Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 20 грудня 1990 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Чернівецького міськвиконкому, між нею та відповідачем зареєстровано шлюб, актовий запис №2757. Вказує, що від шлюбу мають повнолітню доньку та неповнолітнього сина: [PERSON] , [INFO] . Посилається на те, що сімейне життя у них не склалося, між ними постійно виникають сварки та непорозуміння через зловживання відповідачем спиртних напоїв, свідком сварок нерідко є їхні діти, що негативно впливає на їхній емоційний стан. Більше семи років сторони проживають окремо. Вважає, що сім`я розпалася остаточно, шлюб носить формальний характер, а примирення між ними неможливе. На підставі наведеного просить шлюб розірвати. Позивачка [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилася, однак звернулася до суду із заявою, позовні вимоги підтримала повністю, справу просила розглядати у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, проте направив до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти розірвання шлюбу, просив суд розглянути справу у його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу (ч.4 ст.200 ЦПК України). У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч.4 ст.206 ЦПК України). Враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб суд вважає за можливим винести рішення по справі в підготовчому судовому засіданні. Судом встановлено, що 20 грудня 1990 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Чернівецького міськвиконкому, зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 2757. Прізвище дружини після укладення шлюбу - [PERSON] . Крім того, встановлено, що за час шлюбу у них народилося двоє дітей: повнолітня донька [PERSON] , [INFO] та неповнолітній син [PERSON] , [INFO] . Причиною розірвання шлюбу є те, що у сторін різні погляди на життя та вони втратили почуття любові один до одного. Відповідач зловживає спиртними напоями, через що виникали постійні сварки та непорозуміння. Понад сім років сторони не проживають разом. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти цього. Відповідно до положень ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Суд встановив, що сім`я розпалась через непорозуміння, які виникли в сім`ї, через зловживання відповідачем алкоголю, що негативно впливало на емоційний стан подружжя. Відсутність взаєморозуміння між сторонами призвела до втрати почуття любові та поваги, а тому, суд приходить до висновку, що збереження сім`ї між сторонами неможливе, збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, тому шлюб слід розірвати. На підставі викладеного, ст.ст.104, 105, 110, 112, 114 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved