Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до Бунівської сільської ради Яворівського району Львівської області про визнання права власності на спадкове майно, а саме на житловий будинок № 4 та прилеглі господарські будівлі на вул. Вербицького у селі Бунів Яворівського району Львівської області в порядку спадкування за заповітом. Покликається на те, що її матері - [PERSON] належав житловий будинок № 4 на вул. Вербицького у с. Бунів Яворівського району Львівської області. 20.02.1996 року [PERSON] склала заповіт, в якому заповіла усе своє майно доньці - [PERSON]. 21.03.2018 [PERSON] померла. 19.04.2018 року позивач звернулася до Яворівської державної нотаріальної контори, на підставі її заяви було зареєстровано спадкову справу щодо майна померлої. Державним нотаріусом Яворівської державної нотаріальної контори відмовлено у вчиненні нотаріальних дій у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок. Тому просить у судовому порядку визнати за нею право власності на житловий будинок № 4 та прилеглі господарські будівлі на вул. Вербицького у селі Бунів Яворівського району Львівської області. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності та задоволення позову. Відповідач - представник Бунівської сільської ради Яворівського району Львівської області у судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, заявлені вимоги визнає. Згідно із ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Відповідно до ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. З'ясувавши обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача, дослідивши докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини та надав їм правову оцінку. Судом встановлено, що житловий будинок № 4 на вул. Вербицького у с. Бунів Яворівського району Львівської області числиться за [PERSON], яка померла 21.03.2018 року. 20.02.1996 року [PERSON] склала заповіт, в якому заповіла усе майно доньці - [PERSON] Даний заповіт посвідчено керуючою справами Бунівської сільської ради Яворівського району Львівської області [PERSON] та зареєстровано за № 3. Відповідно до свідоцтва про народження серії ЯК №149006 від 21.03.1953 року [PERSON] є матір'ю [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про одруження серії І-СГ №411400 від 17.11.1979 року [PERSON] змінила прізвище на «Корнак». Відповідно до довідки № 935 від 18.10.2018 року виданої виконавчим комітетом Бунівської сільської ради Яворівського району Львівської області житловий будинок, який знаходиться за адресою: Львівська область, Яворівський район, с. Бунів, вул. Вербицького, 4, числиться за [PERSON], яка померла 21.03.2018 року. [PERSON] 21.03.2018 року померла, що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-СГ №490868, виданим 21.03.2018 року Яворівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 27. Право власності на житловий будинок належним чином не оформлено, проте даний будинок відповідає технічним вимогам, що підтверджується технічним паспортом, який виготовлено 12.09.2018 року. Судом встановлено, що факт прийняття спадщини [PERSON] стверджується поданням заяви у встановлений законом шестимісячний термін з дня відкриття спадщини. Згідно відомостей із Спадкового реєстру заповіт не змінений та не скасований. За матеріалами спадкової справи спадкоємців до обов'язкової частки у спадщині немає. Відповідно до ст. 16 ЦК України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом. Згідно з ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За положеннями ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Частиною 5 ст.1268 ЦК України встановлено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Позивач звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], однак у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено. Судом встановлено, що [PERSON] є спадкоємцем на житловий будинок за заповітом [PERSON] від 20.02.1996 року зареєстрованим у реєстрі за № 3, однак відсутність правовстановлюючих документів на житловий будинок унеможливлює належне оформлення спадкових прав, тому суд вважає, що за [PERSON] слід визнати право власності на житловий будинок № 4 та прилеглі господарські будівлі на вул. Вербицького у селі Бунів Яворівського району Львівської області в порядку спадкування за заповітом. За таких обставин суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтвердженими належними доказами у справі, а тому підлягають до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved