Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в сумі 10 000,00 грн. за договором позики, укладеним між сторонами 01 вересня 2010 року, про що відповідачем було складено відповідну розписку. Доповнивши позовні вимоги [PERSON] просив суд додатково стягнути з відповідача 5 000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі. Суд, заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши надані докази, приходить до наступного. Згідно з положеннями ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ч. 2 ст. 1047 ЦК України). Згідно з частиною 1 статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві грошові кошти у такій самій сумі у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. На підтвердження укладення між сторонами договору позики позивачем надано суду для огляду оригінал розписки від 01 вересня 2010 року, підписаної [PERSON] (паспорт серії [NUMBER], виданий 10 жовтня 1997 року Фрунзенський РВ ХМУ УМВС України в Харківській області). Копія зазначеної розписки долучена до матеріалів справи (а.с. 5). Зі змісту вказаної розписки вбачається, що відповідач узяв в борг у позивача гроші в сумі 7 900,00 грн., що еквівалентно 1000,00 дол. США, який зобов'язався повернути 02 квітня 2011 року. Згідно положень ст. 545 ЦК України, кредитор, приймаючи виконання зобов'язання, повинен повернути борговий документ (розписку) боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає на вимогу боржника. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого боргу. Оригінал вищезазначеної розписки був наданий до суду позивачем, отже знаходився весь цей час у нього. Виходячи з положень ст. 545 ЦК України, прийнявши виконання зобов'язання за розпискою [PERSON] повинен був повернути [PERSON] оригінал розписки, або ж на вимогу відповідача видати розписку про одержання виконання частково або у повному обсязі. Доказів на підтвердження виконання зобов'язання за розпискою відповідачем суду не надано. Отже, до теперішнього часу відповідач не виконав свого зобов'язання щодо повернення боргу позивачу. У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 533 ЦК України, грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Згідно інформації, оприлюдненої на офіційному сайті Національного Банку України (www.bank.gov.ua) станом на день подання позовної заяви до суду - на 01 квітня 2014 року, офіційний курс гривні до долару США складав 1099,81 грн. за 100 дол. США. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором позики у сумі 10 998,10 грн., проте позивач просить суд стягнути з відповідача 10 000,00 грн. Відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Визначаючи розмір відшкодування завданої позивачу моральної шкоди суд виходить з вимог розумності та справедливості та враховує визнання позову відповідачем. Моральну шкоду завдану позивачу з вини відповідача суд оцінює в 2000,00 грн. Судові витрати суд стягує з відповідача на користь позивача відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 23, 526, 533, 545, 1146, 1147, 1149, 1167 ЦК України,

Outcome: partial