. 00 коп. щомісячно, посилаючись на те, що з 04 березня 2006 року вона з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 18 травня 2010 року, розірваний. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Відповідач обіцяв їй надавати у добровільному порядку матеріальну допомогу у розмірі 1 000 грн. щомісячно на утримання дитини, проте обіцянки не дотримується. Дитина проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач працює, має нерегулярний дохід, проте не надає матеріальної допомоги, не приймає участі в утриманні та вихованні дитини з 2011 року, тому вона бажає отримувати аліменти офіційно й в примусовому порядку, що й стало підставою звернення до суду з даним позовом. Окрім того, посилаючись на право стягнення аліментів за минулий час, просила стягнути з відповідача кошти за останні три роки в загальній сумі 36 000 грн. 00 коп. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала з тих же підстав, просила їх задовольнити, а відповідач їх визнав частково: не заперечуючи щодо стягнення аліментів з нього в твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. 00 коп. на утримання дочки щомісячно до її повноліття, а в частині вимог про стягнення коштів в якості аліментів за минулий час запречував, вважаючи вказані вимоги недоведеними. Вислухавши пояснення сторін, їх доводи та заперечення, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з»ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об»єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, з урахуванням визнання відповідачем позовних вимог, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 18 травня 2010 року, розірваний (а.с.8, 9, 10). Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO] (а.с.11). Вирішуючи питання про стягнення аліментів на утримання дитини та про визначення розміру аліментів, судом враховані наступні обставини: матеріальний стан позивача, яка веде окреме господарство, має окремий бюджет та на утриманні якої знаходяться дитина, стан здоров»я дитини, її потреби, та відповідача, який погодився сплачувати аліменти в розмірі, який просить позивач. Згідно статті 180 Сімейного Кодексу (далі - СК) України батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини першої статті 181 СК України способи виконання батьками обов»язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Позивач просить суд призначити розмір аліментів на утримання дитини у розмірі 1 000 грн. 00 коп. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. З урахування визнання відповідачем в цій частині вимог, суд вважає такі вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню; підстав для відмови у їх задоволенні судом не встановлено. Суд вважає, що визначена частка аліментів є прийнятною як для стягувача, так й платника аліментів. В разі винесення судом рішення про стягнення аліментів, згідно частини 3 статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Якщо платник аліментів, відповідно до частин 1, 2 статті 184 СК України, має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до частини першої статті 191 СК України аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду від дня пред»явлення позову. Позивач звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на її користь на утримання дитини 26 червня 2014 року, що підтверджується штемпелем на зазначеній позовній заяві (а.с.1), тому із зазначеного дня підлягають відрахуванню аліменти з відповідача на утримання його дитини. Суд, вирішуючи спір в частині вимог про стягнення аліментів за минулий час, вважає дані вимоги необгрунтваними, оскільки на підтвердження своїх вимог позивачем не надані докази того, що вона зверталася до відповідача про стягнення аліментів за вказаний період часу (листи, їх отримання відповідачем тощо). Вимоги позивача про стягння аліментів за минулий час мають бути підтвердженні офіційними зверненнями стягувача до платника аліментів, за відсутності таких доказів, вимоги є необгрунтованими й задоволенню не підлягають. При задоволенні позовних вимог в частині стягнення аліментів з відповідача на користь держави підлягають стягненню судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп., від сплати яких позивач була звільнена при зверненні до суду з даною позовною вимогою відповідно до Закону України «Про судовий збір». На підставі викладеного, ст.ст. 180, 181 ч.1, 183, 184, 185, 191 ч.1 Сімейного кодексу України, з урахуванням Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.06.2006 року та,

Outcome: partial