Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позов мотивований тим, що позивач з відповідачем перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 08.10.2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області (актовий запис №2792). Від даного шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає з матір`ю за адресою: [ADDRESS] . Позивач зазначає, що відповідач надає їй кошти на утримання дитини в розмірі меншому за гарантований мінімальний розмір, що передбачено Сімейним кодексом України, хоча фізично здоровий, матеріально забезпечений. Викладене стало підставою для звернення позивачем до суду з даним позовом. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 09.01.2020 відкрито спрощене позовне провадження в справі з викликом сторін. В судове засідання позивач не з`явилася, надала до суду заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності, позов підтримала, просила його задовольнити. В судове засідання відповідач не з`явився, надав до суду заяву, в якій позов визнав в повному обсязі, просив справу розглядати за його відсутності. Дослідивши обставини справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з огляду на наступне. Судом встановлено, що з 08.10.2011 року сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрований 08.10.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №2792 (а.с.7). Позов про розірвання шлюбу подано позивачем до суду 23.12.2019 року. Від даного шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 21.01.2016 (а.с.6). Сторони проживають окремо. Дитина проживає разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою №33-Д, виданою ОСББ «Комфорт 2018» 17.12.2019 року (а.с.12). Між сторонами виникли правовідносини, врегульовані нормами Сімейного кодексу України, зокрема, в частині обов`язку батьків утримувати дітей і його виконання. Згідно положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини», в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідно до ч.2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України - батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до їх повноліття. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі; розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Згідно положень ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров`я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, інші обставини, що мають істотне значення; розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років становить: з 01 січня 2020 року - 1799 грн.; з 01 липня 2020 року - 1859 грн.; з 01 грудня 2020 року - 1921 грн. Дитині виповнилося 4 роки. Судом встановлено неналежне виконання відповідачем своїх обов`язків по утриманню дитини, а тому право позивача є порушене, яке підлягає захисту шляхом стягнення з відповідача коштів на утримання дитини (аліментів). Відповідно до ч.ч. 1,4 ст.206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві; у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі викладеного, враховуючи повне визнання відповідачем позову, обов`язок обох батьків утримувати дитину до її повноліття, розмір гарантованого законодавством України прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, те, що відповідач здорова, працездатна особа та має можливість надавати матеріальну допомогу, а дитина потребує такої допомоги, суд прийшов до висновку про задоволення позову про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дитини в твердій грошовій сумі, яка підлягає індексації відповідно до закону, в розмірі 1500 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Суд також вважає за доцільне, ухвалюючи рішення в цій справі, роз`яснити сторонам право звернення до суду в подальшому із позовом про зміну (збільшення, зменшення) розміру аліментів, у випадках, передбачених ст.192 СК України. Аліменти підлягають стягненню в контексті ст.191 СК України з дня пред`явлення позову, тобто в даній справі з 23.12.2019 року. На підставі ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає обов`язковому негайному виконанню. Крім того, відповідно до ст.ст. 141,142 ЦПК України, враховуючи звільнення позивача від сплати судового збору, визнання відповідачем позову, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави 384,20 грн. судового збору, інша частина судового збору компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі викладеного,

Outcome: approved