Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON]про визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 17.05.2005 року помер її батько [PERSON] Після смерті останнього залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 2,81 га, розташованої на території Новопокрівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, переданої для ведення товарного сыльськогосподарського виробництва на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії РІ №455957, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 20.12.2001 року за №10-14-20. Батько заповіт не залишав, спадкова справа після його смерті не заводилася. На день смерті спадкодавця спільно з ним з кола спадкоємців першої черги проживала та була зареєстрована дружина [PERSON] 11.06.2005 року [PERSON] померла. Після її смерті залишилося спадкове майно, яке складається з: житлового будинку №46, який розташований по вул.Радянській в с.Нова Покрівка Ізмаїльського району Одеської області; земельна ділянка на підставі державного акту РІ №458925; грошові збереження згідно рахунку №915510212201, легковий автомобіль тощо. На вищезазначене майно [PERSON] залишила заповіт. [PERSON] з тим, земельна ділянка площею 2,81 га, розташована на території Новопокрівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії РІ №455957, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 20.12.2001 року за №10-14-20, яку вона прийняла після смерті чоловіка [PERSON] в заповіті не зазначена. Позивач зазначає, що вона прийняла спадщину на вказану земельну ділянку шляхом подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини у встановлений законом строк. Ізмаїльською державною нотаріальною конторою Одеської області йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки відсутній витяг з «Поземельної книги». У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі та наполягала на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] позов визнав у повному обсязі. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд, на підставі фактів, встановлених у судовому засіданні, дійшов наступного висновку. Частиною 1 ст.61 ЦПК України передбачено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що земельна ділянка площею 2,81 га, розташована на території Новопокрівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва належала [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії РІ №455957, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 20.12.2001 року за №10-14-20. Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЖД №016430, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області 17.05.2005 року, [PERSON] помер 17.05.2005 року. За життя спадкодавець заповіту не залишав, що підтверджено Витягом із спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №29423883 від 24.01.2012 року, згідно якого інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON], відсутня. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як вбачається з будинкової книги [PERSON] на час відкриття спадщини проживала разом із своїм чоловіком - спадкодавцем [PERSON], тобто вважається такою, яка фактично прийняла спадщину. Інших спадкоємців, які заявили свої права на спадкове майно, немає. Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-ЖД №018511 від 13.06.2005 року, виданого виконкомом Новопокрівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, [PERSON] померла 11.06.2005 року. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно. Встановлено, що 07.09.2001 року [PERSON] залишила заповіт, посвідчений Новопокрівською сільською радою, зареєстрований за №105, яким заповіла: житловий будинок №46, який розташований по вул.Радянській в с.Нова Покрівка Ізмаїльського району Одеської області [PERSON]; земельну ділянку на підставі державного акту РІ №458925 [PERSON]; грошові збереження згідно рахунку №915510212201 [PERSON], [PERSON], [PERSON]; легковий автомобіль [PERSON], проте земельна ділянка площею 2,81 га, розташована на території Новопокрівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сыльськогосподарського виробництва на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії РІ №455957, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 20.12.2001 року за №10-14-20, яку [PERSON] прийняла після смерті чоловіка [PERSON] в заповіті не зазначена. Таким чином, спадкоємицею за законом першої черги відповідно до ст.1261 ЦК України після смерті [PERSON] є її дочка [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії ІV-УР №504237 від 26.08.1961 року, виданим Новопокрівською сільською радою та свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІ-ЖД №365943 від 23.07.1985 року. Інших спадкоємців, які заявили свої права на спадкове майно, немає. Частиною 1 ст.1225 ЦК України встановлено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який не проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, повинен подати в нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини. Судом встановлено, що [PERSON] у встановлений законом строк звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Письмовою відповіддю Ізмаїльської державної нотаріальної контори за №167/2-15 від 24.01.2012 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у звязку з тим, що відсутній витяг з «Поземельної книги». Приймаючи до уваги викладене, а також ту обставину, що відповідач, безумовно визнав позов і його визнання не суперечить закону й не порушує права свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved