Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до ПАТ «Комерційний банк «Приватбанк», треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М., Гусятинський РВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській та просить суд винести рішення, яким визнати виконавчий напис від 13.11.2015 року № 6440, вчинений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною щодо звернення стягнення грошових коштів у сумі 254 818,87 гривень з гр. [PERSON] в користь Публічного акціонерного товариства «ПриватБанк» таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування\~позову зазначає, що з матеріалів виконавчого провадження ВП № 50592797 від 23.03.2016 року вона дізналась про існування виконавчого напису приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. від 13.11.2015 року, зареєстрованого в реєстрі за № 6440 про стягнення з неї - [PERSON] в користь ПАТ «ПриватБанк» грошових коштів в сумі 254\~818,87 грн. Крім виконавчого напису також стало відомо про існування кредитно-заставного договору № TER0SE00000929 від 12.12.2006 року, згідно якого відповідачем надано їй строковий кредит на строк до 11.12.2009 року включно в розмірі 15\~000 грн. на ремонт із сплатою відсотків за користування в розмірі 2 % в місяць на суму залишку заборгованості по кредиту. Зазначає, що вона не підписувала вищевказаний кредитний договір, що встановлено висновком експерта в межах кримінальної справи № 1-/672/11/13. В якості забезпечення виконання зобов'язань позивача перед відповідачем за кредитним договором, як вбачається з договору, було надано в заставу майно на загальну вартість 30\~800, 00 грн. Вважає, що нотаріус не дотримався вимог актів законодавства України, які регулюють порядок вчинення виконавчих написів нотаріусами, а тому виконавчий напис підлягає до скасування. Протягом терміну дії кредитного договору по день звернення до суду, вона не отримувала жодної вимоги від відповідача про усунення порушень, зокрема про погашення заборгованості за основним зобов'язанням передбаченим кредитним договором, відсотками чи штрафними санкціями, ні поштовим направленням ні під розписку ні жоден інший спосіб, передбачений законом, в тому числі за 30 днів до вчинення приватним нотаріусом виконавчого напису. З дня виникнення права вимоги (11.12.2009 року - строк повернення кредиту) минуло більше трьох років (13.11.2015 року дата вчинення виконавчого напису). Таким чином, приватний нотаріус, з підстав передбачених ст. 88 Закону України «Про нотаріат», зобов'язаний був відмовити у вчиненні такої нотаріальної дії як вчинення виконавчого напису, проте вчинив таку нотаріальну дію. Ухвалою суду від 2 квітня 2020 року, зупинено провадження у цивільній справі № 596/2317/18 за позовом [PERSON] до ПАТ «Комерційний банк «Приватбанк», треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, Гусятинський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, до набрання законної сили судовим рішенням Гусятинського районного суду Тернопільської області в цивільній справі № 596/461/19 за позовною заявою [PERSON] до Публічного Акціонерного Товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» про визнання недійсним кредитно-заставного договору. 21 липня 2020 року поновлено провадження в справі. АТ КБ «ПриватБанк» 27 липня 2020 року надано до суду відзив на позов, згідно якого просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Зазначає, що відповідно до укладеного договору позивач отримав кредит, та саме цей факт сторонами не оскаржується. Вказує, що для виконання виконавчого напису, нотаріусу були надані всі необхідні документи, відповідно до вимог чинного законодавства. Виконавчий напис вчинено відповідно норм діючого законодавства. Безспірність вимог, відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» є не доведеність боргу, що є елементом судового процесу, а факт існування між кредитором та боржником правовідносин, при яких вважається (презумпція) наявність боргу, а документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому КМУ не письмові докази наявності боргу, а докази наявності вказаних вище правовідносин, та встановлюють прострочення виконання зобов'язання. Згідно Постанови Верховного Суду України по справі № 6-158цс/15 «безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком, нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов'язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів». Зазначає, що нотаріус правомірно в межах строків встановлених ст. 88 Закону України «Про нотаріат» та п.3.1 гл.16 Розділу ІІ Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22.02.2012 року № 296/5, вчинив виконавчий напис. 01.03.2019 року від третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. надійшло до суду письмове пояснення, згідно якого вказує, що всі необхідні документи, які є підставою для вчинення виконавчого напису були надані їй стягувачем ПАТ КБ «ПриватБанк», та місяться у відповідній справі, а отже виконавчий напис був вчинений за наявністю всіх передбачених документів, тобто з суворим дотриманням вимог ст. 88 Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, щодо безспірності заборгованості. Вказує на те, що строк, протягом якого може бути вчинений виконавчий напис нотаріуса ге є позовною давністю. В кредитному договорі не передбачений строк його дії, тобто він укладений на невизначений час, а тому сторони мають здійснити свої права та обовязки за даним договором в будь-який час (ч.2 ст. 530 ЦК України). Позивач [PERSON] та її представник адвокат Гонта М.С. в судове засідання не з`явилися. 03.08.2020 року від позивача [PERSON] надійшла до суду заява про розгляд справи у її відсутності. Просить позов задовольнити із врахуванням додаткових пояснень. Згідно яких вона просить врахувати те, що рішенням Гусятинського районного суду від 24.02.2020 року у справі № 596/461/19 за позовом [PERSON] до ПАТ КБ «ПриватБанк» про визнання кредитно-заставного договору визнано недійсним кредитно-заставний договір № TER0SE00000929 від 12.12.2006 року, укладений між [PERSON] і ПАТ «ПриватБанк». Постановою Тернопільської апеляційного суду від 02.07.2020 року рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 24.02.2020 року залишено без змін. Відповідно до ч.1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що повязані з його недійсністю. Таким чином, приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Боднар І.М. вчинено виконавчий напис на правочині, який визнано недійсним. Представник відповідача Акціонерного товариства «ПриватБанк» в судове засідання не зявився, згідно поданого відзиву просив відмовити у задоволенні позову, а справу розглянути без участі представника АТ КБ «ПриватБанк». Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. в судове засідання не з'явилась, згідно письмових пояснень від 01.03.2019 року просила відмовити в задоволенні позову, а справу розглядати у її відсутності та у відсутності її представника. 12.03.2019 року від третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Гусятинського РВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області надійшла до суду заява про розгляд справи без участі їх представника. Покладається на думку суду. Відповідно до вимог ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та подані сторонами докази Суд, дослідивши письмові докази, подані сторонами, а також письмові пояснення, викладені в заявах по суті справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що згідно Кредитно-заставного договору № TER0SE00000929 від 12.12.2006 року слідує, що 12 грудня 2006 року між ПАТ КБ Приватбанк та [PERSON] був укладений кредитно-заставний договір №TER0SE00000929, за яким банк надав у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності кредитні кошти в сумі 15000 грн., зі сплатою 24,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. (а.с.6-7). Приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Боднар І.М. 13.11.2015 року вчинено виконавчий напис, який зареєстрований в реєстрі за № 6440, про стягнення заборгованості з [PERSON] 254\~818,87 грн., які є її боргом за кредитним договором № TER0SE00000929 від 12.12.2006 року, укладеним між нею та Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Приватбанк», яке є правонаступником Закритого акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк». Строк, за який провадиться стягнення 8 років 9 місяців 12 днів, а саме з 12.12.2006 року по 24.09.2015 року (а.с.5). Постановою ВП № 50592797 від 23.03.2016 року було відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого напису № 6440 виданого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Боднар І.М. 13.11.2015 року про стягнення з [PERSON] грошових коштів у сумі 254\~818,87 грн. в користь ПАТ «ПриватБанк». Боржнику добровільно виконати в строк до 30.03.2016 року (а.с.4). Рішенням Гусятинського районного суду Тернопільської області від 24.02.2020 року в цивільній справі № 596/461/19 визнано недійсним кредитно-заставний договір № TER0SE00000929 від 12 грудня 2006 року, укладений між [PERSON] і Публічним акціонерним товариством «ПриватБанк». Постановою Тернопільського апеляційного суду від 02.07.2020 року апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» - залишено без задоволення. Рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 24.02.2020 року залишено без зміни. Із змісту мотивувальної частини рішення вбачається, що «Суд визнає встановленим факт того, що кредитно-заставний договір № TER0SE00000929 від 12.12.2006 року, [PERSON] і Публічним акціонерним товариством «ПриватБанк», не підписувався відповідачем [PERSON] …Суд приходить до висновку, що в момент укладення оспорюваного кредитно-заставного договору було відсутнє вільне волевиявлення учасника правочину позичальника [PERSON] , яке б відповідало її внутрішній волі, гарантоване особі згідно ч.3 ст.203 ЦК України, що є підставою для визнання цього договору недійсним відповідно до положень ч.1 ст.215 ЦК України». Згідно положень частини 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. За загальним правилом статей 15, 16\~ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18\~ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат»\~та іншими актами законодавства України (частина перша\~статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений\~наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5\~(далі\~Порядок вчинення нотаріальних дій). Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія (пункт 19\~статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14\~Закону України\~«Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі\~статтею 87\~Закону України\~«Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88\~Закону України\~«Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями\~не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Згідно ст. 216 Цивільного кодексу України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Таким чином, оскільки зазначений кредитно-заставний договір № TER0SE00000929 від 12 грудня 2006 року визнаний судом недійсним, він є недійсним із моменту його вчинення, та, відповідно, не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. Отже, у зв`язку з тим, що 02.07.2020 року набрало законної сили рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області по цивільній справі № 596/461/19 про визнання недійсним кредитно-заставного договору № TER0SE00000929 від 12 грудня 2006 року, укладений між [PERSON] і Публічним акціонерним товариством «ПриватБанк», є підстави для визнання виконавчого напису №6440 від 13.11.2015 року вчиненого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Боднар І.М., таким, що не підлягає виконанню. Задовольнивши позовні вимоги Позивача, суд відповідно до вимог\~ст.141 КПК України, вважає за необхідне стягнути з ПАТ «КБ «ПриватБанк» на її користь судові витрати у вигляді судового збору по 704,80 грн. На підставі вищевикладеного, ст.ст.\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат», Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого\~Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5,

Outcome: approved