Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про захист честі, гідності та ділової репутації, а також стягнення моральної шкоди з відповідача [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог вказала, що 6 травня 2018 року між нею та відповідачем [PERSON] , який проживає в сусідньому під`їзді виник конфлікт, під час якого він виражався відносно неї нецензурною бранкою, назвав її психічно хворою людиною, яка потребує лікування в психіатричній лікарні, тим самим розповсюджував недостовірні відомості, чим порочив її честь гідність та ділову репутацію. Після вказаного конфлікту в неї погіршився стан здоров`я, їй стало соромно дивитися сусідам в очі, додатково прийшлося докладати зусилля щоб спростувати зазначені відомості. Конфлікти які виникають з сусідом забирають в неї багато часу та емоційно її виснажують, що порушує її нормальний образ життя. Просить суд стягнути з відповідача [PERSON] , в рахунок відшкодування моральної шкоди спричиненої розповсюдженням недостовірної інформації суму 10000 гривень. В подальшому позовні вимоги [PERSON] було уточнено. Згідно уточнених позовних вимог, просить суд визнати недостовірною та такою що принижує честь та гідність інформацію поширену відповідачем з приводу її психічного здоров`я. Зобов`язати відповідача у строк 10 календарних днів після набрання чинності рішенням, прилюдно вибачитися перед нею. Стягнути з відповідача в рахунок відшкодування моральної шкоди спричиненою розповсюдженням недостовірної інформації суму 10000 гривень, а також стягнути з відповідача судові витрати. Ухвалою суду від 25 червня 2018 року, провадження по справі було відкрито, призначене підготовче судове засідання. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 8 серпня 2018 року за клопотанням позивача [PERSON] з Лівобережного ВП ЦВП ГУ НП було витребувано матеріали перевірки за заявою [PERSON] з приводу протиправних дій [PERSON] . У зв`язку з закінченням повноважень судді Щербіни А.В. справу, шляхом повторного авто розподілу було передано судді Шиян В.В. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 18 лютого 2019 року за клопотанням відповідача [PERSON] з Лівобережного ВП ЦВП ГУ НП було витребувано матеріали перевірки за заявою [PERSON] з приводу протиправних дій [PERSON] . Ухвалою суду від 23 квітня 2019 року, підготовче провадження по справі було закрито, справу призначено до розгляду. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, та пояснила, що вона проживає на 9 поверсі дев`яти поверхового будинку. Між дев`ятим поверхом та дахом є технічне приміщення. В квітні - травні 2018 року вона почала чути , що майже кожного дня хтось ходить на даху , а також їй було відомо, що там проживають голубі. Вона неодноразово зверталася із заявою до ЖЕКу з приводу розчищення технічного поверху, але все було марно. Відповідач проживає в сусідньому під`їзді, теж на дев`ятому поверсі і має доступ до технічного приміщення, оскільки з його перегородки є ляда та сходи. Ключі від ляди теж зберігалися у відповідача. Оскільки ключі від ляди були у відповідача [PERSON] , і він нікого туди не пускав, вона прийшла до висновку, що саме він розводить голубів, та збирає там голубині яйця. Також як стало відомо, технічний поверх було захаращено старими речами, які на її думку належали [PERSON] , оскільки ключі він технічного поверху були тільки у нього та ще в одних сусідів з другого під`їзду. Оскільки відповідач [PERSON] добровільно не надав від технічного приміщення ключів, та не дозволив їй піднятися та подивитися що там відбувається, а вона постійно чула шум з технічного поверху, то між ними виникали суперечки. 6 травня 2018 року, вранці, вона знов почула шум на технічному поверсі, та пішла до відповідача щоб розібратися, але у відповідь почула лише нецензурну лайку, та погрози вбивством. Ввечері того ж дня вона зібрав сусідів, знов пішла розбиратися з відповідачем, та з вимогою пропустити її на технічний поверх, на що почула образи та в присутності сусідів та її доньки, відповідач [PERSON] почав висловлювати свої думки з приводу її психічного стану, та необхідності лікування від психічної хвороби. В наслідок конфлікту вона викликала поліцію. Після таких образ вона отримала душевну травму та нервовий стрес. На протязі тривалого часу, їй перед своїми друзями та знайомими прийшлося спростовувати інформацію, що вона психічно не здорова людина, що також відобразилося на її діловій репутації. Також вона переживає що відповідач може і в подальшому продовжувати розповсюджувати недостовірну інформацію, у зв`язку з чим порушується її сталий уклад життя, що потребує додаткових зусиль від неї. Просить суд задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі та стягнути з відповідача в рахунок відшкодування моральної шкоди суму 10000 гривень. Відповідач [PERSON] , в судовому засіданні позовні вимоги не визнав в повному обсязі, та пояснив, що він є людиною похилого віку. Він проживає на 9 поверсі. В його перегородці є вихід на технічний поверх, який замикається на ключ який зберігається в нього. Ключ від технічного поверху йому надав ЖЕК на зберігання, і за розпорядженням ЖЕКУ, у разі потреби, він завжди надає доступ на технічний поверх. В квітні 2018 року замінювали ливневу каналізацію, у зв`язку з чим приблизно на протязі місяця а може і більше ремонтники ходили по технічному поверху. Позивачка [PERSON] почала приходити до нього вранці, завжди з криками та претензіями, що він нібито розводить голубів та кожного ранку збирає яйця. Під час розмови [PERSON] веде себе дуже агресивно, відштовхує його проривається в його квартиру, кричить, вимагає від нього ключі від технічного поверху. Він завжди пояснював їй що надасть їй ключі, коли буде розпорядження з ЖЕКу, оскільки він не може надавати ключі всім бажаючим, що дуже не задовольняло позивачку. Також він пояснював, що він та його дружина є інвалідами, а тому фізично не можуть підніматися на технічний поверх. 6 травня 2018 року його не було коли приходила позивачка. Двері відчинила його донька. Між позивачкою та донькою виник конфлікт, оскільки з боку позивачки постійно сипалися образи та погрози. Донька намагалася не пустити [PERSON] в перегородку, на що остання її відштовхнула та самовільно увірвалася до загального коридору. Під час штовханини позивачка сама вдарилися о металеві сходи. Потім [PERSON] викликала поліцію. Він в цей час знаходився на вулиці, зі своїм сусідом ремонтував автомобіль, та не був свідком конфлікту. [PERSON] вийшла на вулиці, та почала його провокувати на конфлікт. Під час конфлікту виникла перепалка, але він не ображав [PERSON] та не висловлював будь яких погроз до неї. Вважає позовні вимоги не обґрунтованими, оскільки він не розповсюджував будь якої недостовірної інформації, він навидь не спілкувався з сусідами з цього приводу. Він лише бажає, щоб [PERSON] . залишила його та його родину в спокою. Просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] , - адвокат Пірч І.В. повністю підтримала пояснення відповідача, та просить суд звернути увагу, що позивачкою не доведено взагалі розповсюдження інформації що порочить її ділову репутацію, а також не доведено спричинення моральної шкоди. Просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що вони разом з відповідачем [PERSON] проживають на одному поверсі в одному під`їзді, а [PERSON] навидь в одній перегородці вже на протязі багатьох років. Охарактеризували родину [PERSON] , тільки з позитивного боку. Пояснили, що ніколи не чули та не бачили, щоб [PERSON] розводив голубів на технічному поверсі, або взагалі щоб він там ходив. Свідок [PERSON] пояснила, що вона проживає в одній перегородці з [PERSON] на протязі восьми років. Їй було відомо, що раніше, до неї, жив якийсь підприємець, який захаращив технічний поверх, але прибирати цей мотлох було нікому, ЖЕК не бажав цим займатися, [PERSON] , дуже хворіє та ні не має ніякого відношення взагалі до зазначених речей, а тому вказані речі так і перебували на технічному поверсі, оскільки взагалі нікому не мішали. Про те що на технічному поверсі живуть голубі, то було відомо всім, оскільки продухи не було закрито, і вони самостійно там посилилися. Після того, як працівники ЖЕКу закрили продухи, та прибрали мотлох, то голубі більше там не живіть. Також свідки підтвердили, що працівниками ЖЕКу в квітні 2018 року проводилися ремонтні роботи з приводу заміни ливневої каналізації. Пояснили що знають [PERSON] як громадянку яка проживає в сусідньому під`їзді. Нічого ні поганого ні доброго про неї не чули. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] підтвердила пояснення що проживає в одному під`їзді з відповідачем [PERSON] дуже тривалий час, а саме з моменту заселення будинку. Охарактеризувала його та його родину як дуже порядних людей, які зовсім не конфліктні. З приводу мотлоху, який знаходився на технічному поверху, їй було відомо, що він залишився ще від бувших сусідів [PERSON] , які вже тривалий час в не проживають в їх будинку. З приводу знаходження голубів на технічному поверху будинку, вважає, що це саме провина працівників ЖЕКу, і саме вони повинні були наводити порядки. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] , пояснила, що вона є рідною донькою [PERSON] та проживає разом з батьком в одній квартирі. На протязі квітня - травня 2018 року позивачка [PERSON] , намагалася увірватися до них в квартиру і завжди зі скандалами та обвинуваченнями що нібито її батько ходить по технічному поверху і тим самим заважає [PERSON] , яка проживає в сусідньому під`їзді. Її батько - [PERSON] дуже хвора людина, безпідставні конфлікти з [PERSON] дуже його засмучували. 6 травня 2018 року [PERSON] знов приходила зі звинуваченнями, що їх родина нібито захаращила технічний поверх, на що їй вже вкотре було роз`яснено, що мотлох на технічному поверху не належить родині [PERSON] , що [PERSON] , має поганий стан здоров`я і не може піднятися на технічний поверх а тим більше прибрати те що йому не належить, але [PERSON] не бажала нікого слухати, відштовхнула її та намагалася піднятися на технічний поверх, та вдарилася головою о сходи, після чого викликала поліцію. Вона теж викликала поліцію, оскільки неадекватна поведінка [PERSON] постійно нервувала її родину. Також пояснила, що ніяких недостовірних відомостей відносно [PERSON] її батько не розповсюджував. Свідок [PERSON] пояснив, що він проживає в одному будинку з [PERSON] , вже тривалий час. Ніколи не чув, щоб [PERSON] з кимось сварився. 6 травня 2018 року з 7 години ранку до 17 години він та [PERSON] знаходилися в гаражі, де ремонтували машину. Про конфлікт йому взагалі ні чого не відомо. Свідок [PERSON] пояснив, що він періодично ночує у позивачки [PERSON] вдома. Приблизно на протязі пів року до травня 2019 року, він чув що хтось ходить по технічному поверху вранці та в вечорі. Шаги чув, але достовірно сказати хто ходив він не може. Пояснив, що одного разу повертався до дому до [PERSON] , коли побачив поліцію, яка розбиралася з [PERSON] та [PERSON] , чув погрози з боку [PERSON] , на адресу [PERSON] , але які саме не може сказати. Ставлення його до [PERSON] , після цього конфлікту, не змінилося. Також він не помітив зміни ставлення до [PERSON] , та її доньки з боку сусідів та оточуючих. Судом встановлено, що 6 травня 2018 року між [PERSON] та [PERSON] виник конфлікт в наслідок чого 6 травня 2018 року в період часу з 18-49 години по 19-24 годину [PERSON] двічі викликала поліцію з приводу шуму на технічному поверсі ( хтось ходить) а [PERSON] двічі викликала поліцію з приводу конфлікту з [PERSON] , яка залізла на дах через загальний коридор. Також 6 травня 2018 року о 22-37 на службу 102 надійшло повідомлення від лікаря з приводу звернення [PERSON] за медичною допомогою у зв`язку з побиттям сусідкою. Позивачка [PERSON] 6 травня 2018 року о 23-25 годині самостійно звернулася до поліції на службу 102, з приводу нанесення їй тілесних ушкоджень під час конфлікту з сусідами ( а.с.100-105) Від [PERSON] та [PERSON] було відібрано пояснення, та надана відповідь начальника відділення Лівобережного ВП ЦВП ГУ НП в Донецький області, що в діях [PERSON] , та [PERSON] не вбачається складу кримінального правопорушення. Таким чином судом було встановлено , що між [PERSON] , та [PERSON] виникли неприязні стосунки. Повідомлень з приводу незаконних дій відповідача [PERSON] , на службу 102 не надходило. Стаття 34 Конституції України гарантує кожному право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Згідно ст. 10 Європейської конвенції про захист прав і основоположних свобод, кожному гарантується право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Відповідно до ч. 1 ст. 275 ЦК України фізична особа має право на захист свого особистого немайнового права від протиправних посягань інших осіб., який здійснюється способами, встановленими главою 3 ЦК України. Згідно ст. 280 ЦК України, якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та (або) моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню. Згідно ст. 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі, гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Жоден з допитаних в судовому свідків, не показав, що під час конфлікту який виник 6 травня 2018 року, між [PERSON] та [PERSON] відповідач [PERSON] , висловлювався в бік позивачки ненормативною лексикою або образливими словами якось принижував її честь та гідність. Крім того, після вищевказаного конфлікту, який виник між [PERSON] та донькою [PERSON] , - [PERSON] оточуючи не стали гірше відноситися до [PERSON] , її доньки та її близьких людей. За поясненнями свідка [PERSON] який є хрещеним батьком доньки позивачки, та часто знаходиться вдома у позивачки, після конфлікту взагалі нічого не змінилося в укладі життя позивачки. Однією з позовних вимог позивачки [PERSON] є зобов`язання [PERSON] публічно вибачитися перед [PERSON] в присутності двох свідків. Відповідно до ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Спростування недостовірної інформації здійснюється незалежно від вини особи, яка її поширила. Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена. В судовому засіданні позивачкою [PERSON] , не було доведено про існування розповсюдження недостовірної інформації, яка виразилася у погрозах з боку відповідача [PERSON] , та висловлювань з приводу психічного розладу стану її здоров`я, та необхідності лікування в психіатричній лікарні, які нібито було сказано в присутності сусідів, та оточуючих. А тому суд вважає, що позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню. Відповідно до ст.297ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. Відповідно до ст.299 ЦК України фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації. Характеристики надані позивачкою в судовому засіданні, характеризують її як відповідальну ініціативну особу, яка завжди приймає участь у житті громади. Відповідно до характеристики з місця роботи, яку було надано вже після конфлікту, та долучена до матеріалів справи під час розгляду справи по суті, [PERSON] хороший працівник, грамотний спеціаліст, який якісно виконує свою роботу, та користується авторитетом та повагою колег. Таким чином судом не встановлено негативного впливу конфлікту між [PERSON] , та родиною [PERSON] , на її ділову репутацію, а тому позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню. Згідно ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає в тому числі у приниженні честі та гідності фізичної особи. Моральна шкода відшкодовується особі в разі порушення її прав протиправними діями іншої особи. Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає в т.ч. у приниженні честі та гідності фізичної особи. Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені нормами статті 1167 ЦК України, відповідно до якої шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини. Під час вирішення спорів про відшкодування шкоди за ст.1167ЦК України доказуванню підлягає: факт спричинення шкоди, протиправність дій заподіювача шкоди і його вина, причинний зв`язок між протиправною дією та негативними наслідками. Відсутність хоча б одного з таких елементів виключає відповідальність за заподіяння шкоди. Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди. При цьому в деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. Згідно з п. 3,5,9 роз`яснень Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 2005 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. За правилом ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Доказами є будь-які дані,на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів),що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи,та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ст. 76 ЦПК України). Статтею 77 ЦПК України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Позивачем не надано достатніх та допустимих доказів на підтвердження спричинення їй діями відповідача моральної шкоди, яка згідно з ч.2 ст. 23 ЦК України полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; принижені честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. З приводу погіршення стану здоров`я позивачки [PERSON] , останньою також не було надано підтвердження звернення її після конфлікту, до лікарів з приводу погіршення здоров`я, сну, нервових розладів. Звернення 6 травня 2018 року [PERSON] , до лікарів з приводу нанесення їй тілесних ушкодження, підтверджує лише факт наявності конфлікту між [PERSON] та [PERSON] Виписка з медичної карти стаціонарного хворого [PERSON] , - доньки [PERSON] від 29 серпня 2008 року, підтверджує лише наявність захворювань серця у доньки позивачки, і ніяким чином не пов`язується з подіями що сталися 6 травня 2018 року. В судовому засіданні за клопотанням позивача [PERSON] , судом було оглянуто диск наданий позивачем в якості доказів. Інформація що міститься на ДВД диску наданому позивачкою [PERSON] не підтвердила подій що сталися 6 травня 2018 року, а також не зафіксувала нецензурного висловлювання з боку [PERSON] , на адресу [PERSON] з приводу необхідності лікування позивачки в психіатричній лікарні. Таким чином суд, вислухав сторони, свідків, дослідив всі докази в сукупності прийшов до висновку про необґрунтованість позовних вимоги позивачки [PERSON] у зв`язку з чим позовні вимоги [PERSON] , до [PERSON] , не підлягають задоволенню в повному обсязі. Оскільки суд відмовляє в задоволенні позовних вимог, то відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір, сплачений позивачем залишається за його рахунок. На підставі ст. ст. 23, 275, 280, 297, 1167 ЦК України,

Outcome: dismissed