Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-08 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 25 липня 2013 року Виконавчим комітетом Хорошівської селищної ради Харківського району Харківської області, актовий запис №07. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 25 липня 2013 року Виконавчим комітетом Хорошівської селищної ради Харківського району Харківської області, актовий запис №07. Від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства та виховання дитини. Протягом останніх років відносини з відповідачем поступово погіршувалися. Будь-які спроби примирення не дають бажаних результатів. Позивач вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить її інтересам та інтересам їх доньки. Зазначає також, що підстави для застосування заходів примирення між ними відсутні, оскільки спільні відносини між ними припинені повністю, а їх відновлення є неможливим. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 14 вересня 2020 року провадження по справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. 08 грудня 2020 року надійшла заява відповідача [PERSON] про надання строку на примирення, посилаючись на те, що бажає зберегти сім`ю, щоб дитина росла в повноцінній родині Просить надати строк на примирення протягом шість місяців. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся своєчасно і належним чином. За загальним правилом частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. При цьому відповідно до частини четвертої названої статті Кодексу у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З огляду на це та враховуючи одночасне існування умов, перелічених у частині першій статті 280 ЦПК України, визнавши достатніми наявні в справі матеріали для встановлення прав і взаємовідносин сторін, суд за згодою позивача, наданою ним у письмовій заяві про розгляд справи без його участі, вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, який належно повідомлявся про судове засідання, у порядку заочного провадження з дотриманням встановлених законом вимог і постановити заочне рішення. В зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 24 СК України також визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом було встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 25 липня 2013 року Виконавчим комітетом Хорошівської селищної ради Харківського району Харківської області, актовий запис №07. Від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] . Що стосується заяви відповідача про надання строку для примирення, суд вважає її такою, що не підлягає задоволенню, оскільки позов подано до суду 20 серпня 2020 року, провадження у справі відкрито 14 вересня 2020 року. На день розгляду справи, наміри позивача на розірвання шлюбу не змінилися, що підтверджує її заява від 23.11.2020, відповідно до якої вона підтримує позовні вимоги у повному обсязі, просить позов задовольнити. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Доведено, що любов, повага, взаєморозуміння, взаємопідтримка, взаємодопомога, спільні життєві інтереси між сторонами відсутні, волевиявлення позивача спрямоване на розірвання шлюбу, позивач на примирення категорично не згодна і примусити в такому випадку продовжувати шлюбні стосунки суд не може. Враховуючи наведене, з`ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємини подружжя, дослідивши письмові докази, суд вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сім`ї неможливим, оскільки це може зашкодити інтересам позивача та неповнолітньої дитини. У відповідності із ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачем. У відповідності із положеннями ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги пояснення позивача у позовній заяві, враховуючи, що сім`я існує формально, сімейно - шлюбні відносини припинені, суд вважає, що причини, які спонукають наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Частиною 3 статті 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Судові витрати зі сплати судового збору, що документально підтверджені, у розмірі 840,80 гривень залишити за рахунок позивача .

Outcome: approved