Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] вказала, що [INFO] помер її чоловік - [PERSON] . Після його смерті залишилася спадщина у вигляді недоотриманої пенсії, яка не була виплачена чоловіку за його життя. Позивачем з поважної причини пропущений строк на прийняття спадщини за причиною неможливості звернення до нотаріальної контори із відповідною заявою у зв`язку з проведенням антитерористичної операції на території Донецької області, активні бойові дії, існування значних перешкод у перетині лінії зіткнення. Просила суд надати їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини тривалістю три місяці. Позивач [PERSON] до судового засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи сповіщена належним чином, надала суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, наполягає на задоволенні позовних вимог. Представник відповідача до судового засідання не з`явився, від відповідача надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника, позовні вимоги не визнав. Згідно з наданим відзивом на позовну заяву відповідач зазначив, що відповідачем в позовних вимогах до них не сформульовано ніяких вимог, тому пенсійний орган є тільки третьою заінтересованою особою. Фактично вимоги позивача - це визначення судом строку для подання заяви для прийняття спадщини, що не належать до повноважень пенсійного органу. Тому просив суд відмовити позивачу в задоволені позовних вимог як заявлених до неналежного відповідача. Представник третьої особи до судового засідання не з`явився, від третьої особи надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника за наявними у справі доказами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] (а.с.6). [PERSON] є дружиною померлого [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про одруження від 11 березня 1986 року, виданого Кіровським відділом РАЦС м. Донецьк (а.с.5). Згідно з постановою державного нотаріуса П`ятої донецької державної нотаріальної контори, позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на недоотриману пенсію після смерті [INFO] [PERSON] за причиною пропуску нею встановленого строку для прийняття спадщини (а.с. 9). Відповідно до листа державного нотаріуса П`ятої донецької державної нотаріальної контори від 23.03.2020 року за №172/01-16, на майно, яке залишилося після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , згідно даних Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 59887020 від 23.03.2020 року, відкрита спадкова справа номер у спадковому реєстрі 65660962 (номер у нотаріуса 55/20), свідоцтво про право на спадщину не видавалось (а.с. 20-22). Відповідно до ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Статтею 1277 ЦК України передбачено, що у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Зі свідоцтва про смерть [PERSON] , після смерті якого позивач виявила бажання отримати спадщину, вбачається, що він помер у місті Донецьку. Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України № 1275-р від 2 грудня 2015 року місто Донецьк включено в перелік населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція. За змістом статті 9-1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» у разі якщо останнім місцем проживання спадкодавця є населений пункт, на території якого органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження - місцем відкриття спадщини є місце подання першої заяви. Отже, правовідносини у спадкових справах виникають між спадкоємцями, а за їх відсутності - органами місцевого самоврядування. Відповідно до п. 24 постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину, при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Позивачем у зазначених спорах у порядку правонаступництва може виступати спадкоємець, який прийняв спадщину відповідно до вимог статей 1268 - 1270 ЦК України. За змістом ст. 392 ЦК України належним відповідачем є особа - учасник цивільних правовідносин, яка не визнає або оспорює право власності спадкоємця на спадкове майно. Системний аналіз наведеного вище законодавства дає підстави дійти висновку про те, що відповідачами у спорах про спадкове право мають бути спадкоємці, а за їх відсутності територіальні громади. Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження (17 квітня 2018 року Велика Палата Верховного Суду у справі № 523/9076/16-ц, провадження № 14-61цс18). Даний позов заявлений до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, тобто до неналежного відповідача, оскільки він не є спадкоємцем та органом місцевого самоврядування. Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 51 ЦПК України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Однак позивачем клопотань про заміну неналежного відповідача належним відповідачем в порядку ст. 51 ЦПК України не подано. Враховуючи, що позивачем не подано до суду клопотання про заміну неналежного відповідача, суд за власної ініціативи, враховуючи імперативні приписи ст. 51 ЦПК України, позбавлений можливості здійснити заміну неналежного відповідача належним. За таких обставин, у задоволенні позову слід відмовити, оскільки він пред`явлений до неналежного відповідача.

Outcome: dismissed