Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 07 березня 2003 року померла її мати - [PERSON], яка постійно проживала в [INFO]. Ще за життя, а саме 09 листопада 1999 року [PERSON] склала заповіт, який було посвідчено Мельниківською сільською радою Чорнобаївського району за № 80, яким заповіла їй все своє майно. Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,23 га., вартістю 61726,48 грн., що знаходиться в адмінмежах Мельниківської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області та належала померлій згідно державного акта серії ІІІ-ЧР № 052836 зареєстрованого за № 725, який їй при житті не було видано. Вона прийняла спадщину своєї матері, оскільки вступила у фактичне володіння і управління її спадковим майном та отримала у власність її речі домашнього вжитку протягом шести місяців з дня її смерті, але не може через нотаріальну контору оформити свої спадкові права на спадкове майно, по тій причині, що відсутній відповідний державний акт. Мотивуючи тим, що порушуються її права як власника і спадкоємця через неможливість нотаріального посвідчення права власності, позивач просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку. В судове засідання позивач не зявилася, в позові вказала про розгляд справи в її відсутність, просила позов задовольнити. Відповідач - Мельниківська сільська рада - позов визнала, не заперечують проти задоволення позову і просять розглянути справу в їх відсутність. У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України в звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлені наступні обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини. 07 березня 2003 року померла мати позивача - [PERSON], яка постійно проживала в [INFO]. Ще за життя, а саме 09 листопада 1999 року [PERSON] склала заповіт, який було посвідчено Мельниківською сільською радою Чорнобаївського району за № 80, яким заповіла позивачу все своє майно. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,23 га., вартістю 61726,48 грн., що знаходиться в адмінмежах Мельниківської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області та належала померлій згідно державного акта серії ІІІ-ЧР № 052836 зареєстрованого за №725, який їй при житті не було видано. Позивач прийняла спадщину [PERSON], оскільки вступила у фактичне володіння і управління спадковим майном та отримала у власність речі домашнього вжитку протягом шести місяців з дня смерті [PERSON], але не може через нотаріальну контору оформити свої спадкові права на спадкове майно, по тій причині, що відсутній відповідний державний акт. Вказані обставини підтверджуються копією свідоцтва про смерть [PERSON], копією паспорта позивача, копією свідоцтва про народження позивача, копією заповіту, довідкою відділу Держземагенства у Чорнобаївському районі про те що за [PERSON]С зареєстровано державний акт, довідкою сільської ради про постійне місце проживання померлої та про склад її сімї, а також про вступ позивача у фактичне володіння та управління спадковим майном, листом Чорнобаївської державної нотаріальної контори №935/01-16 від 07.08.2015 р. про відсутність заяв про прийняття спадщини. У разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року застосовується чинне на той час законодавство, зокрема відповідні правила ЦК Української РСР. Відповідно до положень ст.524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Як зазначено у ст.548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. У відповідності до п.1 ч.1 ст. 549 ЦК Української РСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. У відповідності до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає з закону або незаконність права власності не встановлена судом. Згідно ст.79 Земельного кодексу України земельна ділянка може бути обєктом права власності. За приписом ст.81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, прийняття спадщини. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в разі втрати ним документа, який засвідчує його. Незаконність права власності не встановлена судом, а тому, суд вважає, що порушене право власності позивача підлягає захисту шляхом визнання за нею права власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала [PERSON], померлої 07 березня 2003 року. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved