Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, в якому просить визнати за нею, як спадкоємцем за законом першої черги та за правом представлення право власності на житловий будинок (з відповідними господарськими будівлями та спорудами), що розташований по [ADDRESS] з такими технічними характеристиками: будинок житловий, 1983 року забудови, загальною площею - 89,70 кв.м., жилою площею - 34,30 кв.м., допоміжною (підсобною площею) - 55,40 кв.м., а також господарські будівлі і споруди, а саме: сарай-гараж, гараж, погріб, сарай-літню кухню, сарай, навіс, сарай, колодязь, ворота з хвірткою, огорожу, хвіртку та огорожу. В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що [INFO] померла її баба [PERSON], що підтверджується копією свідоцтв про народження та копією свідоцтва про смерть баби серії [NUMBER], виданого [INFO] виконкомом Медвинської сільської ради, Богуславського районну Київській області, актовий запис № 15. Внаслідок смерті баби [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді вищевказаного житлового будинку та земельної ділянки площею 1,762 га, призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Після смерті баби вона та її брат [PERSON] звернулися до нотаріуса з приводу прийняття спадщини в шестимісячний строк, що підтверджується відповіддю державного нотаріуса Богуславської районної державної нотаріальної контори Київської області від 07 серпня 2018 року а також матеріалами спадкової справи за №700/2008. Інших спадкоємців після смерті [PERSON] немає. 03 серпня 2018 року між ними було добровільно укладено договір про поділ спадщини, який посвідчено в нотаріальному порядку. Згідно умов цього договору, [PERSON] повинен успадкувати земельну ділянку розміром 1,762 га, призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Медвинської сільської ради Богуславського району Київської області. [PERSON] повинна успадкувати житловий будинок (з відповідними господарськими будівлями і спорудами), що розташований по [ADDRESS]. Однак, постановою державного нотаріуса від 07 серпня 2018 року № 02-31/998 позивачу, як спадкоємцю за законом першої черги та за правом представлення було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадковий житловий будинок. Про факт того, що житловий будинок [ADDRESS] належав спадкодавцю [PERSON] підтверджується довідкою виконавчого комітету Медвинської сільської ради Богуславського району Київської області № 01-14/913 від 23.11.2018 року, згідно якої вбачається, згідно з записами в погосподарській книзі за № 7 під особовим [NUMBER] за 1996-2000 роки, № 9 під особовим [NUMBER] за 2001-2005 роки, № 8 під особовим [NUMBER] за 2006-2010 роки, [PERSON], яка померла [INFO] була головою двору житлового будинку [ADDRESS] з відповідними господарськими будівлями та спорудами, який розташований на земельній ділянці площею 0,06 га. Інших спадкоємців, які прийняли б спадщину після смерті [PERSON] немає. Крім того, згідно довідки виконкому Медвинської сільської ради Богуславського району Київської області вбачається, що [PERSON] на день смерті [INFO] [PERSON], була зареєстрована за однією адресою зі спадкодавцем за адресою: [ADDRESS]. Позивачка зазначає, що перешкод для визнання за нею права власності на вказаний будинок не існує, оскільки будинок (з відповідними господарськими будівлями і спорудами) по [ADDRESS] побудований без істотних порушень будівельно-технічних норм та правил, стан зазначеного будинку на даний час дозволяє безпечно його експлуатувати, а також будинок відповідає вимогам протипожежної безпеки, що підтверджено висновком спеціаліста з технічного нагляду на будівництвом будівель і споруд та висновком Богуславського районного сектору ГУ ДСНС України у Київській області. Оскільки вона не може у нотаріальному порядку успадкувати житловий будинок, що належав її бабі, тому вимушена звернутися до суду з даним позовом. Представник позивачки [PERSON] подав до суду заяву, в якій просить суд справу розглянути без його участі, а також зазначив, що позов підтримує в повному обсязі. Відповідач - Медвинська сільська рада Богуславського району Київської області свого представника в судове засідання не направила, однак надіслала до суду заяву, в якій позов визнає та просить його задовольнити і розглянути справу без участі представника. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові докази надані позивачем, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивачка [PERSON] у відповідності до ст. ст. 1223 ч. 2, 1261, 1266 ЦК України є спадкоємцем за законом першої черги та за правом представлення після смерті [PERSON], яка померла [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть спадкодавця, копіями свідоцтв про народження. Згідно положень ст.ст. 1269, 1270 ЦК України, [PERSON] прийняла спадщину після смерті спадкодавця [PERSON], оскільки після відкриття спадщини протягом шести місяців подала заяву про прийняття спадщини до Богуславської районної державної нотаріальної контори, що підтверджується повідомленням державного нотаріуса від 07.08.2018 року та матеріалами спадкової справи №700/2008. 03 серпня 2018 року між спадкоємцями за законом першої черги та за правом представленням - онуками спадкоємця - [PERSON] та [PERSON] було добровільно укладено договір про поділ спадщини, який посвідчений державним нотаріусом Богуславської районної державної нотаріальної контори за № 1-1139, згідно умов якого після смерті [PERSON], яка померла [INFO] спадкоємцями за законом на земельну ділянку розміром 1,762 га, призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Медвинської сільської ради Богуславського району Київської області є [PERSON]. Спадкоємцем на житловий будинок (з відповідними господарськими будівлями і спорудами), що розташований по [ADDRESS] є [PERSON]. Із копії постанови державного нотаріуса Богуславської районної державної нотаріальної контори № 02-31/998 від 07 серпня 2018 року вбачається, що свідоцтво про право на спадщину за законом першої черги та за правом представлення на спадкове майно спадкоємцю [PERSON] не може бути видано, так як відсутній правовстановлюючий документ на спадковий житловий будинок, що розташований по [ADDRESS]. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини згідно ч. 2 ст. 1220 ЦК України є день смерті особи, а тому спадкоємцю [PERSON] з дня смерті [PERSON], яка померла [INFO], належить спадкове майно, що залишилось після смерті спадкодавця. У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Довідкою Медвинської сільської ради № 01-14/913 від 23 листопада 2018 року підтверджується, що згідно даних погосподарських книг з 1996 по 2010 роки, житловий будинок по [ADDRESS] належав [PERSON]. Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, тобто до 03 серпня 2004 року, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, яке не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, яка затверджена Міністерством комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, передбачала обов'язкову реєстрацію будинків у містах і селищах міського типу. У період чинності цієї інструкції до 13 грудня 1995 року державна реєстрація нерухомого майна не проводилася у сільській місцевості. Також слід зазначити, що виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України в редакції від 16.01.2003 року, тобто до 01.01.2004 року. Довідкою виконкому Медвинської сільської ради Богуславського району Київської області підтверджується, що [PERSON] на день смерті [INFO] [PERSON], була зареєстрована за однією адресою зі спадкодавцем за адресою: [ADDRESS]. Таким чином, спадкодавець [PERSON] після реєстрації житлового будинку в погосподарській книзі Медвинської сільської ради, набула право власності на вказаний будинок, що підтверджується довідкою виконкому Медвинської сільської ради Богуславського району Київської області № 01-14/913, виданою 23.11.2018 року. Відповідно до висновку спеціаліста з технічного нагляду на будівництвом будівель і споруд [PERSON] за № 43 від 21.11.2018 року, житловий будинок (з відповідними господарськими будівлями і спорудами) по [ADDRESS] побудований без істотних порушень будівельно-технічних норм та правил, стан зазначеного будинку на даний час дозволяє безпечно його експлуатувати. Також вказаний будинок відповідає вимогам протипожежної безпеки, що підтверджено експертним висновком протипожежного стану об'єкту, складеного експертом СПД [PERSON] № 34 від 22.11.2018 року. Таким чином, будь яких перешкод для визнання за позивачкою [PERSON] права власності на спадковий житловий будинок, що залишився після смерті її баби [PERSON] під час підготовчого судового засідання не встановлено. Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позову. Згідно положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України про судовий збір. Оскільки відповідачем позов визнано під час підготовчого судового засідання до початку розгляду справи по суті, позивачці необхідно повернути з державного бюджету 50% відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 352 гривні 40 коп. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved