Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб, укладений 25.07.2017 року з відповідачем [PERSON] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що сімейне життя з відповідачем не склалося в силу різних причин, зокрема, через відсутність взаєморозуміння, втрату почуття любові та поваги. Зауважує, що шлюбні відносини припинилися, на даний час проживають окремо. Зазначає, що від даного шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] . Вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе, шлюб існує тільки формально, тому просить розірвати шлюб. Відповідно до ухвали суду від 22.01.2021 року у справі відкрито провадження та призначено судове засідання, яке відкладено, востаннє - на 03.03.20201 У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про дату розгляду справи судом. Від позивача [PERSON] до суду надійшла заява, у якій вказала. що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просила задовольнити, не заперечила щодо заочного розгляду справи та постановлення судом заочного рішення, справу просила розглянути без її участі. Відповідач у судове засідання повторно, повторно не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, за зареєстрованим місцем проживання у відповідності до ч.ч.6,7\~ст. 128 ЦПК України, та шляхом опублікування оголошень про виклик до суду на веб-сайті суду, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи та письмового відзиву до суду не надходило. Крім того, інформація про стан розгляду справи та дату судових засідань розміщено на веб-сайті суду в мережі Інтернет. Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, що стверджується зворотними повідомленнями, що повернулися на адресу суду з відміткою Укрпошти про неможливість вручення поштового відправлення адресату. Відповідно до ч. 4\~ст. 12 ЦПК України\~кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч. 4\~ст. 223 ЦПК України\~у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи положення ст. ст.\~274,\~280 ЦПК України\~розгляд справи проводився в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та в заочному порядку. У відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін за наявними матеріалами справи та ухвалити заочне рішення відповідно до ч. 1\~ст. 280 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи, про заочний розгляд справи судом 03.03.2021 року постановлено ухвалу, яку занесено до протоколу судових засідань. Суд, під час розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом з свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 25.07.2017 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 25.07.2017 року, який зареєстровано Свалявським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 50. Прізвища після реєстрації шлюбу: чоловіка - [PERSON] , дружини - [PERSON] . Матеріалами справи встановлено, що у шлюбі у подружжя народився син [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] видане виконавчим комітетом Керецьківської сільської ради Свалявського району Закарпатської області, актовий запис № 32). Судом на підставі обґрунтувань позову та наявних в матеріалах заяв сторін встановлено, що сторони сімейних стосунків не підтримують, а фактично шлюбні відносини припинено, сім`я існує формально. Статтею 24 СК України\~визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Загальна декларація прав людини у частині 2 статті 16 та стаття 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права містять положення, за яким шлюб не може укладатися без вільної і повної згоди сторін, що одружуються. З вказаних положень закону вбачається, що однією із засад шлюбу є його добровільність. При чому, принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії реєстрації шлюбу. Добровільність шлюбу (наявність вільної згоди) - це його довічна риса. Саме добровільністю шлюбу зумовлена можливість його розірвання. Згідно ч. 2\~ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 10\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена\~Конституцією України\~охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. В ході судового розгляду справи, за відсутності заперечень та доказів протилежного, судом встановлено, що причини розладу шлюбних відносин сторін мають тривалий і глибинний характер. Сторони втратили взаємні почуття любові та поваги, між ними відсутні взаємодопомога та підтримка, тобто те, що є правовою основою шлюбу. З врахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що оскільки сторони не змогли зберегти сім`ю та не бажають цього робити, суд вважає, що подальше їх спільне життя, як подружжя, і збереження їх шлюбу буде суперечити інтересам, як позивача, так і відповідача, тому постановляє рішення про задоволення позовних вимог та розірвання шлюбу. Даний шлюб існує формально, а тому його слід розірвати. Відповідно до ч. 2\~ст. 115 СК України\~документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

Outcome: approved