Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Криворіжіндустрбуд» про стягнення заборгованості із заробітної плати. В обґрунтування позову зазначила, що з 26.03.2014 року по 19.02.2018 року вона працювала на дочірньому підприємстві «Автодизель» ПрАТ «Криворіжіндустрбуд». 19.02.2018 року звільнилася з роботи за власним бажанням. В день звільнення з роботи їй не виплачено заробітну плату за жовтень 2017 року в сумі 2659,48 грн., січень 2018 року 4036,00 грн. та лютий 2018 року 3626, 07 грн. Вважає такі дії відповідача незаконними, тому звернулася з позовом до суду та просить стягнути з відповідача на її користь нараховану, але не виплачену заробітну плату в розмірі 10321,55 грн. та штраф у розмірі трьох мінімальних заробітних плат в сумі 11169,00 грн. Ухвалою суду від 27.06.2018 року вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін. Відповідно до ч. 5\~ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. \~ \~ \~ \~ В судове засідання сторони не викликалися, клопотання учасників провадження до суду про розгляд справи з викликом сторін до судового засідання не надходило. Представник відповідача правом на відзив не скористався. Суд, проводить судове засідання без фіксування технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] з 26.03.2014 року по 19.02.2018 року працювала на підприємстві ПрАТ «Криворіжіндустрбуд» диспетчером відділу експлуатації. Звільнена 19.02.2018 року за власним бажанням, що підтверджено трудовою книжкою серії АХ № 724935. З довідки ПрАТ «Криворіжіндустрбуд» від 03.07.2018 року № 280 слідує, що заборгованість по заробітній платі [PERSON] складає 10321,55 грн., з яких: за жовтень 2017 року - 2659,48 грн.; за січень 2018 року - 4036,00 грн.; за лютий 2018 року - 3626,07 грн. Згідно ч. 1\~ст. 94 КЗпП України\~заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Відповідно до ч.1\~ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в\~статті 116 цього Кодексу. Як вказано у\~ст. 115 КЗпП України\~заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Відповідно до ч.1\~ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Враховуючи те, що відповідачем було надано довідку від 03.07.2018 року, відповідно до якої розмір заборгованості по заробітній платі перед позивачем становить 10321,55 грн., а тому суд вважає, що саме її необхідно враховувати при ухвалені рішення. При цьому, слід зазначити, що відповідач не надав доказів погашення заборгованості по заробітній платі позивача, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача в частині стягнення невиплаченої заробітної плати є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Що ж стосується вимог позивача в частині стягнення штрафу у трикратному розмірі мінімальної заробітної плати - 11169,00 грн., то суд відмовляє в частині цих позовних вимог з урахуванням наступного. Позивач [PERSON] просить суд стягнути на її користь з відповідача штраф у трикратному розмірі мінімальної заробітної плати 11690,00 грн., при цьому посилається на ст. 265 КЗпП. Однак, відповідно до ч. 4 ст. 265 КЗпП штрафи, зазначені у частині другій цієї статті, накладаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у\~порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Частиною 3\~статті 12 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1\~статті 76 ЦПК України\~передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до\~статті 77 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Статтею 78 ЦПК України\~передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Частиною 6\~статті 81 ЦПК України\~передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається з положень ч. 1\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ч.1\~ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. Відповідно до ч. 1 та ч. 6\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Зважаючи на те, що згідно п.3\~ст.6 Закону України «Про судовий збір»\~за подання позовної заяви, що має майновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового характеру, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial