Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про те, що з 15 квітня 2011 року по 15 вересня 2017 року вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано за її ініціативою у судовому порядку. У них є двоє дітей: донька [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] , батьком яких є відповідач по справі. Після розірвання шлюбу діти залишилися проживати з нею і відповідач обіцяв надавати їм матеріальне забезпечення у добровільному порядку, але своє слово не стримав. За цей час відповідач лише один раз купив синові куртку та двічі дав по кілограму крупи, при тому всі розповідає, що постійно надає дітям допомогу. Вважає, що така «допомога» відповідача ніяк не сприяє повноцінному харчуванню та всебічному розвитку дітей, як це передбачено законом, а тому діти перебувають тільки на її утриманні. На її неодноразові нагадування відповідачу про його обіцянку утримувати дітей, відповідає, що на цей час у нього немає коштів, а тільки гроші з`являться, тоді він і буде надавати таку допомогу. «Відсутність» у відповідача коштів не завадило йому за цей період придбати собі нове домоволодіння, у якому він і проживає на цей час. Небажання відповідача у добровільному порядку утримувати своїх дітей змушує її звернутися до суду за їх захистом, оскільки іншого способу вирішити це питання, крім судового, немає. Відповідач працює, має непогані доходи, а тому має реальну можливість утримувати своїх дітей у відповідності до закону. Просить суд ухвалити рішення, яким стягувати з [PERSON] на її користь на утримання дітей: [PERSON] та [PERSON] , народження відповідно: [INFO] та [INFO] , аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів щомісячно, до повноліття дітей, але не менше 50 % прожиткового мінімуму, встановленого законом для дітей відповідного віку. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та факти, викладені у позові, просить суд позов задоволити. Пояснила, що від шлюбу з відповідачем має двох дітей, які після розлучення залишилися проживати з нею і знаходяться на її утриманні. Відповідач відмовляється надавати матеріальну допомогу на дітей, а їй одній важко забезпечувати їх на належному рівні, тому вимушена звернутися до суду з цим позовом, який просить задоволити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Пояснив, що на цей час має іншу сім`ю, у якій є двоє дітей, які також перебувають на його утриманні. Разом з тим, підтвердив, що дійсно від шлюбу з позивачем має двох дітей, які проживають з матір`ю. Він іноді надає матеріальну допомогу позивачці для дітей. На цей час не заперечує проти того, щоб сплачувати на користь позивача по 500 гривень на дитину, вважає, що таку суму сплатити він має можливість. Суд, вислухавши думку позивача та відповідача, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом достовірно встановлено про те, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 15 квітня 2011 року до 04 вересня 2017 року, що підтверджується копією рішення суду про розірвання вказаного шлюбу (а.с. 2). У вказаному шлюбі у позивача та відповідача народилися діти: дочка - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , та син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Згідно довідки, виданої виконавчим комітетом Черповодівської сільської ради Уманського району Черкаської області, діти [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , дійсно зареєстровані та проживають зі своєю матір`ю [PERSON] та знаходяться на її утриманні. Згідно з вимогами ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виходячи з цього сторони, як батьки дитини, повинні спільно вирішувати питання про фізичний, духовний та моральний розвиток дитини. Відповідно до вимог ст.ст. 150, 157 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той з батьків, хто проживає окремо від дитини зобов`язаний брати участь у її вихованні та утриманні. Відповідно до вимог ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За відсутності домовленості між батьками щодо цього обв`язку, кошти на утримання дитини стягуються в судовому порядку. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На цей час мінімальний розмір аліментів, у зв`язку зі змінами у законодавстві, не може бути меншим за 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік», 50% від прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років становить з 01 січня 2020 року - 1109 грн. З урахуванням постійного зростання цін на продукти харчування, ліки та речі першої необхідності, прожитковий мінімум забезпечує лише мінімальні потреби дитини. З огляду на ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка згідно Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є обов`язковою для застосування національними судами, рішення суду повинне бути не тільки законним та обґрунтованим, але й справедливим. Вирішуючи питання про спосіб стягнення та розмір аліментів, які мають бути стягнуті у цьому випадку з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітніх дітей, суд враховує позицію позивача щодо способу стягнення аліментів, її матеріальний стан та те, що на утриманні відповідача перебувають діти від іншого шлюбу, а також те, що відповідач в судовому засіданні не заперечував щодо сплати 500 гривень щомісяця на кожну дитину. Тому, зважаючи на обставини, які викладені вище, а також виходячи з того, що позивач разом із відповідачем повинні забезпечити дітям рівень життя, необхідний і достатній для її нормального фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку; виходячи з рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини (ч. 1 ст.141 СК України), враховуючи, що значні кошти витрачаються на продукти харчування, одяг, взуття, у випадку захворювання на ліки, суд вважає доведеними та такими, що підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідача на утримання двох дітей аліменти у розмірі 1/3 частина з всіх видів його доходів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину. Стягнення аліментів у такому розмірі, суд вважає розумним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей у їх віці. При цьому на підставі частини першої статті 191 СК України, стягнення аліментів необхідно присудити від дня пред`явлення позову, тобто з 28 листопада 2018 року. Визначений судом розмір аліментів з урахуванням знецінення коштів внаслідок інфляції, постійного подорожчання усіх груп товарів для дітей не є надміру високим і відповідає інтересам та потребам дітей. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Оскільки з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання дитини, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином, необхідно стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved