Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 01.12.2014 між сторонами був укладений договір позики, у відповідності до умов якого зокрема п. 1 предметом договору є передача позивачем у власність відповідачки грошових коштів (позики) у розмірі 88 830 грн. із обовязком повернення відповідачкою позики у строк до 01.01.2015. Суму позики позивачем передано, а [PERSON] отримано до моменту підписання вказаного договору. Однак відповідачка взяті на себе зобовязання за договором позики не виконала. Період прострочення виконання зобовязання: з 01.01.2015 по 21.08.2015 включно. Кількість днів прострочення зобовязання ставить 233 дні. Загальна сума заборгованості відповідача становить 166 332 грн. 14 коп. Тому просила стягнути з відповідача 166 332 грн. 14 коп. боргу та судові витрати. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав. Відповідачка позов не визнала, посилаючись на те, що вона передала через племінницю позивачки в рахунок погашення боргу 5000 доларів США. Суд, вислухавши осіб, які приймають участь у розгляді справи, вивчивши матеріали справи, позов задовольняє з наступних підстав: Судом встановлено, що 01.12.2014 між сторонами укладений договір позики, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрована в реєстрі за №2496. У відповідності до умов договору, п. 1 предметом договору є передача [PERSON], як позикодавцем, у власність позичальнику - [PERSON] грошових коштів (позики) у розмірі 88 830 грн. із обовязком поверненням позики у строк до 01.01.2015. Однак відповідачка взяті на себе зобовязання за договором позики не виконала. Загальна сума заборгованості відповідача становить: 88 830 грн. 00 коп. (основний борг позики) + 11 000 грн. 00 коп. (штраф) + 1 701 грн. 16 коп. (3% річних за користування коштами) + 29 890 грн. 69 коп. (пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ) + 34 910 грн. 29 коп. (інфляційні втрати) а всього 166 332 грн. 14 коп. Відповідно до статті 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від прострочення суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів(суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з приписами п. 2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Стаття 1048 ЦК України, надає позикодавцю право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такого самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Посилання відповідачки на те, що вона передала позивачки 5000 доларів США, крім її голослівних стверджень не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. Отже, суд, оцінюючи докази в їх сукупності, дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність вимог позивача, оскільки вони відповідають вимогам ст.57-59 ЦПК України. Згідно ст. 88 ЦПК України суд судові витрати покладає на відповідача. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved