Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики, мотивуючи свій позов тим, що 22.03.2010 року між нею та відповідачкою було укладено договір позики у формі розписки, у відповідності до якого позивач передала відповідачу грошову позику в розмірі 65415,59 грн. зі строком повернення до 22.09.2012 року. Відповідач не повертає вищезазначений борг, хоча позивач неодноразово зверталася до відповідача та просила повернути грошові кошти, сума позики відповідачем не повернута у повному обсязі, останній платіж відповідачем було здійснено 03.02.2014 року в сумі 398 грн., у звязку з чим позивач була змушена звернутись до суду та просила стягнути з відповідачки на її користь основну суму боргу у розмірі 22450,00 грн., грошову суму 3% річних у розмірі 1930,08 грн., встановлений індекс інфляції в розмірі 22199,54 грн. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявилася і від неї не надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про що в матеріалах справи маються документальні підтвердження. Відповідно до вимог ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до повного задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 22 березня 2010 року між позивачем [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, згідно якого позивач передав відповідачу грошові кошти в сумі 65415,59 грн. зі строком повернення до 22 вересня 2012 року. Відповідно до розписки, від 05.05.2014 року, [PERSON] зобовязалася повернути [PERSON] борг в сумі понад 21 тис. грн.. до 10.06.2014 року. Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов»язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України, зобов»язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення умов договору та закону відповідач [PERSON] зобов»язання за вказаним договором не виконала. Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Договір позики вважається безпроцентним, якщо:1) він укладений між фізичними особами на суму, яка не перевищує п'ятдесятикратного розміру неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, і не пов'язаний із здійсненням підприємницької діяльності хоча б однією із сторін; 2) позичальникові передані речі, визначені родовими ознаками. Згідно зі ст. 1050 ЦК України, у випадку, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином позивач має право на стягнення з відповідача суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та 3 % річних. Відповідно до розрахунку сума боргу складає 22450,00 грн., встановлений індекс інфляції 22199, 54 грн., 3% річних 1930,08 грн., а саме на загальну суму боргу 46579,62 грн. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму боргу, індексу інфляції, 3% річних. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір в сумі 551,21 грн.

Outcome: approved