Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. В обгрунтування своїх позовних вимог позивач [PERSON] вказала, що 14 січня 2014 року, вона уклала з [PERSON] договір позики, за яким передала відповідачу грошові кошти в розмірі 239\~000 гривень на сімейні потреби, які вона зобовязувалася повернути не пізніше 05 лютого 2015 року. На підтвердження зазначеного договору позики, його умов по факту отримання грошей, відповідач власноручно склала та передала позивачу [PERSON] розписку, копія якої долучена до цього позову. Позивач неодноразово зверталася до [PERSON] з проханням повернути борг, але відповідач давала тільки обіцянки, а борг так і не повертала. В звязку з вказаними обставинами позивач вимушена звернутися до суду з позовом. Позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю та просила стягнути з відповідача [PERSON] грошові кошти в розмірі 327531 грн. 50 коп., з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, 3% річних від простроченої суми, та сплачений судовий збір в розмірі 3275 грн. 31 коп.. Відповідач [PERSON], в судовому засіданні, позовні вимоги не визнала, посилаючись на те, що розписка дійсно її, але вона писала розписку під примусом, гроші вона не позичала в позивача і повертати їх не буде. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні оглянута розписка від 14 січня 2014 року, в тексті якої зафіксовано, що [PERSON], позичила в [PERSON] кошти в сумі 239\~000 грн. по курсу долара 8 гривень на сімейні потреби, які зобовязувалася повернути 05 лютого 2015 року. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Положення ч. 2 ст. 1047 Цивільного кодексу України вказують про те, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Належним доказом, який підтверджує укладення між позивачем та відповідачем договору позики, його умов, а також який підтверджує отримання відповідачем від позивача грошових коштів, та встановлює кінцевий строк для повернення позики, є розписка. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно положень ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Строк повернення позики визначений в розписці відповідача, проте відповідач не дотрималася такого строку і не повернула борг, що свідчить про невиконання нею взятих на себе зобовязань. Згідно \~ст.ст. 526, 527 \~ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним \~чином \~і \~в \~установлений \~строк \~відповідно \~до \~умов \~договору \~та \~вимог закону. Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. Згідно частини 1 ст. 1050 та з урахуванням положень ст. 625 Цивільного кодексу України, якщо позичальник своєчасно не повертає суму позики, то на вимогу позикодавця він повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від прострочення суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором. Згідно розрахунку боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від прострочення суми, тобто з тобто з 05 лютого 2015 року по 23 червня 2015 року, сума боргу становить 327531 грн. 50 коп.. Відповідно \~до \~п. 2 \~ч.1 \~ст. 614 \~ЦК України \~особа \~є \~невинуватою, \~якщо \~вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів \~щодо \~належного \~виконання зобов'язання. Оскільки відповідач не надала жодного письмового доказу стосовно написання розписки під примусом та не отримання грошових коштів від позивача, не вжила \~всіх залежних \~від \~неї заходів щодо \~належного \~виконання \~зобов'язання, суд вважає, що є всі підстави для стягнення з відповідача [PERSON] боргу на користь позивача - [PERSON]. Відповідно \~до \~ст. 88 ЦПК \~України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На \~підставі \~викладеного \~та \~

Outcome: approved