Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що причиною розірвання шлюбу стало повне непорозуміння і несумісність характерів подружжя. Шлюбні відносини між сторонами припинені з червня 2020 року, подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе, шлюб носить формальний характер і зберігати його надалі позивач не бажає. Ухвалою судді від 29 березня 2021 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача, адвокат Вуїв А.В. в судове засідання не з`явилася, однак подала суду заяву, в якій вказала, що позов підтримує і просить справу розглядати у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, проте подав суду заяву, в якій зазначив, що позов про розірвання шлюбу визнає, просить суд справу розглядати у його відсутності. Також зазначає, що 12 лютого 2014 року він змінив прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », на підтвердження чого надав копію свідоцтва про зміну імені та копію паспорта громадянина України. Дослідивши та оцінивши докази, суд встановив наступні обставини справи. Як слідує із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 26 січня 2007 року Жизномирською сільською радою Бучацького району Тернопільської області, сторони 26 січня 2007 року зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 01. У цьому шлюбі в них народилися діти: син [PERSON] , [INFO] , як слідує із свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Жизномирською сільською радою Бучацького району Тернопільської області, та дочка [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане Жизномирською сільською радою Бучацького району Тернопільської області. 12 лютого 2014 року [PERSON] змінив прізвище на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про зміну імені серії [NUMBER] , яке видане 12 лютого 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бучацького районного управління юстиції у Тернопільській області. У паспорті громадянина України серії [NUMBER] , виданому 14 лютого 2014 року Бучацьким РС УДМС України, особа зазначена як « [PERSON] ». До виниклих між сторонами правовідносин підлягають застосуванню наступні норми матеріального права. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. В силу ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. В судовому засіданні встановлено, що між подружжям погіршилися відносини, вони тривалий час не підтримують шлюбних стосунків. Сумісне життя подружжя є неможливим, шлюб існує лише формально, і тому його доцільно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. За змістом ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Враховуючи викладенні обставини в їх сукупності, зважаючи на те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач визнає позов про розірвання шлюбу, з огляду на засади добровільності шлюбу, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Згідно з ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 142 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Виходячи з того, що відповідачем визнано позов до початку розгляду справи по суті, позивачу слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а решту 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, стягнути з відповідача.

Outcome: approved