Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , Управління комунальної власності Кропивницької міської ради про переведення прав забудовника в порядку спадкування, зазначивши в обґрунтування позовних вимог, що вона є дружиною [PERSON] , який помер [INFO] та який постійно проживав на час відкриття спадщини у будинку [ADDRESS] . Разом зі спадкодавцем [PERSON] на момент смерті за вказаною адресою проживала і вона (позивач). При цьому, за життя спадкодавцем [PERSON] було складено заповіт, який зареєстровано в реєстрі за №234, яким [PERSON] все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде йому належати на день смерті і на що він за законом матиме право заповів [PERSON] , яка заяви про вступ у спадщину після смерті [PERSON] не подавала. Зазначила, що вказаний вище будинок був лише частково збудований її чоловіком згідно договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві ообистої власності від 29 серпня 1969 року, посвідчений Першою Кіровоградською державною нотаріальною конторою за реєстром №2-5386. Так, до складу спадкового майна після смерті [PERSON] входить недобудований житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . На момент смерті чоловіка вона (позивач) була єдиним спадкоємцем після його смерті, а саме: на момент смерті спадкодавця вона була зареєстрована та проживала разом із чоловіком за вказаною вище адресою. Таким чином, вона (позивач) прийняла спадщину у встановлений законом строк. Заяву нотаріусу про відмову у прийнятті спадщини вона не подавала. Позивач також зазначила, що оформленням спадщини вона зайнялася лише у 2021 році, при цьому, являючись спадкоємцем за законом, вона звернулася до нотаріуса з заявою про видачу на її ім`я свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Але під час вивчення нотаріусом наданих нею (позивачем) документів для оформлення спадщини було встановлено, що за життя її (позивача) чоловік [PERSON] не ввів в експлуатацію частково збудований ним будинок та не зареєстрував в обласному бюро технічної інвентаризації право власності на даний будинок, який був частково збудований ним на виділеній в безстрокове користування земельній ділянці. Згідно наявної у спадковій справі архівної довідки №67968 від 27.01.2021 року право власності за [PERSON] на будинок під [ADDRESS] , на даний час не зареєстроване. На підставі чого, 09 лютого 2021 року державним нотаріусом Кропивницької міської державної нотаріальної контори №1 їй (позивачу) було видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії №281/02-31 щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] , так як спадкоємцем не було надано правовстановлюючого документа щодо належності даного житлового будинку спадкодавцеві. Позивач зазначила, що за вказаних обставин, вона змушена звернутись до суду. З посиланням на ст.ст. 182, 331, 1216 -1218, 1261 ЦК України позивач просила визнати за нею всі права забудовника після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] , в тому числі: право здачі та введення об`єкта нерухомого майна в експлуатацію, реєстрацію права власності на нерухоме майно - житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 76 кв.м., житловою площею 45,7 кв.м., складається з житлового будинку літ. Ааа1кр, літньої кухні літ. Б, сараю літ. В, навісу літ. Г, убиральні літ. Д, сараю літ. Е, сараю літ. Ж, навісу літ. З, водопроводу +, огорожі N-N3. Процесуальні дії у справі: Ухвалою суду від 24 травня 2021 року відкрито загальне позовне провадження у даній цивільній справі та призначено підготовче судове засідання з повідомленням (викликом) учасників справи. Під час підготовчого провадження у справі за клопотанням учасників справи витребувано в Кропивницькій міській державній нотаріальній конторі №1 копію спадкової справи до майна померлого [INFO] [PERSON] . Ухвалою суду від 30 вересня 2021 року закрито підготовче провадження у зазначеній справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Під час судового розгляду цивільної справи по суті: Позивач [PERSON] подала в судове засідання заяву, зареєстровану судом 02.11.2021 року вх. №26291 про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] подала в судове засідання заяву, зареєстровану судом 02.11.2021 року вх. №26290 про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала в повному обсязі, не заперечувала щодо їх задоволення. Представник відповідача Управління комунальної власності Кропивницької міської ради подав в судове засідання клопотання, зареєстроване судом 01.10.2021 року вх. №23768 про розгляд справи за відсутності представника відповідача, просив ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. Зваживши доводи, викладені в позові на обґрунтування позовних вимог, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернулася позивач, виходячи з положень ст.12 та ст.13 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані, ґрунтуються на вимогах закону, який регулює спірні правовідносини, та підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, в той час як стаття 16 ЦК України визначає, що способами захисту цивільних прав та інтересів, серед інших, є визнання права. Відповідно до роз`яснень, зазначених в п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7 відносини спадкування регулюються правилами ЦК України (в редакції 2003 року), якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України (в редакції 2003 року) і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого 02 червня 1977 року відділом ЗАГС м. Кіровограда, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 02 червня 1977 року, про що в книзі записів актів громадянського стану про одруження зроблено відповідний актовий запис за № 1022, після реєстрації одруження дружині присвоєно прізвище « [PERSON] ». Відповідно до архівної довідки ОКП «Кіровоградське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» від 27.01.2021 року №67968 будинок за адресою: [ADDRESS] зареєстрований за [PERSON] на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки від 29.08.1969 року №2-5386 (Перша Кіровоградська державна нотаріальна контора). Акт готовності відсутній. Площа земельної ділянки 570 кв.м. Згідно архівних відомостей, наявних в ОКП «Кіровоградське ООБТІ», адреса: м. Кіровоград, вул. Криворізька, №49а відповідає адресі [ADDRESS] . В довідці також зазначено, що дата останньої технічної інвентаризації 23.09.2003 року. Згідно з технічним паспортом на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , виготовлений станом на вересень 2003 року ОКП «Кіровоградське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» власник [PERSON] вбачається, що житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами за адресою: [ADDRESS] , побудовано: житловий будинок -Ааа1кр в 1974 році, господарські будівлі і споруди: літня кухня - Б в 1974 році, сарай - В в 2003 році, навіс - Г в 1974 році, вбиральня -Д в 1974 році, сарай - Е в 1974 році, сарай -Ж в 1974 році, навіс - З в 1980 році, водопровід + в 1980 році, огорожа - N-N3 в 1974 році. Загальна площа житлового будинку складає 76,00 кв.м., житлова - 45,70 кв.м. Судом також встановлено, що [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого Міським відділом реєстрації актів громадянського стану Кіровоградського обласного управління юстиції 03 березня 2003 року, актовий запис №700. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на спадкове майно, яке складається, зокрема, з житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] . Крім того, встановлено, що 18 лютого 1998 року [PERSON] склав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Писаковською О.І., зареєстровано в реєстрі за №234, згідно якого на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде йому належати на день смерті і на що за законом матиме право, заповів [PERSON] . З матеріалів спадкової справи №565 до майна померлого [INFO] [PERSON] , заведеної 26 серпня 2003 року Першою Кіровоградською державною нотаріальною конторою, судом встановлено, що після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , з заявою про прийняття спадщини звернулась: спадкоємець першої черги - дружина [PERSON] (заява від 26 серпня 2003 року, зареєстрована під №751). З копії паспорту серії [NUMBER] вбачається, що позивач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 11 березня 1972 року. Поряд з цим, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №281/02-31 від 09 лютого 2021 року державним нотаріусом Кропивницької міської державної нотаріальної контори №1 Кушнір В.П. відмовлено [PERSON] , [INFO] , у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті її чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] . При цьому, підставою для відмови у вчиненні зазначеної нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, в постанові зазначено, що з архівної довідки №67968, виданої 27 січня 2021 року Обласним комунальним підприємством «Кіровоградське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» вбачається, що на ім`я [PERSON] оформлено договір про надання в безстрокове користування земельної ділянки від 29 серпня 1969 року, посвідчений Першою Кіровоградською державною нотаріальною конторою за №2-5386, відомості про наявність акту готовності відсутні, державна реєстрація права власності на зазначений житловий будинок не проводилася. Таким чином, свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями під номером [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , видати неможливо у зв`язку з тим, що право власності на спадкове майно не зареєстроване, відсутній зареєстрований у встановленому законом порядку правовстановлюючий документ на житловий будинок, який за життя спадкодавця не був зданий в експлуатацію. Відповідно до ст. 553 ЦК Української РСР (в редакції Закону 1963 року) спадкоємець за законом або за заповітом вправі відмовитись від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. При цьому він може заявити, що відмовляється від спадщини на користь кого-небудь з інших спадкоємців, закликаних до спадкоємства за законом або за заповітом, а також на користь держави або окремих державних, кооперативних або інших громадських організацій. Наступне скасування спадкоємцем такої заяви не допускається. Вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини (стаття 549 цього Кодексу). Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 549 ЦК УРСР (в редакції Закону 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1ч. 1, 2 ст. 524 ЦК УРСР (в редакції Закону 1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до ст.1216 ЦК України (в редакції Закону 2003 року) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.ст.1217, 1218 ЦК України). Відповідно до п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7 якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов`язки як забудовника входять до складу спадщини. Відповідно до ст.177 ЦК України об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага. Частиною 1 ст. 178 ЦК України передбачено, що об`єкти цивільних прав (тобто і майнові права) можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід`ємними від фізичної чи юридичної особи. Відповідно до положень ст.190 ЦК України майном як особливим об`єктом вважається окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Згідно з ч.1 ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації, при цьому відповідно до ч.2 ст.331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, то право власності виникає з моменту державної реєстрації, при цьому суд враховує, що зареєстроване у встановленому законом порядку право власності на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, загальною площею 76,00 кв.м, в т.ч. житловою площею, - 45,70 кв.м, рік побудови 1974, за адресою [ADDRESS] у спадкодавця [PERSON] на момент його смерті було відсутнє, в зв`язку з чим вирішення питання належності будинку можливе лише після прийняття його до експлуатації, при цьому, наявне у спадкодавця право як забудовника, яке за своїм змістом є майновим правом, після його смерті підлягає спадкуванню відповідно до ст.1218 ЦК України спадкоємцем за законом [PERSON] . При цьому, позивач не заявила про відмову від спадщини, звернувшись з відповідною заявою до Кіровоградської міської державної нотаріальної контори №1, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів щодо належності нерухомого майна спадкодавцю, зокрема, акту готовності та відсутності зареєстрованого права власності на будинок. Крім того, з досліджених судом доказів встановлено, що позивач [PERSON] постійно проживала зі спадкодавцем на час відкриття спадщини в 2003 році, а тому, згідно з ч.3 і ч.5 ст.1268 ЦК України, вважається такою, що прийняла спадщину і спадщина належить їй з моменту відкриття, відповідач [PERSON] , на яку спадкодавцем [PERSON] 18.02.1998 року складено заповіт, спадщину не прийняла, заяву про прийняття спадщини нотаріусу не подавала, та при проведенні підготовчого судового засідання вважала, що спадщину після смерті [PERSON] повинна отримати його (спадкодавця) дружина - позивач по справі [PERSON] . Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до абз. 1 п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7 за наявності заповіту на все майно правило частини другої статті 1223 ЦК застосовується у разі неприйняття спадщини або відмови від спадщини усіма спадкоємцями за заповітом. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1-3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. За викладених вище обставин, суд вважає можливим визнання за позивачем [PERSON] в порядку спадкування за законом вказаного вище майнового права, раніше наявного у спадкодавця [PERSON] , а саме: передачею позивачу [PERSON] в порядку спадкування за законом всі права забудовника, в тому числі: право здачі та введення об`єкту нерухомого майна в експлуатацію, реєстрації права власності на нерухоме майно, що знаходиться за адресою [ADDRESS] . Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати по справі залишити по фактично понесеним позивачем. На підставі вищевикладеного, відповідно до ст.177, ч.1 ст.178, ч.1 ст.182, ст.190, ч.2 ст.331, ст.ст.1216, 1218, 1225, 1261, 1268 ЦК України, постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7,

Outcome: approved