Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про поділ майна подружжя та просила поділити автомобіль Опель-Астра, 2007 року випуску, придбаний ними у 2018 році, який вона оцінює в 180\~000 грн., та квартиру № 8 по вул. Айвазовського в м. Вінниці, придбану ними у 2017 році, яку вона оцінює в 240\~000 грн., на загальну суму 420\~000 грн., належні їй з відповідачем на праві спільної сумісної власності подружжя, визнавши право власності на вказане майно за відповідачем, стягнувши з нього на її користь половину вартості вказаного майна, а саме 210\~000 грн. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 05 грудня 2018 року було прийнято заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 06 лютого 2019 року підготовче провадження у справі було закрито, та призначено справу до судового розгляду по суті. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, і просила їх задовольнити. При цьому, в силу вимог ст. 49 ЦПК України суд не бере до уваги редакцію позовних вимог, викладених у заяві про збільшення позовних вимог від 25.03.2019 року, оскільки остання подана після закінчення підготовчого засідання. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову та просив відмовити у його задоволенні з підстав, викладених у відзиві на позов (а.с. 36-40). Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, позов є частково обґрунтованим та підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини на підставі наданих доказів. Відповідно до Свідоцтва про шлюб серії І-АМ № 190429 від 11.11.2016 року, 11 листопада 2016 року за актовим записом № 2766 між відповідачем [PERSON] та позивачем [PERSON] (після укладення шлюбу [PERSON]) [PERSON] було укладено шлюб (а.с. 7). Рішенням Томашпільського районного суду Вінницької області у цивільній справі № 146/1330/18 від 29.01.2019 року, яке набрало законної сили 28.02.2019 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Отже, з 11.11.2016 року до 28.02.2019 року сторони перебували у шлюбі. Як вбачається з Договору купівлі-продажу квартири від 19.10.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 268, власником квартири № 8, що складає 19/100 часток секції № 1, у житловому будинку № 53 по вул. Айвазовського у м. Вінниці, загальною площею 17,1 кв.м, житловою площею 12,2 кв.м (а.с.31-32) є [PERSON], що також підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 19.10.2017 року № 100882482 (а.с. 30). Отже[ADDRESS] у житловому будинку № 53 по вул. Айвазовського у м. Вінниці, загальною площею 17,1 кв.м, житловою площею 12,2 кв.м, не є спільним сумісним майном подружжя сторін, оскільки придбана іншою особою. При цьому, вищевказаний договір купівлі-продажу у частині покупця позивачем не оспорювався. Як вбачається з повідомлення ТСЦ 0546 від 25.01.2019 року № 31/2/0546-133, автомобіль марки OPEL, моделі ASTRA, 2007 року випуску було зареєстровано за відповідачем 27.01.2018 року (а.с. 26), тобто придбано під час шлюбу з позивачем. Згідно повідомлення Вінницької торгово-промислової палати № 1-ІК від 04.02.2019 року (а.с.27) середня вартість на території України станом на 01.02.2019 року автомобіля OPEL ASTRA G 1.4i, 2007 року випуску, обєм двигуна 1389 см.куб становить 107\~250 грн., що не заперечувалося відповідачем [PERSON] у судовому засіданні (відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання; обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників). Згідно зі ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав самостійного заробітку; вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч. 3 ст. 61 СК України, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно з ч.3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям під час шлюбу, вважається їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. \~ \~ \~ \~ Таким чином, автомобіль марки OPEL, моделі ASTRA, 2007 року випуску, було придбано сторонами у справі під час шлюбу, а тому він є обєктом спільної сумісної власності подружжя та підлягає поділу між [PERSON] та [PERSON]. Згідно з ч. 2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Відповідно до ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно з ч.1 ст. 71 СК України, якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. Разом з тим, 30.09.2016 року (до шлюбу з позивачем) відповідачем було придбано автомобіль марки ВАЗ-210990, 2005 року випуску, який було відчужено вже під час перебування у шлюбі 27.01.2017 року, що підтверджується повідомленням ТСЦ № 0541 від 30.01.2019 року № 31/2/0541-355 та повідомленням ТСЦ № 0546 від 25.01.2019 року № 31/2/0546-133 (а.с.\~26,\~33). Згідно повідомлення Вінницької торгово-промислової палати № 1-ІК від 04.02.2019 року (а.с.27) середня вартість на території України станом на 01.02.2019 року автомобіля ВАЗ-210990, 2005 року випуску, обєм двигуна 1499 см. куб становить 67\~820 грн., що не заперечувалося відповідачем [PERSON] у судовому засіданні (відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання; обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників). Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 57 СК України особистою приватною\~власністю дружини,\~чоловіка є майно, набуте нею, ним до шлюбу, а відповідно до ч. 7 ст. 57 ЦПК України, якщо у придбання майна вкладені крім спільних коштів і кошти, що належали одному з подружжя, то частка у цьому майні, відповідно до розміру внеску, є його особистою приватною власністю. Оскільки у вартість автомобіля марки OPEL, моделі ASTRA, 2007 року випуску (107\~250 грн.), який належить до спільної сумісної власності подружжя, були вкладені кошти, що належали особисто відповідачеві [PERSON] (були отримані ним від продажу майна, яке було його особистою приватною власністю за час шлюбу сторін двічі було змінено транспортний засіб шляхом продажу попереднього, що підтверджується повідомленням ТСЦ № 0541 від 30.01.2019 року № 31/2/0541-355), то частка у спільному сумісному майні чоловіка (відповідача [PERSON]В.) складає не Ѕ, а відповідно до розміру його внеску. Відповідно до ч. 4 ст. 71 СК України, присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених\~Цивільним кодексом України. Позивач [PERSON] надала згоду на отримання компенсації, предявивши до суду позов саме з такими вимогами. Отже, розмір компенсації вартості спільного сумісного майна (автомобіля марки OPEL, моделі ASTRA, 2007 року випуску) складає: (107\~250 грн. - 67\~820 грн.)/2 = 19\~715 грн. Що\~стосується посилання\~відповідача [PERSON]\~на те,\~що спірний\~транспортний засіб\~не підлягає\~поділу,\~оскільки на\~даний час\~(ще\~13.03.2018\~року)\~вже відчужений,\~то суд\~зауважує,\~що відповідно\~до п.\~30\~Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~21.12.2007\~року №\~11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», у випадку коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його\~відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім'ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі . Враховуючи вищевикладене, суд доходить до висновку про необхідність поділу спільного сумісного майна подружжя між [PERSON] та [PERSON] шляхом стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 19\~715 грн. компенсації вартості спільного сумісного майна. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] 197,15 грн. судового збору. \~ \~ \~ \~Враховуючи вищевикладене, на підставі ст. 57, 60, 61, 70, 71 СК України, ст. 368, 372 ЦК України,

Outcome: partial