Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-10 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON], в якому, із врахуванням уточнень від 11.10.2016р., просить стягнути з останньої грошові кошти в розмірі 25\~475 грн. 09 коп., та понесені нею судові витрати. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 21.01.2016р. вона позичила відповідачу грошові кошти в наступному розмірі: 10100 гривень, 500 доларів США та 200 євро, для здійснення підприємницької діяльності, на підтвердження чого нею була надана розписка. Частину грошової суми 10100 грн., [PERSON] зобовязалась повернути до 21.02.2016р., а інші кошти до 01.06.2016р. На даний час строк виконання зобовязання вже сплив, однак відповідач не повернула позичені кошти та не сплатила проценти за користування ними, при зверненні позивача із проханням повернути позику, вирішити дане питання в добровільному порядку не вдалось, що змусило її звернутись за захистом порушених прав до суду. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги, з врахуванням уточнень, підтримав та просив задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявилась, будучи повідомленою належним чином про місце та час розгляду справи, також надала до суду заперечення на позов [PERSON] із зазначенням наступного. Розписка, що підтверджує укладення договору позики, з огляду на визначення ЦК поняття договору позики та позицію Верховного Суду України, повинна містити такі суттєві умови як: факт отримання коштів позикодавцем від позичальника, зобовязання останнього повернути кошти позикодавцю та дату укладення розписки. Але, з тексту наявної в матеріалах справи розписки вбачається, що [PERSON] бажає повернути, у звязку з чим зобовязується повернути певні кошти, проте аж ніяк не підтверджує факт виникнення цих правовідносин саме з договору позики, адже розписка не містить положення про отримання коштів позичальником від позикодавця, тим більше на умовах позики. Також відповідач звертає увагу суду на те, що вона не є приватним підприємцем, а позивач стверджує, що кошти були позичені для здійснення підприємницької діяльності. Крім того, [PERSON] дізналась про наявність до неї претензій з боку [PERSON], лише після відкриття провадження у даній справі та отримання нею відповідної ухвали суду, до цього часу позивач до неї ніяких вимог не предявляла. Тому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала, та підтримала надані заперечення, а також додатково пояснила, що кошти зазначені в розписці є карточним боргом, які [PERSON] програла позивачу. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 21.01.2016р. між сторонами був укладений договір позики, на підтвердження якого свідчить розписка, підписана [PERSON], яка позичила у [PERSON], грошові кошти в розмірі: 10100 гривень, зобовязавшись повернути вказану суму до 21.02.2016р., також 500 доларів США та 200 євро на строк до 01.06.2016р. (а.с. 5) Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною другою статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно до ст. 1049 ЦК України, Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. На підставі викладеного, зважаючи на той факт, що відповідач [PERSON] не належним чином виконувала свої договірні зобовязання за договором позики, а також згоду відповідача повернути позивачу кошти, суд вважає можливим задовольнити позов повністю, та стягнути з відповідача [PERSON] 25475 гривні 09 копійок. Відповідно до статті 88 ЦПК з відповідача на користь позивача мають бути стягнуті понесені та документально підтверджені судові витрати, що складаються зі сплаченого позивачем судового збору у сумі 551 гривня 20 копійок.

Outcome: approved