Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просить визнати за нею право власності на спадкове майно - ? частину житлового будинку із господарськими спорудами, розташованого в [ADDRESS] та земельної ділянки розміром 3,7700 га, що була передана у власність спадкодавця для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі державного акту від 11.10.2004 року серії ЖТ №174093 розташованої на території Стремигородської сільської ради . В підтвердження своїх вимог посилається на те, що [INFO] року померла її мати [PERSON], вона належним чином прийняла спадщину за заповітом, звернувшись до нотаріальної контори . Нотаріус позбавлений можливості видати їй свідоцтво про право на спадщину на вказане майно, так як відсутні документи підтверджуючі право власності на дане майно у покійного чоловіка. В судове засідання позивачка не з'явилася, надіслала заяву про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просить їх задовольнити. Представник Стремигородської сільської ради в судове засідання не з'явився, надіслав заяву, в якій просить слухати справу без його участі, позовні вимоги визнає. А тому суд вважає за можливе розглядати справу на підставі наявних матеріалів та без фіксації технічними засобами . Перевіривши матеріали справи, оцінивши всі докази та обставини по справі, суд задовольняє позовні вимоги , виходячи з таких підстав. Як встановлено судом позивачка [PERSON] є рідною дочкою [PERSON], що стверджується свідоцтвом про її народження та про одруження. Мати позивачки побудувала ? ідеальну частину житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого в [ADDRESS], а також була власником земельної ділянки розміром 3,7700 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі державного акту від 11.10.2004 року серії ЖТ174093 розташованої на території Стремигородської сільської ради. Мати позивачки вільно і відкрито користувалася вказаною частиною земельної ділянки протягом всього свого життя. [INFO] року в с. Стремигород Коростенського району Житомирської області у віці 69 років померла мати позивачки [PERSON] , про що виконкомом Стремигородської сільської ради Коростенського району Житомирської області зроблено запис за № 1 в Книзі реєстрації смертей. Ще при житті 05 січня 2005 року мати позивачки склала заповіт, яким все майно , де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося , заповіла [PERSON]. Даний заповіт посвідчений сільським головою Стремигородської сільської ради Коростенського району Житомирської області , зареєстровано в реєстрі нотаріальних дій за № 1, на день смерті спадкодавця ніким не скасований і не змінений. В передбачений законом шестимісячний строк позивачка [PERSON] звернулася до Коростенської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, де відкрито спадкову справу. Проте, нотаріус обґрунтовано відмовляє позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину на будинок, так як у покійного спадкодавця відсутній документ, підтверджуючий право власності на спірне домоволодіння і не є зареєстрованим до 01.01.2013 року. На час набуття права власності спадкодавцем на спірний будинок державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди, регулювалася підзаконними нормативними актами,зокрема такими як Інструкція про прядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу УРСР, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомукнгоспу від 13.12.1995 року №56, а підстави набуття права власності на таке майно визначались ст.ст.100,101 ЦК УРСР. Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте, виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 04.01.2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Закону України від 01.07.2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину , мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину. Як роз'яснено у п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відтак, суд приходить до висновку, що вимоги позивачки підлягають до задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: approved