Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право власності за заповітом на спадкове майно, яке складається із ј частки житлового будинку та земельної ділянки [ADDRESS] , що відкрилось після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . В обґрунтування вимог позивач [PERSON] в позовній заяві вказала, що [INFO] помер [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається із ј частки житлового будинку [ADDRESS] та земельної ділянки, на якій цей будинок розташований. Право власності на ј частку вищенаведеного житлового будинку та земельної ділянки за померлим закріплено свідоцтвом про право на житло від 17 січня 1996 року та державним актом на право приватної власності на землю від 07 травня 1999 року. Щодо розпорядження своїм майном, померлий при житті склав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Луганського міського нотаріального округу Луганської області Зубковим Д.Ю. 03 квітня 2014 року, згідно до якого ј частка житлового будинку та земельна ділянка [ADDRESS] , після смерті спадкодавця належить [PERSON] . Позивач звернулася до нотаріальної контори по територіальному округу із заявою про прийняття спадщини, в ході оформлення права на спадщину, приватним нотаріусом Станично-Луганського районного нотаріального округу Луганської області Галкиним С.А. було виявлено, що при складанні та засвідченні заповіту було допущено порушення вимог Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, а саме на заповіті посвідченому приватним нотаріусом Луганського міського нотаріального округу Луганської області Зубковим Д.Ю. 03 квітня 2014 року за реєстровим номером 655, не зазначена інформація, що заповіт був прочитаний уголос та власноручно підписаний. Також, нотаріусом було встановлено, що на технічному паспорті житлового будинку, ј частка якого входить до спадкового майна, є штампи про самочинно збудовані споруди (прибудова, гараж, лазня, сарай). Сукупність цих недоліків у документах, не дозволяє здійснити позивачу, як спадкоємцю право на спадщину. Приватним нотаріусом винесено Постанову від 07 лютого 2020 року 3 52 про відмову у вчиненні нотаріальних дій, відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Позивач звернулася до Головного територіального управління юстиції у Луганській області стосовно виправлення помилки у заповіті, та отримала відповідь з якої встановлено,що нотаріальні справи з 2014 року залишились в архівних установах на території, яка тимчасово не контролюється владою України, тому виправлення будь-яких помилок у заповіті на даний час не виявляється можливим та запропоновано звернутися до суду. Визначення право власності за заповітом на спадкове майно необхідно для реалізації спадкових прав та прийняття спадщини. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, до суду надал заяву про розгляд справи без її участі. Позов підтримала. Представник Сотенської сільської ради Станично-Луганського району Луганської області, в судове засідання не з`явився, надав суду заяву в якій просить розглянути справу за відсутності відповідача. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 04 квітня 2014 року Виконкомом Червоножовтневої сільської ради Станично-Луганського району Луганської області встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , відповідний актовий запис № 06, місце смерті: Україна, Луганська область, м. Луганськ (а.а.9). Згідно копії заповіту складено у м. Луганську, вул. Краснодонская, б.8, 03 квітня 2014 року, серія [NUMBER] встановлено, що [PERSON] , [INFO] , і.н. [NUMBER] , зареєстрований за адресою: Луганська область, Станчно-Луганський район, с. Михайлівка, на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: 1)Житловий будинок та земельну ділянку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (шість) заповів [PERSON] , [INFO] , податковий номер [NUMBER] , що мешкає за адресою: [ADDRESS] ; 2)ј (одну четверту) частку житлового будинку та земельну ділянку № [NUMBER] (сімдесят вісім «а»), що розташовані за адресою: [ADDRESS] та автомобіль марки «CHERY AMULET», випуску 2008 року, № шасі (кузов, рами) [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , зареєстрований 20 лютого 2014 року ЦЕНТР ДАІ 4401 заповів [PERSON] , [INFO] , податковий номер [NUMBER] , що мешкає за адресою6 Луганська область, Станично-Луганський район, с. Михайлівка (а.с.9). Згідно копії Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № витягу 37062637 від 03 квітня 2014 року [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , [INFO] , місце проживання: Луганська область, Станично-Луганський район, с. Михайлівка 03 квітня 2014 року склав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Зубковим Д.Ю., номер у Спадковому реєстрі: 55935374, бланк ВТТ 366639, номер у реєстрі нотаріальних дій № 655 (а.с.10). Згідно копії Свідоцтва про право власності на житло від 17 січня 1996 року (мовою оригіналу) [PERSON] посвідчує, що квартира (будинок) за адресою (мовою оригіналу) [ADDRESS] дійсно належить на праві приватної спільної сумісної власності (мовою оригіналу) [PERSON] та членам його сім`ї (мовою оригіналу) [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , - целое в равных долях. Свідоцво видане згідно з розпорядженням від 17 січня 1996 року № 5 (мовою оригіналу) Директора совхоза им. Суворова (а.с.11). Згідно копії Технічного паспорту на садибний житловий будинок, інвентаризаційна справа № 133, реєстровий № 1/138 від 03 червня 2007 року, власниками будинку розташованого по [ADDRESS] є: [PERSON] , [INFO] , ј частина; [PERSON] , [INFO] , ј частина; [PERSON] , [INFO] , ј частина; [PERSON] , [INFO] , ј частина (а.с.13). Згідно копії Державного акту на право приватної власності на землю серії ЛГ (мовою оригіналу) [PERSON] , який мешкає (мовою оригіналу) [ADDRESS] , на підставі рішення № 41 ОМ 30 березня 1994 року Червоножовтневої Ради народних депутаті передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,3332 гектарів в межах згідно з планом. Земельна ділянка розташована на території [ADDRESS] . землю передано для (мовою оригіналу) 0,25 га строительства и обслуживания жилого дома, 0,0832 га ведения личного подсобного хозяйства. Державний акт складено у двох примірниках, з яких перший видано [PERSON] , другий зберігається у Червоножовтневійраді народних депутатів. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 48 (а.с.15). Згідно довідки № 176 від 05 березня 2020 року Сотенською сільською радою Станично-Луганського району луганської області померлий [PERSON] , [INFO] , на день смерті був зареєстрований та мешкав за адресою: [ADDRESS] . з 14 грудня 1998 року по 03 квітня 2014 рік. Знятий з реєстраційного обліку 04 квітня 2014 року. На день смерті та протягом шести місяців разом з ним була зареєстрована та фактично мешкала: дружина [PERSON] , [INFO] (а.с.20). Згідно ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності до ч.1 ст.81, ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст.ст. 1216-1218 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно ч.1 ст.1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до\~вимог ст.1247\~ЦК України\~заповіт складається\~у письмовій\~формі,\~із зазначенням\~місця та\~часу його\~складення. Заповіт\~має бути\~особисто підписаний\~заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до\~частини четвертої статті 207\~цього Кодексу. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у\~статтях 1251-1252\~цього Кодексу. Заповіти, посвідчені особами, зазначеними у частині третій цієї статті, підлягають державній реєстрації у Спадковому реєстрі в\~порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України. Згідно ст.1248 ЦК України нотаріус посвідчує заповіт, який написаний заповідачем власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів .\~Нотаріус може\~на прохання\~особи записати\~заповіт з\~її слів\~власноручно або\~за допомогою\~загальноприйнятих технічних\~засобів. У\~цьому разі\~заповіт має\~бути вголос\~прочитаний заповідачем\~і підписаний\~ним. Якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватися при свідках (стаття 1253\~цього Кодексу). Пунктом 23\~постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7\~передбачено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За таких обставинах, єдиним способом реалізації позивачем своїх спадкових прав після смерті [PERSON] є визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку. Спадкування вище вказаного майна було зазначено у заповіті, який особисто було підписано заповідачем та який висловив своє бажання щодо свого майна, заповідаючи частину його своїй дружині [PERSON] та був впевнений, що вказане майно дійсно після його смерті буде належати останній й вказані помилки нотаріуса, що посвідчував заповіт фактично не змінюють його зміст, а мають лише технічний характер та в даному випадку не впливають на реалізацію спадкових прав спадкоємиця. На підставі викладеного, суд доходить обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] . На підставі викладеного та

Outcome: approved