Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій з врахуванням уточнених позовних вимог, просить визнати за нею право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,1000 га, розташовану по [ADDRESS] за набувальною давністю. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що рішенням Переяслав-Хмельницької міської ради Київської області від 04.09.2017 «Про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою для подальшого оформлення права власності на земельну ділянку гр. [PERSON] » їй надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою для подальшого оформлення права власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), орієнтовною площею 0,1000 га, розташовану в межах [ADDRESS] . Вказаною ділянкою вона відкрито і безперервно користувалася з 1998 року протягом дев`ятнадцяти років. Проте, на її неодноразові звернення до відповідача про погодження та затвердження вказаного проекту землеустрою за набувальною давністю дане питання не виносилося на сесію міської ради. Вважає, що на підставі ст. 344 ЦК України є особою, яка добросовісно, вільно та безперервно протягом більше десяти років володіє спірною земельною ділянкою, а тому має право на визнання за нею права власності на вказану земельну ділянку. Ухвалою від 03 лютого 2020 року за клопотанням позивача відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 17.02.2020 представником відповідача - Переяславським міським головою Костіним Т.В. до суду поданий відзив на позовну заяву, в якому він просить відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що рішення міської ради від 04.09.2017 № 99-42/2-VІІ «Про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою для подальшого оформлення права власності на земельну ділянку гр. [PERSON] » на момент звернення позивачки з заявами про погодження та затвердження проекту землеустрою (22.03.2019, 03.05.2019, 01.11.2019) втратило свою чинність, оскільки з моменту набрання ним чинності пройшло більше року. Таким чином, поданий позивачкою проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки не відповідав вимогами ст. 1861 ЗК України. Також, згідно з рішенням Переяслав-Хмельницької міської ради від 06.10.2016 за № 66-21/2-VІІ був наданий дозвіл [PERSON] , як учаснику бойових дій, на виготовлення проекту землеустрою на спірну земельну ділянку. На даний час земельна ділянка за адресою [ADDRESS] на підставі погодження проекту землеустрою щодо відведення цієї земельної ділянки зареєстрована за [PERSON] та їй присвоєно кадастровий номер 3211000000:01:093:0408. Крім того, посилається на те, що спірні правовідносини регулюються в порядку ст.118 ЗК України. Одночасно з відзивом на позов представник відповідача направив заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та про розгляд справи за правилами загального позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням. Також представником відповідача направлено клопотання про залучення до участі у справі у якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог [PERSON] , оскільки рішення суду може вплинути на його права та інтереси. Ухвалами суду від 17.02.2020 клопотання та заява представника відповідача були задоволені та залучено до участі в справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог [PERSON] , а справу призначено до розгляду за загальними правилами позовного провадження. 26.02.2020 представником позивача - адвокатом Рубанчуком С.Д. до суду подано відповідь на відзив, в якій він просив задовольнити позовні вимоги [PERSON] , обґрунтовуючи це тим, що безпідставно змінюється адреса розташування земельної ділянки, яка надається третій особі, оскільки доданий до відзиву «Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд гр. [PERSON] в межах [ADDRESS] ». Рішення відповідача щодо зміни адреси з [ADDRESS] на будь-яку іншу адресу, після 16.08.2017 і до дня подачі позову до суду, відсутнє. Також у проекті землеустрою міститься заява третьої особи від 15.06.2016, в якій він просить надати йому присадибну ділянку за адресою [ADDRESS] . Однак, адреса [ADDRESS] на час надання висновку [PERSON] уже існувала, оскільки відповідачем були надані у власність земельні ділянки за адресами [ADDRESS] . Представник позивача - адвокат Рубанчук С.Д. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, після відкладення судового розгляду в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву про розгляд справи без його участі та без участі позивача у зв`язку з встановленням карантинних обмежень. Позовні вимоги підтримав, просить їх задовольнити. Повноважний представник відповідача - Переяславської міської ради в судове засідання не з`явився. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні висловив думку про відмову в задоволенні позовних вимог повністю. Зазначив, що спірна земельна ділянка по [ADDRESS] не оброблялась, там росли бур`яни та дерева, на підтвердження чого він надав письмові докази (фотозображення спірної земельної ділянки). Йому, як учаснику АТО, в 2016 році міська рада надала спірну земельну ділянку. Коли був розроблений проект землеустрою та визначений кадастровий номер земельної ділянки, то [PERSON] звернулась до міської ради із заявою про виділ їй цієї ж земельної ділянки за набувальною давністю. Суд приймає до уваги подані сторонами докази, на підставі яких встановлені обставини справи, та вважає їх належними, допустимими, достовірними, а їх сукупність достатньою для встановлення обставин, що мають значення для справи. З доданої до матеріалів справи копії заяви [PERSON] від 16.08.2017 вбачається, що вона звернулась до Переяслав-Хмельницького міського голови Костіна Т.В. про надання дозволу на виготовлення проекту із землеустрою для подальшого оформлення документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по [ADDRESS] , площею 0,1000, яка з 1998 року протягом дев`ятнадцяти років знаходиться в її постійному користування під сезонним обробітком. З копії акту депутата Переяслав-Хмельницької міської ради Саулка В.В. від 31.07.2017 за № 232 вбачається, що ним було встановлено, що зазначена вище земельна ділянка з 1992 року (?) протягом дев`ятнадцяти років знаходиться у постійному користуванні під сезонним обробітком (городом) [PERSON] . Рішенням Переяслав-Хмельницької міської ради Київської області від 04.09.2017 «Про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою для подальшого оформлення права власності на земельну ділянку [PERSON] » надано дозвіл [PERSON] на виготовлення проекту землеустрою за адресою: [ADDRESS] . Пунктом 6 вказаного рішення обумовлено строк його дії - один рік з дня набрання ним чинності. Також пунктом 7 даного рішення попереджено [PERSON] про те, що у разі виявлення на стадії виготовлення та затвердження проекту землеустрою факту попереднього безоплатного отримання земельної ділянки із комунальної власності для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), дане рішення втрачає чинність. До позову додано копію проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд гр. [PERSON] в межах [ADDRESS] , виготовленого ТОВ «Землевпорядкування та кадастр». Згідно з копіями заяв [PERSON] на ім`я Переяслав-Хмельницького міського голови Костіна Т.В. від 22.03.2019, 03.05.2019, 01.11.2019, остання зверталася до Переяслав-Хмельницької міської ради з проханням затвердити «Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд гр. [PERSON] в межах [ADDRESS] » та передати їй вказану земельну ділянку у приватну власність за набувальною давністю. Рішенням Переяслав-Хмельницької міської ради Київської області від 14.11.2019 за № 01-76-VІІ Переяслав-Хмельницьку міську раду Київської області перейменовано на «Переяславська міська рада». Відповідно до копії рішення Переяслав-Хмельницької міської ради Київської області від 06.10.2016 «Про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою для подальшого оформлення права власності на земельну ділянку гр. [PERSON] » [PERSON] надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), орієнтовною площею 0,1000 га, розташовану в межах [ADDRESS] . Присвоєно нововідведеній земельній ділянці поштову адресу: [ADDRESS] . Згідно з копією довідки відділу у Переяслав-Хмельницькому районі ГУ Держгеокадастру у Київській області № 6-10-0.33-627/174-17 від 08.08.2017 станом на 01.01.2016 згідно державної статистичної звітності «Про наявність земель та розподіл їх по землекористувачам, власниках землі та угіддях у м. Переяслав-Хмельницький», загальна площа земельної ділянки, що відводиться у власність [PERSON] для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на території [ADDRESS] , становить 0,1000 га сільськогосподарських земель, номер рядка 12.3 «Землі не надані у власність або постійне користування в межах населених пунктів». До матеріалів справи додано копію проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки [PERSON] для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: [ADDRESS] , що виготовлений ФОП « [PERSON] », що містить копію висновку «Про погодження проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по [ADDRESS] » від 16.08.2017 за № 23-10/190; копію висновку про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки від 31.08.2017 за № 11/245; підсумкову оцінку проекту землеустрою: «Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в межах [ADDRESS] погоджується»; копію кадастрового плану земельної ділянки з кадастровим номером 3211000000:01:093:0408. Відповідно до копії повідомлення Переяслав-Хмельницької міської ради від 17.04.2019 за № 20-22-456 на ім`я [PERSON] наданий нею проект землеустрою є непогодженим відповідно до ст. 1861 ЗК України. Також відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 ЗК України, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність. Відповідно до копії повідомлення Переяслав-Хмельницької міської ради від 06.06.2019 за № 20-22-697 на ім`я [PERSON] , на підставі рішення Переяслав-Хмельницької міської ради від 06.10.2016 за № 66-21/2-VІІ було розроблено проект землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки [PERSON] для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Згідно з Витягом з державного земельного кадастру про земельну ділянку від 26.09.2017 земельна ділянка по [ADDRESS] зареєстрована в державному земельному кадастрі за [PERSON] та їй присвоєно кадастровий номер 3211000000:01:093:0408. Аналогічне вбачається з копії повідомлення Переяслав-Хмельницької міської ради від 25.11.2019 за № 20-22-1493 на ім`я [PERSON] . Згідно з копією висновку «Про відмову у погодженні проекту щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по [ADDRESS] » від 24.10.2017 за № 277 відділ містобудування, архітектури та використання земель Переяслав-Хмельницької міської ради надав відмову у погодженні проекту щодо відведення зазначеної земельної ділянки у власність в зв`язку з тим, що на вказаному місці відповідно до графічних матеріалів проекту вже були розроблені проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок іншим особам. Свідок [PERSON] в суді пояснив, що суть справи йому відома як депутату Переяславської міської ради, а також як жителю мікрорайону «Поліський» в м. Переяславі. Йому відомо, що в 2016 році розроблявся детальний план забудови 12 земельних ділянок, серед яких була і земельна ділянка, що є предметом спору в даній справі. Коли він з`ясував природу цього плану, то з 12 земельних ділянок в натурі було всього 10, з яких 7 земельних ділянок були вже приватизовані. Лише три земельні ділянки були вільні та оброблялись мешканцями мікрорайону без відповідних документів. Однак, міська рада виділила учасникам АТО земельні ділянки, яких не існувало. Зокрема, [PERSON] було виділено земельну ділянку № [NUMBER] , якої не існує. Поштову адресу [PERSON] по [ADDRESS] землевпорядна організація не змінила. Позивачка звернулася до міської ради із заявою з графічним матеріалом, і міська рада надала їй дозвіл на розробку проекту землеустрою на земельну ділянку за адресою [ADDRESS] . Відділ архітектури відмовив у погодженні їй проекту землеустрою. [PERSON] обробляла цю земельну ділянку до того часу поки існує спір відносно неї. Свідок [PERSON] - головний архітектор - начальник відділу архітектури виконкому Переяславської міської ради, пояснила, що у 2015 році в жовтні затвердили Генеральний план міста. Потім затверджували детальний план забудови. Планувався виділ 6 ділянок 20х50 м. Вона виїжджала на місця, були громадські обговорення тощо. Жодного разу ніхто не повідомляв про права на ділянки. П`ять ділянок були зайняті (на цій території). Це ускладнило зонування. Було проведено жеребкування серед учасників АТО. Залишилось чотири земельні ділянки вільні. Тому видали на них рішення, пересвідчились, що на ці земельні ділянки немає власників. По [ADDRESS] нумерація хаотична, оскільки реєструвались будинки, а не земельні ділянки. Дроби в адресах виникли, бо адреси переривались міжквартальним проміжком. Розбили шість земельних ділянок по [ADDRESS] , бо квартал забудови був площею 120м х 100м. Конфігурація земельних ділянок була не такою, як в цілому по мікрорайону «Поліський». [PERSON] було відмовлено, оскільки вже було погоджено проект землеустрою на цю ділянку [PERSON] . Ця земельна ділянка не оброблялася. [PERSON] земельний податок не платила. Свідок [PERSON] - заступник головного архітектора пояснила, що коли вона прийшла на дану посаду в серпні 2017 року, то знайомилась із справами як [PERSON] , так і [PERSON] . Вона ознайомилась із актом депутата, з якого вбачалось, що [PERSON] з 1992 року (?) обробляла спірну земельну ділянку. Але їй відомо, що [PERSON] лише в 1995 році переїхала проживати в м. Переяслав-Хмельницький. На території забудови мешканці мікрорайону хаотично без дозволів обробляли городи. [PERSON] обробляла земельну ділянку десь за 200 м від місця, де розташована спірна земельна ділянка. Потім вона покинула її обробляти, бо має власну земельну ділянку. Свідок [PERSON] в суді пояснив, що на сьогодні є спір щодо земельних ділянок по 0,10 га в мікрорайоні «Поліський». На момент виділення земельних ділянок у 2016 році там росла лише трава, їх ніхто не обробляв, забудов ніяких не було. Ділянки були вільні. Із наданих [PERSON] письмових доказів - фотозображень спірної ділянки підтверджується факт невикористання спірної ділянки [PERSON] земельної ділянки, що є предметом спору, впродовж тривалого часу. Про це свідчить велика забур`яненість площі, наявність парослі, кущів та багаторічних насаджень. Вік дерев, що ростуть посеред спірної ділянки, навіть візуально без спеціального дослідження, свідчить про те, що як мінімум 5-6 років землю ніхто не обробляв. Правовідносини, що регулюють порядок набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюються нормами ЗК України. Розпорядження землями від імені Українського народу здійснюють органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування в межах їх повноважень шляхом прийняття рішень. Статтею 12 ЗК України визначено повноваження сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст, до яких належать, зокрема, розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності, підготовка висновків щодо вилучення (викупу) та надання земельних ділянок відповідно до цього Кодексу, інформування населення щодо вилучення (викупу) та інші. Відповідно до статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Згідно зі ст. 119 ЗК України громадяни, які добросовісно, відкрито і безперервно користуються земельною ділянкою протягом 15 років, але не мають документів, які б свідчили про наявність у них прав на цю земельну ділянку, можуть звернутися до органу державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування з клопотанням про передачу її у власність або надання у користування. Розмір цієї земельної ділянки встановлюється у межах норм, визначених цим Кодексом. Можна підсумувати, що умовами набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю є: 1) добросовісність користування земельною ділянкою, яке полягає у невчиненні особою перешкод власнику земельної ділянки у реалізації ним свого права власності на це майно протягом 15 років; 2) відкритість користування, яке має бути очевидним для усіх інших осіб; 3) безперервність користування протягом 15 років; 4) відсутність документів, які б свідчили про наявність у громадянина прав на цю земельну ділянку. Відсутність будь-якого з перерахованих елементів виключає можливість набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю. Порядок набуття громадянами права власності на земельну ділянку встановлений Земельним кодексом України. Відповідно до ст. 118 ЗК України громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Стаття 80 ЦПК України визначає, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Зокрема, позивачем не надано належних, допустимих і достатніх доказів на підтвердження факту користування нею спірною земельною ділянкою з 1998 року, а також сплати податку на землю (земельного податку) у зазначений період. Судом також враховуються висновки, що зроблені Верховним Судом України в справі № 742/2916/15-ц. Зокрема, не передбачено жодних переваг для осіб, зазначених у частині першій ст. 119 ЗК України, оскільки навіть дотримання всіх умов набувальної давності не призводить до виникнення права власності на землю та фактично відсилає до загального порядку надання земельних ділянок у власність або в користування (статті 118, 123 ЗК України). Ця норма надає лише право звернення до органу державної влади або місцевого самоврядування з клопотанням про передачу земельної ділянки у власність чи користування і не передбачає обов`язкової передачі земельної ділянки у власність чи користування таким особам при дотриманні передбаченої законом процедури звернення та подання необхідних документів. У зв`язку з наведеним, суд доходить висновку про недоведеність порушення прав позивача, за захистом яких мало місце звернення до суду, й відсутність підстав для задоволення позовних вимог. Зважаючи на встановлені в суді обставини, слід дійти висновку, що за умов наявності двох осіб, які претендують на отримання у власність однієї й тієї ж земельної ділянки, при розроблені ними проектів землеустрою, питання того, кому може бути ця земельна ділянка надана у власність, має бути вирішено на підставі вимог законодавства із врахуванням, якщо це передбачено законом, черговості, пільг тощо, якими можуть бути зокрема ті, що встановлені у Законі України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» або ст. 119 ЗК України. Позивач звільнена від сплати судових витрат, а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України їх слід віднести на рахунок держави. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: dismissed