Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 14 травня 2015 року, мають неповнолітніх дітей, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] . Позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб, посилаючись на те, що їхня з відповідачем сім'я фактично розпалася. Сімейне життя не склалося вони є зовсім різними людьми, через що між сторонами постійно виникали сварки. На даний час позивач проживає з іншою жінкою та має намір створити з нею сім'ю. Спору про місце проживання неповнолітньої дочки та поділу майна між позивачем та відповідачем немає. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, проте надав на адресу суду заяву, в якій просить слухати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить суд їх задовольнити та незаперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явилась та не повідомила суду причини своєї неявки, хоча про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, згідно з якими у разі неявки в судове засідання відповідача, який був належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав: згідно свідоцтва про шлюбу від 14 травня 2015 року, серії [NUMBER] Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Оратівського районного управління юстиції у Вінницькій області, по актовому запису № 10, був зареєстрований шлюб між сторонами по справі. Відповідно до ч.3 ст 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 СК України. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Приймаючи до уваги пояснення, що викладені в позовній заяві, суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання.

Outcome: approved