Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом та посилається на те, що від шлюбу з відповідачем у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідач на підставі рішення суду сплачував аліменти на утримання повнолітніх дітей, що продовжують навчання. Однак, вказує, що відповідач [PERSON] постійно ухилявся від сплати аліментів, працював за кордоном і відділ ДВС змушений був вживати заходи до заборони відповідачу виїзду за кордон. Не дивлячись, що дочка закінчила навчання, відповідач по даний час не виплатив аліменти і заборгованість становила 44\~193 грн. На утримання сина, який продовжує навчання у Львівському ДІФК відповідач теж не сплачує аліменти і станом на 30.04.2020 р. заборгованість становить 26\~510 грн. Вказує, що станом на квітень 2019 р. заборгованість по виконавчому листу 346/2606 від 24.07.2017 становить 44\~193 грн. По виконавчих листах 346/1706 від 10.05.2013 та 346/1882 від 10.05.2018 заборгованість станом на 30.04.2020 становить 26\~510 грн. Так як відповідно до ст.. 196 СК України сума неустойки не може бути більше 100 % заборгованості, то відповідач повинен сплатити 70\~703 грн. пені, що становить 100 % заборгованості, а не всю суму пені , що становить 194\~269,60 грн. Позивач уточнила , що загальну суму пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів розраховувала за формулою (p = (A1 х 1% х Q1) + (A2 х 1% х Q2) + ……. (An х 1% х Qn), запропонованою Великою Палатою Верховного Суду України 25.04.2018 р. у постанові по справі № 572/1712/15-ц . Відповідно сума пені становить більшу суму ніж борг по аліментах , а тому просить суд стягнути з відповідача [PERSON] неустойку (пеню) за несвоєчасну сплату аліментів в розмірі 70\~703 грн. та 440 грн. судових витрат . В попередньому судовому засіданні позивач підтримала мотиви та вимоги позову. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач в попередньому судовому засіданні зазначив, що згідний сплатити те, що він зобов`язаний однак як тільки працевлаштується. Вказав, що через те, що не було роботи не міг вчасно сплачувати аліменти, на даний час проживає за рахунок матері, своїх доходів не має. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи пояснення сторін, беручи до уваги подані сторонами докази, суд доходить таких висновків. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі від якого у них народились діти [PERSON] , 2000 р.н. та [PERSON] , 1996 р.н., що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.4) Відповідно до довідки - розрахунку заборгованості по аліментах згідно виконавчого листа 346/2606 від 24.07.2014, виданого Коломийським міськрайонним судом заборгованість у відповідача [PERSON] по сплаті аліментів станом на 30.04.2020 становить 44\~193 грн. (а.с.5). Згідно довідки - розрахунку заборгованості по аліментах згідно виконавчого листа 346/1706 від 10.05.2013 та 346/ 1882 від 10.05.2018, виданих Коломийським міськрайонним судом заборгованість по сплаті аліментів станом на 30.04.2020 становить 26\~510 грн. (а.с.6) Згідно із статтею 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Пунктом 22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року роз яснено, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені), визначеної ст.196 СК України, настає лише за наявності вини цієї особи, на платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. За правовою природою аліментні зобов`язання - це періодичні платежі, які боржник зобов`язаний сплачувати щомісяця і несвоєчасна сплата яких передбачає настання негативних наслідків матеріального характеру у вигляді стягнення неустойки (пені). В постанові від 25.04.2018 року по справі №572/1762/15-ц Верховний Суд зазначає, що неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: p = (A1 х 1% х Q1) + (A2 х 1% х Q2) + ……. (An х 1% х Qn),де: p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. Суд не приймає посилання відповідача на несвоєчасність сплати аліментів через непостійні та нестабільні заробітки та вважає, що у виникненні заборгованості є вина останнього, оскільки будучи обізнаним про свій обов`язок щомісячно сплачувати аліменти на утримання своїх дітей, зобов`язання належним чином не виконував. Отже, встановлено, що згідно виконавчого листа 346/2606 від 24.07.2014 виданого Коломийським міськрайонним судом заборгованість у відповідача [PERSON] по сплаті аліментів станом на 30.04.2020 становить 44\~193 грн. та виконавчого листа 346/1706 від 10.05.2013 та 346/ 1882 від 10.05.2018 виданих Коломийським міськрайонним судом заборгованість по сплаті аліментів станом на 30.04.2020 становить 26\~510 грн., що разом становить 70\~703 грн. Відповідно до ст.. 196 СК України з відповідача підлягає стягненню неустойка (пеня) у розмірі не більше 100 відсотків заборгованості - 70\~703 грн. Згідно з ч.2 ст. 196 СК України розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. За таких обставин, беручи до уваги матеріальний стан відповідача, відсутність у нього постійного місця роботи, нестабільність доходів, суд вважає, заможливе зменшити розмір неустойки (пені) та вважає, що з відповідача слід стягнути пеню за прострочення сплати останнім аліментів на утримання дітей в сумі 50 000 грн. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема і витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача, тому з відповідача слід стягнути на користь позивача витрати, пов`язані з правничою допомогою в сумі 440 грн., які були сплачені позивачем, що підтверджується квитанцією №348080 (а.с.12) Питання щодо судового збору в сумі 840.80 грн., суд вирішує згідно вимог\~ст. 141 ЦПК України. На підставі наведеного та ст. 196 СК України,

Outcome: partial