Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що вона з 29 квітня 1990 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають двох дітей, один з яких неповнолітній син [PERSON], [INFO]. Сімейно-шлюбні відносини між ними припинилися з жовтня 2017 року через втрату взаєморозуміння, різницю погляді на сімейне життя, систематичне вживання алкогольних напоїв та психологічний тиск на членів сім'ї, виникнення конфліктів в зв'язку з цим, що негативно відображається на моральному кліматі родини. Вважає, що сім'я з відповідачем розпалась остаточно і не може бути відновлена, тому просить суд розірвати шлюб. Ухвалою суду від 02 березня 2018 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 08 червня 2018 року за клопотанням відповідача на стадії підготовчого судового засідання у цивільній справі зупинено провадження для надання сторонам двохмісячного строку для примирення. Ухвалою суду від 08 серпня 2018 року поновлено провадження по справі, закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. В судове засідання сторони не з'явились. Позивач [PERSON] надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на позові наполягала, не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, відзиву на позов не подав. Згідно вимог ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з'явився в судове засідання, не повідомив причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступних підстав. Як встановлено судом, сторони зареєстрували шлюб 29 квітня 1990 року, про що Олександрівською сільською радою Широківського району Дніпропетровської області, зроблено відповідний актовий запис № 4 (а.с. 4- копія свідоцтва про укладення шлюбу). Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 5 - копія свідоцтва про народження). Шлюбні відносини між сторонами припинені. Аналізуючи зібрані по справі докази, суд встановив, що подружжя припинило шлюбні стосунки, не ведуть спільного господарства, мають окремий бюджет, сім`я фактично розпалася, поновлення сімейних стосунків вважають неможливим. Таким чином, судом з'ясовані фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, і встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам подружжя та їх дитини, встановлений для примирення подружжя строк позитивних результатів не дав. У зв'язку з викладеним, суд приходить до висновку про задоволення позову і розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно заяви позивача, суд вважає за необхідне залишити їх прізвище «[PERSON]». Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивачем вимога про відшкодування судових витрат не заявлялася, вони покладаються на позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved