Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про встановлення права власності на незавершений будівництвом будинок та земельні ділянки. Вимоги позову мотивовано тим, що після березневої повені 2001 року рішенням Чепівської сільської ради Виноградівського району від 14.05.2001 року №10 чоловікові позивачки [PERSON] було надано дозвіл на відновлення зруйнованого паводком житла на власній ділянці в с. Чепа вул. Леніна №90 /тепер Фогороші 10/. Належним чином було вироблено технічну документацію і отримано дозвіл на право виконання будівельних робіт. Всі дозвільні документи, а також технічна документація на будинок були виготовлені на прізвище чоловіка позивачки, який30.11.2001 року помер, тому будівництво житлового будинку позивачка проводила сама. На даний час житловий будинок будівництвом незавершений /84% готовності/, загальна корисна площа якого становить 81,5 кв.м., в тому числі житлова 40,2 кв.м. В звязку з тим, що дозвільні документи на будинок оформлені на чоловіка, позивачка не в змозі оформити на себе право власності, а правовстановлюючі документи оформлені при житті чоловіка на будинок не були, окрім земельної ділянки під будівництво та обслуговування житлового будинку площею 4800 кв.м. в с. Чепа вул. Фогороші 90 та земельної ділянки 0,82 га для ведення товарного сільгоспвиробництва, розташованої в межах Чепівської сільської ради, на які є державний акт на право приватної власності. У відповідності до ст. 31 ЦПК України позивачка подала до суду заяву про уточнення пункту першого позовних вимог: просить суд визнати її спадкоємцем, до якої перейшли права та обовязки забудовника на будинок № 90 по вул.Фогороші в с.Чепа Виноградівського району. Позивачка [PERSON] належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, уточнені позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд такі задоволити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачка [PERSON] будучи належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи, своєчасно в судове засідання не зявилася, однак до суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності та про те, що не заперечує проти задоволення уточнених позовних вимог. Обстеживши матеріали справи та клопотання сторін, і враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи відповідно до ст.224, 225 ЦПК України, на підставі наявних у ній матеріалів та доказів і приходить до висновку, що уточнені позовні вимоги є підставними та підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлені ті обставини на які посилається позивач в своїй позовній заяві, відповідачкою позов визнано повністю, що не суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому в порядку ст.174 ЦПК України визнання нею уточненого позову прийнято судом. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Чепівської сільської ради Виноградівського району від 14.05.2001 року №10 чоловікові позивачки [PERSON] було надано дозвіл на відновлення зруйнованого паводком житла на власній ділянці в с. Чепа вул. Леніна №90 /тепер Фогороші 10/. Належним чином було вироблено технічну документацію і отримано дозвіл на право виконання будівельних робіт. Всі дозвільні документи, а також технічна документація на будинок були виготовлені на прізвище чоловіка позивачки, який30.11.2001 року помер, тому будівництво житлового будинку позивачка проводила сама. Згідно довідки КП «Виноградівське РБТІ» від 25.06.2015 року за № 486/15, житловий будинок в с.Чепа, по вул.Фогороші, 90, будівництвом незавершений /84% готовності/, загальна корисна площа якого становить 81,5 кв.м., в тому числі житлова 40,2 кв.м. та згідно довідки Чепівської сільської ради від 23.06.2015 року рахується за [PERSON]. Правовстановлюючі документи на вказаний будинок не виготовлені. Крім того спадкодавцю на праві власності на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗК №011319 від 07.08.2001 року належала земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 4800 кв.м. в с. Чепа вул. Фогороші 90 та земельна ділянка 0,82 га для ведення товарного сільгоспвиробництва, розташована за межами населених пунктів Чепівської сільської ради. Після смерті чоловіка позивачка фактично успадкувала все його майно, яке було їхньої спільною власністю. Однак із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори ніхто не звертався. Спадкоємцем першої черги крім позивачки є її дочка, відповідачка по справі [PERSON], яка уточнені позовні вимоги визнала, на спадкове майно не претендує. Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а частиною 3 статті 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а у відповідності до ч.2 ст.1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Разом з тим, у відповідності до п.8 Постанови ПВС № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов'язки як забудовника входять до складу спадщини. Згідно інформаційного листа ВССУ № 24-150/0/4-13 28.01.2013 року, виходячи зі змісту частин першої, другої статті 331 ЦК, частини першої статті 182 ЦК та пункту 8 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5 (зі змінами і доповненнями станом на 22 січня 2009 року), право власності на новостворене нерухоме майно виникає у особи, яка створила це майно, після закінчення будівництва обєкта нерухомості, введення його в експлуатацію, отримання свідоцтва про право власності та реєстрації права власності. До виникнення права власності на новозбудоване нерухоме майно право власності існує лише на матеріали, обладнання та інше майно, що було використано в процесі будівництва (частина третя статті 331 ЦК), відтак статтею 331 ЦК не передбачено можливості визнання права власності на недобудоване нерухоме майно в судовому порядку. Крім того, відповідно до правової позиції, висловленої ВССУ у своєму Листі № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 1297 ЦК встановлено обовязок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обовязку у виді втрати права на спадщину. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке повязується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК) та не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК). Разом з тим, у разі відсутності документів, що підтверджують право власності спадкодавця на житловий будинок, або відсутності державної реєстрації права власності необхідно зясувати причини відсутності правовстановлюючих документів, державної реєстрації права власності або документів на забудову. У разі недотримання спадкодавцем вимог законодавства щодо державної реєстрації права власності на нерухоме майно судами може визнаватись у порядку спадкування право на забудову, право на будівельні матеріали та інше у відповідності зі встановленим судом правовим режимом спірного майна. За умови наявності акта відведення земельної ділянки під забудову, дозволів на забудову, якщо будинок не було введено в експлуатацію, таке будівництво не може визнаватись самочинним, а є незавершеним. Пунктом 8 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7 встановлено, якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обовязки входять до складу спадщини. Законодавством передбачено порядок прийняття в експлуатацію будівель інспекцією архітектурно-будівельного контролю за місцем їх розташування, який не може підмінятися судовим рішенням. Визнання права власності в порядку спадкування на недобудований будинок відповідно до чинного законодавства України неможливе. Потрібно визнати правильною практику судів щодо визнання за спадкоємцем майнових прав забудовника, як таких, що входять до складу спадщини. Таким чином, суд прийшов до переконання, що уточнені позовні вимоги позивачки підлягають до задоволення. На підставі наведеного,

Outcome: approved