Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про зміну розміру аліментів. Згідно позовної заяви позивач [PERSON] зазначає про те, що на підставі рішення Демидівського районного суду Рівненської області від 13 серпня 2015 року належить до стягнення з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 500,00 гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. З часу ухвалення рішення суду змінився рівень життя, дитина підросла, збільшилися витрати на її утримання. Вважає, що вказані обставини свідчать про погіршення майнового стану дитини. Крім того, 8 липня 2017 року набрали законної сили зміни до Сімейного кодексу України, відповідно до яких розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У позовній заяві позивач [PERSON] просить змінити розмір аліментів, що визначений рішенням Демидівського районного суду Рівненської області від 13 серпня 2015 року про стягнення з [PERSON] на її користь аліментів на утримання дитини - дочки [PERSON], [INFO], з 500,00 гривень щомісячно на 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили та до досягнення дитиною повноління, а судові витрати покласти на відповідача. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила їх задовільнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні визнав позовні вимоги позивача [PERSON] в повному обсязі. Суд, заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України) у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем [PERSON] позовних вимог не встановлено. Ч. 1 ст. 82 ЦПК України передбачає, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Судом не вирішувалося питання про забезпечення доказів, не вживалися заходи забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо. Відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України (далі по тексту - СК України) розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. В силу вимог ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно рішення Демидівського районного суду Рівненської області від 13 серпня 2015 року змінено розмір аліментів, що стягувалися на підставі рішення Демидівського районного суду Рівненської області від 24 березня 2011 року з [PERSON] на користь [PERSON], на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], з 250,00 (Двісті п'ятдесят) гривень щомісячно на 500,00 (П'ятсот) гривень щомісячно, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття (а.с. 6). Враховуючи вказані обставини справи та правові норми, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Ч. 3 ст. 133 ЦПК України визначає, що до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов'язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов'язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача [PERSON] на користь держави судовий збір у зв'язку з розглядом цієї справи в розмірі 704,80 гривень. Підстав для звільнення відповідача [PERSON] від сплати судового збору не встановлено. До позовної заяви позивачем [PERSON] додано договір на представництво інтересів та надання правової допомоги від 28 лютого 2018 року (а.с. 10), довідку № 163 та квитанцію до прибуткового касового ордера № 38 від 28 лютого 2018 року (а.с. 11, 11а), згідно яких встановлено, що за надання правничої допомоги (складання позовної заяви, надання консультацій з питань стягнення аліментів та збільшення розміру аліментів) позивачем [PERSON] було сплачено 700,00 гривень. Враховуючи вказані обставини справи та правові норми, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] понесені позивачем витрати на надання правничої допомоги в розмірі 700,00 гривень. Відповідно до ст.ст. 180-183, 192 Сімейного кодексу України, ст.ст. 197, 200, 206, 258, 259, 265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

Outcome: approved