Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом (в подальшому зменшені позовні вимоги) до [PERSON] ЛюМ., який діє в своїх інтересах та інтересах малолітнього [PERSON], [PERSON] ЛюМ., треті особи: Приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу [PERSON], Орган опіки та піклування Черкаської міської ради про встановлення факту проживання жінки та чоловіка однією сім»єю без реєстрації шлюбу, визнання права спільної сумісної власності на майно, набуте під час спільного проживання однією сім»єю без реєстрації шлюбу, визнання права власності на частину майна, набутого час спільного проживання однією сім»єю без реєстрації шлюбу. Свої позовні вимоги мотивує тим, що з 1985р. позивач була знайома із [PERSON] Внаслідок подальшого спілкування, в січні 2004р. вони зблизились і з 05.04.2004р. почали проживати разом однією сім»єю в його власній квартирі №10, що по вул. Ватутіна, 225 в м. Черкаси. Шлюб із [PERSON] вони не реєстрували, хоча весь час проживали разом однією сім»єю, вели спільне господарство та спільно набували і поліпшували наявне майно. На прохання [PERSON] 27.01.2000р. вона формально, без наміру спільно проживати та створювати сім»ю, зареєструвала шлюб із його товаришем [PERSON], який на той час відбував покарання в місцях позбавлення волі. Одного дня вона з [PERSON] не проживала. Під час сумісного із [PERSON] проживання, вони за спільні кошти вели, утримували та поліпшували все їхнє спільне домашнє господарство, квартиру, приватний будинок, разом їздили на відпочинок та до родичів, в т.ч. в гості до відповідачів в м. Горлівка, спільно накопичували заощадження та несли витрати. Так, із своєї зарплати, повністю оплачували комунальні послуги за квартиру №10, що по вул..Ватутіна, 225 в м. Черкаси. У період фактичного проживання однією сім»єю без реєстрації шлюбу, і вже після розірвання 12.05.2010р. фіктивного шлюбу з [PERSON], вона з чоловіком [PERSON] розмістили спільно зароблені кошти на депозитних рахунках: у 2011р. в ПА «Всеукраїнський акціонерний банк», гарантована сума відшкодування з яких на рахунках № 26205230100811 та №26206230100810 станом на 21.11.2014р. складає 134741грн. 27коп.; 15.07.2013р. у ПАТ «Кредобанк» грошові кошти в сумі 50869грн. 05коп., які після спливу терміну розміщення вкладу були зараховані на рахунок №2620499903679 та грошові кошти в сумі 1094грн. 72коп. на рахунок №2625801903679. Позивач зазначає, що вона особисто, за попередньою домовленістю із своїм чоловіком [PERSON], як дружина, внесла половину цих коштів із зароблених на роботі та виручених від продажу нею частки власного житлового будинку з надвірними спорудами та відповідної частини земельної ділянки, що по вул. Чкалова, 14 в м. Черкаси. 16 серпня 2013р. [PERSON] раптово помер, про що свідчить свідоцтво про смерть №292 від 17.08.2013р. Виключно вона, позивач,займалась його похованням та влаштуванням поминального обіду. Відповідач, при цьому, жодних витрат не понесли. Отже, позивач вважає, що вона проживала із [PERSON] повноцінною однією сім»єю, як чоловік та дружина, без реєстрації шлюбу у період з 05.04.2004р. по 16.08.2013р. Крім того, станом на дату смерті [PERSON] у їхній спільній сумісній власності, як фактично подружжя, перебувало майно: грошові кошти в сумі 50869грн. 05коп. на рахунку №2620499903679 у ПАТ «Кредобанк»; грошові кошти в розмірі 1094грн. 72коп. на р/р №2625801903679 у ПАТ «Кредобанк»; грошові кошти в сумі 134741грен. 27коп. на рахунках № 26205230100811 та №26206230100810 в ПАТ «ВіЕйБі Банк». Відповідно, позивач вважає, що всього грошових коштів на загальну суму складає 186705грн. 04коп. і ? частина, з яких належить їй, а саме, - 93352грн. 52коп. Таким чином, посилаючись на ст.ст. 3, 62, 74, 70, 60 СК України, позивач просить суд: встановити факт проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім»єю без реєстрації шлюбу у період фактичного перебування в шлюбних відносинах з 05.04.2004р. по 16.08.2013р.; визнати право спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] на майно, спільно набуте ними в період фактичного проживання однією сім»єю без реєстрації шлюбу: грошові кошти в сумі 50869грн. 05коп. на р/р №2620499903679 на ім.»я [PERSON] в ПАТ «Кредобанк»; грошові кошти в сумі 1094грн. 72коп. на р/р №2625801903679 на ім.»я [PERSON] в ПАТ «Кредобанк»; грошові кошти в сумі 134741грн. 27коп. на р/р №26205230100811 та №26206230100810 на ім.»я [PERSON] у ПАТ «ВіЕіБі Банк»; визнати за [PERSON] право власності на ? частину майна спільно набутого нею із [PERSON] у період фактичного проживання однією сім»єю без реєстрації шлюбу: грошові кошти в сумі 50869грн. 05коп. на р/р №2620499903679 на ім.»я [PERSON] в ПАТ «Кредобанк» (1/2 частина 25434грн. 52коп.); грошові кошти в сумі 1094грн. 72коп. на р/р №2625801903679 на ім.»я [PERSON] в ПАТ «Кредобанк»(1/2 частина 547грн. 36коп.); грошові кошти в сумі 134741грн. 27коп. на р/р №26205230100811 та №26206230100810 на ім.»я [PERSON] у ПАТ «ВіЕіБі Банк» (1/2 частина 67370грн. 63коп.). Ухвалою суду від 17.12.2015р. позовні вимоги [PERSON] в частині вимог про визнання права сумісної власності [PERSON] та [PERSON] на майно, спільно набуте та істотно збільшене ними у вартості в період шлюбу та фактичного проживання однією сім»єю без реєстрації шлюбу: на гараж №18, що в автокооперативі №36 по просп. Хіміків, 45/55 м. Черкаси, вартістю 25000грн. 00коп.; акції ЗАТ «Лаура» в кількості 166 штук, номінальною вартістю 83грн. 00коп., на загальну суму 13778грн. 00коп.; квартиру №10, що по вул. Ватутіна, 225 в м. Черкаси, вартістю 240000грн. 00коп.; житловий будинок №173, що по вул. В.Чорновола в м. Черкаси, вартістю 480000грн. 00коп., а також вимоги про визнання за [PERSON] право власності на ? частину майна спільно набутого та істотно збільшеного у вартості в період шлюбу та фактичного проживання однією сім»єю без реєстрації шлюбу із [PERSON] на: ? частину гаражу №18, що в автокооперативі №36 по просп. Хіміків, 45/55 м. Черкаси, вартістю 12500грн. 00коп.; акції ЗАТ «Лаура» в кількості 83 штук, номінальною вартістю 83грн. 00коп., на загальну суму 6889грн. 00коп.; 1/2 частину квартири №10, що по вул. Ватутіна, 225 в м. Черкаси, вартістю 120000грн. 00коп.; ? частину житлового будинку №173, що по вул. В.Чорновола в м. Черкаси, вартістю 240000грн. 00коп., - залишені без розгляду, на підставі ст. 207 ч.1 п.5 ЦПК України. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник адвокат [PERSON] повністю підтримали позовні вимоги в редакції від 20.11.2015р. і просили їх задовольнити. В судовому засіданні відповідачі [PERSON], який діє в своїх інтересах та інтересах малолітнього [PERSON], [PERSON] та представник відповідачі адвокат [PERSON] повністю заперечували проти заявлених позовних вимог і просили відмовити у задоволенні позову. В судове засідання треті особи: Приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу [PERSON] та представник Органу опіки та піклування Черкаської міської ради за довіреністю [PERSON] не з»явились, будучи належним чином повідомлені пр. час, дату та місце розгляду справи. Надано заяви про розгляд справи за їхньої відсутності. В судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] та [PERSON] показали, що приблизно з 2004р. [PERSON] та [PERSON] проживали разом, вели спільно господарство, разом відпочивали. Позивач займалася організацію похорон [PERSON] Заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у розгляді справи, показання свідків, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають до задоволення за таких підстав: встановлено, що [PERSON], 1957р. народження з 27 січня 2000р. по 12 травня 2010р. перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], про що свідчать відомості паспорту НЕ №254470, виданий 27.08.2002р. Придніпровським РВ УМВС України в Черкаській області. Дані обставини не заперечуються позивачем та її представником в судовому засіданні. Крім того, встановлено, що [PERSON], 09.10.1945р. народження помер 16 серпня 2013р., що підтверджується даними лікарського свідоцтва про смерть №292 від 17.08.2013р. та свідоцтва про смерть (актовий запис №2123) від 26.08.2013р. Відповідно до даних листа від 25.06.2015р., наданого ПАТ «Кредобанк», [PERSON] були відкриті рахунки: № 2620499903679 15.07.2013р., на якому розміщені кошти в розмірі 50869грн. 05коп., з яких залишок складає 55650грн. 08коп. та №2625801903679, на якому залишок коштів складає 1094грн. 72коп. За даними ПАТ «ВіЕйБі Банк» (ліквідація) від 02.10.2015р. на ім.»я [PERSON] були відкриті рахунки по вкладах за період з квітня 2004р. по 16.08.13р. Гарантована сума відшкодування, що є залишком коштів станом на 21.11.14р. на рахунках №26205230100811 та №26206230100810 складає 134741грн. 27коп. Як вбачається з матеріалів спадкової справи (інформаційна довідка зі Спадкового реєстру) після смерті [PERSON], наданих приватним нотаріусом [PERSON], після смерті [PERSON] спадщину прийняли шляхом подачі заяв: [PERSON], [PERSON], [PERSON]., [PERSON] При цьому, свідоцтва про право на спадщину не видавались. Крім того, маються чинні заповіти, складені за життя [PERSON] Як передбачено ст. 3 ЦПК України та ст. 15 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України). Способи захисту визначені ст. 16 ЦК України. Відповідно до положень ст.ст. 11, 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч.ч. 2, 3 ст. 58 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2 ст. 59 ЦПК України). Із прийняттям Сімейного кодексу України, законодавець закріпив права чоловіка та жінки, які проживають у незареєстрованому шлюбу, зокрема, - на придбане майно в період цього шлюбу, а в ЦК України право на спадщину. Слід звернути увагу, що оскільки СК набрав чинності з 01.01.2004р. і зворотної сили не має, то положення ст. 74 цього Кодексу застосовуються виключно до правовідносин, які виникли після набрання ним законної сили. За положеннями ст. 3 ч.2 СК України, сім»ю складають особи, які спільно проживають, пов»язані спільним побутом, мають взаємні права та обов»язки. Подружжя вважається сім»єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв»язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім»єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов»язків подружжя (ч.ч.1, 2 ст. 21 СК). Відповідно до ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім»єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об»єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. Як передбачено ст.ст. 60, 61 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута на час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя. Об»єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Статтею 62 СК визначено, що якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилось у своїй вартості спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя, воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду об»єктом права спільної сумісної власності подружжя. Якщо один із подружжя своєю працею і (або) коштами брав участь в утриманні майна, належного другому з подружжя, в управлінні цим майном чи догляді за ним, то дохід (приплід, дивіденди), одержані від цього майна, у разі спору за рішенням суду може бути визнаний об»єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до положень ч.1 ст. 70 СК у разі поділу майна, що є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Отже, з»ясувавши обставини справи та дослідивши наявні докази, суд вважає посилання позивача та його представника щодо наявності, як на їхню думку, факту проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім»єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу в період часу з 05.04.2004р. по 12.05.2010р. та на необхідність застосування до цих правовідносин положень ст.ст. 3 та 74 СК України, безпідставними, оскільки встановлено, що протягом часу з 27.01.2000р. по 12.05.2010р. [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з іншим чоловіком [PERSON] Проти даних обставин сама позивач [PERSON] не заперечувала в судовому засіданні. Крім того, на час розгляду справи, не надано належних та допустимих доказів щодо визнання такого шлюбу недійсним. Що стосується періоду спільного проживання однією сім»єю [PERSON] та [PERSON] протягом часу з 13.05.2010р. по 16.08.2013р., то відповідно до положень ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали разом зі спадкодавцем однією сім»єю не менше як п»ять років до часу відкриття спадщини. При цьому, слід зазначити, що проживання однією сім»єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них права першої черги спадкоємців спадкування за законом. Отже, вказаний період часу не дає підстав вважати, що [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім»єю без реєстрації шлюбу понад п»ять років. Також слід зазначити, що за даними інформаційної довідки зі Спадкового реєстру та інших матеріалів справи, за своє життя [PERSON] не склав заповіт на користь [PERSON] Крім того, під час розгляду справи, позивачем не надано до суду належних, допустимих та переконливих доказів, у розумінні ст.ст. 57-61 ЦПК України, в обґрунтування обставин, що [PERSON] вносились особисті грошові кошти в депозити, що у банківських установах на ім.»я [PERSON] Не доведено [PERSON] й факту істотного збільшення вартості майна за рахунок її коштів. Також відсутні об»єктивні дані вважати, що за рахунок грошових коштів, отриманих [PERSON] від продажу належних їй житлового будинку та земельної ділянки, - поповнялися вклади (депозити) на рахунках у банківських установах, відкритих на ім»я [PERSON] Як вбачається з договору купівлі-продажу частини житлового будинку та договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідчених нотаріусом [PERSON], дане нерухоме майно було продано [PERSON] 25 жовтня 2013р., тобто вже після смерті [PERSON] Доводи позивача про те, що грошові кошти від продажу нерухомого майна, вона отримала значно раніше, ніж укладені відповідні договори, не знайшли свого підтвердження належними доказами, враховуючи, що у наданих до суду договорах купівлі-продажу зазначено, що розрахунок між покупцем та продавцем відбувався у безготівковій формі. Як вбачається з попереднього договору купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки від 31.07.2012р., [PERSON] є власником частини житлового будинку на підставі свідоцтва про право власності від 06.06.12р. та земельної ділянки на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку від 07.07.2011р. При цьому, п.13 передбачено, що вказані житловий будинок та земельна ділянка є особистою власністю [PERSON] та були набуті нею в період, коли вона не перебувала в зареєстрованому шлюбі та не проживала однією сім»єю з чоловіком. Даний договір підписаний [PERSON] і наданий нею до суду по даній справі. Таким чином, безпосередньо [PERSON] зазначила, що протягом 2011-2012р.р. вона не проживала однією сім»єю з будь-яким чоловіком. Таким чином, у задоволенні позовних вимог в редакції від 20.11.2015р., необхідно відмовити в повному обсязі, оскільки вони є необґрунтованими та не доведеними. На підставі викладеного та,

Outcome: dismissed