Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини до досягнення нею повноліття та на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, у якому прохає стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з дня подання позовної заяви та до досягнення дитиною повноліття, та стягнути аліменти на утримання дружини у розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з дня предявлення позову і до досягнення дитиною трирічного віку. Заявлені вимоги позивач обґрунтувала тим, що з відповідачем вони перебувають у шлюбі, який 08 серпня 2009 року було зареєстровано Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, від шлюбу у них 27 жовтня 2017 року народився син [PERSON]. З червня 2018 року сторони припинили шлюбні відносини та проживають окремо, дитина проживає з нею, знаходиться на її повному утриманні, так як відповідач повністю ухиляється від обовязку утримувати свою дитину. Відповідач також ухиляється від обовязку утримувати позивача до досягнення дитиною трирічного віку. Позивач знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною до трьох років, тому позбавлена можливості працювати та отримувати прибуток, тому змушена звернутись до суду з позовом. Ухвалою суду від 26 жовтня 2018 року відкрито провадження по справі. Позивач [PERSON] в судове засіданні не зявилась, надіслала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, прохала їх задовольнити (а.с. 22). Відповідач [PERSON] до суду повторно не зявився, належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, про що свідчить повідомлення про отримання судової повістки (а.с.16,27) , про причини неявки суд не повідомив. Згідно ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, якщо відповідач не з»явився без поважних причин або без повідомлення причини, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. З цих підстав суд, відповідно до ст.ст. ч.4 ст. 223, 280 ЦПК України, розглянув справу у заочному порядку та ухвалив рішення. Відповідно до ч.2 ст.247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 08 серпня 2009 року зареєстрували шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії 1-КЕ № 061128, виданого Октябрським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області 08 серпня 2009 року, актовий запис № 922 (а.с. 8) . Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження серії 1-КЕ № 271200, видане Київським районним у місті Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області 31 жовтня 2017 року, актовий запис № 1344 (а.с. 7). Також судом встановлено, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини та дружини не надає та не утримує їх. Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці признають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здатностей та фінансових можливостей. У відповідності до ст.180\~Сімейного кодексу\~України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ч.2 ст.84\~Сімейного кодексу\~України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно з ч.4\~ст.84 Сімейного кодексу України\~право на утримання має дружина, з якою проживає дитина, незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини та дружини не надає, хоча має можливість її надавати, тому суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на їх утримання. Позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі ? частини заробітку (доходу) щомісячно на утримання сина та ? частину заробітку (доходу) на її утримання заробітку щомісячно. \~\~\~\~Згідно зі\~ст.80 Сімейного кодексу України\~аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 3 статті 181\~СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку\~(доходу)\~матері,\~батька,\~яка буде\~стягуватися як\~аліменти на\~дитину,\~визначається судом. Якщо\~стягуються аліменти\~на двох\~і більше\~дітей,\~суд визначає\~єдину частку\~від заробітку\~(доходу)\~матері,\~батька на\~їх утримання,\~яка буде\~стягуватися до\~досягнення найстаршою\~дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Згідно положень частини 1 ст.\~182\~СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], проживає з матір»ю [PERSON] та знаходиться на її утриманні. Батько дитини [PERSON] проживає окремо, добровільно матеріальної допомоги на утримання сина [PERSON] та дружини не надає, хоча зобов»язаний це робити відповідно до ст.ст.84, 180 СК України. При цьому відповідач є особою працездатного віку, здоровим, не має на утриманні непрацездатних батьків. Щодо наявності на утриманні інших неповнолітніх дітей доказів у судовому засіданні не здобуто. Таким чином, суд відповідно до вищенаведених вимог закону, враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, вік дитини, перебування позивача у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, прийшов до висновку про задоволення позову та стягнення із відповідача аліментів на утримання сина у розмірі ? частини доходу (заробітку) щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для тинини відповідного віку та ? частини доходу (заробітку) щомісячно на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку. Позивач від сплати судового збору за подання позовної заяви до суду звільнена на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», відтак, відповідно до положень частини 6 статті 141\~ЦПК України судовий збір в сумі 1409 грн.60 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь держави. Згідно ст.430 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішень, зокрема у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved