Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обгрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що з 21.02.2001 року вона є наймачем двокімнатної квартири [ADDRESS] (раніше Комуністична) у м. Кривому Розі, що підтверджується Типовим договором найму житла в будинках державного і комунального житлового фонду. В 2001 році позивачка вийшла заміж та змінила своє прізвище на [PERSON]. Разом з позивачкою у її квартирі зареєстрований її син [PERSON] [INFO]. Відповідач [PERSON] не проживає у даній квартирі разом з матірю з 2010 року за особистою ініціативою, хоча жодних перешкод щодо проживання у квартирі позивачка йому не чинила, він не сплачує за цю квартиру комунальні платежі, не отримує кореспонденцію за даною адресою, не має у квартирі особистих речей, і зовсім не цікавиться цією квартирою. Відповідач [PERSON] з 2010 року мешкає разом зі своїм батьком за адресою: [ADDRESS], але при цьому добровільно не бажає зніматися з реєстраційного обліку з квартири позивачки, що призводить до додаткових витрат позивачки при сплаті за комунальні послуги, які нараховуються з урахуванням особи відповідача. В звязку з усім вищезазначеним, позивачка змушена була звернутися до суду з цим позовом, та просить сул винести рішення, яким визнати відповідача [PERSON] 23.07.1997 року таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: м. Кривий Ріг вул. Марка Шумановського (раніше Комуністична) [ADDRESS], та стягнути з нього на користь позивача судові витрати у розмірі 580 грн. судового збору, які вона сплатила звернувшись з позовом до суду. В судове засідання позивачка не зявилася, про дату та час судового розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву, в якій просить суд розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про дату та час судового розгляду справи був неодноразово повідомлений належним чином, тому суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, в заочному порядку, на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові матеріали справи, суд доходить до висновку, що позовні вимоги обгрунтовані та підлягають задоволенню з огляду на наступне: З 21.02.2001 року позивачка є наймачем двокімнатної квартири [ADDRESS] (раніше Комуністична) у м. Кривому Розі, що підтверджується Типовим договором найму житла в будинках державного і комунального житлового фонду (а.с.7). 29.01.2016 року позивачка вийшла заміж та змінила своє прізвище на [PERSON] (а.с.5,6,8). Разом з позивачкою у її квартирі зареєстрований її син [PERSON] [INFO] (а.с.10). [PERSON] не проживає у даній квартирі разом з матірю з 2010 року за особистою ініціативою, хоча жодних перешкод щодо проживання у квартирі позивачка йому не чинила, він не сплачує за цю квартиру комунальні платежі, не отримує кореспонденцію за даною адресою, не має у квартирі особистих речей, і зовсім не цікавиться цією квартирою( а.с.9,11 акти). Відповідач [PERSON] з 2010 року мешкає разом зі своїм батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS], але при цьому добровільно не бажає зніматися з реєстраційного обліку з квартири позивачки, що призводить до додаткових витрат позивачки при сплаті за комунальні послуги, які нараховуються з урахуванням особи відповідача. Згідно зі ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом. Згідно ст. 71 ЖК України, право користування жилим приміщенням зберігається за відсутнім протягом шести місяців. На підставі ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Питання визнання особи такою, що втратила право на жиле приміщення, вирішується виключно в судовому порядку. При цьому, якщо особа була відсутня понад 6 місяців, вона повинна довести наявність однієї з обставин, перелічених в ст. 71 ЖК. Відповідно до ст. 107 Житлового кодексу України наймач або член його сім'ї, який вибув на іншепостійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття, незалежно від пред'явлення позову про це. Відповідно до статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. З урахуванням викладеного, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги позивача, щодо визнання особи відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, та частково задовольнити позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача судового збору. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача у разі задовлення позовних вимог, підлягають стягненню судові витрати в сумі: 551, 20 грн. по сплаті судового збору.

Outcome: partial