Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання до досягнення дітьми трирічного віку. Позивач зазначає, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 10.06.2017 р. Від шлюбу мають синів [PERSON] та [PERSON], [INFO]. На даний час шлюбні відносини фактично припинені. Вона не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дітьми до досягнення трьохрічного віку. Відповідач не надає допомоги ні на утримання дітей, ні на її утримання. Посилаючись на ці обставини, позивачка просила стягнути з відповідача аліменти на її утримання у розмірі мінімальної заробітної плати щомісячно до досягнення дітьми трирічного віку. 01.03.2018 р. провадження у справі відкрите та справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідач [PERSON] надав суду відзив на позовну заяву, в якому заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що насправді на користь позивача з нього стягнуті аліменти на утримання дітей, а тому позивач недостовірно зазначає, що її дохід складає лише допомога на дітей у розмірі 1720 грн. Він не має змоги надавати допомогу на утримання дружини, оскільки отримує мінімальну заробітну плату, з якої стягуються аліменти у розмірі 1/3 частини заробітку на утримання двох дітей. Також просив урахувати, що позивачеві [PERSON] надають матеріальну допомогу її батьки. Позивач [PERSON] у відповіді на відзив не погодилася з доводами відповідача, посилаючись на те, що на момент її звернення з позовом до суду про стягнення аліментів на її утримання, аліменти на утримання дітей стягнуті не були. Вона потребує додаткових коштів, оскільки грошові кошти, які вона отримує на дітей, є недостатніми для їх утримання, так як діти перебувають на штучному вигодовуванні, на придбання продуктів для їх харчування необхідні значні кошти. Також діти потребують непродовольчі товари для забезпечення їх потреб. Вона їх самостійно забезпечити не може. Позивач вважає такими, що не заслуговують на увагу посилання відповідача на те, що їй надають допомогу її батьки, посилаючись на те, що доказами відповідач такі доводи не довів. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позов у повному обсязі, по суті дала пояснення аналогічні викладеному у позові та відповіді на відзив. Просила врахувати, що діти часто хворіють, а вона не може працювати та утримувати себе, у зв'язку з чим просила задовольнити позов у повному обсязі. Відповідач [PERSON] позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні, посилаючись на те, що він не має змоги надавати допомогу дружині, оскільки отримує мінімальну заробітну плату, з якої стягуються аліменти на утримання двох дітей, крім того, він має кредитні зобов'язання та проживає з матір'ю та бабусею, які є пенсіонерами та потребують його фінансової допомоги. Заслухавши сторони, дослідивши письмові матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. За загальним правилом, передбаченим статтею 75 Сімейного кодексу України, встановлено, що дружина та чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання має той з подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Статтею 84 СК України встановлено особливості надання утримання дружині, з якою проживає дитина. Так, відповідно до правил частин 4 статті 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно з вимогами ст. ст. 77, 79, 80 СК України, утримання одному з подружжя за рішенням суду присуджується від дня подання позовної заяви, в грошовій формі та сплачуються щомісячно у частці від доходу другого з подружжя або у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів визначається з урахуванням можливості одержання утримання від дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. З матеріалів справи вбачається, що сторони перебувають у шлюбі з 10 червня 2017 р. Від шлюбу мають двох синів [PERSON] та [PERSON], які народилися [INFO]. Судовим наказом, виданим Доманівським районним судом Миколаївської області 27.02.2018 р., з [PERSON] стягнуті аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 23.02.2018 р. і до досягнення дітьми повноліття. Згідно довідки ТОВ «Юг Картон Україна» від 23.03.2018 р. №79/03/18 [PERSON] з 23.03.2018 р. працює вантажником та має оклад в сумі 3 760,00 грн. Відповідач заперечує ту обставину, що може надавати матеріальну допомогу на утримання позивача, посилаючись на те, що до складу його сім'ї входять [PERSON], 1928 р.народження - бабуся, [PERSON], 1957 р.народження - мати, що підтверджується довідкою, виданою Воскресенською селищною радою Вітовського району Миколаївської області від 03.05.2018 р. № 361. [PERSON] є ветераном війни - учасником війни відповідно до посвідчення [NUMBER] від 04.06.2003 р. [PERSON] є пенсіонером за віком згідно посвідчення України Пенсійного фонду України [NUMBER] від 30.05.2013 р. Також відповідачем надана виписка з кредитного рахунку на підтвердження наявності кредитних зобов'язань. Проживання однією сім'єю з пенсіонерами не може бути підставою для відмови в задоволенні позову, оскільки [PERSON] та [PERSON], як пенсіонери, отримують пенсію, а тому не перебувають на утриманні відповідача. Так само наявність кредитних зобов'язань не звільняє відповідача від обов'язку утримання дружини до досягнення дітьми трирічного віку. Можливість надавати матеріальну допомогу позивачеві у розмірі мінімальної заробітної плати, як просить [PERSON], у судовому засіданні не підтверджена. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд враховує, що на підставі заяви позивача за судовим наказом з відповідача вже стягуються аліменти на утримання двох неповнолітніх синів у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на кожну дитину. З урахуванням матеріального стану відповідача [PERSON] суд приходить до висновку, що він може надавати матеріальну допомогу позивачеві у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу). Відповідно до положень ст.141 ЦПК України на користь держави стягненню з відповідача підлягають судові витрати у розмірі 704,80 грн.

Outcome: partial