Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідачів [PERSON], ПАТ «Кредобанк», в якому просить усунути перешкоди в користуванні майном шляхом скасування запису №11299887 в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна про заборону відчуження квартири [ADDRESS] корпус №5 у м. Львові та запису №7106254 в Єдиному державному реєстрі іпотек про обтяження вказаної квартири. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що її батьками, [PERSON] та [PERSON], за час перебування у шлюбі придбано квартиру № 9, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Дж. Вашингтона, 4а корпус №5 у м. Львові. Вказана квартира за взаємною згодою була оформлена на її матір. 04 березня 2008 року між ДП «Інтергал-Буд» ТзОВ «Інтергал» та її матірю укладено оплатний договір комісії №193 з метою одержання останньою на первинному ринку вказаної квартири. 24 квітня 2008 року між відповідачами укладено кредитний договір №814/Р, відповідно до якого [PERSON] отримала кошти в розмірі 463\~152 грн. Разом з тим, з метою забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором, 25 квітня 2008 року укладено договір іпотеки, зареєстрований в реєстрі за №659, відповідно до умов якого передано в іпотеку майнові права, що виникнуть на отримання вищевказаної квартири в майбутньому. На підставі свідоцтва про право власності від 06 листопада 2009 року квартира № 9, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Дж. Вашингтона, 4а корпус №5 у м. Львові, належить [PERSON] 20 березня 2011 року помер її батько [PERSON] На виконання умов договору іпотеки 17 червня 2011 року [PERSON] передано ПАТ «Кредобанк» в іпотеку вказану квартиру без згоди на це позивача, яка на час розпорядження майном була неповнолітньою, та органу опіки та піклування. В подальшому, на підставі рішення Сихівського районного суду м. Львова від 28 вересня 2012 року за нею в порядку спадкування визнано право власності на 3/50 частини квартири № 9, що по вул. Дж. Вашингтона, 4а корпус №5 у м. Львові, а за відповідачем [PERSON] 47/50 частини вказаної квартири. В подальшому, рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 20 грудня 2013 року договір іпотеки, зареєстрований в реєстрі за № 659 від 25 квітня 2008 року та договір іпотеки, зареєстрований в реєстрі за №487 від 17 червня 2011 року про внесення змін та доповнень до договору іпотеки № 659, укладені між відповідачами визнано недійсними; запис №11299887 в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна про заборону відчуження квартири [ADDRESS] корпус №5 у м. Львові та запис №7106254 в Єдиному державному реєстрі іпотек про обтяження вказаної квартири скасовано. Рішенням апеляційного суду Львівської області від 14 липня 2014 року рішення суду першої інстанції скасовано, ухвалено нове, яким визнано недійсним договір, зареєстрований в реєстрі за №487 від 17 червня 2011 року про внесення змін та доповнень до іпотечного договору, посвідченого 25 квітня 2008 року за №659, укладеного між [PERSON] та ПАТ «Кредобанк». Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 21 січня 2015 року рішення Сихівського районного суду м. Львова залишено в частині визнання недійсними договорів іпотеки без змін, а рішення апеляційного суду Львівської області в цій частині скасовано. Оскільки за квартирою № 9, що по вул. Дж. Вашингтона, 4а корпус №5 у м. Львові, в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна та Державному реєстрі іпотек наявні обтяження, що перешкоджають їй у повній мірі реалізувати свої права на власність, виникла необхідність звернутись до суду за захистом свого права, шляхом скасування у вказаних реєстрах відомостей щодо обтяження належного їй майна. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі, надав пояснення, аналогічні змісту позовної заяви, просить такі задовольнити. Додатково пояснив, що на стадії апеляційного розгляду встановлено, що ухвалюючи рішення щодо скасування запису №11299887 в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна про заборону відчуження квартири [ADDRESS] корпус №5 у м. Львові та запису №7106254 в Єдиному державному реєстрі іпотек про обтяження вказаної квартири, суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог, оскільки в письмовому вигляді з такими позовними вимогами позивач не зверталася, у звязку з чим, рішення суду в цій частині скасовано. Відтак, у позивача виникло право на звернення до суду з вказаним позовом. Представник відповідача ПАТ «Кредобанк» [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, надав пояснення, аналогічні за змістом, викладеним у письмових запереченнях. Вказав, що під необхідністю закриття провадження у справі мав на увазі відмову в задоволенні позову. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася, подала до суду заяву, в якій позовні вимоги визнала та просить справу розглядати у її відсутності. Суд вирішив розглядати справу за її відсутності. Заслухавши думку представників сторін, дослідивши матеріали справи, зясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Встановлено, що рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 20 грудня 2013 року позов [PERSON] до [PERSON], ПАТ «Кредобанк», третя особа Сихівська районна адміністрація Львівської міської ради, як орган опіки і піклування, про визнання недійсними договорів іпотеки, задоволено: визнано недійсними договір іпотеки з реєстровим №659 від 25 квітня 2008 року та договір іпотеки за реєстровим №487 від 17 червня 2011 року про внесення змін та доповнень до договору іпотеки від 25 квітня 2008 року, укладені між [PERSON] та ПАТ «Кредобанк»; скасовано запис № 11299887 у Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна про заборону відчуження квартири, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Дж. Вашингтона, 4а корпус №5 кв. № 9, що 17 червня 2011 року був внесений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON] до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна на підставі договору про внесення змін та доповнень до іпотечного договору за реєстровим №487, що укладено між ПАТ «Кредобанк» та [PERSON], який посвідчено приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON]; скасовано запис № 7106254 в Державному реєстрі іпотек про обтяження квартири, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Дж. Вашингтона, 4а корпус №5 кв. № 9, який був внесений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON]Я до Державного реєстру іпотек на підставі договору про внесення змін та доповнень до іпотечного договору за реєстровим №487, що укладено між ПАТ «Кредобанк» та [PERSON], який посвідчено приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON] Крім цього, вирішено питання судових витрат. Рішенням апеляційного суду Львівської області від 14 липня 2014 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про часткове задоволення позову: визнано недійсним договір від 17 червня 2011 року, зареєстрований у реєстрі за № 487, про внесення змін та доповнень до іпотечного договору, посвідченого 25 квітня 2008 року за\~\~№ 659, укладений між [PERSON] та ПАТ «Кредобанк». У задоволенні іншої частини позову відмовлено. Також, вирішено питання судових витрат. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 січня 2015 року рішення апеляційного суду Львівської області від 14 липня 2014 року у частині вирішення вимог про визнання недійсним договору іпотеки від 25 квітня 2008 року скасовано, залишено в силі у цій частині рішення Сихівського районного суду м. Львова від 20 грудня 2013 року. В іншій частині рішення апеляційного суду Львівської області від 14 липня 2014 року залишено без змін. Судовими рішеннями встановлено, 04 березня 2008 року ДП «Інтергал-Буд» ТзОВ «Інтергал» та [PERSON] уклали оплатний договір комісії №193, метою якого було одержання відповідачем на первинному ринку квартири №9, що у корпусі № 5 будинку №4а по вул. Дж. Вашингтона у м. Львові, яка на момент укладення вказаного договору, як і сам будинок не були здані в експлуатацію. 24 квітня 2008 року згідно з кредитним договором №814/Р, укладеним між ПАТ «Кредобанк» та [PERSON], банком надано останній кошти в розмірі 463\~152 грн. У відповідності до іпотечного договору, зареєстрованого в реєстрі за №659 від 25 квітня 2008 року, на забезпечення виконання умов вказаного кредитного договору [PERSON] передано в іпотеку майнові права, що виникнуть на отримання вищевказаної квартири в майбутньому. 06 листопада 2009 року на ім'я [PERSON] видано свідоцтво про право власності на квартиру №9, що у корпусі № 5 будинку №4а по вул. Дж. Вашингтона у м. Львові. 20 листопада 2011 року помер батько позивача [PERSON] та чоловік відповідача [PERSON] [PERSON] 17 червня 2011 року між ПАТ «Кредобанк» та [PERSON] укладено договір іпотеки, зареєстрований в реєстрі за №487, про внесення змін та доповнень до договору іпотеки, посвідченого за № 659 від 25 квітня 2008 року. Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 28 вересня 2012 року за позивачем [PERSON] в порядку спадкування визнано право власності на 3/50 частини квартири № 9, що по вул. Дж. Вашингтона, 4а корпус №5 у м. Львові, а за відповідачем [PERSON] 47/50 частини вказаної квартири. На підставі\~\~ч. 3\~\~ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Статтею 17 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що іпотека припиняється, зокрема, у разі визнання іпотечного договору недійсним. Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку. Відповідно до ч. 1\~ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 14 травня 2015 року видно, що [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності належить 47/50 частини квартири №9, що по вул. Дж. Вашингтона, 4а корпус №5 у м. Львові, [PERSON] 3/50 частини вказаної квартири відповідно /а.с.39/. Статтею 41 Конституції України закріплено, що кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ч. 1\~ст. 317, ч.ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України\~власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправне позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Судом встановлено та підтверджено інформаційною довідкою від 14 травня 2015 року наявність запису про заборону відчуження квартири № 9 корпусу №5 будинку №4а по вул. Дж. Вашингтона у м. Львові в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна, зареєстрованого 17 червня 2011 року за № 11299887 приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON] на підставі договору, зареєстрованого за № 487 від 17 червня 2011 року, про внесення змін та доповнень до договору іпотеки, посвідченого за № 659 від 25 квітня 2008 року, укладеного між [PERSON] та ПАТ «Кредобанк»; запису про обтяження квартири № 9 корпусу №5 будинку №4а по вул. Дж. Вашингтона у м. Львові в Державному реєстрі іпотек, зареєстрованого 17 червня 2011 року за №7106254 приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON] на підставі договору № 487 від 17 червня 2011 року про внесення змін та доповнень до договору іпотеки, посвідченого за № 659 від 25 квітня 2008 року, укладеного між [PERSON] та ПАТ «Кредобанк» /а.с.38-40/. У відповідності до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до Закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно\~ст. 391 ЦК України\~власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За наведених обставин, оскільки договори іпотеки визнано недійсними, а записи в Єдиному реєстрі заборони на відчуження об'єктів нерухомого майна та в Державному реєстрі іпотек, перешкоджають позивачу володіти, користуватись та розпоряджатись нерухомим майном, відтак, такі слід скасувати. Доводи представника відповідача ПАТ «Кредобанк» про те, що судом першої інстанції між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав ухвалено рішення, яке набрало законної сили, суд не приймає до уваги, оскільки однією з підстав подання апеляційної скарги ПАТ «Кредобанк»\~ на рішення суду від 20 грудня 2013 року було порушення судом принципу диспозитивності, а саме, прийнято рішення щодо вимог, які не були заявлені позивачем. Так, в ході апеляційного розгляду встановлено, що суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог, про що ухвалено рішення про скасування в цій частині рішення суду першої інстанції, яке в подальшому залишене ухвалою касаційної інстанції в цій частині без змін. Враховуючи наведе, суд приходить до висновку що позовні вимоги є підставними і обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. Крім цього, у відповідності до\~ст. 88 ЦПК України\~з відповідачів підлягають стягненню на користь позивача понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп., а саме, по 121 грн. 80 коп. з кожного.

Outcome: approved