Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного 28 серпня 2014 року, зареєстрованого Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №435. В обґрунтування позовних вимог покликалася на те, що уклала з відповідачем шлюб та у подружжя є спільна донька [PERSON] , [INFO] . Протягом тривалого періоду між подружжям виникають конфлікти та непорозуміння, у зв`язку з тим, що кожен із них має різні погляди на спільне сімейне життя та ведення господарства. Зазначила, що сторони втратили почуття взаємної любові та поваги, допомоги і підтримки, шлюб носить виключно формальний характер. Разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Переконана, що примирення неможливе, шлюб існує формально, а збереження такого суперечитиме її інтересам. Представник позивач у судове засідання не з`явилася, звернулася до суду з заявою про розгляд справи за відсутності представника, позов підтримала, просила суд такий задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечив. У зв`язку з неявкою сторін на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити з таких підстав. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 28 серпня 2014 року, зареєстрували такий у Дзержинському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №435. У подружжя є спільна донька [PERSON] , [INFO] . Сторони проживають окремо, не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства. Враховуючи те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач позов визнав, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд прийшов до висновку, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе і такі обставини суперечать інтересам сторін, а відтак шлюб необхідно розірвати. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд враховує положення ч. 1 ст. 142 ЦПК України, згідно з якими у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки позивачем при поданні позову понесено витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, у розмірі 908 грн., а відтак останній необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, що становить 454 грн., а решту судових витрат у розмірі 454 грн. стягнути з відповідача на її користь.

Outcome: approved