overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-03 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Позивач, [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу зареєстрованого 15 березня 1986 року Відділом РАЦС Первомайського району Харківської області, за актовим записом № 81, мотивуючи свій позов тим, що вони втратили почуття любові та поваги один до одного, через постійні образи та приниження з боку відповідача, які він вчиняє на очах сторонніх людей, принижуючи своїми діями честь та гідність позивача по справі [PERSON] Відповідач ніде не працює та не бере участі у матеріальному забезпеченні сімї. Фактично шлюбні відносини припинені з липня 2007 року, спільне господарство не ведеться, тому сімї фактично не існує, подальше її збереження суперечить інтересам позивача, сімя розпалась остаточно. Від шлюбу подружжя неповнолітніх дітей не має. Позивач в судове засідання не з`явився, проте надав суду заяву про розгляд заяви у його відсутність, на задоволенні позову наполягає, у разі неявки відповідача не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач до судового засідання не прибув, хоча судом повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, заяв про відкладення розгляду справи чи розгляду справи без його участі не надав, як і не надав судові заперечень проти позову. З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України, отримавши згоду сторони позивача, суд ухвалив розглянути справу заочно з ухваленням заочного рішення на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового засідання технічним засобом з підстав, визначених ч. 2 ст. 247 ЦПК України.\~ Суд,\~ вивчивши\~ позовну заяву, дослідивши та проаналізувавши письмові матеріали справи, встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини: Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15 березня 1986 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, [PERSON] 11-ВЛ № 490164, виданим Відділом РАЦС Первомайського району Харківської області, за актовим записом № 81 (а.с.21). Від шлюбу подружжя неповнолітніх дітей не має. Основною причиною розірвання\~ шлюбу є те, що подружжя втратило почуття любові та поваги один до одного. Шлюбно - сімейні стосунки подружжя припинені, спільне господарство не ведеться, внаслідок чого, їхнє подальше сімейне життя і збереження шлюбу буде суперечити\~ інтересам позивача. Відповідно до ст. 112 СК України, суд ухвалює рішення суду про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд приходить до висновку, що сімя розпалась остаточно, зберегти її не видається можливим, тому шлюб потрібно розірвати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 15 травня 2012 року Новоданилівською сільською радою Казанківського району Миколаївської області, актовий запис №13 та стягнення з відповідача аліментів на користь позивачки на утримання сина [PERSON], [INFO], щомісячно до його повноліття в розмірі ? частини доходів відповідача, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до його повноліття. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилась, але надала заяву, згідно якої позовні вимоги підтримала та попросила задовольнити їх в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, але надав заяву в якій позовні вимоги визнав та не заперечив проти їх задоволення. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню з наступних підстав. 15 травня 2012 року укладено шлюб, який зареєстровано Новоданилівською сільською радою Казанківського району Миколаївської області, актовий запис №13. Сторони мають неповнолітнього сина, що підтверджується її свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 10.07.2009 року, виданого на ім'я [PERSON], [INFO], згідно якого в графі мати вказано [PERSON] (позивачка), в графі батько - [PERSON] (відповідач). В судовому засіданні встановлено, що сторони проживали разом та виховували сина, подружні стосунки припинилися, внаслідок того, що між сторонами відсутнє взаєморозуміння та злагода, крім того відповідач не виконує своїх обов'язків по утриманню та вихованню сина, не надає матеріальної допомоги. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а відповідач по справі [PERSON] не сплачує у добровільному порядку аліменти. Отже, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо розірвання шлюбу підлягають повному задоволенню, так як в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт розпаду сім'ї, подружні відносини між сторонами припинилися і вони не бажають їх поновлювати і подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки. Факт не виконання відповідачем своїх батьківських обов'язків також знайшов своє підтвердження в судовому засіданні і вимоги позивачки, щодо стягнення аліментів з [PERSON], який не заперечив проти стягнення аліментів, також підлягають повному задоволенню. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, що стосується вимоги позивачки про розірвання шлюбу, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки понесені нею судові витрати. Що стосується вимоги про стягнення аліментів, то суд вважає за необхідне судовий збір стягнути повністю з відповідача на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 16 березня 2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Ренійського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис№24, мотивуючи тим, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між сторонами, сторони мають різні характери, погляди на життя та шлюбні обовязки, між сторонами припинені шлюбні відносини, з червня 2016 року сторони проживають окремо. Втрачені всі фізичні та духовні звязку між ними. Наміру поновити шлюбні відносини позивач не має, вважає примирення неможливим. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з матір′ю та перебуває на повному її забезпеченні. В судове засідання позивач не з'явилася, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити, розглянути справу у її відсутність, не заперечувала щодо заочного розгляду справи. Відповідач, будучи своєчасно та належним чином сповіщеним через оголошення в газеті «Одеські вісті» (вип. від 13.06.2017 року, стор.7), у судове засідання не зявився, клопотання про відкладення розгляду справи або розгляд справи за його відсутності не надіслав. За письмової згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. В судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 16 березня 2002 року, що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-ЖД №318418, виданим 16 березня 2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Ренійського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис№24. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження серії І-ЖД №395196, виданим 03.10.2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Ренійського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис№24. Статтею ст.56 СК України передбачено право дружини та чоловіка на особисту свободу, у тому числі й на припинення шлюбу. Відповідно до ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ч.3 ст.109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, їх особисті та майнові права після розірвання шлюбу не будуть порушені, суд дійшов до висновку, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсному волевиявленню сторін і шлюб може бути розірваний.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 16 грудня 1998 року, посилаючись на те, що спільне подружнє життя у них не склалося через несумісність характерів, більше 3 років проживають окремо, вважає, що подальше сумісне проживання та збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому просить позов задовольнити. Після розірвання шлюбу син залишиться проживати з нею. В судове засідання позивач не з'явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, на примирення категорично не згідна, просить шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] в судове засіданні не з'явився, згідно поданої заяви позовні вимоги визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує, справу просить розглянути без його участі, терміну на примирення - не надавати. Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив такі факти: Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], Городницькою сільською радою 16 грудня 1998 року, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб 16 грудня 1998 року у Городницькій сільській раді Підволочиського району Тернопільської області, про що зроблено відповідний актовий запис №. Під час перебування у шлюбі в сторін народився син [PERSON], [INFO], що стверджується його свідоцтвом про народження. З пояснень сторін судом встановлено, що спільне сімейне життя у них не склалося, проти надання терміну на примирення заперечують, після розірвання шлюбу дитина залишається проживати з матір'ю. За вказаних обставин судом встановлено, що дальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є таким, що суперечить їх інтересам, тому відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, шлюб підлягає до розірвання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 16 грудня 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис №742, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося у звязку з різними характерами та різними поглядами на життя та шлюбні обовязки, шлюб існує формально, сторони разом не проживають більше року. Позивач не має наміру поновлювати шлюбні відносини, переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечить їх інтересам. Від шлюбу з відповідачем мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з позивачкою. У судовому засіданні позивач позов підтримала та наполягала на його задоволенні. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Частиною 1 ст.61 ЦПК України передбачено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Статтею ст.56 СК України передбачено право дружини та чоловіка на особисту свободу, у тому числі й на припинення шлюбу. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. За змістом ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 16 грудня 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис №742, що підтверджено свідоцтвом (повторним) про шлюб серії 1-ЖД №050153, виданим 20.07.2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження серії 1-ЖД №231757, виданим 05.08.2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис №588. Дитина проживає з матірю. Сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства, разом не проживають більше одного року, тому на даний час шлюб між ними носить виключно формальний характер. Приймаючи до уваги, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, їх особисті та майнові права після розірвання шлюбу не будуть порушені, суд дійшов до висновку, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсному волевиявленню сторін і шлюб може бути розірваний.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 16 серпня 1983 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту [PERSON] міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис №558, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, виникли непорозуміння, оскільки у кожного свій погляд на сімейне життя та ведення спільного господарства. Шлюбні стосунки та ведення спільного господарства припинено, позивач не має наміру їх поновлювати, переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечить їх інтересам. Також позивач повідомила, що від шлюбу з відповідачем неповнолітніх дітей немає. У судовому засіданні позивач позов підтримала та наполягала на його задоволенні. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнала, проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Частиною 1 ст.61 ЦПК України передбачено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Статтею ст.56 СК України передбачено право дружини та чоловіка на особисту свободу, у тому числі й на припинення шлюбу. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. За змістом ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 16 серпня 1983 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту [PERSON] міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис №558, що підтверджено свідоцтвом про укладання шлюбу серії ІІ-ЖД №338194 від 16.08.1983 року. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства, мешкають за різними адресами, тому на даний час шлюб між ними носить виключно формальний характер. Приймаючи до уваги, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, їх особисті та майнові права після розірвання шлюбу не будуть порушені, а також, відповідач позов визнав, не заперечував щодо його задоволення, суд дійшов до висновку, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсному волевиявленню сторін і шлюб може бути розірваний. Вирішуючи питання про судові витрати, суд керується правилами ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 16 травня 1997року, посилаючись на те, що під час перебування у шлюбі у них народилося двоє дітей, котрі на даний час є неповнолітніми, проте спільне подружнє життя не склалося, в сім'ї постійно виникають сварки та скандали, вважає, що подальше спільне проживання є неможливим, а тому просить позов задовольнити. Після розірвання шлюбу просить присвоїти їй дошлюбне прізвище «[PERSON]». В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі, пояснила, що наданий судом термін на примирення не дав позитивного результату, відповідач не змінив свого відношення до сім»ї, переконана, що сімейні відносини зберегти неможливо, проживати з відповідачем не бажає, спір матеріального характеру відсутній, а тому просить шлюб розірвати. За домовленістю із відповідачем діти залишаться проживати із матір'ю. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав, проти розірвання шлюбу не заперечив. Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив такі факти: Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Підволочиського районного управління юстиції у Тернопільській області, [PERSON], [INFO], та [PERSON], 09 червня 1972 року, зареєстрували шлюб 16 травня 1997 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Підволочиського районного управління юстиції у Тернопільській області, про що зроблено відповідний актовий запис № 22. Під час перебування у шлюбі у сторін народилися діти [PERSON], [INFO], та [PERSON]., [INFO], що стверджується їх свідоцтвами про народження серії [NUMBER] від 19 травня 2010 року та [NUMBER] від 19 травня 2010 року. 15 вересня 2014 року за клопотанням відповідача Підволочиським районним судом сторонам надано термін для примирення та збереження сім»ї 3 місяці. Однак, як вбачається з пояснень позивача наданий термін не приніс позитивного результату, сімейні відносини не змінились. За вказаних обставин судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є таким, що суперечить їх інтересам, тому відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, шлюб підлягає до розірвання. За згодою сторін після розірвання шлюбу діти залишаються проживати з матір»ю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 17.10.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сарненського районного управління юстиції у Рівненської області № 217. З обставин, викладених у позовній заяві просить позов задовольнити. Позивач надала через канцелярію суду заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримавши позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилася, проте був належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи. Жодних клопотань про відкладення судового розгляду або заяв в порядку ч.2 ст.158 ЦПК України завчасно подано до канцелярії суду не було. У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв`язку, об`єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення позову по суті, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно свідоцтва про шлюб [NUMBER] від 17.10.2012 року, між сторонами відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сарненського районного управління юстиції у Рівненської області № 217, зареєстровано шлюб. Ст.105 ч.3 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст.114 ч.2 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом також встановлено, що позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 487 грн. 20 коп. /а.с.1/, який відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 17 вересня 1999 року у Рожиській сільській раді Підволочиського району, актовий запис № 1, посилаючись на те, що під час перебування у шлюбі у них народилося троє дітей, проте через несумісність характерів сімейне життя погіршилось, три роки проживають окремо, подружніх відносин не підтримують, збереження шлюбу стало неможливим, а тому просить позов задовольнити. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, на примирення не згідна, просить шлюб розірвати, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Після розірвання шлюбу прізвище змінювати не бажає. Діти залишаться проживати з нею. Відповідач [PERSON], будучи повідомленим належним чином про дату та час розгляду справи, повторно до суду не з'явився, не повідомивши про причину повторної неявки, заяви про розгляд справи у його відсутності не подавав. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно ч.4 ст. 169, ч.1 ст. 224 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив такі факти: Згідно свідоцтва про шлюб серії І-ИД № 006332 [PERSON], [INFO], та [PERSON] (прізвище до одруження Пецоляк), [INFO], зареєстрували шлюб 17 вересня 1999 року у Рожиській сільській раді Підволочиського району Тернопільської області, актовий запис № 1. Під час перебування у шлюбі в сторін народилися діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвами про народження відповідно серії:І-ИД № 090739, І-ИД № 013359, І-ИД № 053071. З письмових пояснень позивача судом встановлено, що спільне сімейне життя у неї з відповідачем не склалося, подружні відносини припинено, можливості зберегти сімю відсутні, подальше перебування у шлюбі суперечить її інтересам. В силу ч.3\~ст.105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2\~ст.112 Сімейного кодексу України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно \~ст.113 СК України\~особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За вказаних обставин судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є таким, що суперечить інтересам позивача, тому відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 17 вересня 1999 року у Рожиській сільській раді Підволочиського району Тернопільської області, актовий запис № 1 - слід розірвати, після розірвання шлюбу громадянці [PERSON] залишити шлюбне прізвище «Липка».

Outcome: approved