Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-08 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулася до суду із позовною заявою, де просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, [PERSON], 27 лютого 2016 року у Крюківському відділі реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького МУЮ Полтавської області за актовим записом №49. Свої вимоги мотивувала тим, що 27 лютого 2016 року у Крюківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького МУЮ у Полтавській області між нею та відповідачем [PERSON] було зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу сторони дітей не мають. Позивач зазначає, що проживання однією сім'єю з відповідачем припинено з серпня 20118 року та вона переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе та суперечитиме інтересам сторін. За викладених обставин позивач і вимушена звернутись до суду із позовом про розірвання шлюбу. Ухвалою Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 31 серпня 2018 року позовна заява [PERSON] була залишена без руху; недоліки позову усунуто, у зв'язку із чим 19 жовтня 2018 року ухвалою суду відкрито провадження у справі. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, однак надала до суду заяву, згідно якої просила суд розглянути справу без її участі та зазначила, що позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити, після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище «[PERSON]». Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, однак завчасно надав до суду заяву, згідно якої просив суд розглянути справу без його участі та зазначив, що проти задоволення позовних вимог не заперечує. За таких обставин суд вважає розглянути справу без участі сторін на підставі письмових матеріалів справи. Суд, враховуючи думку учасників справи, вивчивши та проаналізувавши представлені докази по справі, вважає, що позовні вимоги законні та обґрунтовані і підлягають задоволенню з наступних підстав. Шлюб між сторонами у справі, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрований 27 лютого 2016 року у Крюківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області за актовим записом №49, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Від шлюбу сторони дітей не мають. В судовому засіданні встановлено, що подружжя шлюбних відносин не підтримує. Збереження шлюбу суперечить, зокрема, інтересам позивача, вона не має наміру поновлювати сімейні стосунки. Спір про поділ майна відсутній. Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі статтею 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Відповідно до частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із положеннями пункту 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги ту обставину, що сторони не підтримують шлюбно-сімейних стосунків, наміру поновлювати сімейні стосунки не мають; оскільки збереження шлюбу суперечить, зокрема, інтересам позивача; приймаючи до уваги думку відповідача, який не заперечує проти розірвання шлюбу, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог в цій частині, і вважає їх такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу [PERSON] бажає залишити прізвище «[PERSON]».

Outcome: approved