Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS] за набувальною давністю. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що в 1959 році отримала від Львівського комбінату комунального обслуговування квартиру №8 в будинку №8 (на момент отримання квартири будинок №3) по вулиці Білоцерківській у м.Львові. 26 липня 1959 року вона зареєструвала місце свого проживання у вказаній квартирі та була її основним квартиронаймачем. Згодом, відкрила на своє ім'я особовий рахунок №1091092176 для оплати комунальних послуг. З ц ього часу та до сьогодні вона постійно проживає у вказаній квартирі. 19 червня 1980 року за її згодою у вказаній квартирі була зареєстрована її онука [PERSON], а також 13 грудня 2010 року її правнучка [PERSON]. Постійно проживаючи у вказаній квартирі вона вирішила зареєструвати своє право власності на квартиру. Однак, як виявилось, приватизувати квартиру вона позбавлена можливості через те, що у неї немає ордеру на квартиру, та такий відсутній і в ЛКП «Дністер». Зважаючи на те, що вона добросовісно, відкрито та безперервно, з 1959 року по даний час (близько 56 років) володіє квартирою №4 по вулиці Білецерківській, 8 у м.Львові, просить визнати за нею право власності на вказане нерухоме майно за набувальною давністю. Позивач та її представник в судове засідання не з'явилися, подали суду письмові заяви в яких просять розглядати справу у їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять позов задовольнити та не заперечують щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] міська рада явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечила, хоча була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомила. Тому, згідно ст.224 ЦПК України, суд вважає можливим розглядати справу у його відсутності за наявних у справі достатніх доказів. У зв'язку із неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося згідно із вимогами ч.2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та зясувавши її дійсні обставини, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. \~ Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Судом встановлено, що позивач [PERSON], [INFO], уродженка с.Резуненково Валківського району Харківської області, з 26 червня 1959 року зареєстрована за адресою: [INFO], що стверджується копією її паспорта. Як вбачається з тверджень позивача зазначену квартиру [ADDRESS] вона отримала в 1959 році від Львівського комбінату комунального обслуговування. Згідно довідки Львівського комунального підприємства «Дністер» за №155 від 21.01.2015р., позивач [PERSON] являється основним квартиронаймачем квартири [ADDRESS], з 26 липня 1959 року по даний час зареєстрована за вказаною адресою, та на неї відкритий особовий рахунок за №1091092176. Окрім позивача, в квартирі зареєстровані її внучка [PERSON] та правнучка [PERSON]. Дані про № ордера, коли, ким і на кого він виданий в ЛКП «Дністер» відсутні. Відповідно до ч.3\~ст.9 ЖК України громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду, житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад, або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законом. Як вбачається з тверджень позивача та стверджується листом Львівського комунального підприємства «Дністер» за №90 від 19.02.2015р., позивач [PERSON] позбавлена можливості приватизувати квартиру [ADDRESS] у відповідності до положень Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», у зв'язку з відсутністю у неї ордера чи розпорядження на вказану квартиру. Судом встановлено, що позивач [PERSON] сплачувала житлово-комунальні комунальні послуги, робила поліпшення та здійснювала інші необхідні дії з утримання житла.\~ Згідно даних ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» від 21.12.2015р., а також даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 22.12.2015р., щодо об'єкту нерухомого майна квартири [ADDRESS] відомості відсутні, право власності не реєструвалось. Відповідно до вимог\~ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, та вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.1 ст.344 ЦК України\~особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. У відповідності до положень ч.4 ст.344 ЦК України\~право власності за набувальною власністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду. Частиною 8\~ розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України передбачено, що правила ст.344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що Цивільний кодекс\~набрав чинності з 1 січня 2004 року, положення статті 34 ЦК України\~поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року. Згідно п.9 постанови Пленуму ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав»\~при вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:\~\~- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;\~\~- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;\~\~- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. Враховуючи вищенаведене,а також те, що\~\~позивач [PERSON] добросовісно, безперервно, відкрито володіє квартирою №4 по вулиці Білоцерківській, 8 у м.Львові більше десяти років, а власник цієї квартири відсутній, суд вважає за можливе застосувати до спірних правовідносин положення ст.344 ЦК України\~та визнати за позивачем право власності на спірну квартиру за набувальною давністю. На підставі ст.ст.16, 182, 328, 344, ч.8\~ розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України, та

Outcome: approved