Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 14.08.2009 року по 27.04.2012 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого в них народився син [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач. З 2012 року проживають окремо, син постійно проживає з нею, знаходиться на повному її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча повинен сплачувати аліменти, життям дитини не цікавиться, батьківської турботи не проявляє, матеріальної та моральної підтримки дитині не надає. Вказані обставини є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав, так як він умисно ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. В судове засідання позивачка не прибула, надала письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі /а.с.44/. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю та пояснив, що з 2012 року після розірвання шлюбу з позивачкою проживають окремо, з нього за рішенням суду стягуються аліменти на дитину у розмірі ? частині від його заробітку, але аліменти він сплачував періодично, так як ніде не працював, в цьому році він працевлаштувався, працює на заводі фрезерувальником, отримує постійний заробіток. З дитиною зустрічається рідко. Прохає позбавити його батьківських прав, так як він не бажає нічого спільного мати з позивачкою. Представник третьої особи Мельник Л.М., що діє на підставі довіреності /а.с.46/, у судовому засіданні з позовними вимогами погодилася та пояснила, що після отримання від суду доручення надати висновок щодо позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно його сина [PERSON], 2011 року народження, було встановлено, що він за місцем своєї реєстрації не проживає. З позовної заяви встановлено, що він ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, тому доцільно позбавити його батьківських прав відносно малолітнього сина. Представник прокуратури Великописарівського району Бречка В.Д. висловив свою думку щодо заявленого [PERSON] позову, що підстави для його задоволення відсутні, так як позивачка не довела у судовому засіданні свої позовні вимоги, в чому саме полягає ухилення відповідачем від виконання своїх обов'язків по вихованню дитину. В судовому засіданні встановлено, що відповідач частково сплачує аліменти на утримання дитини, на даний час має постійну роботу, тобто можливо стягувати з нього аліменти за виконавчим листом. Інших доказів позивачка суду не надала. Заслухавши пояснення відповідача, представника третьої особи, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази, враховуючи думку прокурора, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження [PERSON], [INFO] в с. Вільноандріївка Вільнянського району Запоріжської області, його батьками є [PERSON] та [PERSON], які перебували у зареєстрованому шлюбі з 14.08.2009 року по 27.04.2012 року /а.с. 9-10/. Як слідує з розрахунку заборгованості по аліментам від 27.06.2013 року з [PERSON] стягуються за виконавчим листом № 2-545/2012 від 24.05.2012 року аліменти на користь [PERSON] в розмірі ? частини від усіх видів доходу щомісячно, не менше 30% прожиткового мінімуму в період з 04.04.2012 року по 27.06.2013 року нараховано до сплати 4 702, 65 гривень, з яких сплачено 1 862 гривні, заборгованість складає 2 840, 65 гривень /а.с.6 - 7/. Відповідно довідки Михайлівської сільської ради за № 02-01-38/541 від 29.04.2014 року [PERSON] проживає разом із своїм сином [PERSON], 2011 року народження в [ADDRESS] /а.с.8/. Служба у справах дітей Великописарівської районної державної адміністрації надала висновок, що вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його малолітнього сина [PERSON], [INFO], так як з позовної заяви позивачки слідує, що він ухиляється від своїх батьківських прав /а.с.47-48/. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав судом, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Ухилення від виконання юридичного обов'язку - завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у своїй постанові № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» /із змінами, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України № 20 від 19.12.2008 р./ в п., п. 15-16, що позбавлення батьківських прав /тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін./, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей; особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Як слідує з матеріалів справи, позивачка, вказуючи, що відповідач не надає дитині матеріальної підтримки та не сплачує аліменти, надала суду довідку про часткову сплату ним аліментів протягом квітня 2012 року до червня 2013 року. На даний час суду не відомо про сплату відповідачем аліментів, хоча в судовому засіданні встановлено, що відповідач працевлаштований офіційно, що не перешкоджає стягувати з нього аліменти через бухгалтерію підприємства. Позивачка не надала суду доказів про її звернення до органу опіки та піклування за місцем свого проживання, відповідного висновку спеціалістів про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав. Крім того, в судовому засіданні встановлено, що відповідач не проживає на території Великописарівського району Сумської області, а лише зареєстрований на вказаній території, що унеможливлює суд встановити які відносини склалися між відповідачем та його малолітнім сином, до служби у справах дітей Великописарівської районної державної адміністрації з приводу невиконання відповідачем батьківських обов'язків ніхто не звертався. Згідно ч. 6 ст. 19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. В даному випадку суд не може погодитися з висновком служби у справах дітей, оскільки позивачка не зверталася в цей орган з заявами про ухилення відповідача від своїх батьківських прав, дослідити конкретну ситуацію та з'ясувати обставини про які вказує позивачка у служби теж не було можливості, відповідач фактично на території району не проживає, про стосунки між ним та дитиною нікому не відомо. З пояснень представника служби слідує, що висновок суду наданий, виходячи з доводів, вказаних у позовній заяві. Також суд не приймає визнання позову відповідачем, так як це суперечить інтересам дитини, норми Сімейного Кодексу України не передбачають свідому відмову батьків від своїх дітей. Тому суд дійшов висновку, що позивачка [PERSON] не довела обставин, на які вона посилалася як на підставу своїх вимог відповідно до ст. 60 ЦПК України, а тому відсутні підстави для задоволення її позовним вимог.

Outcome: dismissed