Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, де просить винести рішення, яким розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], зареєстрованого 3.11.2012 року Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області за актовим записом № 987. Стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини його доходів на її користь для утримання їх неповнолітньої дитини, [PERSON], [INFO], до досягнення нею повноліття. Свої вимоги мотивувала тим, що 3.11.2012 року Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області між нею та [PERSON] було зареєстровано шлюб. Шлюбні відносини між ними фактично припинені по причині несхожості характерів різних поглядів на життя. У звязку з тим, що відповідач участі в утриманні сімї не приймає, тому вона змушена звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів. В судове засідання позивач не зявилась, але завчасно надіслала заяву згідно якої прохає справу розглянути без її участі позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Прізвище після розірвання шлюбу залишити набуте у шлюбі «Бойко». Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, але завчасно надіслав заяву згідно якої прохає справу розглянути без його участі позовні вимоги визнає в повному обсязі. Суд, вивчивши представлені докази по справі вважає, що позовні вимоги законні та обґрунтовані і підлягають задоволенню з наступних підстав: Шлюб між сторонами в справі зареєстрований 3.11.2012 року Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області за актовим записом № 987, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-КЕ № 100752. Подружжя має неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КЕ № 171502 від 3.04.2013 року. Подружжя не підтримує шлюбних відносин і спільного господарства не ведуть. Спільне життя сторін не склалося в звязку з виникненням непорозуміння, різними поглядами на життя, відсутності загальних інтересів. Почуття любові і поваги між ними втрачено. Бажання та наміру відновити нормальні сімейні стосунки у сторін відсутні. Спору про розподіл спільного нажитого майна між сторонами немає. Згідно із постановою Пленуму Верховного суду України № 11 від 21 грудня 2007 року, шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню. Стосовно позовних щодо стягнення аліментів суд виходить з наступного: Відповідач не надає матеріальну допомогу, для утримання дитини та позивача. Оцінюючи усі докази, що є в справі у їх сукупності, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні правовідносини, що полягають у обовязку матері, батька утримувати дитину. Відповідно до положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обовязки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідно статті 180 СК України батьки зобовязанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а оскільки дитина проживає із позивачем та перебуває на її утримання, суду не надано доказів про надання відповідачем коштів на утримання дитини, тому суд має всі підстави для стягнення з нього аліментів на утримання його малолітньої дитини. Статтею 182 СК України передбачені обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. При визначенні розміру аліментів суд має враховувати: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Судом не встановлена наявність істотних обставин, які б унеможливлювали надання відповідачем матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини. Отже між сторонами в справі виникли та існують правовідносини, щодо реалізації батьківських обовязків з утримання своєї неповнолітньої дитини. За таких обставин суд приходить до висновку, що має місце порушення права неповнолітньої дитини на отримання належної матеріальної допомоги від батька, оскільки батько зобовязаний утримувати своєї дитини до досягнення нею повноліття. Таким чином, заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та правомірними і підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Згідно ст. 6 п.3 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що у разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Outcome: approved