Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом в якому просить стягнути з Кредитної спілки «Християнська злагода» на його користь суму депозиту - 22460грн. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 16 січня 2009 року між нею та Кредитною спілкою «Християнська злагода» укладено договір №276 про строковий членський внесок на депозитний рахунок, згідно якого вона розмістила на депозит 25000грн., строком на 12 місяців, до 16 січня 2010 року з виплатою 29 % річних. Згідно вимог п.2.3 договору відповідач зобов'язувався повернути їй суму вкладу. 18 лютого 2009 року вона звернулася до відповідача з письмовою заявою про намір достроково розірвати договір у зв'язку з нагальною потребою у лікуванні. Однак, Кредитна спілка «Християнська злагода» письмово повідомила їй, що не може повернути їй грошові кошти по депозитному договору через низький рівень повернення коштів позичальниками та поставив її чергу повернення депозитного вкладу. В період з 10 травня 2009 року по 03 березня 2010 року їй було повернуто 2450грн., решту коштів їй так і не було повернуто. У зв'язку з наведеним, просить позов задоволити. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала суду письмову заяву в якій просить розглядати справу у її відсутності, позов підтримує в повному обсязі та не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив. Тому згідно ст.224 ЦПК України, суд вважає можливим розглядати справу у його відсутності за наявних у справі достатніх доказів. У зв'язку із неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося згідно із вимогами ч.2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та з'ясувавши її дійсні обставини справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно з вимогами ч. 1 ст.1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Судом встановлено, що 16 січня 2009 року між [PERSON] (Вкладник) та Кредитною спілкою «Християнська злагода» було укладено договір про залучення внеску члена кредитної спілки на депозитний рахунок. Відповідно до умов Договору вкладник [PERSON] передала, а Кредитна спілка «Християнська злагода» прийняла грошову суму вкладу - 25000грн., зі сплатою процентів в розмірі 29% річних, на строк 12 місяців до 16 січня 2010р., що стверджується квитанцією до прибуткового касового ордера №3200 від 16 січня 2009р. Згідно п.2.6 Договору, вкладник має право достроково розірвати цей Договір, письмово попередивши Спілку не пізніше, ніж за календарний місяць до моменту розірвання договору. В цьому випадку йому повертається повна сума внеску без процентів за останній місяць. 18 лютого 2009 року вкладник [PERSON] звернулася до відповідача Кредитної спілки «Християнська злагода» з відповідною письмовою заявою про дострокове розірвання договору та повернення їй повної суми внеску у зв'язку з потребою нагального лікування. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог ЦК України та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.2 ст.1060 ЦК України, за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Однак, як вбачається з пояснень позивача та листа відповідача за №21 від 12.03.2009р., відповідач Кредитна спілка «Християнська злагода» всупереч умов договору та вимог цивільного законодавства, відмовилася у встановлений п.2.6 Договору строк повертати [PERSON] повну суму внеску у зв'язку скрутним матеріальним становищем та фінансовою кризою. Так, як вбачається з пояснень позивача [PERSON] в період з 10 травня 2009 року по 03 березня 2010 року Кредитною спілкою «Християнська злагода» були лише частково виконані взяті на себе згідно договору зобов'язання та виплачено їй 2450грн. Згідно членської книжки [PERSON] в Кредитній спілці «Християнська злагода» за №123 від 16 січня 2007 року, залишок коштів на рахунку становить 22460грн. Враховуючи наведене, доводи позивача щодо стягнення з відповідача суми боргу в розмірі 22460грн. є підставними та підлягають до задоволення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. В разі, якщо позивача звільнено при зверненні до суду від сплати судового збору, ці витрати потрібно стягнути з відповідача. Позивач при зверненні до суду з позовом про захист прав споживача від сплати судового збору звільнена законом. Таким чином з відповідача потрібно стягнути 243,60грн. судового збору в дохід держави. На підставі ст.ст.525, 526, 530, 536, 610-612, 625, 1058, 1060 ЦК України, та

Outcome: approved