Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Шевченківського ВДВС м. Полтава ГТУЮ у Полтавській області, третя особа: об»єднання колективних підприємств Полтавське виробничо-торгове трикотажного об»єднання «Мрія» про знаття арешту, а саме: прохала скасувати арешт та заборону відчуження з квартири за адресою [ADDRESS], реєстраційний номер обтяження [NUMBER], зареєстрований 17.03.2005 року реєстратором перша Полтавська державна нотаріальна контора, підстава обтяження постанова № б/н від 17.04.2002 року ВДВС Октябрського РУЮ м. Полтави, виконавець [PERSON], об»єкт обтяження: квартира за адрессою Полтавська обл.., [ADDRESS], власник [PERSON], додаткові дані архівний номер [NUMBER] 1 архівна дата: 24.04.2002 дата виникнення 24.04.2002 № реєстру 77539-1714, внутрішній [NUMBER]. Свої позовні вимоги обґрунтовує наступним. [PERSON] придбала по договірній ціні квартиру за адресою: [ADDRESS], яка належала на праві приватної власності об»єднанню колективних підприємств Полтавське виробничо-торгово трикотажного об»єднання «Мрія». Рішення про продаж зазначеної квартири було прийнято на розширеному засіданні Ради Полтавського виробничо-торгового трикотажного об'єднання «Мрія» та оформлено протоколом №1 від 11.05.2017 року. При оформленні правовстановлюючих документів на зазначену квартиру виявилось, що згідно відомостей з Єдиного державного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна міститься архівний запис, тип обтяження: арешт, реєстраційний номер обтяження [NUMBER], зареєстрований 17.03.2005 року реєстратором Перша Полтавська державна нотаріальна контора, 36000 Полтавська обл., м. Полтава, вул. Гоголя, 11, підстава обтяження постанова №б/н від 17.04.2002 року Відділу Державної виконавчої служби Октябрського районного управління юстиції м. Полтави, виконавець [PERSON], об'єкт обтяження: квартира за адресою [ADDRESS], власник [PERSON], додаткові данні архівний номер [NUMBER] архівна дата:24.04.2002, дата виникнення 24.04.2002, № реєстру 77539-1714, внутрішній № [NUMBER]. Наявність зазначеного арешту на майно, яке набуте на законних підставах, у спосіб передбачений законодавством, створює для позивачки перешкоди у вільному користуванні та розпорядженні зазначеним майном. Позивач в судовому засідання не з'явився, подав заяву через канцелярію суду про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав. Відповідачі до суду не з'явилися, подавши до суду заяви в яких просить суд розглядати позов без участі представника. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов, таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] придбала по договірній ціні квартиру за адресою: [ADDRESS], яка належала на праві приватної власності об»єднанню колективних підприємств Полтавське виробничо-торгово трикотажного об»єднання «Мрія». Рішення про продаж зазначеної квартири було прийнято на розширеному засіданні Ради Полтавського виробничо-торгового трикотажного об'єднання «Мрія» та оформлено протоколом №1 від 11.05.2017 року. При оформленні правовстановлюючих документів на зазначену квартиру виявилось, що згідно відомостей з Єдиного державного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна міститься архівний запис, тип обтяження: арешт, реєстраційний номер обтяження [NUMBER], зареєстрований 17.03.2005 року реєстратором Перша Полтавська державна нотаріальна контора, 36000 Полтавська обл., м. Полтава, вул. Гоголя, 11, підстава обтяження постанова №б/н від 17.04.2002 року Відділу Державної виконавчої служби Октябрського районного управління юстиції м. Полтави, виконавець [PERSON], об'єкт обтяження: квартира за адресою [ADDRESS], власник [PERSON], додаткові данні архівний номер [NUMBER], архівна дата: 24.04.2002, дата виникнення 24.04.2002, № реєстру 77539-1714, внутрішній № [NUMBER]. Наявність зазначеного арешту на майно, яке набуте на законних підставах, у спосіб передбачений законодавством, створює для позивачки перешкоди у вільному користуванні та розпорядженні зазначеним майном. Як встановлено судом, будинок [ADDRESS] належить на праві приватної власності Об'єднанню колективних підприємств Полтавське виробничо-торгового трикотажного об'єднання «Мрія» (відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER]). Зокрема квартира № 1 у цьому будинку, до продажу позивачу, також належала на праві приватної власності Об'єднанню колективних підприємств Полтавське виробничо-торгового трикотажного об'єднання «Мрія». Особа, на майно якої було у 2002 році накладено арешт, [PERSON] [INFO] був тимчасово прописаний у зазначеній квартирі у період з 14.12.1995 по 21.11.2003 року, про що свідчить карточка прописки форми А на [PERSON] Також міститься відмітка про вибуття з зазначеної квартири по вироку Октябрського районного суду м. Полтави у справі №1-32 від 19.09.2001 року. Таким чином [PERSON] ніколи не мав у приватній власності квартиру [ADDRESS], а тому накладення на неї арешту є незаконним і протиправним. З метою досудового врегулювання спору, [PERSON] звернулась до Шевченківського ВДВС міста Полтави ГТУЮ у Полтавській області, але відповіддю №24795 від 26.05.2017 року повідомили їй, що інформація про дане виконавче провадження відсутня у Автоматизованій системі виконавчих проваджень, тому у державного виконавця відсутні підстави для звільнення майна з-під арешту. Звернувшись до нотаріального архіву Полтавської області з відповідною заявою, [PERSON] було надано копію постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії АА №831161 від 17.04.2002 року згідно якої накладено арешт на квартиру та заборонено здійснювати будь-яке відчуження за адресою [ADDRESS]. Державним виконавцем було помилково встановлено, що згідно рішення апеляційного суду за боржником зареєстровано квартиру за адресою [ADDRESS], тому помилково накладено арешт саме на це майно. Згідно ст.52 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року № 606-ХІУ (у редакції чинній на момент здійснення процесуальної дії) звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. Натомість арештованим було майно яке не належало боржнику. Відповідно до ч. 1 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції чинній на момент здійснення процесуальної дії), арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Згідно із ч. 2 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції чинній на момент здійснення процесуальної дії), у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу, який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Позивачу у знятті арешту як вже зазначалось відмовили, оскільки виконавче провадження знищено відповідно до п. 9.9. Інструкції про порядок роботи з документами в органах державної виконавчої служби. У ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» міститься вичерпний перелік обставин за яких здійснюється зняття арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини саме виконавцем. Але такого випадку як помилково накладений арешт не передбачено, тому відповідно до ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Відповідно до ч. І ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Згідно п.2 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 03 червня 2016 року « Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред'явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Також п.19 зазначеної постанови передбачено, що ухвалюючи рішення, суд, згідно з частиною першою статті 214 ЦПК має визначити, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. При цьому суд має навести у рішенні мотиви, з яких не застосував норми права, на які посилалися особи, які беруть участь у справі. У зв'язку із цим посилання позивача у позовній заяв на норми права, які не підлягають застосуванню у цій справі, не є підставою для відмови в задоволенні пред'явленого позову, оскільки при вирішенні справи суд враховує підстави (обставини, якими обґрунтовував вимоги) та зміст позовних вимог. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у і здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суд захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересів одним із способів захисту є відновлення становища, яке існувало порушення. Відповідно до частини другої статті 114 ЦПК позови про зняття арешту з нерухомого майна пред'являються за місцезнаходженням цього майна основної його частини (виключна підсудність). Оскільки існування арешту на майно позивача порушує конституційне право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю (ст..41 Конституції України), позивач просить суд скасувати арешт на своє майно, було накладено державним виконавцем своєю постановою від 17.04.2002 рої Враховуючи що арешт майна було накладено помилково та виконавче провадження знищено, то є всі правові підстави для звільнення майна з-під арешту. 4.2 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача слід задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved