Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, який було зареєстровано 14 листопада 2009 року, у Відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції актова запис № 2362. Мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову позивач зазначила, сім'я з відповідачем не склалася, із-за відсутності взаєморозуміння між нами, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства та виховання дитини. На цій підставі у нас часто виникали сварки, скандали, відповідач постійно пред'являв до нею необґрунтовані претензії, ображав, принижував її честь і гідність. В результаті постійне емоційне напруження погано впливало на самопочуття її та дитини, негативно впливало на працю. З початку 2015 року сварки с сім'ї почастішали, а на початку липня минулого року відповідач вивіз з дому всі свої особисті речі, побутову та комп'ютерну техніку, її особисті речі придбанні до шлюбу. Таким чином, втрачені всі фізичні та духовні зв'язки між ними. Стосунки, які склалися між нею та відповідачем, перешкоджають їх подальшому спільному проживанню, тому примирення неможливо. Подальша наявність юридичного факту реєстрації шлюбу суперечить її інтересам, тому позивач просить суд розірвати шлюб. Сумісне проживання припинили влітку 2015р., дитина залишається мешкати з нею. Позивач в судовому засіданні підтримала позов в повному обсязі і дала пояснення про обставини викладені вище. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні не з'явився, про день і час слухання справи сповіщений належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає необхідним позовні вимоги задовольнити з наступних підстав. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 14 листопада 2009 року, зареєстрований у Відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 2362 ( свідоцтво, серія 1- [NUMBER] ) і мають малолітню [PERSON], [INFO]. Як встановлено у судовому засіданні причиною розірвання шлюбу сталі різні погляди на життя, відсутності взаєморозуміння та спільних інтересів. На сьогоднішній час сторони не ведуть спільне господарство, відсутній сімейний бюджет, не підтримують шлюбно-сімейні відносини. Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємостосунки подружжя, дослідивши матеріали справи, вважає подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї за неможливе і тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач при реєстрації шлюбу змінила прізвище та наполягає на том, щоб їй була залишена шлюбне прізвище після розірвання шлюбу, тому після шлюбне прізвище позивача визначити як - «[PERSON]». Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved