Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 15.08.2012 р. між ним та відповідачем [PERSON] був укладений нотаріально посвідчений договір позики. Відповідно до якого вона передала, а відповідач отримала 14 200 грн., що є еквівалентом 1 775 доларів США. Згідно умов договору відповідач взяв на себе зобов'язання повернути позивачу борг з врахуванням індексу інфляції до 20 червня 2013 р. В строк до 20.06.2013 р. відповідач позичені гроші не повернула. А тому просить суд стягнути з відповідача на її користь суму боргу на загальну суму 70 685, 38 коп., яка складається з : 14 200 грн. - борг за договором позики; 1 366,04 грн. - втрати від інфляції; 449 грн. 33 коп. - 3 % річних; 54 670 грн. - 1 % пені за кожен день прострочення. Стягнути з відповідача судові витрати. Представник позивача по довіреності [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про причину не явки суду не повідомила, була належним чином повідомлена про день та час розгляду справи рекомендованим листом, уповноважила представників на захист її інтересів в суді. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явилася, про причину не явки суду не повідомила, була належним чином повідомлена про день та час розгляду справи рекомендованим листом, який повернувся до суду не отриманим, що відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України є належним повідомленням сторони про день та час розгляду справи. Суд ухвалив: на підставі ст. 224 ЦПК України провести заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказах. Заслухавши думку представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, в результаті повного, об'єктивного та всебічного їх дослідження, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 15.08.2012 р. між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики, який був посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу [PERSON], реєстровий № 2648. Згідно п. 1.2 цього договору позикодавець [PERSON] передає у власність позичальникові [PERSON] грошові кошти в сумі 14 200 грн., що є еквівалентом 1 775 грн. доларів США. Відповідно до п. 2.1 договору позика надається строком до 20.06.2013 р. Згідно ч. 3.1 договору за домовленістю сторін позика є безпроцентною. Відповідно до п. 4.2.3 договору позики за прострочення виконання зобов'язання за цим договором позичальник виплачує пеню в розмірі 1 % від простроченої суми за кожен день прострочення, а сума позики має бути виплачена з урахуванням офіційно встановленого індексу інфляції. Згідно ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. На підставі вищевикладеного оскільки відповідач в строк до 20.06.2013 р. своє зобов'язання по поверненню суми позики в сумі 14 200 грн. не виконав з нього на користь позивача необхідно стягнути вищевказану суму боргу. Крім того на підставі ст. 625 ЦК України на користь позивача з відповідача необхідно стягнути 3 % річних в сумі 449 грн. 33 коп. ( 14 200 х 3 % х 385 дні: 365 : 100 = 449,34 грн.) та інфляційні витрати в сумі 1 366 грн. 04 коп. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ст. 258 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог: про стягнення неустойки (штрафу, пені). В судовому засіданні встановлено, що позивач звернулася з позовом до суду 11.07.2014 р., що підтверджується штампом канцелярії Придніпровського районного суду м. Черкаси на першому аркуші позовної заяви. Відповідно до п. 2.1 договору позики строк виконання зобов'язання по даному договору встановлений строком до 20.06.2013 р., тобто позивач повинна була звернутися з позовом до суду про стягнення неустойки (штрафу, пені) до 20.06.2014 р. включно, а звернулася - 11.07.2014 р., тобто з пропуском однорічного строку позовної давності для звернення з позовом до суду. Позивач [PERSON] та її представники по довіреності з заявою про поновлення строку позовної давності до суду не зверталися. На підставі вищевикладеного суд прийшов до висновку про необхідність відмови в задоволенні позову в частині стягнення 1 % пені в сумі 54 670 грн. в зв'язку з пропуском позивачем спеціального строку позовної давності для звернення з позовом до суду про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивачем при подачі позову до суду був сплачений судовий збір в сумі 707 грн. (квитанція № 16881294 від 11.07.2014 р.), але позовні вимоги позивача були задоволені частково на суму 16 015 грн. 34 коп., то з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп., в частині стягнення судового збору в сумі 463 грн. 40 коп. - відмовити. На підставі викладеного та

Outcome: partial