Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просить визнати за нею право власності на спадкове майно - ? ідеальну частину житлового будинку із господарськими спорудами, розташованого в [ADDRESS] та 12 частини земельної ділянки розміром 0,2500 га призначеної для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд . В підтвердження своїх вимог посилається на те, що [INFO] року помер її батько [PERSON] , котрий фактично прийняв спадщину після смерті його дружини [PERSON] померлої [INFO] року. Позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Нотаріус позбавлений можливості видати їй свідоцтво про право на спадщину на вказане майно, так як відсутні документи, підтверджуючі право власності на дане майно у покійного спадкодавця. В судове засідання сторони не з'явилися, надіслали заяви про слухання справи у їх відсутність, позивачка позовні вимоги підтримала, а відповідач не заперечує проти їх задоволення. А тому суд вважає за можливе розглядати справу на підставі наявних матеріалів та без фіксації технічними засобами . Перевіривши матеріали справи, оцінивши всі докази та обставини по справі, суд задовольняє позовні вимоги , виходячи з таких підстав. Як встановлено судом позивач [PERSON] є рідною дочкою [PERSON] та [PERSON], що стверджується свідоцтвом про її народження та свідоцтвом про одруження. Мати позивачки успадкувала житловий будинок з надвірними будівлями, розташований в [ADDRESS]. [INFO] року в м. Житомир у віці 56 років померла мати позивачки [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER]. Після її смерті позивачка прийняла спадщину у вигляді 1/2 ідеальної частини вказаного домоволодіння, іншу ? ідеальну частину фактично прийняв чоловік покійної [PERSON]. Відповідно до вимог ст.1268 ч.3 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Оскільки [PERSON] проживав на момент смерті із спадкодавцем, то він є таким, що належним чином прийняв спадщину. Однак, не оформивши належним чином своїх спадкових прав, [INFO] року в с. Лісівщина Коростенського району він помер , про що відділом державної РАЦС Житомирського міського управління юстиції зроблено запис за № 441 в Книзі реєстрації смертей. В передбачений законом шестимісячний строк позивачка звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, де відкрито спадкову справу № 519/2012 щодо майна [PERSON] Проте, як видно із постанови Першої Житомирської державної нотаріальної контори від 11.03.2014 року, нотаріус обґрунтовано відмовляє позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину на будинок та земельну ділянку, так як у покійного спадкодавця відсутній документ, підтверджуючий право власності на спірне домоволодіння і не є зареєстрованим до 01.01.2013 року . Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Закону України від 01.07.2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину , мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину. Як роз'яснено у п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. У відповідності до вимог ст. 125 ЗК України право користування земельною ділянкою виникало після одержання її власником або землекористувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування або укладення договору оренди, їх державної реєстрації та встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), а з 2 травня 2009 року право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно п.4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна. Відтак, суд приходить до висновку, що вимоги позивачки підлягають до задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: approved