Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що вона є власником житлового будинку, який розташований за адресою: Донецька область, м.Покровськ, вул.Мандрика (Фрунзе), буд.23, на підставі договору дарування. В даному будинку зареєстрована вона та відповідач [PERSON], який був зареєстрований 28.03.1989 року, який в родинних відносинах з нею не знаходиться. З моменту реєстрації відповідач в її будинку не проживає, що підтверджено відповідними довідками. Таким чином відповідач не проживає в її будинку більше 6 місяців, а його реєстрація в будинку створює для неї незручності. Просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням будинку №23, який розташована за адресою: Донецька область, м.Покровськ, вул.Мандрика (Фрунзе). Позивач та її представник [PERSON] в судове засідання не з»явилися, згідно наданихзаяв просять справу слухати без їх участі, не заперечують проти заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не з»явився повторно, про день і час слухання справи повідомлявся належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив. Суд на підставі ст. 224 ЦПК України постановляє заочне рішення по справі, оскільки відповідач не з»явився в судове засідання по невідомій причині, а позивач не заперечує проти винесення заочного рішення по справі. Суд, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного. Судом встановлено, згідно договору дарування від 03.09.1996 року, посвідченого приватним нотаріусом Красноармійського нотаріального округу, зареєстровано в реєстрі за №4967, та реєстраційного посвідчення БТІ від 09.09.1996 року, що позивач є власником будинку, розташованого за адресою: м. Донецька область, м.Покровськ, вул.Мандрика (Фрунзе), буд.23 (а. с. 6-7). Згідно домової книги для прописки громадян, що мешкають в будинку №23 по вул.Фрунзе м.Покровськ, [PERSON], [INFO], значиться за реєстрованим в будинку №23, який розташована за адресою: Донецька область, м.Покровськ, вул.Мандрика (Фрунзе) з 28.03.1989 року (а.с.8-16) Згідно довідки Покровського координаційного комітету самоорганізації населення від 03.11.2016 року [PERSON], [INFO], не проживає в будинку за адресою: м. Донецька область, м.Покровськ, вул.Мандрика (Фрунзе), буд.23 з 28 березня 1989 року по теперішній час (а.с.4). Як вбачається з матеріалів справи, відповідач по справі [PERSON] значиться зареєстрованим за адресою: [INFO] (Фрунзе), буд.23, але за місцем реєстрації не проживає з моменту реєстрації. Судом, встановлено, що відповідач вселився на вказану житлову площу за згодою власника, набув право користування та зареєстрував своє місце проживання в установленому законом порядку. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст. 60 ЦПК України кожна із сторін зобов»язанна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджується своїм майном на власний розсуд. При цьому держава не втручається у здійсненні власником права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню ( частина друга статті 386 ЦК України). Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Згідно ст. 71 ЖК України право на збереження жилого приміщення, при тимчасової відсутності понад шості місяців не діє для відповідача, так як він більш вказаного строку не мешкає, та взагалі ніколи не мешкав в цьому жилому приміщенні без поважних причин. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться у судовому порядку. Статтею 9 ЖК України визначено, що ніхто не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Оскільки будинок перебуває у приватній власності позивача, відповідач був зареєстрований, але не проживає у вказаному будинку більше 6 місяців, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог про визнання відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування будинком, що розташований за адресою: Донецька область, м.Покровськ, вул.Мандрика (Фрунзе),23. На підставі викладеного,

Outcome: approved