Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати членів сімї мати [PERSON], сестру [PERSON] та племінницю [PERSON], [INFO], такими, що стратили право користування житлом, а саме квартирою [ADDRESS]. В обґрунтовування позову посилається на те, що вона є власником вказаної квартири на підставі договору купівлі-продажу від 15.09.2006 року. В спірній квартирі зареєстровані відповідачі, проте з травня 2013 року в ній не проживають. В утриманні житла не приймають участь. З вказаного часу, відповідачи виїхали з квартири і до теперішнього часу їх місцеперебування не відоме.. Будь яких перешкод у користуванні квартирою вона не вчиняла. Позивач та її представник [PERSON] в судове засіданні не зявились. Від представника позивача подано заяву про розгляд справи у його відсутність. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачі в судове засідання не зявилася, про час і місце судового засідання повідомлялась належним чином. Від третьої особи надійшла заява про розгляд справи у відсутність їх представника. Просить розглянути справу з урахування інтересів дитини. За відсутністю заперечень позивача, суд ухвалює по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до положень ст. ст. 169, 224 ЦПК України. В силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.3 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»від 11.12.03 р. №1382-ІV (далі - Закон), місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає постійно або тимчасово. Аналізуючи докази позовних вимог в їх сукупності й дослідивши усі матеріали справи, суд вважає їх достатніми й приходе до висновку про законність та обґрунтованість позову і можливість його задоволення частині виселення відповідача зі спірного будинку без надання іншого жилого приміщення. Відповідно до ст.7 Закону: зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Згідно ст.11 Закону, реєстрація місця проживання та місця перебування осіб здійснюється органом реєстрації. Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері реєстрації фізичних осіб, затверджує відповідно до закону порядок реєстрації місця проживання та місця перебування осіб в Україні, зразки документів, необхідних для реєстрації і зняття з реєстрації місця проживання та місця перебування. Відповідно до п.1.3 Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 22.11.2012 року № 1077, Реєстрація/зняття з реєстрації місця проживання/перебування здійснюється управліннями, відділами (секторами) Державної міграційної служби України (далі - ДМС України) в районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення (далі - територіальний підрозділ ДМС України) у день подання особою документів. Реєстрація місця проживання особи може бути здійснена з одночасним зняттям з реєстрації попереднього місця проживання. [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 15.09.2006 року, що підтверджується копіями договору та витягів з державного реєстру правочинів та про реєстрацію права власності. Після укладання шлюбу 07 липня 2007 року змінено прізвище на [PERSON]. (а.с.4-10). З довідки КП «Жилкомсервіс» дільниці № 43 від 01.07.2014 року вбачається, що відповідачі зареєстровані та проживають за вищезазначеною адресою (а.с. 9). Згідно довідок АДП ГУДМС УДМС України в Харківській області, відповідачі [PERSON], та [PERSON] зареєстровані за вищевказаною адресою. [PERSON], [INFO] за вказаною адресою не зареєстрована (а.с. 18). Свідки [PERSON] та [PERSON], кожна окремо, надали свідчення, що працювали разом зі [PERSON], приходили до неї в гості за адресою позивача. З травня 2013 року вона не з'являється на роботі та місце проживання не відоме. Повідомляла,що збирається поїхати на заробітки до Росії. Повернення поштових конвертів з процесуальними документами з відміткою за закінченням терміну зберігання, також свідчать не проживання відповідачів у вказаній квартирі. Враховуючи наведене, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. В частині визнання дитини [PERSON] [INFO], вимоги задоволенню не підлягаю,оскілька остання не зареєстрована за адресою [ADDRESS]. Крім цього місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає. На підставі зазначеного, позов підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial