Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав посилаючись на те, що позивач виховує малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач є батьком дитини. З серпня 2014 року відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов'язків, не проявляє інтересу до нього, не приходить до дитини, не цікавиться ним, не надає матеріальної допомоги на його утримання. З 2014 року не бачив його, тому просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала та пояснила, що поведінка відповідача свідчить про відсутність будь-якого бажання виконувати свої батьківські обов'язки по відношенню до дитини, а тому просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належно, причина неявки невідома. Представник третьої особи - Служба у справах дітей Полтавської районної державної адміністрації Полтавської області в судове засідання не з'явився, належним чином повідомлений про часта місце розгляду справи, причина неявки суду не відома. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав, передбачених ст.223 ЦПК України для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що в судове засідання не з'явились, з ухваленням заочного рішення. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, позивача, свідків, дослідивши докази по справі, дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON] [INFO]. Малолітній [PERSON] проживає разом з позивачем, що підтверджується довідкою про склад сім»ї. Принципом 6 Декларації прав дитини ( Резолюція 1386 (XIV) Генеральної Ассамблеї ООН від 20.11.1959) року передбачено, що для повного і гармонійного розвитку своєї особистості дитина потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, зростати під піклуванням і відповідальністю своїх батьків і, безперечно, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Згідно зі ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21.12.1995 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради № 789-X11 від 27.02.1991 року в усіх випадках щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, тощо), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного,всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно зі ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та встановлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним, обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Органом опіки та піклування подається суду письмовий висновок щодо розв'язання спору, складений на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Відповідно до висновку служби у справах дітей Полтавської районної державної адміністрації Полтавської області визнано за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] [INFO] відносно сина [PERSON] [INFO]. Згідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] суду пояснили, що з народження дитини, а саме з 2014 року відповідач не проживає з позивачем та дитиною, взагалі не з'являється за їх місцем мешкання. Дитина проживає з позивачем та бабусею [PERSON], перебуває на їх утриманні. Позбавлення батьківських прав є дійсно крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків. Разом з тим це насамперед є способом захисту прав та інтересів дитини, а тому при вирішенні цього питання перш за все необхідно виходити з інтересів дитини, з'ясувати та оцінити який позитивний чи негативний наслідок для дитини матиме таке рішення. З матеріалів справи вбачається, що відповідач з часу народження дитини - [INFO] не цікавиться ним , не приймає участі у його фізичному та духовному вихованні, не спілкується з сином ,не надає матеріальної допомоги на його утримання та як наслідокне забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням дитини. Матеріали справи містять достатньо доказів того, що відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов'язків без поважних причин, що шкодить інтересам малолітньої дитини та негативно впливає на дитину. Навіть та обставина, що відповідач не з'явився у судове засідання з приводу вирішення спору щодо позбавлення його батьківських прав свідчить про байдуже ставлення до долі дитини та ухилення від виконання батьківських обов'язків. За таких обставин застосування до відповідача такого превентивного заходу як попередження є недоцільним, а тому враховуючи обставини справи та досліджені в судовому засіданні докази у їх сукупності, суд вважає , що позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина у зв'язку з тривалою відсутністю будь-якої його участі у його вихованні, буде відповідати інтересам дитини.

Outcome: approved