Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом та з врахуванням уточнених позовних вимог просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі по 1000 грн. щомісяця, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 19 серпня 2013 року вона уклала з відповідачем шлюб, який зареєстровано Сварицевицькою сільською радою Дубровицького району Рівненської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за №5. Від даного шлюбу у сторін народився син - [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачем не склалось. На даний час позивач з дитиною проживають окремо. Відповідач зовсім не дбає про утримання та матеріальне забезпечення сімї та дитини. Усім необхідним позивач змушена забезпечувати дитину самостійно, але своїх коштів у неї не вистачає. В судовому засіданні позивач позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини з врахуванням їх уточнення підтримала в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов з врахуванням уточнених позовних вимог визнав, погодившись сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1000,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Суд, дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення сторін, прийшов до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як вбачається із копії свідоцтва про народження серії 1-ГЮ №198569 від 22.10.2013 року, батьком [PERSON], [INFO] є відповідач [PERSON] (а.с.5). Згідно довідки №1721 від 11.06.2015 року, виданої виконавчим комітетом Сварицевицької сільської ради Дубровицького району Рівненської області [PERSON], [INFO] має на своєму утриманні неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.6). Згідно ч.1 ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Виходячи з норм вказаної статті, приймаючи до уваги, що неповнолітній син позивачки проживає разом із останньою та перебуває на повному її матеріальному утриманні і домовленості між нею та відповідачем про способи виконання обов'язку утримувати дитину не досягнуто, суд вважає вимоги позивачки про стягнення із відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини правомірними. Відповідно ч.3 ст.181 СК України, способом виконання батьками обов'язку утримання дитини, за рішенням суду є аліменти, які присуджуються у частці від доходу її матері, батька і у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до ст.182 СК України повинен враховувати стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, а також інші обставини, що мають істотне значення. Згідно довідки №861 від 24.06.2015 року, виданої виконавчим комітетом Сварицевицької сільської ради Дубровицького району Рівненської області, [PERSON] в установах комунальної власності не працює, не служить, не навчається, трудової книжки не має (а.с.14). Згідно повідомлення КЗ «Рівненський обласний протитуберкульозний диспансер» Рівненської обласної ради, від 23.06.2015 року, [PERSON], [INFO] з вересня 2013 року по даний час перебуває на обліку в Дубровицькому туб.кабінеті з діагнозом «великі залишкові зміни перенесеного туб. Легень МБТ » (а.с.15). Разом з тим, суду не надано доказів того, що відповідач є непрацездатним чи на своєму утриманні має інших непрацездатних осіб. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК\~мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Оскільки відповідач не приймає участі у вихованні дитини, не надає матеріальної допомоги, тому з нього слід стягувати аліменти в примусовому порядку. Визначаючи розмір аліментів, судом враховано те, що дитина потребує матеріальної допомоги, а відповідач є працездатними та може таку надати, оскільки погодився на вказаний позивачем розмір аліментів. Тому, враховуючи те, що обов'язок по утриманню дітей покладається на обох батьків, а відповідач має нерегулярний мінливий дохід, суд приходить до переконання, що щомісячний розмір аліментів слід визначити у твердій грошовій сумі по 1000 грн. щомісяця, починаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення сином повноліття (з проведенням індексації, відповідно до закону), оскільки вказаний розмір аліментів буде відповідати інтересам дитини, обставинам справи і вимогам закону. Враховуючи вищенаведене, вимоги Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов'язок обох батьків утримувати дітей до досягнення повноліття, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є законними та обґрунтованими, а відтак підлягають задоволенню. Відповідно до п.1 ч.1\~ ст.367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Згідно ч.1 п.3\~ ст.5 Закону України Про судовий збір від сплати судового збору звільняються: позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved