Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому просить розірвати між ними шлюб, зареєстрований 17.04.2015 року виконавчим комітетом Юрковецької сільської ради Заставнівського району Чернівецької області за актовим записом №03. Посилається на те, що у неї з відповідачем є спільна дитина [PERSON], [INFO]. 17.04.2015 року вони зареєстрували шлюб. Позивач посилається на те, що одруження з відповідачем виявилося невдалим, їх сімейне життя не склалось через різні погляди на життя та частих сварок між ними, вони перестали розуміти один одного, не змогли знайти між собою спільної думки. Їх спільне життя стало неможливим, оскільки вони втратили один до одного почуття поваги, любові та довіри. Відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникали та виникають в їх сімї, він не здатний підтримувати нормальну атмосферу в сімї, піклуватися про побудову сімейних цінностей. Протягом останніх шести місяців вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. В звязку із вказаним позивач вважає, що їх шлюб розпався, носить формальний характер та просила його розірвати. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, обґрунтувала вищенаведеним, просила задовольнити та розірвати між ними шлюб. Після розірвання шлюбу просила залишити її прізвище без змін. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, на розірвання шлюбу згідний. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, заслухавши доводи сторін, суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 17.04.2015 року, що стверджується повторним свідоцтвом про шлюб серії І-МИ №128368 від 05.05.2017 року (а.с. 6). У сторін є спільна дитина [PERSON], [INFO], що вбачається із копії свідоцтва про народження серії І-МИ №207764 від 15.09.2014 року (а.с. 7). Причиною розпаду сімї є те, що сімейне життя сторін не склалось через різні погляди на життя та частих сварок між ними, вони перестали розуміти один одного, не можуть знайти між собою спільної думки. Спільне життя сторін стало неможливим, оскільки вони втратили один до одного почуття поваги, любові та довіри. Відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникали та виникають в їх сімї, він не здатний підтримувати нормальну атмосферу в сімї, піклуватися про побудову сімейних цінностей. На даний час сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Враховуючи відсутність у сторін бажання зберегти сімю, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, збереження сімї суперечить їх інтересам, шлюб розпався, носить формальний характер, а тому його слід розірвати. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На виконання вимог ст. 113 СК України та зважаючи на вибір позивача, прізвище останньої слід залишити без змін. На підставі викладеного, ст.ст. 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved