Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідачів, в якому просить зобовязати[PERSON], [PERSON] знести за власний рахунок самовільну перебудову квартири №3, побудовану шляхом повної заміни несучих і огороджувальних конструкцій та збільшенням габаритних розмірів площі забудови по Панянському бульвару,6 в м.Полтава. В обґрунтування позову [PERSON] зазначає, що їй на праві власності належить житловий будинок №6 по Панянському бульвару в м.Полтава, загальною площею 211,4 кв.м, що складається з: перший поверх: веранда 12,2 кв.м, коридор площею 13,6 кв.м, топочна площею 1,3 кв.м, кухня площею 16,0 кв.м, кімната площею 19,0 кв.м, кімната площею 35,3 кв.м, санвузол площею 7,9 кв.м, другий поверх: хол площею38,1 кв.м, санвузол площею 8,0 кв.м, кімната площею 10,4 кв.м, кімната площею 14,3 кв.м, кладова площею 4,9 кв.м, веранда площею 4,7 кв.м, веранда 2,43 х 7,40 кв.м та господарські будівлі та споруди: погріб №2, ворота огорожі №3, огорожа №4, вимощення, що розташовані на земельній ділянці площею 672 кв.м, розподіленої рішенням Октябрського районного суду від 17.02.2009 року №2-19/09. В 2011 році співвласники земельної ділянки по Панянському бульвару,6 в м.Полтава [PERSON], [PERSON] почали проводити перебудову квартири №3, шляхом повної заміни несучих і огороджувальних конструкцій та збільшенням габаритних розмірів площі забудови. Станом на час звернення з позовом до суду роботи по перебудові перебувають в стадії зведення стін першого поверху із газобетонних блоків без монтажу перекриття, тобто частина будинку містить квартири у незавершеному стані. Позивач вказує, що внаслідок проведення відповідачами незаконного самочинного будівництва, в її житловому приміщенні почали рушитись стіни. На підставі проведеного експертного будівельно-технічного дослідження №52 від 14.03.2014 року зроблений висновок про те, що прибудова із газобетонних блоків негативно впливає на стан житлового будинку, в якому мешкає позивач з дітьми, без прийняття мір щодо розбирання конструкцій прибудови (розвантаження основи) та проведення посилення основ (грунтів) її житлового будинку можливе подальше погіршення технічного стану будинку аж до аварії. Посилаючись на те, що відповідачі самовільним будівництвом прибудови із газобетонних блоків без відповідних дозволів та проекту, яким передбачено забезпечити додаткові конструктивні заходи по підвищенню жорсткості будівель, порушили право позивача та її дітей на безпеку проживання та вільне, ефективне, безпечне використання її житлового будинку, [PERSON] просить вимоги задовольнити повністю. В ході судового розгляду за заявою сторони позивачів по зустрічному позову, ухвалою суду, позовні вимоги [PERSON], [PERSON], [PERSON] до Полтавської територіальної громади в особі Полтавського міськвиконкому про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, треті особи: [PERSON], [PERSON], [PERSON],- залишені без розгляду. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, пояснила, що в результаті будівництва відповідачами свого будинку, тріщать стіни її дому. Вони сімєю почали будувати дім з 1986 року, у них були всі дозвільні документи на будівництво двохповерхового будинку. [PERSON] зробив яму, стався обвал глибиною 5,80 м, що вплинуло на фундамент її дому. Представник позивача - [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, пояснила, що [PERSON] є власником будинку на підставі рішення Октябрського районного суду м.Полтави 2011 року, проведена державна реєстрація, є витяг. Відповідач вчиняє незаконні дії, позивач боїться жити в будинку. Просила позов задовольнити повністю. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, пояснив, що [PERSON] закінчили будівництво свого будинку, і з їх даху текла вода, під зливом створився обвал та руйнувалися стіни, тому потрібно було швидко діяти. Він добудував свій будинок, зробив на зовні вугол дому, щоб не текла вода. Не згоден зносити своє будівництво, оскільки вини його ніякої немає, права позивача він не порушував. Представники відповідачів [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні позов не визнали, пояснили, що за рішенням суду встановлений порядок користування земельною ділянкою, у сторін різні ділянки; [PERSON] отримали дозвільні документи на будівництво одноповерхового будинку, а збудували двохповерховий; вони не довели вину [PERSON], експерт не надав відповіді про причини руйнування дому позивача, новобудова не має впливу на їх будинок. Крім того, [PERSON] не є власником будинку, в державному реєстрі немає про це даних, тому взагалі не має права звернення до суду з таким позовом. Представники третіх осіб до суду не зявилися, про розгляд справи треті особи повідомлені належним чином. Заслухавши позивача, його представника, відповідача та його представників, допитавши експерта, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Ст.3 ЦПК України\~передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленим цим кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. Згідно позову, [PERSON] зазначає, що їй на праві власності належить житловий будинок №6 по Панянському бульвару в м.Полтава, загальною площею 211,4 кв.м, що складається з: перший поверх: веранда 12,2 кв.м, коридор площею 13,6 кв.м, топочна площею 1,3 кв.м, кухня площею 16,0 кв.м, кімната площею 19,0 кв.м, кімната площею 35,3 кв.м, санвузол площею 7,9 кв.м, другий поверх: хол площею38,1 кв.м, санвузол площею 8,0 кв.м, кімната площею 10,4 кв.м, кімната площею 14,3 кв.м, кладова площею 4,9 кв.м, веранда площею 4,7 кв.м, веранда 2,43 х 7,40 кв.м та господарські будівлі та споруди: погріб №2, ворота огорожі №3, огорожа №4, вимощення, що розташовані на земельній ділянці площею 672 кв.м, розподіленої рішенням Октябрського районного суду від 17.02.2009 року №2-19/09. В ході судового розгляду позивач пояснила, щоприбудова відповідачів із газобетонних блоків негативно впливає на стан житлового будинку, в якому мешкає вона із сімєю, без прийняття мір щодо розбирання конструкцій прибудови (розвантаження основи) та проведення посилення основ (грунтів) її житлового будинку можливе подальше погіршення технічного стану будинку аж до аварії; самочинне будівництво може призвести до порушення їх прав; саме ця обставина вимусила її звернутися до суду з позовом. У положеннях спеціальної матеріально-правової норми, що міститься в частині першій\~статті 376 ЦК України, поняття самочинного будівництва визначено через сукупність його основних ознак, які виступають умовами або підставами, за наявності яких об'єкт нерухомості може бути визначений самочинним, а саме, якщо: 1) він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена в установленому порядку для цієї мети; 2) об'єкт нерухомості збудовано без належного дозволу чи належно затвердженого проекту; 3) об'єкт нерухомості збудований з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Згідно із частиною другою\~статті 376 ЦК України\~особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. За змістом частин четвертої та сьомої\~статті 376 ЦК України\~залежно від ознак самочинного будівництва зазначені в цих пунктах особи можуть вимагати від особи, яка здійснила самочинне будівництво: знесення самочинно збудованого об'єкта або проведення його перебудови власними силами або за її рахунок, приведення земельної ділянки у попередній стан або відшкодування витрат. З урахуванням змісту вищевказаної правової норми в поєднанні з положеннями статей\~16,\~386,\~391 ЦК України\~вимоги про знесення самочинно збудованого нерухомого майна на земельній ділянці, власником або користувачем якої є інша особа, можуть бути заявлені власником чи користувачем земельної ділянки або іншою особою, права якої порушено, за умови доведеності факту порушення прав цих осіб самочинною забудовою. Зазначені положення узгоджуються з нормами статей\~3,\~15,\~16 ЦК України\~та\~статті 3 ЦПК України. Частиною першою\~статті 15 ЦК України\~визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. З урахуванням цих правових норм правом звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Відтак, суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси цих осіб, і, залежно від встановленого, вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні (Правова позиція у справі №6-137цс14 від 17.12.2014 року Верховного Суду України). Суд вважає, що позивач [PERSON] взагалі не надала суду доказів про належність їй на праві власності житлового будинку №6 по Панянському бульвару в м.Полтава, загальною площею 211,4 кв.м, що складається з: перший поверх: веранда 12,2 кв.м, коридор площею 13,6 кв.м, топочна площею 1,3 кв.м, кухня площею 16,0 кв.м, кімната площею 19,0 кв.м, кімната площею 35,3 кв.м, санвузол площею 7,9 кв.м, другий поверх: хол площею 38,1 кв.м, санвузол площею 8,0 кв.м, кімната площею 10,4 кв.м, кімната площею 14,3 кв.м, кладова площею 4,9 кв.м, веранда площею 4,7 кв.м, веранда 2,43 х 7,40 кв.м та господарські будівлі та споруди: погріб №2, ворота огорожі №3, огорожа №4, вимощення, що розташовані на земельній ділянці площею 672 кв.м. Немає даних про державну реєстрацію права її власності на вказане домоволодіння, не доведені обставини про належність їй як власнику (чи користувачу) земельної ділянки, площею 672 кв.м, та здійснення на її земельній ділянці самочинного будівництва відповідачами. Слід також зазначити, що згідно п. 5 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України /про правовий режим самочинного будівництва/, у випадках порушення прав інших осіб право на звернення до суду належить і таким особам за умови, що вони доведуть наявність порушеного права /ст. 391 ЦК України/, а також власнику /користувачу/ земельної ділянки, якщо він заперечує проти визнання за особою, яка здійснила самочинне будівництво на його земельній ділянці, права власності на самочинне збудоване нерухоме майно. Отже, власник майна має право на звернення до суду з позовом про захист своїх прав порушених самочинним будівництвом, лише при підтвердженні порушених своїх прав власника. Зазначене положення повністю відповідає вимогам\~ст. 3 ЦПК України, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизначних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд вважає, що позивачем [PERSON] не доведено факт порушення прав позивача зведеною відповідачами будівлею, та у чому ці порушення полягають. Згідно висновку №648 судової будівельно-технічної експертизи від 22.09.2015 року, призначеної за ухвалою суду, житлова прибудова літ. «А4-1» за адресою м.Полтава, бульвар Панянський,6 за технічним станом відповідає технічним нормам і правилам; встановити чи можливий суттєвий вплив на суміжний будинок літ. «А2-2» від ваги та примикання житлової прибудови літ. «А4-1» не представляється можливим (т.2 а.с.2-27). Допитаний в судовому засіданні експерт [PERSON] пояснив, що у звязку з відсутністю технічної документації, неможливо сказати чи зєднані фундаменти будинків сторін, і чи є який вплив на сусідній будинок. Таким чином, позивачем не доведено порушення її прав з боку відповідачів, а те, що позивач передбачає на майбутнє порушення своїх прав не може слугувати підставою для задоволення позову [PERSON] про знесення самочинно збудованого нерухомого майна. Посилання позивача на висновок експертного будівельно-технічного дослідження №52 від 14.03.2014 року, зробленого на замовлення позивача, (т.1 а.с.14-28) про те, що прибудова із газобетонних блоків погіршує технічний стан двохповерхового житлового будинку літ. «А2-2» за адресою м.Полтава Панянський бульвар,6, та без прийняття мір щодо розбирання конструкцій прибудови (розвантаження основи) та проведення посилення основ (грунтів) її житлового будинку можливе подальше погіршення технічного стану будинку аж до аварії є юридично неспроможними, оскільки ніяким чином не доводять обґрунтованість вимог про знесення самочинної будівлі. Суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову [PERSON] про знесення самочинно збудованого нерухомого майна, за необґрунтованістю та безпідставністю. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed