Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначила, що шлюб з відповідачем було зареєстровано 13 квітня 2002 року відділом РАГСу Веселинівського районного управління юстиції Миколаївської області. Від шлюбу дітей не має. Із-за різних поглядів на життя збереження шлюбу стало суперечити її інтересам. Подати спільну заяву подружжя про розірвання шлюбу до органу РАЦС відповідач відмовляється. В судове засідання позивач не з'явився, звернулася до суду з заявою, в якій позов підтримала, просить його задовольнити та розглянути справу за її відсутності, в зв'язку з занятістю на роботі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду цивільної справи був повідомлений своєчасно та належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням. Про причини неявки суд не повідомив. Заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у його відсутність не надходило. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши матеріали справи, в межах заявлених вимог та зазначених і доведених обставин, приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони одружилися 13 квітня 2002 року про що відділом РАГСу Веселинівського районного управління юстиції Миколаївської області зроблено відповідний актовий запис за № 13 та видано свідоцтво про одруження від 13 квітня 2002 року серії [NUMBER] /а.с. -3/. Від шлюбу детей не має. Сторони шлюбні стосунки не підтримують. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. Згідно ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюб є сімейний союз жінки та чоловіка, що ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, приходить до висновку, що шлюб між сторонами розпався, подружні стосунки носять формальний характер, подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити інтересам подружжя та враховуючи, що сторона наполягають на розірванні шлюбу, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим, приходить до висновку, що вимога позивача про розірвання шлюбу є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Згідно ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного,

Outcome: approved