Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-10 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] з вимогами про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричинених внаслідок ДТП. Просить стягнути з відповідача в її користь 39280 грн. 08 коп. матеріальної шкоди у зв`язку з пошкодженням автомобіля; 6974 грн. 83 коп. матеріальної шкоди у зв`язку з витратами на ліки та 55\~000 грн. моральної шкоди. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, мотивуючи їх тим, що 21.01.2018 р., [PERSON] , керуючи автомобілем марки «Део Ланос», д.н.з. [NUMBER] спричинив ДТП, в результаті якої, належний їй автомобіль ВАЗ 2107 д.н.з. [NUMBER] під керуванням її чоловіка [PERSON] отримав механічні ушкодження, а вона, перебуваючи в салоні свого автомобіля як пасажир зазнала тілесних ушкоджень та змушена була лікуватися протягом кількох місяців, понесла матеріальні витрати у зазначених вище розмірах та зазнала моральної шкоди, яка полягає у фізичному болю, страху за життя свого чоловіка та своє життя, стресовому стані, необхідності лікування та, у зв`язку з цим, зміні звичного способу життя, пошкодженні її майна і яку вона оцінює у 55\~000 грн. Страховою компанією їй виплачено лише 15703 грн. 85 коп. Відповідач позову не визнав, просить у задоволенні позовних вимог відмовити. Вважає, що всі збитки позивача підлягають відшкодуванню страховою компанією, так як його цивільно правова відповідальність була застрахована і ліміт страхового відшкодування є достатнім для покриття збитків. Позивачем не доведено причинно наслідкового зв`язку між ДТП та хворобою, якою страждає позивач. Вимоги про стягнення моральної шкоди в сумі 55000 грн. вважає необґрунтованими і не підтвердженими доказами. Заслухавши учасників, дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив, що 21 січня 2018 року о 09 год. 00 хв., в с. Озерна Зборівського р-ну, Затурський П.М., керуючи автомобілем «Део Ланос», д.н.з. [NUMBER] та рухаючись по другорядній дорозі не дав дороги вантажному автомобілю «Вольво», д.н.з. [NUMBER] з напівпричепом марки «INDOX» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , який рухався по головній дорозі Тернопіль - Львів- Рава Руська, допустивши з ним зіткнення. Після чого вантажівка допустила зіткнення з автомобілем марки ВАЗ 2107 д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , який виїжджав з вул. Шевченка. Внаслідок ДТП автомобілі зазнали механічних пошкоджень. Дані обставини встановлені постановою Зборівського районного суду від 01 лютого 2018 року, яка набрала законної сили і згідно якої [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Згідно ч.6 ст.82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкова для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином вина відповідача у спричиненні вказаної ДТП доведенню не підлягає. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Вирішення позовних вимог щодо відшкодування матеріальної шкоди у зв`язку з пошкодженням автомобіля. В підтвердження позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди у зв`язку з пошкодженням належного їй автомобіля ВАЗ 2107 д.н.з. [NUMBER] позивач надала калькуляцію №39043 від 14.02.2018 р. ФОП [PERSON] , згідно якої вартість відновлювального ремонту вказаного автомобіля складає 54\~983 грн. 93 коп. Однак, цивільно правова відповідальність відповідача була застрахована, що засвідчує страховий поліс серії АК/3729121/2002/17 ПрАТ «СК «Провідна» від 13.11.2017 р. строком до 12.11.2018 р., згідно якого страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю становить 200000 грн., за шкоду, заподіяну майну 100000 грн. Надані ПрАТ «СК «Провідна» документи свідчать, що вказана вище калькуляція відновлювального ремонту №39043 від 14.02.2018 р. була наявна в матеріалах страхової справи. Так, 24 січня 2018 р. позивач звернулася до страховика з заявою про виплату страхового відшкодування. 01.02.2018 р. суб`єктом оціночної діяльності на замовлення страховика було проведено оцінку матеріального збитку та встановлено, що вартість відновлюваного ремонту автомобіля ВАЗ 2107 д.н.з. [NUMBER] перевищує його ринкову вартість, тому вартість матеріального збитку є рівною ринковій вартості автомобіля на момент ДТП та без врахування величини втрати товарної вартості становить 32407,70 грн. На підставі вказаної оцінки страховиком 20 лютого 2018 р. здійснено розрахунок суми матеріального збитку та визначено його в розмірі 16\~205,85 грн. та складено страховий акт, згідно якого визначено суму до виплати 15\~703,85 грн. 20 лютого 2018 р. між страховиком - ПрАТ «СК «Провідна» та замовником - позивачем [PERSON] укладено договір врегулювання страхового випадку за страховим полісом АК/3729121/2002/17. Згідно вказаного договору сторони дійшли згоди щодо врегулювання страхового випадку, не наполягають на проведенні оцінки/експертизи пошкодженого транспортного засобу, заявник погодилася з розміром страхового відшкодування в сумі 15\~703,85 грн. та погодилася, що після виплати зазначеного страхового відшкодування обов`язки страховика виконані повністю. Враховуючи вказані обставини суд приходить до висновку, що позивачу відшкодовано шкоду за пошкоджений в результаті ДТП автомобіль, тому позовні вимоги про відшкодування матеріальної шкоди у зв`язку з пошкодженням належного їй автомобіля є безпідставними і задоволенню не підлягають. Вирішення позовних вимог щодо відшкодування матеріальної шкоди у зв`язку з витратами на лікування та моральної шкоди. В підтвердження позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди у зв`язку з витратами на лікування позивач вказує, що в результаті ДТП зазнала сильного удару в область грудей, змушена була тривалий час лікуватися та надала копії документів: висновок лікаря консультанта від 05.11.2019 р., згідно якого вона звернулася за медичною допомогою 14.01.2019 р.; копію висновку ультразвукового обстеження від 07 травня 2019 р.; копію висновку мамографічного обстеження від 21 травня 2019 р.; товарний чек на придбання медикаментів на суму 6974,83 грн. від 05.11.2019 р. Однак не надано будь - яких доказів, що внаслідок ДТП, яке сталося 21 січня 2018 року, позивач отримала тілесні ушкодження, не надано доказів звернення за медичною допомогою відразу після події, не проводилася медична експертиза. Згідно наданих копій медичних документів до лікаря позивач звернулася лише через рік. Таким чином не доведено причинно наслідкового зв`язку між ДТП, яке сталося 21 січня 2018 року та хворобою, якою страждає позивач. Отже, позовні вимоги в цій частині достатньо не доведені. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Як було зазначено вище, цивільно правова відповідальність відповідача була застрахована, і страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю становить 200 000 грн. Відповідно до ст.ст. 22 - 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Також страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час ДТП, моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю. Згідно повідомлення ПрАТ «СК «Провідна», станом на 12 лютого 2020 р. [PERSON] не зверталася з заявою про виплату страхового відшкодування життю і здоров`ю. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.10.2018 р. у справі № 760/15471/15 зазначає, що у разі якщо деліктні відносини поєдналися з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування є страховик завдавача шкоди. Такий страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у порядку, передбаченому Законом N 1961-IV. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно із цим договором або Законом N 1961-IV у страховика не виникло обов`язку з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених статтею 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. У такому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону N 1961-IV). Оскільки позивач не зверталася з заявою до страховика про виплату страхового відшкодування життю і здоров`ю та пов`язаної з цим моральної шкоди, позовні вимоги в цій частині є передчасними. Таким чином позовні вимоги в частині відшкодування матеріальної шкоди у зв`язку з витратами на лікування та моральної шкоди у зв`язку з ушкодженням здоров`я достатньо не доведені, передчасні і не підлягають задоволенню. Суд приходить до висновку, що підлягають частковому відшкодуванню вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок суттєвого пошкодження майна потерпілої, так як встановлено, що вартість відновлюваного ремонту автомобіля перевищує його ринкову вартість. Також, суд погоджується, що в результаті ДТП позивач зазнала сильного душевного хвилювання та страху, враховуючи, що внаслідок дій відповідача, відбулося зіткнення автомобіля позивача з багатотоннажним вантажним автомобілем. Відповідно до\~ч.2\~ст.23\~ЦК України\~моральна шкода\~полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. В силу ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, іншим джерелом підвищеної небезпеки. Сума моральної шкоди у розмірі у 55\~тис. грн. не обґрунтована, тому враховуючи принципи розумності та справедливості суму моральних втрат позивача суд оцінює у 8000 грн. Одночасно, суд вважає, що з позивача в користь відповідача слід частково стягнути витрати на професійну правничу допомогу. За змістом ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідачем в підтвердження витрат на оплату послуг адвоката надано банківську квитанцію на суму 5000 грн. Однак не надано опису наданих робіт і послуг, доказів витрат необхідних для надання правничої допомоги. Тому, при визначенні суми відшкодування суд виходить з критерію реальності надання адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхньої вартості, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін. Це узгоджується з постановою Великої Палати Верховного Суду у постановах від 27.06.2018 р. у справі № 826/1216/16, від 17.04.2019 р. у справі № 311/2314/16. Враховуючи складність\~справи,\~обсяг документів\~підготованих адвокатом,\~час затрачений\~на участь\~в судових\~засіданнях,\~співвідношення задоволених\~та відмовлених\~позовних вимог, суд приходить до висновку, що витрати слід відшкодувати частково в сумі 3000 грн., виходячи з принципу необхідності і співмірності та

Outcome: partial