Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом, вказавши в позові, що у неї та відповідача [PERSON], [INFO] народився син [PERSON] та донька [PERSON], [INFO], які проживають із позивачкою по даний час та перебувають на її повному утримані. [PERSON] зареєстрований та проживає в с. Старий Вовчинець Глибоцького району Чернівецької області, однак дітей матеріально не забезпечує, не займається їх вихованням, аліменти на їх утримання не сплачує. 24 березня 2017 року Глибоцьким районним судом Чернівецької області шлюб між сторонами розірвано. Батько на протязі останніх трьох років не піклується про фізичний та духовний розвиток дітей, зокрема не надає ніякої матеріальної допомоги, не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу. Вважає, що [PERSON] повинен бути позбавлений батьківських прав відносно неповнолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON], [INFO], так як він на протязі трьох років ухиляється від виконання своїх обов'язків щодо виховання та забезпечення дітей. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, проте подала суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує повністю і просить суд позов задовольнити, а справу розглянути у її відсутності. Вiдповiдач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про час і місце розгляду справи, причину неявки в судове засідання не повідомив і не просив суд відкласти розгляд справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Представник третьої особи органу опіки та піклування Глибоцької РДА Чернівецької області в судове засідання не з'явився, проте надав суду заяву в якій вказав, що вимоги позовної заяви підтримує повністю та не заперечує проти задоволення позову. Вислухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до роз'яснень, які містяться у п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Як вбачається з довідок Старововчинецького ліцею від 06 червня 2017 року №139 та №140 [PERSON] [INFO], є учнем 11 класу, а [PERSON] [INFO], є ученицею 6 класу та їх батько [PERSON] за час навчання дітей в ліцеї не відвідував навчальний заклад. Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов від 07 червня 2017 року сім'я [PERSON] проживає в посередніх умовах. Згідно висновку органу опіки та піклування від 21 серпня 2017 року № 01.12-500 орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити в судовому порядку батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] та малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Згідно свідоцтв про зміну імені позивачка та неповнолітня дитина [PERSON] 08 червня 2017 року змінили прізвище на «[PERSON]». За таких обставин, судом в судовому засіданні встановлено, що відповідач не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для нормального самоусвідомлення, не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню дітьми загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до внутрішнього світу, не надає майнову допомогу на утримання дітей. Аналізуючи всі обставини справи, суд вважає, що наявні у справі докази свідчать про ухилення відповідача від обов'язків по вихованню дітей, та з урахуванням наведених конкретних обставин справи, вважає що є достатньо підстав для застосування до відповідача вказаного крайнього заходу впливу у виді позбавлення батьківських прав. На підставі викладеного, ст.ст. 164, 166,167 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved