Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. В обгрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 14.03.2013 р. між нею та [PERSON] було укладено договір позики, у відповідності до якого вона надала відповідачу грошову позику в розмірі 54 500,00 грн. із терміном повернення до 15.03.2014 р. Станом на день подачі позову до суду гроші відповідач не повернув та від повернення боргу ухиляється. В позовних вимогах просила суд стягнути з [PERSON] на її користь борг за договором позики в розмірі 24 500,00 грн., 3 % річних в розмірі 902,24 грн., інфляційні збитки в розмірі 6 514,43 грн., а разом 31 916,66 грн. та судовий збір в розмірі 319,18 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала з викладених підстав та просила позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, повідомлений за місцем реєстрації (а.с. 17). Суд вважає за можливим розглядати справу у його відсутність та ухвалити заочне рішення по даній справі в порядку ст.ст. 224, 225 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до договору позики грошових коштів від 14.03.2013 р. позивач [PERSON] надала у позику відповідачу [PERSON] грошові кошти у розмірі 54 500,00 грн. (а.с. 6). Відповідно до п. 2 Договору відповідач зобов'язався повернути позивачу зазначену суму позики у строк до 15.03.2014 р. Разом з тим, відповідач повернув суму лише в розмірі 25 000,00 грн. При цьому суми повертались з порушенням п. 3 Договору, а саме - остання сума, яку Позичальник повернув, була отримана в розмірі 5 000,00 грн. 30.09.2014 р., відповідно до умов договору - до 10.10.2013 р. У зазначений строк відповідач не повернув позивачу грошей, тим самим прострочив зобов'язання по розписці. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору або вимог актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться Згідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.ст. 610, 612 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Також, відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або ж таку кількість речей того ж роду та якості. Таким чином між сторонами були укладені договори позики грошових коштів. Відповідно до ст. 1047 Цивільного кодексу України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладеного між сторонами договору позики відповідач власноручно написав позивачеві розписку від 02.03.2014 р. Тобто договір позики був укладений з дотриманням вимог ст. 1047 Цивільного кодексу України. Відповідно до приписів статті 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України). Зобов'язання, що виникли у відповідача на підставі зазначених вище судових рішень - є грошовими. Відповідач не виконує зазначені зобов'язання належним чином, внаслідок чого заборгованість істотно не зменшується, а грошові кошти знецінюються внаслідок інфляційних процесів. На підставі наведеного, відповідно до ст. 625 ЦК України та правових позицій Верховного Суду України по справах N 6-59цс13, N 3-65гс11, позивач вимагає стягнення інфляційного нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов'язання і трьох процентів річних, оскільки це є відшкодуванням матеріальних витрат позивача від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та компенсація (плата) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами. Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного Кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений законом або договором. Розрахунок процентів здійснюється з дати остаточного розрахунку за Договором, а саме, з 15.03.2014 р. При здійсненні розрахунку приймають до уваги наступні значення: розмір процентів за користування грошовими коштами - 3,00 % в рік. Формула розрахунку процентів за користування грошовими коштами: сума прострочення х 3,00 % / 365 х кількість днів прострочення, відстрочка - 0 днів. Загальна сума процентів за користування грошовими коштами 902,24 грн., розрахунок процентів наданий Позивачем суд покладає в рішення суду. Розрахунок інфляційних збитків. При здійсненні розрахунку приймаються до уваги наступні значення. Формула розрахунку інфляційних збитків: сума прострочення х (помножені між собою індекси інфляції за розрахунковий період попередньо поділені на 100) - сума прострочення. При здійснення розрахунку бралися до уваги наступні індекси інфляції: Індекс інфляції за даний період складав: листопад 2013 р. - 100,2; грудень 2013 р. - 100,5; січень 2014 р. - 100,2; лютий 2014 р. - 100,6; березень 2014 р. - 102,2; квітень 2014 р. - 103,3; травень 2014 р. - 103,8; червень 2014 р. - 101; липень 2014 р. - 100,4; серпень 2014 р. - 100,8; вересень 2014 р. - 102,9; жовтень 2014 р. - 102,4; листопад 2014 р. - 101,9. Загальна сума інфляційних збитків складає 6 514,43 грн. Розрахунок заборгованості з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних: 24 500,00 грн. + 802,24 грн. + 6 514,43 грн. = 31 916,66 грн. Приписами статті 60 ЦПК України вказано, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу; докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, вимоги позивача про повернення боргу є законними, обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в розмірі 31 916,66 грн., оскільки на час розгляду справи відповідач зобов'язання за договором позики не виконав. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки позов задовольняється, з відповідача на користь позивача повинна бути стягнена сума сплаченого судового збору в розмірі 319,18 грн. (а.с. 7).

Outcome: approved