Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та на її утримання до досягнення дитиною трьохрічного віку В обґрунтування своїх вимог вказує те, що вони з відповідачем з 2012 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу у них є малолітній син [PERSON], [INFO], який проживає разом із нею та перебуває на її виховані та утриманні. Відповідач проживає окремо від сімї, у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Відповідач є працездатним, працевлаштованим, інших утриманців не має. Тому, позивач просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] у розмірі ? частки усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, а в разі навчання до досягнення 23-річного віку. Також позивач просить стягнути з відповідача на її утримання аліменти в твердій грошові сумі в розмірі 800 грн., щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала повністю з мотивів, викладених у позовній заяві, а також надала пояснення про те, що на даний час шлюб розірвано згідно рішення суду, просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги в частині стягнення з нього аліментів на утримання малолітньої сина [PERSON] дочки [PERSON] у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, визнав повністю та пояснивши суду, що згідний сплачувати аліменти на утримання дитини у вказаному позивачкою розмірі. Щодо стягнення щомісячних аліментів на утримання дружини заперечив, зазначивши, що він не бажає надавати допомогу на її утримання, оскільки вона в змозі сама себе забезпечувати. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 15 вересня 2012 року, що стверджується свідоцтвом про одруження серії І-БВ №103651, виданим 15 вересня 2012 року відділом РАЦС Старосинявського районного управління юстиції, актовий запис № 33 від 15 вересня 2012 року. Шлюб розірвано згідно рішення суду від 02.08.2016 року. Від даного шлюбу у сторін є син [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження 1-БВ №220023 від 10.02.2014 року. Малолітній син сторін [PERSON] проживає разом з матірю та перебуває на її утриманні, про що свідчать довідки виконавчого комітету Старосинявської селищної ради № 4740 та №4741 від 21.07.2016 року. Відповідач [PERSON] проживає окремо від сімї, у добровільному порядку не надає належної та регулярної матеріальної допомоги на утримання малолітнього сина [PERSON]. Відповідач [PERSON] працює у ГУНП в Хмельницькій області, займає посаду співробітника, загальна сума доходу за період лютий-липень 2016 року становить 28800 грн., щомісячна заробітна плата 4400 грн., що підтверджується довідкою № 1117 від 04.08.2016 року. Інших утриманців, окрім малолітнього сина [PERSON] у відповідача не має. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до переконання, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. В силу вимог\~ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Отже, відповідач зобовязаний утримувати свого малолітнього сина [PERSON]. Відповідно до вимог ст.183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У відповідності до ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інших обставин, що мають значення. Згідно ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Судом встановлено, що відповідач має постійне місце роботи, отримує регулярний дохід, інших утриманців, крім сина [PERSON] не має. Суду не було представлено жодних доказів стосовно того, що відповідач за своїм станом здоровя чи матеріальним становищем не може виконувати своїх обов'язків по утриманню малолітнього сина, а також надавати матеріальну допомогу на утримання дружини, з якою проживає дитина. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, беручи до уваги те, що відповідач має постійне місце роботи, суд вважає, що розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання малолітнього сина [PERSON] слід визначити у розмірі ? частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26 липня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття, а розмір коштів на утримання дружини слід визначити у розмірі 1/6 частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з 26 липня 2016 року до\~досягнення дитиною [PERSON], [INFO], трьохрічного віку, а саме до 05 лютого 2017 року. При цьому, суд не знаходить підстав для визначення розміру аліментів на утримання дружини у сумі 800 грн. щомісячно, так як суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі тільки за наявності умов та підстав, передбачених ч.1 ст.184 СК України.

Outcome: partial