Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-08 00:00:00

Позивач [PERSON] , звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить стягнути аліменти на своє утримання до досягнення дитиною трирічного віку. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що в офіційному шлюбі з відповідачем вона не перебувала, але проживали однією сім`єю без укладання шлюбу з 2016 року по 2019 рік. Від їхніх стосунків у них народилась спільна дитина - [PERSON] , [INFO] . З відповідачем вони мешкають окремо, та з урахуванням того, що між ними виникають суперечки щодо її утримання, як матері дитини відповідача, вона вимушена звернутися до суду з даним позовом. На даний час вона не працює, так як, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та отримує щомісячно державну допомогу при народженні 1-ї дитини в розмірі 860,00 грн., інших доходів вона не має. Відповідач , як їй відомо зі слів самого відповідача, працює в Республіці Польща, де він отримує платню в середньому 14000- 16000 тисяч гривень на місяць. Ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 19.10.2020 року у справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін, сторонам роз`яснені їх процесуальні права та обов`язки. 24.11.2020 року позивачка подала уточнену позовну заяву в якій просила стягувати з [PERSON] аліменти на її утримання, як на дружину, у розмірі 1/10 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісяця, починаючи з дати подачі позову до суду і до досягнення дитиною, [PERSON] , [INFO] , віку трьох років, тобто до [INFO] . Клопотання про розгляд справи в іншому провадженні сторони не заявляли. В судове засідання 09.12.2020 року позивачка з`явилася, позов підтримала, просила його задовольнити в повному обсязі та стягнути аліменти в розмірі 1/10 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісяця, починаючи з дати подачі позову до суду і до досягнення дитиною, [PERSON] , [INFO] , віку трьох років, тобто до [INFO] . Пояснила, що вони проживали з відповідачем близько шести років, у них є спільна дитина, він був зареєстрований у належній їй квартирі, однак жив за її рахунок і комунальні витрати не сплачував. На теперішній час вони разом не проживають, вона навчається, отримує стипендію, однак цих грошей не вистачає. Відповідач в судове засідання не з`явився, відзив не подав, однак надав заявув якій вказав, що позовні вимоги не визнає, відзив не подав. Враховуючи згоду позивача, наявні підстави для ухвалення заочного рішення по справі. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] являються батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого 20.04.2018 року Вільногірським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 39 (а.с. 4). Дитина сторін проживає разом із матір`ю за адресою [ADDRESS] , знаходячись на утриманні останньої, що підтверджується довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб № 1331 від 02.06.2020 р., виданої відділом реєстрації фізичних осіб виконавчого комітету Вільногірської міської ради Дніпропетровської області. Власником квартири, згідно довідки, є позивачка (а.с. 7). Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Відповідно до ч. 2 ст. 91 СК України - жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно з частиною четвертою статті 84 СК України право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Так як позивачка має дитину, якій не виповнилось три роки, яка проживає з позивачкою, суд приходить до висновку, що позивачка має право на отримання аліментів від батька дитини, відповідача у справі, до досягнення дитиною трирічного віку. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач не надав суду доказів на спростування твердження позивачки про наявність у нього можливості надавати їй допомогу у тому розмірі, в якому вона просить. Враховуючи викладене, суд вважає можливим стягувати з відповідача аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною віку трьох років у розмірі 1/10 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною, трирічного віку. Розмір аліментів визначено виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості. Аліменти підлягають стягненню з моменту надходження позовної заяви до суду, тобто з 30 вересня 2020 року. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, з огляду на те, що позивач при пред`явленні позову був звільнений від сплати судового збору, то на підставі ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп. На підставі викладеного

Outcome: approved