Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням за наступними підставами. [PERSON] на праві приватної власності, належить будинок № 7 по вул. Лісовій в с. Новокраснівка, Нікольського району, Донецької області. Відповідач по справі [PERSON] є племінником її покійного чоловіка. В будинку він зареєстрований, але фактично ніколи не проживав, що й спонукало позивача звернутись до суду з зазначеною позовною заявою, так як вона не може розпорядитися своїм майном на власний розсуд, оформити субсидію, тому просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування будинком № 7 по вул. Лісовій в с. Новокраснівка, Нікольського району, Донецької області. Представник позивача [PERSON], що діє на підставі доручення, в судовому засідання позовні вимоги підтримала та суду пояснила, що відповідач є племінником покійного чоловіка позивача, зареєстрований в будинку позивача, однак ніколи не проживав, речей, що належать відповідачу в будинку не має, звязок з ним втрачений. Просить суд задовольнити позовні вимоги, так як реєстрація відповідача в будинку позивача ускладнює користування житловим будинком та позивач не має можливості оформити субсидію. Також зазначила, що не заперечує проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився без повідомлення причин неявки, хоча про час і місце судового розгляду був повідомлений належним чином. Своїм правом надати суду заяву про розгляд справи за його відсутності, відзив на позовну заяву не скористався. Клопотань про відкладення слухання справи від нього не надходило. Представник 3-ї особи- Новокраснівської сільської ради Нікольського району Донецької області в судове засідання не зявився, однак надав суду заяву в якій зазначив, що просить суд розглядати справу без участі представника сільської ради. Враховуючи, що відповідач, який належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, не зявився в судове засідання без повідомлення причин, не подав відзив на позовну заяву, при тому, що згідно письмової заяви позивач не заперечував проти заочного вирішення справи, суд розглянув справу в заочному порядку. Дослідивши надані докази в їх сукупності суд приходить до наступного. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про право на спадщину від 28.05.2008 року та копії витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 02.07.2008 року будинок № 7 по вул. Лісовій в с. Новокраснівка, Нікольського (Володарського) району, Донецької області належить [PERSON]. (а.с.7,8) Згідно довідки Новокраснівської сільської ради Нікольського району Донецької області № 855 від 23.11.2017 року [PERSON] проживає в [INFO] одна. (а.с.29) Факт непроживання [PERSON] в будинку № 7 по вул. Лісовій в с. Новокраснівка, Нікольського району, Донецької області протягом останніх десяти років підтверджений актом від 15.05.2017 року, складеним депутатом сільської ради [PERSON] в присутності свідків [PERSON] та [PERSON] (а.с.10) Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що [PERSON] в будинку прописав ще померлий чоловік [PERSON] [PERSON], так як він був його племінником. Вони [PERSON] ніколи не бачили, його речей в будинку не має. Відповідно до ч.1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Права власника житлового будинку визначені ст. 383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які визначають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. [PERSON] на достатніх правових підставах був зареєстрований в будинку позивача, але ж згідно наданих доказів ніколи в будинку [PERSON] не проживав та речей, що йому належать в будинку не має. Відповідно ст. 9 ЖК України, ніхто не може буди обмежений у праві користування жилою площею інакше як з підстав і в порядку передбаченим законом. Згідно до ст. 405 ЦК України члени сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад 1 рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. На підставі досліджених доказів судом встановлено, що відповідач [PERSON] не проживає в будинку позивача з 2007 року, суду не представлено ніяких доказів про існування домовленостей між сторонами щодо умов проживання та реєстрації відповідача в будинку, витрат на утримання будинку він не несе, його речі в будинку відсутні, реєстрація [PERSON] в будинку позивача перешкоджає праву [PERSON], як власнику, розпоряджатися своєю власністю на власний розсуд. Таким чином, реєстрація місця проживання [PERSON] не тягне за собою виникнення в нього права на житло, у якому він зареєстрований, а лише посвідчує факт проживання особи в певному місці і то за умови згоди власника цього житла, а тому слід визнати [PERSON] таким, що втратив право користування будинком № 7 по вул. Лісовій в с. Новокраснівка, Нікольського району, Донецької області. На підставі викладеного,

Outcome: approved