Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 2018 року їхнє подружнє життя не склалося та припинені фактичні шлюбні відносини. На час звернення з позовом до суду позивач з відповідачем не підтримує подружніх стосунків, спільне життя у них не склалося у зв`язку з несумісністю характерів. Останнім часом кожен живе своїм життям, будь-яких стосунків не підтримують. За таких обставин позивач вважає, що подальше життя та збереження сім`ї і шлюбу є неможливим. Ухвалою судді від 15 серпня 2019 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження. Відповідно до ухвали суду від 18 жовтня 2019 року закрито підготовче провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, справу призначено до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] та її представник, адвокат Лакомий О.Б. у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Позивач пояснила, що в шлюбі з відповідачем перебуває з 27 вересня 2017 року. Дітей від шлюбу у них немає. Сторони проживають окремо протягом останніх чотирьох місяців, спільне господарство не ведуть. Відносно надання судом терміну на примирення заперечила. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився з невідомої на те суду причини, хоча про день та час судового засідання повідомлявся належним чином, відзиву не подав. Суд вважає, що відповідач про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, а тому відповідно до ст. 280 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних доказів та постановити заочне рішення. Ознайомившись із поясненнями учасників справи, дослідивши та оцінивши докази, суд встановив наступні обставини справи. 27 вересня 2017 року сторони зареєстрували шлюб, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 27 вересня 2017 року, виданим Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис № 1270. Від цього шлюбу у подружжя дітей немає. Через суперечки та непорозуміння між позивачем та відповідачем, [PERSON] неодноразово зверталась у правоохоронні органи, що підтверджується листом ГУНП в Тернопільській області № Л-105аз від 09 жовтня 2019 року. Відтак, в судовому засіданні встановлено, що між сторонами погіршилися відносини, вони проживають окремо, тривалий час не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних стосунків. Сумісне життя подружжя є неможливим, шлюб існує лише формально, і тому його доцільно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. За змістом ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Враховуючи викладенні обставини в їх сукупності, зважаючи на те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, з огляду на засади добровільності шлюбу, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved