Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про припинення права власності, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що на підставі рішення суду вона є власником ? частки автомобіля «Шевроле Авео» 2006 року державний номер [NUMBER] та 1/3 частки квартири [ADDRESS]. Власником іншої ? частки автомобіля та 1/3 частки квартири є відповідач [PERSON] Крім того 1/3 частка квартири перебуває у власності [PERSON] На даний час у неї з відповідачем неприязні стосунки, він залишив родину та місце його проживання їй невідоме. Автомобіль перебуває в її користуванні та необхідний їй як в побуті, так і для здійснення підприємницької діяльності. Квартира виведена зі складу житлової, там наразі знаходиться магазин, однак відповідач не бажає утримувати належну йому частку майна, погрожує подарувати її іншим особам, крім того, закінчуються строки договорів щодо ведення торгової діяльності в приміщенні, договори про надання комунальних послуг, їх необхідно переоформити, при цьому необхідна згода співвласника, однак відповідач взагалі не бажає спілкуватись. Згідно звітів про оцінку майна, вартість автомобіля 15000,00 грн., вартість квартири 79809 грн., відповідно частки відповідача становить 7500,00 грн. (автомобіль) та 26603 грн. (квартира), яку вона готова сплатити відповідачу. Оскільки вони з відповідачем не можуть дійти згоди щодо спільного користування майном, просить припинити право власності [PERSON] на належну йому 1/3 частку приміщення № 65 в будинку № 16 по вул. Магістральній в м. Кривому Розі Дніпропетровської області та на ? частку автомобіля «Шевроле Авео» 2006 року державний номер [NUMBER] та визнати за нею право власності на вказану частку майна. Стягнути з відповідача понесені судові витрати. В судове засідання сторони не зявилися. Позивач [PERSON] звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, вимоги позову підтримала з підстав, викладених у ньому, наполягала на його задоволенні. Відповідач [PERSON] звернувся до суду через канцелярію з заявою про розгляд справи за його відсутності, позов визнав, заперечень не має. Третя особа [PERSON] звернувся до суду через канцелярію з заявою про розгляд справи за його відсутності, з вимогами позову згоден, заперечень не має. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків. Як встановлено судом, рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 жовтня 2009 року визнано 2/3 квартири [ADDRESS] і автомобіль [NUMBER] спільною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] та визнано за [PERSON] право власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS] та ? частину автомобіля [NUMBER] (а.с. 7-8,9 копії рішення, ухвали суду). Згідно витягу про державну реєстрацію прав від 13.09.2011 р. та свідоцтва на нерухоме майно від 15.08.2011 р., право власності на приміщення № 65 в будинку № 16 по вул. Магістральній (колишня Кириленка) в м. Кривому Розі Дніпропетровської області зареєстровано за [PERSON], [PERSON] та [PERSON] по 1/3 частки за кожним (а.с. 13, 14 копії витягу, свідоцтва). Згідно звіту про оцінку майна складеного 21 липня 2017 року ФОП [PERSON], ринкова вартість нежилого приміщення загальною площею 44,0 кв.м., що розташоване за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Магістральна, буд. 16, прим. 65, прим. 8 складає 79809,00 гривень без ПДВ, ринкова вартість 1/3 частки вказаного приміщення складає 26603,00 гривні без ПДВ (а.с. 17-34 звіт). Згідно звіту про оцінку майна складеного 21 липня 2017 року ФОП [PERSON], ринкова вартість автомобіля [NUMBER] складає 15\~000,00 грн., ринкова вартість ? частини автомобіля складає 7500,00 грн. (а.с. 35-49 копія звіту). Так, згідно ст. 370 Цивільного кодексу України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу. Відповідно до ст. 364 Цивільного кодексу України, якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. Відповідно до статті 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Таким чином, право особи на частку у спільному майні може бути припинене за чотирьох умов, передбачених статтею 365 ЦК України. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Для припинення права особи на частку у спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої із обставин, передбачених п. п. 1-3 ч. 1 ст. 365 ЦК України, за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Висновок про істотність шкоди, яка може бути завдана співвласнику, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи та особливостей об'єкта, який є спільним майном. Вказаний висновок викладений у постановах Верховного Суду України від 16 січня 2012 року у справі № 6-81цс11, від 02 липня 2014 року у справі № 6-68цс14. З аналізу ч. 2 ст. 365 ЦК України випливає, що згоди особи, право якої на частку у спільному майні припиняється, на отримання грошової компенсації не вимагається, а позивачу необхідно не лише довести обставини, передбачені ч. 1 ст. 365 ЦК України, а й внести розмір цієї компенсації на депозитний рахунок суду. Так, позивач, вимагаючи припинення права власності відповідача на частку спірних квартири та автомобіля, внесла на депозитний рахунок суду кошти в розмірі вартості 1/3 частини квартири та ? частини автомобіля суму 34103,00 грн., що підтверджується наданою нею квитанцією № N0DZZ36321 від 06.03.2018 р. Крім того, згідно ч.ч. 1,4 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. У звязку з викладеним, враховуючи наявність в матеріалах справи заяви відповідача [PERSON] про визнання позову, яка не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про задоволення позову. Згідно частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Позивачем заявлено вимогу про відшкодування судових витрат: судового збору в сумі 640,00 грн., сплачений нею при подачі позову (а.с.1), тому оскільки позов підлягає задоволенню в повному обсязі, суд з врахуванням положень ст. 141 ЦПК України вважає можливим відшкодувати позивачу понесені витрати, стягнувши їх з відповідача на користь позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved