Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Рожищенської міської ради Луцького району Волинської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Свій позов мотивує тим, що [INFO] померла її баба [PERSON] . Після смерті баби відкрилася спадщина на майно, а саме, на земельні ділянки, кадастровий номер 0724584602:02:000:0289, площею 1,4303 га, кадастровий номер 0724584602:02:000:0076, площею 0,1747 га, кадастровий номер 0724584602:02:000:0203, площею 0,6898 га, що знаходяться на території Носачевичівської сільської ради Рожищенського району Волинської області. На випадок своєї смерті спадкодавець залишила заповіт, згідно якого земельний пай заповіла позивачу. Інших спадкоємців немає, пережилого подружжя немає. Позивач маючи намір оформити спадщину звернулася до приватного нотаріуса Рожищенського районного нотаріального округу Матвійчук С. П. про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак їй було роз`яснено, що оскільки вона пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини, а тому їй необхідно звернутися в суд з позовом про визначення такого строку. Зазначає, що в передбачений законом строк не звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, оскільки не була обізнана з вимогами законодавства щодо прийняття спадщини. На підставі наведеного, просить суд визначити додатковий строк тривалістю один місяць для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою судді Рожищенського районного суду Волинської області від 09 червня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання 30 червня 2021 року о 11 год. 00 хв. В підготовче засідання позивач не з`явилася. 24 червня 2021 року подала суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у її відсутності. Відповідач Рожищенська міська рада Луцького району Волинської області в підготовче засідання не з`явилася. 29 червня 2021 року подали заяву про розгляд справи у відсутності їх представника. Проти заявлених вимог не заперечують. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі- ЦПК України), суд ухвалив розглядати справу за відсутності учасників справи. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності учасників справи, які беруть участь у справі не здійснюється. Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. З урахуванням положень ч. 1 ст.198, ч. 3 ст. 211 ЦПК України суд ухвалив про проведення підготовчого засідання на підставі наявних у суду матеріалів. З огляду на те, що відповідач визнає позовні вимоги, і таке визнання позовних вимог відповідає закону, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси інших осіб, суд вважає за можливе на підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення у цій справі. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд доходить такого висновку. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 16 лютого 2018 року виконавчим комітетом Носачевичівської сільської ради Рожищенського району Волинської області. З копії Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ВЛ № 007695 встановлено, що спадкодавцю [PERSON] на праві власності належать земельні ділянки, кадастровий номер 0724584602:02:000:0289, площею 1,4303 га, кадастровий номер 0724584602:02:000:0076, площею 0,1747 га, кадастровий номер 0724584602:02:000:0203, площею 0,6898 га, що знаходяться на території Носачевичівської сільської ради Рожищенського району Волинської області. 13 лютого 2000 року на випадок своєї смерті спадкодавець [PERSON] залишила заповіт, згідно якого земельний пай заповіла внучці [PERSON] . Заповіт не змінено і не скасовано. Суд встановив, що позивач є внучкою спадкодавця [PERSON] . Факт родинних стосунків між спадкодавцем та позивачем підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим 02 вересня 1955 року сільською радою Носачевичі Рожищенського району Волинської області, копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим 13 листопада 1976 року сільською радою Носачевичі Рожищенського району Волинської області, копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим 29 травня 1977 року сільською радою Носачевичі Рожищенського району Волинської області, копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим 04 травня 1996 року сільською радою Носачевичі Рожищенського району Волинської області. З довідки, виданої виконкомом Рожищенської міської ради Луцького району Волинської області від 14 травня 2021 року № 189 встановлено, що [PERSON] до дня своєї смерті була зареєстрована і проживала в [ADDRESS] . Відповідно до довідки приватного нотаріуса Рожищенського районного нотаріального округу Матвійчук С. П. від 26 травня 2021 року за № 140/01-16, позивач [PERSON] заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] в установлений законом шестимісячний строк, що передбачено ст. 1269 Цивільного кодексу України в нотаріальні органи не подала, а одержати свідоцтво про право на спадщину може спадкоємець, який прийняв спадщину, тому позивачу роз`яснено її право на звернення до суду із заявою про продовження такого строку. У відповідності до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 26 травня 2021 року, відомості щодо спадкодавця [PERSON] , яка померла [INFO] у спадковому реєстрі відсутні. Позивач, вказуючи на те, що пропустила строк для прийняття спадщини з поважної причини, звернулася до суду з даним позовом, в якому просить захистити порушене право шляхом визначення їй додаткового строку для подання нею заяви про прийняття спадщини. Таким чином між сторонами виникли правовідносини із спадкування, зокрема щодо визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, які регулюється нормами права, що містяться в книзі 6 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). За загальним правилом про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. ст. 1220, 1222, 1270 ЦК України). Згідно з ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Так, позивач в обґрунтування поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини, посилається на те, що не була обізнана з вимогами законодавства щодо прийняття спадщини. Аналіз наведених причин пропуску строку для прийняття спадщини та обставин справи в їх сукупності дає підстави для визнання таких причин в контексті положень ч. 3 ст. 1272 ЦК України поважними, оскільки вони унеможливили реалізацію позивачем передбаченого і гарантованого законом права на спадкування в межах встановленого шестимісячного строку для прийняття спадщини. Із урахуванням досліджених доказів, приймаючи до уваги відсутність заперечень щодо задоволення позову зі сторони відповідача, відповідно до зазначених норм матеріального права, виходячи із характеру спірних правовідносин та обставин справи, суд доходить висновку, що пропущення позивачем строку для прийняття спадщини не має стати причиною усунення її від права спадкування, а відтак, про наявність передбачених законом правових підстав для задоволення позову і визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] - один місяць після набрання рішенням законної сили. На думку суду, визначений строк є достатнім для подання позивачем нотаріусу заяви про прийняття спадщини. Розподіляючи судові витрати у виді судового збору, суд керується ч. 9 ст.141 ЦПК України, яка передбачає, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору. Тому,

Outcome: approved