Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - орган опіки та піклування Здолбунівської районної державної адміністрації, орган опіки та піклування Жашківської районної державної адміністрації. В обгрунтування своїх позовних вимог вказала, що 05.07.2011 року між нею та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстрований в відділі реєстрації актів цивільного стану Здолбунівського районного управління юстиції Рівненької області, актовий запис № 88. 17.11.2011 р. Здолбунівський районний суд виніс рішення про розірвання шлюбу. Від даного шлюбу у сторін народився син - [PERSON], [INFO], який постійно проживає разом із позивачем в [ADDRESS]. Зазначає, що колишній чоловік [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню сина [PERSON], не відвідує сина по місцю проживання, не телефонує до сина, не надає матеріальної допомоги на утримання сина, не цікавиться успіхами сина, не піклується про його фізичний і духовний розвиток. Тому позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно сина [PERSON]. Позивач [PERSON] в підготовче засідання не з'явилася, при цьому надіслала до суду заяву про проведення судового засідання без її присутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить задовольнити. Від представника позивача [PERSON], що діє на підставі ордеру від 18.06.2018 року, надійшла заява про проведення судових засідань без його присутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в підготовче засідання не з'явився, проте подав заяву про те, що заявлений позов визнає та просить його задовольнити. В підготовче засідання представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - органу опіки та піклування Здолбунівської районної державної адміністрації - не з'явився, проте подав до суду заяву про розгляд цивільної справи без його участі. В підготовче засідання представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - органу опіки та піклування Жашківської районної державної адміністрації - не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про дату, час та місце проведення підготовчого засідання повідомлений належним чином. Оскільки учасники справи в судове засідання не з'явилися, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Повно і всебічно з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, які підтверджені доказами, що були досліджені в судовому засіданні, суд приходить до наступного. Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У відповідності до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом установлено, що [PERSON], [INFO], є сином сторін по справі: [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] від 24.02.2012 р., виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Здолбунівського районного управління юстиції у Рівненській області. З довідки про склад сім'ї № 02/11.1-2281 від 14.06.2018 р., виданої виконавчим комітетом Здолбунівської міської ради [PERSON] вбачається, що до складу її сім'ї входять: мати - [PERSON], [INFO], син - [PERSON], [INFO], які зареєстровані за адресою: [ADDRESS] Відповідач [PERSON] протягом трьох навчальних років в дошкільному навчальному закладі № 5 «Усмішка», який відвідує його син [PERSON], жодного разу не був, що підтверджується довідкою № 41 від 18.06.2018 р. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Здолбуніської районної державної адміністрації № 2126/01-25/18 від 23.07.2018 р. про доцільність позбавлення батьківських прав гр. [PERSON], [INFO], що зареєстрований та проживає в [ADDRESS], встановлено, що малолітній [PERSON], [INFO], проживає разом із мамою - [PERSON], [INFO], яка займається його утриманням та вихованням. Батько [PERSON] участі у вихованні сина [PERSON] не бере та не заперечує, щоб його позбавили батьківських прав відносно сина. Зважаючи на це, комісія з питань захисту прав дитини Здолбунівської райдержадміністрації рекомендує органу опіки та піклування Здолбунівської райдержадміністрації надати висновок про доцільність позбавлення батька, гр. [PERSON], [INFO], батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON], [INFO] Статтею 150 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно із ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. У відповідності до ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Відповідно до роз'яснень, викладених в п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особи, можуть бути позбавлені батьківських прав тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно із ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Таким чином, оцінюючи наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що [PERSON] дійсно не виконує своїх батьківських обов'язків, передбачених ст. 150 СК України, не приймає участі у вихованні дитини, не дбає про його здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, не відвідує його, взагалі не цікавиться життям дитини, а тому суд погоджується з висновком органу опіки і піклування, і вважає, що [PERSON] свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Враховуючи вищевикладене та перш за все інтереси дитини, а також приймаючи до уваги те, що відповідач позов визнав повністюта визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, суд вважає, що визнання позову може бути прийнято судом, тому вбачає підстави для задоволення позовних вимог, оскільки позбавлення батьківських прав у даному випадку є доцільним. Крім цього, на підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь держави.

Outcome: approved