Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом 27.02.2017 року, в якому просила суд стягувати із відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання їх малолітньої дитини доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня предявлення позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування предявлених\~ вимог вказала, що під час перебування з відповідачем в шлюбі 14.05.2005 року у них народилася донька [PERSON]. Після розірвання між ними шлюбу дитина залишилась проживати з нею та знаходиться на її утриманні. Вона докладає максимально зусиль для забезпечення всіх потреб дитини, купівлі одягу, продуктів харчування. [PERSON] жодної матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, її прохання з цього приводу ігнорує, хоча є здоровою та працездатною особою та має можливість надавати таку допомогу. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, однак подала заяву про розгляд справи за її відсутності, предявлені вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, згідно заяви просив суд справу розглядати за його відсутності, предявлені вимоги визнав. За даних обставин суд вважає за можливе справу розглянути за відсутності сторін, з урахуванням поданих ними клопотань. Суд,\~дослідивши\~ письмові докази по справі, враховуючи позицію сторін та визнання відповідачем позову, приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що в період перебування сторін у шлюбі, зареєстрованому 12.02.2005 року Саксаганським відділом РАЦС Криворізького МУЮ Дніпропетровської області, актовий запис № 56 (а.с.5), у них народилась донька [PERSON], [INFO] (а.с.6). 07.12.2009 року шлюб між сторонами розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-КИ № 132098 від 07.12.2009 року (а.с.7). Як вказувала позивач, що підтверджується актом з місця проживання від 24.02.2017 року (а.с.8) та визнано відповідачем, дитина проживає разом з матірю [PERSON] Одним із основних прав дитини є право на утримання (ст.8 Закону України «Про охорону дитинства»), яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття і закріплене у ст.180 СК України, ст.27 Конвенції ООН про права дитини. Згідно ст.ст.141,180 СК України, батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька. Як слідує з положень ч.2 ст.180, ч.1 ст.183,\~ ч.1 ст.191 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються від дня пред'явлення позову у частці від доходу її матері, батька і/або у твердій грошовій сумі, при цьому частка заробітку (доходу), яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Отже, з урахуванням викладеного та визнання відповідачем позову, що не суперечить закону та не порушує права і свободи інших осіб, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі із стягуванням з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання їх малолітньої дитини доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 27.02.2017 року та до досягнення дитиною повноліття. Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, яка на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору,\~відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України судовий збір в розмірі 640 грн. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved