Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою та просила визнати за нею право власності 1/2 частину земельної ділянки площею 0,0386 га., що знаходиться по [ADDRESS] як за спадкоємицею за законом після смерті [INFO] року сина [PERSON], якому дана земельна ділянка належала на підставі державного акта на право приватної власності на землю і перебувала у спільній сумісній власності з його братом [PERSON], тобто відповідачем по справі. В оформленні права власності після померлого [PERSON] позивачу в нотаріальній конторі було відмовлено, в зв'язку з перебуванням земельної ділянки у спільній сумісній власності, що стало підставою для звернення позивача до суду. Позивача позов підтримала повністю та просила його задовольнити з підстав зазначених в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, обставини зазначені в позові визнав. В зв'язку з неявкою в судове засідання сторін розгляд справи проводиться відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. З огляду на зазначене суд не вбачає перешкод у судовому розгляді справи. Суд оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] року в с.Безлюдівка Харківського району Харківської області у віці 26 років помер [PERSON], про що в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за №30 (а.с.9). [PERSON] та [PERSON] згідно державних актів на право приватної власності на землю володіли на праві спільної сумісної власності земельною ділянкою загальною площею 0,0772 га., що знаходиться по [ADDRESS] та має цільове призначення - для обслуговування жилого будинку (а.с.10). Позивач, мати померлого [PERSON] (а.с.17), яка прийняла спадщину за законом, оформити право власності на спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 0,0386 га., що знаходиться по [ADDRESS] в нотаріальній конторі не може у зв'язку з тим, що остання перебувала у спільній сумісній власності [PERSON] та [PERSON] і видати свідоцтво про право на спадщину після останнього є можливим лише після виділення (визначення) його частки у такому спільному майні (а.с.8). За таких обставин позивач вказує, що вимушена звернутись до суду за захистом своїх прав, оскільки визнати право власності на належне їй спадкове майно у інший, аніж судовий спосіб, не має змоги. Зазначені правовідносини врегульовані та відповідають наступними нормам матеріального закону. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст.16 ЦК України). Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст.1216 ЦК України). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч.ч.1, 2 ст.1220 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч.1, ч.5 ст.1268 ЦК України). Спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю (ч.1 ст.368 ЦК України). Співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом (ч.ч.1-2 ст.369 ЦК України). Співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом (ч.1 ст.370 ЦК України). Частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб'єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі (ст.1226 ЦК України). Аналіз встановлених судом фактичних обставин справи та норм закону, що їх регулюють, у своїй сукупності дає підстави суду для часткового задоволення позову, виходячи з наступного. Оскільки на нерухоме майно, не було оформлено право власності, тому згідно листа Міністерства юстиції України від 21.02.2005 року №19-32/319 «Щодо порядку оформлення документів в разі смерті власника нерухомого майна» таке право в разі відсутності правовстановлюючих документів вирішується в судовому порядку. У ході розгляду справи судом беззаперечно встановлено, що [PERSON] за життя на праві спільної сумісної власності разом з [PERSON] володів спірною земельною ділянкою. Позивач, як спадкоємець за законом після смерті сина, має право на успадкування належної останньому земельної ділянки. Разом з тим, суд не убачає підстав для визнання за позивачем права власності на 1/2 частину такого об'єкту нерухомості, адже в розумінні положень ст. 370 ЦК України на час ухвалення даного судового рішення не є належним суб'єктом ініціювання такого питання.

Outcome: approved