Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу до відповідача [PERSON], вказавши в ньому, що 08.06.2016 року сторони уклали шлюб. Зазначає, що від шлюбу дітей сторони не мають, спільне життя з відповідачем не склалося, особливо на протязі останнього року шлюбні відносини між ними дуже ускладнилися, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між сторонами шлюбних відносин. Вказує, що причиною розірвання шлюбу є несумісність характерів та часті протиріччя між ними, що призводить до постійних сварок та конфліктів, різні погляди на сімейне життя, ведення господарства. Зазначає, що подальше збереження шлюбу\~ суперечить її\~ інтересам та інтересам відповідача та з березня 2017 року вони припинили шлюбні стосунки, уникають будь-якого спілкування між собою, спільного господарства не ведуть, так як відповідач знаходиться в місцях позбавлення волі, шлюб між ними носить формальний характер. Вказує, що подальше спільне життя як подружжя не можливе, вони втратили почуття любові та поваги одне до одного, на примирення не згідна, а тому просить, розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивачка в судове засідання не з'явилася, проте подала до суду заяву про підтримання позовних вимог та про розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового засідання був належним чином повідомлений, про причини неявки суду не повідомив, копію позовної заяви з додатками отримав, заперечень та відзиву на позов не подав. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов\~ є обґрунтований і підлягає до задоволення. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії І-ГЮ № 116915 від 08.06.2016 року сторони уклали шлюб зареєстрований 08.06.2016 року Сарненським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області,\~ актовий запис № 88. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 3 ст. 105 шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~\~\~\~\~\~ Судом встановлено, що подальше збереження шлюбу порушує передбачене ст.56 Сімейного кодексу України право дружини та чоловіка на особисту свободу. Згідно ч.3, ч.4 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.1, ч.2 та ч.3 ст.55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Судом встановлено, що фактично шлюбні відносини між сторонами припинені. Аналізуючи вищевикладене та з урахуванням обставин, передбачених ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, яка не бажає подальшого перебування у шлюбі, а тому шлюб необхідно розірвати. На підставі п. 4 ч.2 ст.18, ст.ст. 24, 55, 56, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved