Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини від усіх видів заробітку, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви. Позивач в обґрунтування своїх вимог за позовом зазначала, що вона з відповідачем перебувала у шлюбі з 2006 року, який було розірвано 02.02.2015 року, від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем, відповідач у добровільному порядку допомоги на утримання сина не надає. Відповідач працює офіційно, на посаді слюсаря-ремонтника у ВАТ «Турбоатом», позивач працює офіційно на посаді «лаборант» кафедри медицини невідкладних станів, анестезіології та інтенсивної терапії Харківського національного медичного університету, її середньомісячна зарплата складає 1000-1100 гривень, У судове засідання позивач не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася заздалегідь і належним чином, просила розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся заздалегідь і належним чином, надав суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги визнав у повному обсязі, проти стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітнього сина не заперечував. Враховуючи, що розгляд справи відбувається у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони з 2006 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 02.02.2015 року відповідно рішення Фрунзенського районного суду м.Харкова (справа №645/11368/14ц, провадження №2/645/742/15). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO], відповідач є батьком дитини (свідоцтво про народження серія І-ВЛ № 079970 від 25.04.2007 року). Судовим розглядом встановлено, що дитина проживає разом з позивачем (довідка з місця проживання, видана 29.01.2015 року адміністрацією Дзержинського району Харківської міської ради, знаходиться на утриманні позивачки, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Згідно зі ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст.183 Сімейного Кодексу України частина заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище сторін, стан здоровя дитини, наявність на утриманні у платника аліментів інших неповнолітніх дітей та інших непрацездатних членів сімї. Відповідачем не надано доказів, які свідчать про наявність у відповідача захворювань та потреби в лікуванні. Доказів, які свідчать про наявність підстав для звільнення від обовязку утримувати дитину ( доход дитини набагато перевищує дохід кожного з батьків і забезпечує повністю її потреби ), відповідачем не надано. При таких обставинах, суд вважає необхідним встановити розмір аліментів на утримання неповнолітньої [PERSON], [INFO], у розмірі ? частки від заробітку відповідача. Судовий збір у справі визначається судом виходячи із Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року із змінами, а саме, з відповідача підлягає стягненню в доход держави 1% від розміру задоволених вимог по позові, але не менш 0,2 розміру мінімальної заробітної плати. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ч.3 ст. 88 ЦПК України, судові витрати суд стягує з відповідача на користь держави. Згідно зі ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми виплати за один місяць. На основі викладеного,

Outcome: approved