Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача Томаківської селищної ради про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування за законом. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона проживає у [ADDRESS]. Вказану квартиру було передано її діду [PERSON] за рішенням №190 від 04 червня 1969 року виконавчим комітетом Томаківської районної ради депутатів трудящих Дніпропетровської області «Про розподіл житла в новозбудованих 3-х квартирних будинках по [ADDRESS]». Крім того, на підставі вказаного рішення її діду [PERSON] було видано відповідний ордер від 04 червня 1969 року. Після передачі вказаної квартири її дід [PERSON] вселився до неї разом зі своєю дружиною [PERSON] та дочкою [PERSON]. Позивач зазначає, що її мати [PERSON] 24 березня 1954 року уклала шлюб з її батьком [PERSON], після чого прийняла його прізвище «[PERSON]». [INFO] року в смт. Томаківка Томаківського району Дніпропетровської області помер її дід [PERSON] Зі смертю діда [PERSON] відкрилася спадщина за правилами ЦК УРСР (1963 року), що діяв на той час. Позивач зазначає, що спадкоємцями майна її діда явилися, згідно п. 1) ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР (1963 року) у рівних частках, її баба, [PERSON] та її мати, [PERSON], які прийняли спадщину шляхом вступу в управління та володіння майном. [INFO] року померла її баба, [PERSON] після смерті якої єдиним спадкоємцем майна була її мати, [PERSON]. До державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини її мати, [PERSON] не зверталася, оскільки вважала достатніми для того дії, що свідчили про фактичне розпорядження майном зі свого боку, яке залишилося після смерті її батьків. Позивач зазначає, що [INFO] року її мати, [PERSON] померла, а вона виявилася єдиним спадкоємцем першої черги за законом майна після смерті матері. Відповідно, вона звернулася до державної нотаріальної контори з метою оформити свої спадкові права, після чого, державний нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, посилаючись на відсутність правовстановлюючого документу про належність майна спадкодавцеві. У разі, якщо спадкодавець за життя не оформив право власності та/або не забезпечив його державну реєстрацію, це стає перешкодою для оформлення права на спадщину в загальному порядку. Частиною 1 ст. 182 ЦК України встановлено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають обов'язковій державній реєстрації. Частиною 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з моменту такої реєстрації. Таким чином, права, придбані (шляхом створення або придбання нерухомості) у власність до 29 червня 1998 року з дотриманням встановленого порядку придбання, проте без державної реєстрації, можна вважати виниклими і набутими в установленому законом порядку. Сторони у судове засідання не з'явилися, але подали письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, при цьому позивач наполягає на позовних вимогах, а відповідач проти позову не заперечує та повністю згоден з ним. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню, так як знайшов своє підтвердження матеріалами справи, що підтверджують вказані факти та викладені правовідносини. Квартиру [ADDRESS] в якій на даний час проживає позивач [PERSON] було передано її діду [PERSON] за рішенням №190 від 04 червня 1969 року виконкомом Томаківської районної ради депутатів трудящих Дніпропетровської області «Про розподіл житла в новозбудованих 3-х квартирних будинках по [ADDRESS]», що підтверджується доданим до матеріалів справи архівним витягом державного архіву Дніпропетровської області від 18.11.2013 року, та якому було видано відповідний ордер від 04 червня 1969 року. Як зазначає позивач її дід [PERSON] вселився до вищевказаної квартири разом зі своєю дружиною [PERSON] та дочкою [PERSON], яка є матір*ю позивача. Архівна довідка державного архіву Дніпропетровської області від 16.09.2011 року підтверджує, що актовий запис складений 01 грудня 1926 року за №595 містить відомості про народження [PERSON] [INFO] року, батьками якої являлися [PERSON] та [PERSON]. Факт зміни матір'ю позивача дошлюбного прізвища «[PERSON]» на «[PERSON]» підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу, який вона уклала 24 березня 1954 року з [PERSON]. Той факт, що [PERSON] та [PERSON] доводилися батьками позивача [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження останньої серії [NUMBER], виданого 7 грудня 1960 року. З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого повторно 05.10.2011 року віділом ДРАЦС Томаківського районного управління юстиції Томаківського району Дніпропетровської області, вбачається, що [PERSON] помер [INFO] року /актовий запис № 6 /. Зі смертю [PERSON] відкрилася спадщина за правилами ЦК УРСР (1963 року), що діяв на той час. З матеріалів справи вбачається, що відповідно спадкоємцями майна [PERSON] явилися, згідно п. 1) ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР (1963 року) у рівних частках, [PERSON], яка є бабою позивача, та [PERSON], яка є матір'ю позивача, які прийняли спадщину шляхом вступу в управління та володіння майном. [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим Шевченківським відділом РАЦС м.Запоріжжя /актовий запис № 1285. [INFO] року [PERSON], яка є матір'ю позивача, померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим повторно Запорізьким міським відділом ДРАЦС Головного управління юстиції у Запорізькій області. Позивач дійсно є єдиним спадкоємцем першої черги за законом майна після смерті своєї матері, яка за життя не зверталася до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, яке залишилося після смерті її батьків. Як вбачається із обґрунтованої відповіді завідувача Томаківської державної нотаріальної контори від 10.10.2011 року позивач зверталася до державної нотаріальної контори з метою оформити свої спадкові права, але отримати в нотаріальному порядку свідоцтво про право на спадщину позивач у справі дійсно позбавлена можливості в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві. З відповіді на запит суду, наданої Марганецькою державною нотаріальною конторою від 11.03.2014 р. та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 36843553, вбачається, що після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилась. Відсутність правовстановлюючих документів на вищевказане нерухоме майно є дійсно перешкодою для отримання позивачами свідоцтва про право на спадщину, бо відповідно до п. 216 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції від 3 березня 2004 року № 20/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві. Частиною 1 ст. 19 Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в редакції закону від 11 лютого 2010 року нотаріус вправі видати свідоцтво про право на спадщину, у даному випадку на нерухоме майно, лише за умови пред'явлення спадкоємцями правовстановлюючого документа, що підтверджує, що це майно належить спадкодавцю, і виписки з Реєстру прав власності на нерухоме майно, тобто за умови, якщо право власності спадкодавця на це нерухоме майно зареєстровано за його життя. Цивільно-правовий інститут набуття та виникнення права власності на нерухоме майно в різні періоди було врегульовано на законодавчому рівні по-різному. У зв'язку з цим держава задекларувала визнання дійсними прав на нерухоме майно, які виникли до набрання чинності закону (тобто до 3 серпня 2004 року), у разі відсутності їх державної реєстрації при наступних умовах: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, яке не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав (ч.4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). До 19 січня 1996 року згідно Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої 31 січня 1966 року Міністерством комунального господарства УРСР, не підлягали реєстрації будинки та домоволодіння, розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але не приєднані до них. Обов'язок власників забезпечити державну реєстрацію прав власності на всі без винятку об'єкти нерухомості введена лише з 29 червня 1998 року. Саме в цей день набрала чинності Інструкція про порядок державної реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, які перебувають у власності юридичних та фізичних осіб, затверджена наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики від 9 червня 1998 року № 121. Таким чином, права, придбані (шляхом створення або придбання нерухомості) у власність до 29 червня 1998 року з дотриманням встановленого порядку придбання, проте без державної реєстрації, можна вважати виниклими і набутими в установленому законом порядку. Отже, за час свого життя [PERSON], який є дідом позивача, правомірно набув у власність вказану вище квартиру, про що свідчать вищевказані документи. З матеріалів справи вбачається, що після смерті [PERSON], його дружина і позивача баба [PERSON], а згодом і позивача мати [PERSON], почергово прийняли спадщину шляхом фактичного вступу в управління та розпорядження квартирою згідно норм законодавства УРСР. До цього часу позивач проживає одна у вказаній квартирі, в зв'язку з чим, на ім'я позивача комунальним підприємством «Томаківське бюро технічної інвентаризації» ДОР» було видано технічний паспорт на житло, копію якого додано до матеріалів справи. Внаслідок зміни законодавства щодо виникнення та набуття права на нерухоме майно зареєструвати за собою право власності на квартиру можливо лише в судовому порядку. Згідно з пп. 10 п. 27 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно відноситься до документів, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності виникає на підставах, не заборонених законом, і вважається придбаним правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність придбання права власності не встановлена судом. Таким чином, до позивача, як до спадкоємця за законом першої черги, який прийняв спадщину, перейшло право на отримання у спадщину вищевказаного нерухомого майна. Тобто інші спадкоємці, які б заявляли свої права на спадкове майно відсутні, тому суд має підстави для визнання права власності на спадкове майно. На підставі п. 9) ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільняється від сплати судового збору, так як є інвалідом другої групи. На підставі викладеного та

Outcome: approved