Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення боргу. Просила стягнути солідарно із відповідачів суму боргу у розмірі 58\~000 грн. та судові витрати в розмірі 580 грн.. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що 10.07.2015 між [PERSON] та [PERSON] (відповідач-1) укладено договір позики 10.07.2015, за умовами якого надала [PERSON] позику в сумі 12\~474 грн. строком по 10.04.2016, про що останній написав розписку. З метою забезпечення належного виконання зобовязань відповідача-1 укладено договори поруки № 1-П, № 2-П, та № 3-П від 10.07.2015, за яким [PERSON] (відповідач-2), [PERSON] (відповідач3) та [PERSON] (відповідач-4) виступили поручителями [PERSON] по договору позики. 19.04.2016 між [PERSON] та [PERSON] укладено договір про відступлення права вимоги, згідно із яким [PERSON] одержала право вимагати від боржника належного виконання всіх зобовязань за договором позики. На цей час відповідач зобовязання за договором позики не виконав, у визначений час кошти за договором не повернув. Всього відповідачем-1 повернуто кошти в розмірі 500 грн. 10.08.2015 та 150 грн. 10.12.2015, а всього 650 грн.. Станом на 03.06.2016 заборгованість відповідачів перед позивачем становить 120\~444 грн., з яких: 11\~824\~грн. - позика; 108\~620 грн. пеня, яку позивач бажає стягнути частково у розмірі 46\~176 грн.. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала позов, просила суд задовольнити його в повному обсязі. Відповідачі у судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлялися, про причини неявки в судове засідання суд не повідомили. За таких обставин та за відсутності заперечень позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Згідно зі ст.1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики вважається укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Судом встановлено, що 10.07.2015 між [PERSON] (позикодавець) та [PERSON] (позичальник) укладено договір позики, відповідно до умов якого позикодавець передав позичальнику 12\~474 грн. (а.с. 5, 7). Про отримання зазначених коштів [PERSON] написав розписку (а.с. 6). Відповідно до договорів поруки №\~1-П, № 2-П, № 3-П від 10.07.2015, які укладені між [PERSON] та [PERSON], [PERSON], [PERSON], останні беруть на себе зобовязання відповідати перед позикодавцем по зобовязанням боржника, а також за будь-якого нового боржника в разі переведення боргу (заміні боржника) за договором позики чи смерті боржника, які виникають з умов договору позики від 10.07.2015, укладеного між позикодавцем і боржником в повному обсязі. (а.с. 8-10). Згідно із договором про відступлення права вимоги від 19.04.2016 [PERSON] передала право вимоги [PERSON] за договором позики від 10.07.2015, укладеним між первісним кредитором та [PERSON] (а.с. 11). Про відступлення права вимоги [PERSON] повідомила [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] шляхом надсилання листа на адреси їхнього проживання (а.с. 12-15). У ст. 526 ЦК України зазначено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Частиною 2 ст. 1047 Цивільного кодексу України передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно із п.п. 2.2. договору позики від 10.07.2015 зазначену вище суму грошових коштів позичальник зобовязується повернути позикодавцеві готівкою в строк до 10 квітня 2016 року згідно із додатком до договору. У випадку зменшення курсу гривні по відношенню до долару США позичальник повертає позикодавцю суму гривень еквівалентну сумі 567 дол. США за курсом, за яким ПАТ КБ «Приватбанк» продає долари США у відділенням в м. Кіровограді, станом на день повернення позики, неустойки та збитків. Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Частиною 1, 3 ст. 553 ЦК України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Згідно із п. 2.1 договорів поруки №\~1-П, № 2-П, № 3-П від 10.07.2015 сторони визначають, що у випадку невиконання боржником взятих на себе зобовязань по договору позики, поручитель має виконати вказане зобовязання за боржника в повному обсязі. В п.п. 2.4, 2.6, 3.1 згаданих договорів зазначено, що поручитель заздалегідь, без подальшої додаткової згоди, надає згоду на зміну позикодавцем умов основного договору, щодо зміни зобовязань боржника та інших умов основного договору, відповідно до умов викладених в основному договорі, або погоджених в подальшому позикодавцем та боржником. Поручитель заздалегідь, без подальшої додаткової згоди, надає згоду на переведення права вимоги боргу на іншу особу. За даної обставини порука за даним договором не припиняється. Сторони встановлюють, що у випадку невиконання або неналежного виконання боржником, взятих на себе зобовязань по договору позики, поручитель і боржник несуть солідарну відповідальність перед позикодавцем на всю суму заборгованості, визначену позикодавцем на дату подання позовної заяви, відповідно до ст. 554 ЦК України. Отже, позичальник отримані в позику грошові кошти не повернув, ухилившись від виконання зобовязань, взятих на себе за договором позики від 10.07.2015. Дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити та стягнути солідарно із [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] борг в сумі 58\~000 грн.. Відповідно до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України суд присуджує стягнути з відповідачів на користь позивача судовий збір. З огляду на вищевикладене, відповідно до ст.ст. 15, 16, 625, 546, 554, 1046, 1047, 1049, Цивільного кодексу України,

Outcome: approved