Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши на обґрунтування позовних вимог, що 11 вересня 1998 року між нею (позивачем) та відповідачем було зареєстровано шлюб у Центральному відділі реєстрації актів громадянського стану Кіровоградського міськвиконкому, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 531. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Позивач також зазначила, що протягом останніх двох років через зловживання відповідачем алкогольними напоями сімейне життя з останнім поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім'ю. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, не здатен піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, взаємодопомоги, а так само, не здатен підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім'ї, та з ініціативи якого, між ними постійно виникають сварки, свідком яких постійно стає донька, що, в свою чергу, негативно впливає на її психічний стан та кожного разу спричиняє їй та доньці душевні страждання. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримала з підстав, зазначених у позові, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення 01.02.2016 року, причини неявки суду не відомі, заяв, клопотань не надходило, на підставі чого суд вважає, що відповідач не використав своє процесуальне право на участь у судовому засіданні. Суд визнав за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивача, зваживши доводи, викладені в позові, перевіривши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, з'ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернулася позивач, та надавши їм правову оцінку, суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, ґрунтуються на вимогах закону, та підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що сторони зареєстрували шлюб 11 вересня 1998 у Центральному відділі реєстрації актів громадянського стану Кіровоградського міськвиконкому, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 531 та видано свідоцтво про шлюб [NUMBER], шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, намірів відновлювати їх не мають. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Крім того, в порядку ст. 111 СК України, за клопотанням позивача [PERSON], судом (ухвала від 22 грудня 2015 року) було вжито заходи щодо примирення подружжя, та надано позивачу [PERSON] строк на примирення з відповідачем терміном на 3 місяці. При цьому, до закінчення строку на примирення від позивача надійшло клопотання про відновлення провадження у справі, в зв'язку з погіршенням сімейних відносин, а саме: зловживання відповідачем [PERSON] алкогольними напоями, постійними сварками в сім'ї, свідком яких постійно стає їх донька, що негативно впливає на її психічний стан, на підставі чого, та, приймаючи до уваги, що ініціатором примирення була саме позивач [PERSON], судом (ухвала суду від 19 січня 2016 року) відновлено провадження у вказаній справі для її розгляду по суті. За вказаних вище обставин та підстав позову, зазначених позивачем причин для розірвання шлюбу, серед яких позивач зазначила зловживання відповідачем [PERSON] алкогольними напоями та нехтування сімейними цінностями, протилежні погляди на шлюб та сім'ю, відсутність у взаєминах почуття любові, поваги, взаємодопомоги, підтримки та розуміння, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу сторін суперечить інтересам подружжя. Відповідно до ч.2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За викладених обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини пред'явлення позову про розірвання шлюбу, волевиявлення позивача припинити шлюбні відносини, враховуючи також ту обставину, що рішення позивача про розірвання шлюбу та пред'явлення з цього приводу позову до суду прийнято з усвідомленням нею його наслідків, виходячи при цьому також з відсутності у взаєминах сторін морально-правової основи шлюбу, до якої, серед інших складових, належать почуття взаємної поваги, довіри, взаємодопомоги та взаєморозуміння, підтримки та піклування, суд дійшов висновку про те, що шлюб між сторонами носить суто формальний характер, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті права сторін та права їх неповнолітньої дитини, в зв'язку з чим позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати по справі, які складаються з судового збору в розмірі 487 грн. 20 коп. Відповідно до ст.ст. 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved