Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-07 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Решетнікової Світлани Іванівни про зобов'язання вчинити дії. Мотивувала свої вимоги тим, що [INFO] року помер [PERSON] Він, як спадкоємець померлого за заповітом в установлений законом строк подав до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Решетнікової Світлани Іванівни заяву про прийняття спадщини. Листом за вих. № 286/01-24 від 19 листопада 2013 року, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Решетніковою С.І. йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS], з посиланням на ту обставину, що ним - позивачем по справі порушено п. 214, п. 216 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Міністерством юстиції України 03.03.2004 № 20/5. Позивач зазначає, що відповідач послався на норми Інструкції, яка на той час уже втратила чинність. Крім того, як зазначає позивач, у подальшому ним було надано відповідачу оригінал свідоцтва про право власності на житло - квартиру [ADDRESS], однак приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Решетнікова С.І. відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину. Позивач вважає, що відповідач порушила його права, а тому він змушений звернутися до суду за захистом такого. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити. Відповідач - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Решетнікова С.І. в судове засідання надіслала клопотання слухати справу у її відсутність. Зазначила, що позовні вимоги не визнає, оскільки позивачем не було надано оригіналів правовстановлюючих документів. Зокрема позивач не надав нотаріусу оригіналів документів оформлених та зареєстрованих належним чином, що підтверджують право власності [PERSON], який помер [INFO] року. Заслухавши представника позивача, дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов наступних висновків. З матеріалів спадкової справи вбачається, що [PERSON] - позивач по справі 14 грудня 2012 року подав до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Решетнікової Світлани Іванівни заяву про прийняття спадщини, що залишилася після смерті [PERSON], який помер [INFO] року. Листом за вих. № 286/01-24 від 19 листопада 2013 року, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Решетніковою С.І. було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS], з посиланням на ту обставину, що ним - позивачем по справі порушено п. 214, п. 216 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Міністерством юстиції України 03.03.2004 № 20/5. Суд вважає, що приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Решетнікова С.І. при обґрунтуванні листа припустилася помилки, щодо посилань на відповідні пункти Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Міністерством юстиції України 03.03.2004 № 20/5. Зазначена у листі Інструкція(редакція), на пункти якої посилався у своїй відповіді приватний нотаріус втратила чинність відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5. Суд вважає таку обставиною формальною підставою і на погляд останнього вимоги позивача за таких формальних підстав не можуть бути задоволені. Натомість аналізуючи докази на обґрунтування підстав, які стали перешкодою для видачі свідоцтва про право на спадщину, суд вважає необхідним зазначити наступне. З матеріалів справи вбачається, що позивачем було надано приватному нотаріусу правовстановлюючий документ на 1/3 частину спадкового майна - квартиру [ADDRESS]. Таким правовстановлюючим документом, що міститься в матеріалах спадкової справи є свідоцтво про право власності на житло від 17 червня 1999 року виданого за розпорядженням від 17 червня 1999 року № 21086 за підписом керівника органу приватизації, і доля померлого у квартирі [ADDRESS] є рівною поряд з іншими співвласниками - [PERSON], [PERSON], тобто 1/3. Суд бере до уваги та покладає в основу мотивування рішення, твердження відповідача про те, що позивачем не було надано приватному нотаріусу правовстановлюючих документів на інші 2/3 частки спадкового майна. В матеріалах спадкової справи, також відсутні докази надання такого (таких) правовстановлюючих документі, які б були оформлені та зареєстровані належним чином, що підтверджували б право власності [PERSON](дата смерті [INFO] року) на значене спадкове майно. Відповідно до п. 4.15. Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (в чинній редакції на час відкриття спадщини та подачі заяви про прийняття такої), видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Відповідно до п. 4.18. Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (в чинній редакції на час відкриття спадщини та подачі заяви про прийняття такої), якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Суду не надано доказів порушення приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Решетніковою С.І. прав позивача - [PERSON] На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про необхідність відмовити в задоволенні позову. Судові витрат між сторонами розподілити за правилами ст. 88 ЦПК України.

Outcome: dismissed