Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-11 00:00:00

Позивач [PERSON], звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа: Територіальна громада села Горянівське в особі Кіровської селищної ради про поділ спільного сумісного майна подружжя. В обґрунтування позовних вимог вона зазначає, що з 17 липня 1994 року по 12 грудня 2008 рік перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, у період якого відповідач на підставі договору дарування від 02 грудня 1996 року набув право власності на магазин загальною площею 144,3 кв.м., розташованого за адресою: вул.Ворошилова, 20, с.Горянівське, Дніпропетровський район. З 2004 року після отримання свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи підприємця, позивач і відповідач використовували вищезазначений магазин для здійснення господарської діяльності. Як, зазначає позивач на початку 2007 року вони з відповідачем вирішили збудувати кафе на земельній ділянці, на якій розташований магазин. Рішенням виконавчого комітету Кіровської селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області від 17 жовтня 2007 року, відповідачу було надано дозвіл на будівництво кафе на території магазину. Відповідачем було укладено договір оренди земельної ділянки загальною площею 0,0555 га з Кіровською селищною радою, строком до 10 грудня 2027 року. В кінці жовтня 2008 року будівництво кафе було завершено, та рішенням виконавчого комітету Кіровської селищної ради від 18 червня 2008 року магазину було збудованому на території магазину кафе, було присвоєно одну адресу: магазин-кафе по вул. Ворошилова, 20а. Оскільки домовленостей про добровільний поділ набутого під час шлюбу майна між сторонами не досягнуто, позивач звернулася до суду з вимогою про його поділ у судовому порядку шляхом визнання за нею права власності на 1/2 частину магазина-кафе та за відповідачем права власності 1/2 частину магазина-кафе. Позивач та її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити. Відповідач в судове засідання також не зявився, про дату та час його проведення був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Представник третьої особи Територіальної громади села Горянівське в особі Кіровської селищної ради у судове засідання також не зявився, надавши до канцелярії суду клопотання про розгляд справи, без участі їх представника (а.с. 42). Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін та свідків [PERSON], [PERSON], оцінивши докази в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 12 грудня 2008 року шлюб між сторонами, зареєстрований 17 липня 1994 року Кіровською селищною радою Дніпропетровського району, Дніпропетровської області по актовому запису №29, між [PERSON] та [PERSON], було розірвано, що підтверджується випискою з рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 12 грудня 2008 року. (а.с.20) Згідно договору дарування, укладеного 02 грудня 1996 року між [PERSON] та [PERSON], посвідченого державним нотаріусом Дніпропетровської районної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрованого за №\~3792, у період шлюбу відповідачем була набуто право власності на магазин загальною площею 144,3 кв.м., що знаходиться по вул. Ворошилова, 20 в с. Горянівське, Дніпропетровського району, Дніпропетровської області. Магазин знаходився по фактичному розташуванню на земельній ділянці місцевої Ради (а.с.10). Також згідно рішення виконавчого комітету Кіровської селищної ради Дніпропетровського району, Дніпропетровської області від 17 жовтня 2007 року, відповідачу було надано дозвіл на будівництво кафе, яке знаходиться на території магазину, та на переобладнання в самому магазині зі зменшенням загальної площі магазину, що також підтверджується витягом з рішення №374 (а.с. 14-15). 19 жовтня 2007 року відповідачем було отримано дозвіл на виконання будівельних робіт №72/1, а саме: на будівництво кафе на території магазину.10 грудня 2007 року [PERSON] уклав з Кіровською селищною радою договір оренди земельної ділянки, площею 0,0555 га, на якій розташований вищевказаний магазин. Строк дії зазначеного договору до 10 грудня 2027 року (а.с.15). Рішенням виконавчого комітету Кіровської селищної ради від 18 червня 2008 року магазину було збудованому на території магазину кафе, було присвоєно одну адресу: магазин-кафе по вул. Ворошилова, 20а. (а.с.16). Згідно ч. 1 ст.\~68 СК України, розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Якщо майно було особистою власністю одного з подружжя, то згідно ст.62 СК, його можливо визнати спільною власністю подружжя в тому разі, коли за час шлюбу воно істотно збільшилося внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя. За таких обставин, враховуючи вищезазначені норми права,\~суд вважає доведеним той факт, що сторонами під час шлюбу набуте вищезазначене майно, яке є їх спільною сумісною власністю як подружжя. Пунктом 22\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21.12.2007 року встановлено, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими\~статтями 69-72 СК\~\~та\~ст. 372 ЦК. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Відповідно до ст.ст.\~68,\~69,\~70 СК України\~розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. \~За змістом ч. 1 та ч. 2\~ст. 372 Цивільного кодексу України\~\~ майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню (ч.1 ст. 61 ЦПК України). Таким чином, встановивши, що спірне нерухоме майно є спільною сумісною власністю подружжя набутим за час шлюбу, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог у повному обсязі. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved