Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом про стягнення заборгованості та штрафних санкцій, в якому зазначила, що між нею, як ФОП [PERSON] , та [PERSON] виникли договірні відносини на підставі Договору № ЮС 2312 від 23.12.2018 р., за умовами якого продавець зобов`язується надати покупцеві комплекс товарів та послуг по догляду за шкірою обличчя, а покупець зобов`язується прийняти цей комплекс та сплатити за нього визначену договором грошову суму. Вона свої договірні зобов`язання перед відповідачем виконала в повному обсязі. Свої зобов`язання перед продавцем відповідач виконала частково, сплативши 11048,00 грн. Сума боргу відповідача за платежем становить 5650,00 грн., що мало бути сплачено не пізніше 23.10.2019 року. Просить суд стягнути з відповідача на її користь суму заборгованості у розмірі - 7682,77 грн. та судові витрати. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ст. 274 ч. 1 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою судді Сватівського районного суду Луганської області від 14 лютого 2020 року було призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Позивач зазначила в позові про розгляд справи за її відсутності та надала згоду на ухвалення заочного рішення, позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] не з`явилася у судові засідання, про місце, день та час слухання справи була повідомлена неодноразово належним чином шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України відповідно до вимог ч. 11 ст. 128 ЦПК України та ст. 12-1 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», про причини неявки до суду не повідомила. Заяви про розгляд справи за її відсутності не надходило, відзив на позовну заяву не подала. Зі згоди позивача суд постановив проводити заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Таким чином, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного судового провадження за наявними у справі матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши та оцінивши в судовому засіданні матеріали справи, надані докази, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. ФОП [PERSON] та [PERSON] уклали Договір № ЮС 2312 від 23.12.2018 р., за умовами якого продавець зобов`язується надати покупцеві комплекс товарів та послуг, а покупець зобов`язується прийняти цей комплекс та сплатити за нього визначену договором грошову суму (а.с. 7). Перелік товарів та послуг за договором визначено та погоджено сторонами в письмовому вигляді (а.с. 8). Пунктами 2.1., 2.2. Договору Сторони погодили, що при передачі Комплексу по догляду Сторони складають та підписують Акт приймання-передачі згідно Переліку № 1 (специфікації). Позивач свої зобов`язання перед відповідачем відповідно до укладеного Договору виконала в повному обсязі, що вбачається із Акту приймання-передачі від 23.12.2018 року (зворотня сторінка арк. 8). [PERSON] свої зобов`язання перед продавцем виконала частково, сплативши 11048,00 грн., про що свідчить копія товарного чеку № 61 від 25 грудня 2018 року (а.с. 9). Згідно наданого ФОП [PERSON] розрахунку заборгованості, борг [PERSON] перед ФОП [PERSON] складає 2110,00 грн. зі сплати вартості товару та 3540,00 грн. за фактично отримані послуги, що разом становить 5650,00 грн. (а.с. 6). Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з положеннями ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частина 1 ст. 612 ЦК України встановлює, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною першою статті 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Пунктом 6.1. договору визначено, що за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань по даному Договору сторони несуть відповідальність згідно діючого законодавства України. Згідно частин 1, 2 ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Пунктами 6.2, 6.5 Договору передбачено, що клієнт сплачує стороні-1 неустойку у розмірі 0,5 % від суми простроченого платежу за кожен календарний день прострочення. Ч. 2 ст. 625 ЦК України визначає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, станом на 25 січня 2019 року заборгованість складає 5650,00 грн., 3% річних складають 144,00 грн., нарахована пеня - 1647,95 грн., інфляційне збільшення боргу - 240,82 грн., що становить 7682,77 грн. За таких обставин суд вважає, що факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, є достовірними та обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають і вважаються судом доведеними, у зв`язку з чим позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості та штрафних санкцій підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог, а відтак, судовий збір підлягає стягненню з відповідача у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved