Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-09 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. \~ \~ \~ \~В обґрунтування своїх вимог зазначила, що [INFO] померла її мати [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки загальною площею 9.11 га, кадастрові номери: 1423320400030000401, 1423310400030000770, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Красногорівської міської ради, колишнього КСП «Красногорівське». За життя мати склала на її ім`я заповіт, згідно якого після своєї смерті заповідала все своє майно їй. В лютому 2021 року позивач звернулась до Курахівської державної нотаріальної контори, однак у видачі свідоцтва на спадщину їй було відмовлено через пропуск строку, встановленого для прийняття спадщини. Мати була зареєстрована у власному будинку, а фактично останні п`ять років мешкала разом із позивачем без реєстрації. Позивач вважала, що на час карантину обмеження щодо подачі заяви на прийняття спадщини скасовано, тому вирішила вирішити питання про прийняття спадщини в будь-який момент після завершення карантину. Просить суд визнати поважною її причину пропуску строку звернення до нотаріальної контори та визначити їй додатковий строк для подачі заяви до нотаріальної контори в три місяці. \~ \~ \~ \~Позивач в судове засідання не з`явилася, надіслала заяву про розгляд справи в її відсутність, вимоги, викладені в заяві, підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. \~ \~ \~ \~Представник відповідачав судове засідання не з`явився, про місце, дату та час розгляд справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] померла [INFO] у віці 88 років (а.с.4). Згідно копії заповіту, посвідченого 05.08.2004 року секретарем виконкому Максимільянівської сільської ради Мар`їнського району Донецької області за р. № 264, [PERSON] після своєї смерті заповідала сертифікат на земельну частину (пай), що знаходиться в КСП «Красногорівське» Мар`їнського району Донецької області, [PERSON] (а.с.8). Згідно копії держаного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ДН № 126078, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 9.11 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Красногорівської міської ради колишнього КСП «Красногорівськ» (а.с.7). Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 03.02.2021 року, відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , через пропуск строку, встановленого законом для прийняття спадщини (а.с.11). За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті\~1220,\~1222,\~1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша\~статті 1269 ЦК України). Згідно з частиною третьою\~статті 1272 ЦК України\~за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої\~статті 1272 ЦК України\~про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом у постанові від 26 червня 2019 року по справі № 565/1145/17. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Згідно абз. 6 п. 24 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Таким чином, юридична необізнаність спадкоємця щодо порядку прийняття спадщини в умовах дії карантину не є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Жодних доводів щодо об`єктивних перешкод, пов`язаних із карантинними обмеженнями, позивачем суду не наведено. Викладені обставини є підставою для відмови позивачу у задоволенні його позовних вимог у зв`язку із недоведеність поважності причини пропуску строку, встановленого законом для прийняття спадщини. На підставі викладеного, у відповідності зі ст.ст. 263-265 ЦПК України, ст.ст. 1220, 1222, 1269, 1270, 1272 ЦК України, суд

Outcome: dismissed