Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Євдокія Юріївна, Мирноградський міський відділ державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог вказала, що виконавчим написом, вчиненим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Євдокією Юріївною 02 червня 2020 року за реєстровим № 630 з неї на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» за кредитним договором № R53100508840В від 25.12.2013 року, укладеним між нею та Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк», право вимоги за яким було відступлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» відповідно до договору про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами № 220615нв від 22.06.2015 року, згодом право вимоги за яким було відступлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» відповідно до договору факторингу № 29/01/19-1 від 29.01.2019 року, за період з 29.01.2019 року по 10.03.2020 року стягнуті грошові кошти в сумі 33350,41 гривень, з яких: заборгованість по основному боргу (тіло кредиту) 27927,39 гривень, заборгованість по відсоткам 1637,42 гривень, комісія 3785,60 гривень, а також витрати за вчинення виконавчого напису у сумі 333,50 гривень, що разом складає 33683,91 грн. Виконавчий напис набрав чинності у день вчинення і був спрямований для виконання до Мирноградського МВ ДВС СМУМЮ (м. Харків). 21.10.2020 року державним виконавцем Мирноградського МВДВС було відкрите виконавче провадження з примусового виконання зазначеного виконавчого напису. Вважає вказаний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до наданої нотаріусом копії кредитного договору № R53100508840В від 25.12.2013 року, укладеного між нею та Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк», право вимоги за яким відступлено відповідачу, строк повернення нею кредиту встановлено 25 грудня 2016 року (п. 1 кредитного договору). Вона заперечує проти стягнення всієї суми заборгованості, у зв`язку з тим, що ст. 256 ЦК України встановлена позовна давність - строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, а ст.257 ЦК України встановлено загальний строк позовної давності у три роки. Відповідно до ч. 5 ст. 261 ЦК України, за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Згідно із ч. 3 та ч. 4 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Враховуючи вищевикладене, при зверненні відповідача до неї з позовом про стягнення заборгованості, вона могла заявити про застосування судом позовної давності, що позбавлена зробити при безспірному списанні за виконавчим написом нотаріуса. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Вчинення виконавчих написів врегульовано також і Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом МЮУ від 22.02.2012 №296/5. Відповідно до п.3.1, п.3.2 гл.16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. Відповідно до пункту 1 вказаного Переліку, для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Відповідно до пункту 2 Переліку для одержання виконавчого напису з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. При цьому зазначений пункт 2 (розділ «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин») Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172, було доповнено постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». В частині щодо доповнення Переліку розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» постанова Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 по справі № 826/20084/14, яка набула законної сили 22 лютого 2017 року, була визнана незаконною та нечинною. У зв`язку з цим вчинення нотаріусом оскаржуваного виконавчого напису на підставі пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172, яким цей Перелік було доповнено постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662, що була визнана судом незаконною та нечинною, є неправомірним. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. З огляду на це, суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не має обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» належить встановити, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису (правовий висновок Верховного Суду України, викладений у постанові від 05.07.2017 у справі № 6-887цс17). Наведені нею вище обставини щодо неправомірності вчинення нотаріусом виконавчого напису на підставі відповідного розділу Переліку, який було внесено Постановою КМУ, визнаною судом нечинною, а також щодо спливу строку позовної давності по стягненню суми кредиту до вчинення виконавчого напису (строк позовної давності сплинув 25.12.2019 року, виконавчий напис вчинено 02.06.2020 року) є підтвердженням того, що заборгованість не є безспірною, і, таким чином, це є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Просить визнати виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Євдокією Юріївною 02 червня 2020 року за реєстровим № 630 таким, що не підлягає виконанню. Позивач до судового засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Представник відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Прайм Альянс» до судового засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи відповідач повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, просив відмовити в задоволенні позову, надав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що 25.12.2013 року між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № R53100508840В, за яким позивач отримала кошти у сумі 32000 грн. із нарахуванням процентів за користування кредитними коштами у розмірі 10% річних. У зв`язку з невиконанням позивачем умов кредитного договору утворилась кредитна заборгованість. 22.06.2015 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» було укладено договір відступлення прав вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами №220615нв, відповідно до якого ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» набуло право нового кредитора до позивача за кредитним договором № R53100508840В. 29.01.2019 року між ТОВ «Довіра та Гарантія» та ТОВ «Фінансова компанія «Прайм Альянс» було укладено договір факторингу №29/01/19-1 від 29.01.2019 року, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Прайм Альянс» набуло право нового кредитора до позивача за кредитним договором № R53100508840В від 25.12.2013 року. Відповідно до ст.ст.512, 514, 516 ЦК України та з вищевказаного слідує висновок, що ТОВ «ФК «Прайм Альянс» набуло право грошової вимоги до позивача за кредитним договором № R53100508840В. 01.03.2019 року на вказану в кредитному договорі адресу ТОВ «ФК «Прайм Альянс» позивачу направлено повідомлення про відступлення прав вимоги грошових зобов`язань та вимогу про погашення заборгованості, що підтверджується відповідними поштовими документами. Крім того, щодо посилань на пропуски строків позовної давності зазначили, що у ч.5 ст.261 УЦК України, визначено, що за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов`язанням, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо божникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. Згідно з статтею 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. У статті 610 ЦК України зазначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Згідно з ч.2 ст.611 ЦК України у разі порушення боржником негативного зобов`язання кредитор незалежно від сплати неустойки та (або) відшкодування збитків і моральної шкоди має право вимагати припинення дії, від вчинення якої боржник зобов`язався утриматися, якщо це не суперечить змісту зобов`язання. Така вимога може бути пред`явлена кредитором і в разі виникнення реальної загрози порушення такого зобов`язання. Отже, із вищезазначеного випливає висновок, що момент з якого у ТОВ «ФК «Прайм Альянс» виникло право примусового стягнення обчислюється з дня направлення вимоги про погашення кредиту, яка була відправлена позивачу 01.03.2019 року. Просить відмовити в задоволенні позовної заяви. Треті особи - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Київської області Буждиганчук Є.Ю. та представник Мирноградського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) до суду не з`явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що виконавчим написом, вчиненим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Євдокією Юріївною 02 червня 2020 року за реєстровим № 630 з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс», за кредитним договором № R53100508840В від 25.12.2013 року, укладеним між нею та Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк», право вимоги за яким було відступлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» відповідно до договору про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами № 220615нв від 22.06.2015 року, право вимоги за яким було відступлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» відповідно до договору факторингу № 29/01/19-1 від 29.01.2019 року, за період з 29.01.2019 року по 10.03.2020 року стягнуто грошові кошти в сумі 33683,91 гривень, з яких: заборгованість по основному боргу (тіло кредиту) 27927,39 гривень, заборгованість по відсоткам 1637,42 гривень, комісія 3785,60 гривень, а також витрати за вчинення виконавчого напису у сумі 333,50 гривень (а.с.10). Згідно кредитного договору № R53100508840В від 25.12.2013 року, укладеного між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] останній надано споживчий кредит у сумі 3200,00 грн. на строк по 25 грудня 2016 року з щомісячною сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 10% річних (а.с.12-13, 46-47). Згідно договору про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами №220615нв від 22.06.2015 року, укладеного між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», первісний кредитор відступає новому кредитору свої права вимоги до боржників, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та договорами забезпечення (а.с.14-16). Згідно договору факторингу №29/01/19-1 від 29.01.2019 року, укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» та ТОВ «Фінансова компанія «Прайм Альянс», клієнт передає, а фактор приймає право грошової вимоги, що належить клієнту і стає кредитором за кредитним договором, права вимоги за яким належить клієнту на підставі договору про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами №220615нв від 22.06.2015 року (а.с.17-18). Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № R53100508840В від 25.12.2013 року, наданим ТОВ «Фінансова компанія «Прайм Альянс», загальна сума заборгованості [PERSON] становить 33360,41 гривень, з яких: заборгованість по основному боргу (тіло кредиту) 27937,39 гривень, заборгованість по відсоткам 1637,42 гривень, комісія 3785,60 гривень (а.с.19, 48). 01.03.2019 року на адресу [PERSON] було направлено вимогу про погашення кредитної заборгованості на підставі ст.ст.530,512,516 ЦК України (а.с.20, 21). Згідно постанови від 21.10.2020 року державним виконавцем Мирноградського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Харків) відкрито виконавче провадження ВП № 63372340 за виконавчим написом, вчиненим 02 червня 2020 року за реєстровим № 630, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Прайм Альянс» заборгованості в розмірі 33683,91 грн. (а.с.23-24). Відповідно до ст.18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст.87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, які встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно ст.88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до п.3.1, п.3.2 гл.16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 (далі - Перелік). Відповідно до пункту 1 вказаного Переліку, для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Відповідно до пункту 2 Переліку для одержання виконавчого напису з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. При цьому зазначений пункт 2 (розділ «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин») Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172, було доповнено постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». В частині щодо доповнення Переліку розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» постанова Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 по справі № 826/20084/14, яка набула законної сили 22 лютого 2017 року, була визнана незаконною та нечинною. У зв`язку з цим вчинення 02.06.2020 нотаріусом виконавчого напису на підставі пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172, яка була визнана судом незаконною та нечинною, є неправомірним. Крім того, відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 05 липня 2017 року в справі за № 6-887цс17, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Позивачка в позовній заяві заперечує проти стягнення всієї суми заборгованості, яка була стягнута за виконавчим написом, оскільки у зв`язку з тим, що за укладеним нею з ПАТ «ВТБ Банк» кредитним договором строк повернення нею кредиту встановлено 25.12.2016 року і на час вчинення виконавчого напису сплинув строк позовної давності, про застосування якої вона могла заявити при зверненні відповідача до неї з позовом про стягнення заборгованості та позбавлена цієї можливості при безспірному списанні за виконавчим написом нотаріуса. За таких обставин суд вважає, що заборгованість позивачки перед банком по кредиту на час вчинення виконавчого напису не була безспірною. З врахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню та виконавчий напис має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню. Суд не приймає доводи відповідача щодо відсутності підстав для задоволенню позову, зазначені у відзиві, оскільки вони не ґрунтуються на законі. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені нею судові витрати зі сплати судового збору: за подання позову в сумі 840,80 грн. та за подання заяви про забезпечення позову в сумі 420,40 грн., а всього 1261,20 грн. На підставі ст.18 ЦК України, ст.ст.87, 88 Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172, постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 по справі № 826/20084/14,

Outcome: approved