Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Прайм Альянс», визначивши третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Приватного виконавця Деркач І.В., в якому прохала визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравцовим Олександром Олександровичем 25 березня 2020 року, зареєстрований в реєстрі за № 494, про стягнення з боржника [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Прайм Альянс» заборгованості в розмірі 32 716,75 грн. В обґрунтування позову вказала, що у серпні 2020 року виявила наявність виконавчого провадження ВП №62102080, відкритого приватним виконавцем Деркач І.В. на підставі виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравцовим Олександром Олександровичем 25.03.2020 року, зареєстрованого в реєстрі за №494 та згідно якого з неї було стягнуто на користь ТОВ «ФК «ПРАЙМ АЛЬЯНС» заборгованість за період з 29 січня 2019 року по 28 лютого 2020 року на загальну суму 32 716,75 грн., яка складається із заборгованості по основному боргу (тіло кредиту) у сумі 20 996,10 грн., заборгованості по відсоткам у сумі 11396,72 грн., плати за вчинення виконавчого напису нотаріусом у сумі 323,93 грн. Вважаю, що даний виконавчий напис вчинено з порушенням норм Закону України «Про нотаріат» та Постанови Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у зв`язку з чим є підстави для визнання його таким, що не підлягає виконанню. Так, період стягнення за оскаржуваним виконавчим написом нотаріуса вже здійснювалося поза межами дії строку кредитного договору, а тому є підстави вважати, що навіть після закінчення дії кредитного договору відповідачем здійснювалося нарахування відсотків, що є протиправним та безумовно свідчить про відсутність безспірності заявлених відповідачем вимог. Крім того, на сьогоднішній день, редакція Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. З огляду на те, що кредитний договір № 2009606556 від 28.10.2014 року, який був укладений між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та [PERSON] нотаріально не посвідчувався, виконавчий напис № 494 від 25.03.2020 року, вчинений на його виконання, не відповідає вимогам чинного законодавства і, безумовно, має бути скасований. Крім того, належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо. Як нею з`ясовано, приватний нотаріус Кравцова О.О. припинив свою діяльність по Київському міському нотаріальному округу з 15.06.2020, що унеможливлює встановлення відомостей стосовно того, які саме документи подавалися ТОВ «ФК «Прайм Альянс» нотаріусу для вчинення спірного виконавчого напису, які з поданих документів подавалися в оригіналі чи нотаріально засвідчені копії (якщо такі були), а також чи отримував нотаріус від ТОВ «ФК «Прайм Альянс» первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо). Крім того, подана приватному виконавцю разом із заявою про відкриття виконавчого провадження копія Договору про надання споживчого кредиту № 2009606556 від 28.10.2014 року не містить Додатку - Графіку платежів, в якому, згідно з п. 1.4.2 Договору, зазначаються дата та розмір щомісячних платежів. Відсутність графіку платежів, як і відомості щодо сплати позивачкою платежів на погашення кредиту, виключає будь-яку можливість перерахувати заявлену відповідачем суму боргу. Тож, вважаю, що виконавчий напис було вчинено на підставі розрахунку заборгованості, підготовленого працівниками банку, який є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків відповідача і не може бути доказом безспірності грошових вимог відповідача до позивача. При вчиненні даної нотаріальної дії не було встановлено чи не минуло три роки з моменту виникнення у відповідача право на пред`явлення вимоги, що в своїй сукупності свідчить про відсутність безспірності розміру заборгованості за Кредитним договором № 2009606556 від 28.10.2014 року. Крім того, в п. 2.2 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5, визначено, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. При вчиненні виконавчого напису нотаріусом мала бути здійснена перевірка щодо надання стягувачем нотаріусу всіх необхідних документів, що підтверджують безспірність заборгованості, наявність доказів належного направлення та отримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень. Вона ж не отримувала вимоги про можливе стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса. Нотаріусом, у свою чергу, не було перевірено надіслання такої вимоги і отримання її позивачем, що унеможливило подання останнім нотаріусу обґрунтованих заперечень щодо вчинення виконавчого напису або письмової згоди. Вважаю, що вимога відповідача не є безспірною, а отже не підлягає задоволенню в порядку вчинення нотаріального напису, тому зазначений виконавчий напис слід визнати таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 17 листопада 2020 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження. Від відповідача ТОВ «ФК «Прайм Альянс» до суду надійшоа відзив на позову, в якому вказано, що 28 жовтня 2014 року МІЖ ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] укладено Кредитний договір № 2009606556, відповідно до якого остання отримала кошти у розмірі 23 132 грн. 53 коп. із нарахуванням процентів за користування кредитними коштами у розмірі 0, 01 % річних. У зв`язку із невиконанням [PERSON] умов Кредитного договору утворилася заборгованість. 13 червня 2016 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» було укладено Договір факторингу № 13/06/16, згідно якого останнє набуло право Нового кредитора. Повідомлення пр. відступлення прав вимоги було направлено «ОТП «Банк» позивачу. 29 січня 2019 року між ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» та ТОВ «ФК «Прайм Альянс» укладено Договір факторингу № 29/01/19-2, згідно якого останнє набуло право вимоги за кредитним договором. 04 березня 2019 року позивачу було направлено повідомлення про відступлення прав вимоги цінним листом з описом вкладення. Таким чном, доводи позивача щодо неповідомлення її про наявну заборгованість вважає безпідставними, позивача було повідомлено про необхідність погашення заборгованості відповідно до зазначеного договору і протягом 30 календарних днів. Підтвердженням належного повідомлення боржника є розрахунковий документ та копія списку відправлень. Твердження позивача про вчинення виконавчого напису після спливу строку позовної давності вважає безпідставним, оскільки момент, з якого у ТОВ «ФК «Прайм Альянс» виникло право примусового стягнення обчислюється з дня направлення вимоги про погашення кредиту, яка була направлена 04.03.2019 року. Також вказує, що після відступлення банком права грошової вимоги, ні ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», ні ТОВ «ФК «Прайм Альянс» не нараховувало відсотків та комісії за Кредитним договором. Позивачем же не надано розрахунків, які б спростовували суму заборгованості, а тому вважає заборгованість безспірною та обгрунтованою (а.с.28-31). Від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив, в якій вказано, що відповідач у відзиві зазначає, що для одержання виконавчого напису нотаріусу надається оригінал кредитного договору, при цьому, жодної вказівки та не, що саме оригінал кредитного договору подавався нотаріусу відзив не містить. З огляду на те, що до відзиву відповідачем додано взагалі не засвідчену у визначеному законодавством порядку копію кредитного договору № 2009606556 і відзив не містить вказівки на наявність у відповідача оригіналу даного кредитного договору, ставиться під сумнів правомірність оскаржуваного виконавчого напису. Так, на підтвердження вимог стягувача, відповідачем до відзиву додано копію Договору про надання споживчого кредиту № 2009606556 від 28.10.2014 року та складений у Word розрахунок заборгованості по кредитному договору № 2009606556 від 28.10.2014 року за підписом директора ТОВ «ФК Прайм Альянс» О.А.Барандича. Однак, вищевказані документи, які додані до відзиву на позовну заяву, не засвідчені у визначеному законодавством порядку, вони є недопустимими доказами. Також вказує, що наданий розрахунок заборгованості, складений і підписаний керівником стягувача, не є належним доказом наявності заборгованості та заборгованості саме в тому розмірі, як одноосібно відображено відповідачем, оскільки пунктом 62 постанови Правління Національного Банку України «Про затвердження Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України» передбачено, що виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Наданий відповідачем розрахунок не є випискою з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості, яка має бути надана нотаріусу для вчинення виконавчого напису, оскільки не містить обов`язкових для виписки реквізитів. На обґрунтування розміру заборгованості, вказаного у виконавчому написі, відповідач у відзиві зазначає лише про отримання кредиту в ОТП «Банк» на загальну суму 23132 грн.53 коп. із нарахуванням процентів за користування кредитними коштами у розмірі 0,01% річних. ОТП «Банк» відступив право грошової вимоги до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» за Договором факторингу № 13/06/2016 від 13.06.2016 року, що складається із суми строкової заборгованості за кредтом у розмірі 10 806, 28 грн., суми строкових нарахованих відсотків за даними балансу у розмірі 358, 99 грн., суми простроченого тіла кредиту у розмірі 10 189, 82 грн., суми нарахованих прострочених відсотків по кредиту за даними балансу у розмірі 11 037, 73 грн., загальної суми заборгованості за кредитним договором у сумі 32 392, 82 грн. Дане обґрунтування містить лише загальні фрази і не наведено жодної конкретики стосовно наведеного розрахунку заборгованості на загальну суму 32392,82 грн. Графік платежів, який згідно з п. 1.4.6 Кредитного договору є Додатком № 1 та невід`ємною частиною даного Договору, відсутній. Стосовно нарахування відсотків за користування кредитними коштами відповідачем зазначено лише що вони були нараховані банком у зв`язку з невиконанням умов Кредитного договору (!!!!). Жодного обґрунтування нарахування відсотків за користування кредитними коштами не надано, так як і не обґрунтовано загальний розмір заборгованості по кредиту. Відтак, з огляду на відсутність Графіку платежів по Кредитному договору та виписки з рахунку з відображенням інформації про здійснені платежу, взагалі не можливо визначити суму заборгованості по кредитному договору № 2009606556 від 28.10.2014 року. Також вказує, що виконавчий напис вчинений після спиву стрку позовної давності. Відтак, між сторонами наявний спір про право, а тому виконавчий напис підлягає скасуванню (а.с.46-49). Від відповідача до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив, з яких слідує, що [PERSON] не здійснила жодних дій, направлених на належне виконання своїх зобов`язань за кредитним договором, а отже ухилилася від їх виконання. Про наявну заборгованість [PERSON] була повідомлена належним чином, однак проігнорувала вимогу щодо добровільного врегулювання заборгованості. Обгрунтованого розрахунку суми заборгованості, який би спростовував заявлений розмір заборгованості, позивач не навела, як не довела сплати заборгованості, тому її доводи є надуманими. Виконавчий напис був вчинений на оригіналі кредитного договору, виконавчий напис був пред`явлений на виконання приватному виконавцю Деркач І.В. , до якоТУ 4163-2003». Додає належним чином завірений графік платежів та заяву про видачу готівки від 28.10.2014 року. Вимоги щодо спливу строку позовної давності є безпідставними, так як кредитний договір від 28.10.2014 року був укладений до 28.10.2017 року, виконавчий напис був здійснений 25.03.2020 року, а трирічний строк спливав 28.10.2020 року (а.с.58-60). У судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не з`явилися, остання надіслала до суду заяву про розгляд справи без її участі та участі позивача, позовні вимоги підтримала в повному обсязі (а.с.65). Представник відповідача ТОВ «ФК «Прайм Альянс» Барандич О.А. у судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляд спави без його участі, прохав у задоволенні позову відмовити (а.с.25). Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору приватний виконавець Деркач І.В. у судове засідання не з`явилася, надіслала до суду заяву про розгляд справи без її участі, на розсуд суду (а.с.23). Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 25 березня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравцовим О.О. було видано виконавчий напис, який зареєстровано в реєстрі за № 494, відповідно до якого запропоновано звернути стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Прайм Альянс» грошові кошти у сумі 32 392, 82 грн., у тому числі заборгованість по основному боргу (тіло кредиту) становить 20 996, 10 грн., заборгованість по відсоткам становить 11 396, 72 грн., яка утворилася за період з 29.01.2019 року по 28.02.2020 року, як заборгованість за кредитним договором № 2009606556 від 28.10.2014 року, укладеним між [PERSON] та ПАТ «ОТП Банк», право вимоги яким було відступлено до Нового кредитора ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» відповідно до Договору факторингу № 13/06/16 від 13 червня 2016 року. В подальшому, 29.01.2019 року між ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» та ТОВ «ФК «Прайм Альянс» було укладено договір факторингу № 29/01/19-2 від 29.01.2019 року, відповідно до якого ТОВ «ФК «Прайм Альянс» набуло право Нового кредитора до Позичальника за Кредитним договором (а.с.9). 17 травня 2020 року постановою приватного виконавця Виконавчого округу Полтавської області Деркач І.В. на підставі виконавчого напису № НОІ 910879 від 25.03.2020 виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравцовим О.О. відкрито виконавче провадження ВП № 62102080 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Прайм Альянс» заборгованості у сумі 32 392, 82 грн. (а.с.7). У відповідь на адвокатський запит було отримано лист Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 03.09.2020 року за вих.. № 29531/6-20, з якого вбачається, що наказом Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) від 15.06.2020 № 735/6 діяльність приватного нотаріуса Кравцова Олександра Олександровича по Київському міському нотаріальному округу припинена з 15.06.2020 (а.с.12). Згідно ч.1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першої статті 1 Закону України від 02 вересня 1993року «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Статтею 50 Закону України «Про нотаріат» визначено що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Згідно Розділу 2 глави 16 п.3.1. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України нотаріус вчиняє виконавчі написи якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Пунктом 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів затвердженого постановою КМУ №1172 від 29.06.1999 р. передбачено, що нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1цього переліку). Для одержання виконавчого напису подаються: оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Відповідно до пункту 2 Переліку для одержання виконавчого напису з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Таким чином, можна зробити висновок, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з Переліком документів є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на викладене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Згідно з пунктом 284 Інструкції нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості боржника перед стягувачем. При цьому заборгованість боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи передбачені вищезазначеним Переліком документів. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у загальному Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів (пункт 286 Інструкції). Отже, в основі вчинення вказаної нотаріальної дії лежить факт безспірності наявної заборгованості. З матеріалів справи вбачається, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравцовим О.О. виконавчий напис було здійснено на підставі статей 87-91 Закону України «Про нотаріат» та Пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості здійснюється і безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 року № 1772 (а.с.9). Отже, виконавчий напис може бути виданий лише за умови, що банком нотаріусу надано всі необхідні документи, що підтверджують безспірність заборгованості. Так, нотаріусом не було з`ясовано питання щодо безспірності заборгованості. Подана приватному виконавцю разом із заявою про відкриття виконавчого провадження копія Договору про надання споживчого кредиту № 2009606556 від 28.10.2014 року не містить Додатку - Графіку платежів, в якому, згідно з п. 1.4.2 Договору, зазначаються дата та розмір щомісячних платежів. Відсутність графіку платежів, як і відомості щодо сплати позивачкою платежів на погашення кредиту, виключає будь-яку можливість перерахувати заявлену відповідачем суму боргу. Тож, виконавчий напис було вчинено на підставі розрахунку заборгованості, підготовленого працівниками банку, який є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків відповідача і не може бути доказом безспірності грошових вимог відповідача до позивача. Також нотаріус не з`ясував чи не пропущено банком строк позовної давності, не встановив коли було здійснено останню оплату по кредиту та з якого моменту виникло право на пред`явлення вимоги про повернення кредитних коштів, не було перевірено чи дійсно саме вказаний розмір кредитної заборгованості існував на момент звернення за вчиненням виконавчого напису нотаріуса, оскільки при вчиненні напису нотаріус не отримував від стягувача чи боржника первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо). Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Так, умовами кредитного договору № 2009606556 від 28.10.2014 року, укладеного між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] передбачено щомісячне погашення отриманого кредиту та процентів за користування кредитом, а також відповідальність за порушення сплати чергового щомісячного платежу Позичальником, а саме: п. 1.4.2. Сума отриманого Кредиту погашається щомісяця в дату платежу та в розмірі, зазначеному в Графіку платежів. п. 1.4.3. Проценти за користування кредитом нараховуються та сплачуються щомісяця одночасно з погашенням суми отриманого Кредиту, виходячи із розміру процентної ставки, визначеної п. 1.1. даного Договору. Розмір щомісячних процентів, належний до сплати, зазначений в Графіку платежів. п. 1.4.4. За управління Кредитом Позичальник щомісяця, одночасно з погашенням суми Кредиту і процентами, сплачує комісію, розмір якої зазначений в Графіку платежів, що є невід`ємною частиною данного Договору. п. 1.5.1. За порушення Позичальником строків або суми сплати щомісячного платежу, з дня, наступного за датою платежу, визначеною Графіком платежів, Позичальник сплачує штраф за кожен факт порушення 25 грн. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28.03.2018 року по справі № 444/9519/12 звернула увагу, що «оскільки договір встановлює окремі зобов`язання, які деталізують обов`язок відповідача повернути борг частинами та передбачають самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то незалежно від визначення у договорі строку кредитування право позивача вважається порушеним з моменту порушення відповідачем терміну внесення чергового платежу. А відтак, перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу починається після невиконання чи неналежного виконання (зокрема, прострочення виконання) відповідачем обов`язку з внесення чергового платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу» (п. 59 Постанови). Отже, нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом, та дотримання стягувачем вимог закону щодо трирічного строку подання про вчинення виконавчого напису з часу настання у нього права на звернення з вимогами по кожному окремому щомісячному платежу, чим порушив норми ст. 88 Закону України «Про нотаріат», п.284 Інструкції та п.1 Переліку. Крім того, виконавчий напис вчинено всупереч Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою КМУ від 29 червня 1999 року № 1172, на не посвідченому нотаріально кредитному договорі, що слідує з копії договору наданого відповідачем до відзиву (а.с.32). Враховуючи вищевикладене, вважаю, що вимога відповідача не є безспірною, а отже не підлягає задоволенню в порядку вчинення нотаріального напису, тому зазначений виконавчий напис слід визнати таким, що не підлягає виконанню. Інші доводи позивача спростовані наданими відповідачем доказами, а тому судом до уваги не приймаються. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, а тому виконавчий напис слід визнати таким, що не підлягає виконанню. Питання про стягнення судового збору суд вирішує відповідно до ст.141 ЦПК України. З відповідача на користь позивача підлягає стягненню 840 грн. 80 коп.

Outcome: approved