Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона є власницею житлового будинку, що розташований за адресою [ADDRESS] . Зазначає, що відповідач [PERSON] не являється їй родичем в розумінні чинного законодавства та з моменту реєстрації за вказаною адресою, 27.09.2013 року, жодного дня фактично не проживав. На даний час місце його проживання позивачу не відоме, засоби зв`язку та будь-які відносини між ними відсутні, що позбавляє позивача можливості запропонувати відповідачу добровільно знятись з реєстрації. Вказані обставини створюють незручності у користуванні житловим приміщенням та обмежують право позивача вільно розпоряджатися належним їй на праві власності майном. Відтак, просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою [ADDRESS] . Позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, не заперечила проти ухвалення заочного рішення. Надала суду акт обстеження проживання №29 на підтвердження вказаних у позові обставин. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином про дату, час та місце судового засідання судовим оголошенням. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Заслухавши думку позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов переконання, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власницею житлового будинку, що знаходиться за адресою [ADDRESS] відповідно до рішення Любешівського районного суду Волинської області від 20.08.2020 року та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. В даному будинку з 27.09.2013 року зареєстрований відповідач - [PERSON] , що підтверджується копією будинкової книги та витягом №828 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 13.08.2021 року. Із акту №29 від 28.09.2021 року вбачається, що [PERSON] за адресою [ADDRESS] на даний час не проживає та фактично з дати реєстрації не проживав. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Відповідно до ч.1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідач, будучи зареєстрованим у будинку позивача по даний час, порушує його права та законні інтереси, як власника на свій розсуд володіти, користуватись і розпоряджатись належним майном. За таких обставин, суд вважає за можливе позов з наведених підстав задовольнити та визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим будинком, що знаходиться за адресою [ADDRESS] . Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, то у відповідності до ч.6 ст.141 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 908 гривень, встановлений Законом України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року №3674-VІ з урахуванням ставок судового збору станом на 01 січня 2021 року.

Outcome: approved