Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів, в обґрунтування якого вказала, що з 03.12.2016 вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, в якому [INFO] народився син [PERSON], який проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. З липня 2018 року вона припинила з відповідачем шлюбні стосунки та перестала вести спільне господарство. На цей час вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення сином трирічного віку, отримує державну допомогу у розмірі 860 грн на місяць, інших доходів не має. Відповідач працює гірничим майстром у Публічному акціонерному товаристві «Шахтоуправління «Покровське», його середньомісячна заробітна плата становить 20000 грн, інших осіб на утриманні він не має. Оскільки угоди про сплату аліментів на утримання дитини та на її утримання до досягнення сином трьох років між нею та відповідачем не досягнуто, позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на свою користь у розмірі 1/4 частки доходів відповідача на утримання сина до його повноліття щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та аліменти на свою користь і своє утримання у розмірі 1/6 частки доходів відповідача до досягнення сином трьох років. За ухвалою судді від 22.01.2019 у справі відкрито загальне позовне провадження. Сторони до суду не з'явилися, про час і місце розгляду справи сповіщені належним чином, письмово повідомили суд про проведення підготовчого засідання у їх відсутність. При цьому позивач [PERSON] вказала, що вона наполягає на позові; відповідач [PERSON] - що він визнає позов у повному обсязі, у зв'язку з чим просить розглянути справу у підготовчому засіданні. З огляду на ч.3 ст.200 ЦПК України, беручи до уваги визнання позову позивачем, суд вважає за необхідне ухвалити рішення у підготовчому засіданні. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони з 03 грудня 2016 року перебувають у зареєстрованому шлюбі і є батьками дитини [PERSON], [INFO], який здоровий та мешкає разом з позивачем. Зазначені факти встановлено на підставі свідоцтв про шлюб, про народження дитини, довідки комунального некомерційного підприємства «Мирноградський центр первинної медико-санітарної допомоги» від 15.11.2018, акту об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Троянда» міста Мирноград від 10.01.2019 про склад сім'ї позивача (а.с.5, 6, 8, 12). Відповідач [PERSON] має задовільний стан здоров'я, працює у ТОВ «Шахтобудівельна компанія» на посаді начальника зміни з охорони праці, його середньомісячна заробітна плата становить 20000 грн, він має у власності квартиру, аліментних стягнень з його доходу не проводиться. Дані обставини відповідч повідомив у своїй заяві, також підтверджено довідкою Мирноградського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 26.12.2018 (а.с.10). Позивач [PERSON] здорова, перебуває у соціальній відпустці по догляду за дитиною, у зв'язку з чим отримує щомісячно одноразову допомогу при народженні однієї дитини в розмірі 860 грн, що підтверджується довідками комунального некомерційного підприємства «Мирноградський центр первинної медико-санітарної допомоги» від 11.01.2019, УСЗН Мирноградської міської ради від 27.11.2018 (а.с.7, 9). Відповідно за ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Одним із засобів виконання батьками зобов'язань по утриманню дітей є виплата аліментів, стягнутих за рішенням суду. Відповідно до ч.2 ст.91 СК України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до ч.ч.2-4 ст.84 СК України. Згідно за ст.84 СК України мати дитини має право на своє утримання від батька дитини, якщо дитина проживає з нею, до досягнення дитиною трьох років незалежно від свого матеріального положення. Враховуючи вищевикладене, а саме те, що відповідач є працездатним, являється батьком [PERSON], [INFO], який знаходиться на утриманні позивача, що не працює через догляд малолітньої дитини до трьох років, інших осіб, яких він зобов'язаний утримувати, не встановлено, суд вважає, що він, як зобов'язальна особа, може надавати матеріальну допомогу позивачці як на утримання свого сина у розмірі 1/4 частки свого доходу до досягнення дитиною повноліття, так і на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років у розмірі 1/6 частки свого доходу до досягнення дитиною трьох років. Враховуючи, що позивач в силу п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» при зверненні до суду з цим позовом звільнена від сплати судового збору, а відповідачем визнано позов на стадії підготовчого провадження, то згідно із ч.1 ст.142 ЦПК України з відповідача підлягаю стягненню у дохід держави 50 відсотків судового збору, які підлягають сплаті при поданні позову, що становить 384,20 грн. На підставі ст.ст.84, 91, 180-183 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 12, 13, 76, 141, 142, 200, 259, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

Outcome: approved