Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав вказавши, що з відповідачем [PERSON] перебувала у шлюбі, який розірвано за рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя від 31.08.2010 року. За час шлюбу у них [INFO] народилася дочка - [PERSON], батьком якої є відповідач по справі. Дитина проживає з нею, знаходиться повністю на її утриманні, з 5.02.2015 року [PERSON] ухиляється від сплати аліментів на утримання дочки, з цього приводу мається значна заборгованість по аліментам, останні два роки він також ухиляється від виконання обов'язків по вихованню дочки, не підтримує з нею жодних стосунків, не цікавиться її життям, здоров'ям і навчанням. Внаслідок зазначеного просить суд позбавити відповідача батьківських прав. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представники наполягали на задоволені позову на підставах зазначених в позовній заяві, та доказах, наданих суду, просили суд позов задовольнити. Свідки [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні засвідчили, що тривалий час знайомі з [PERSON], [PERSON], після розірвання їх шлюбу, на теперішній час, відповідач матеріально не утримає доньку, не займається її вихованням. Зараз, коли [PERSON] вийшла заміж, дитина вітчима називає батьком. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти його задоволення оскільки обставини наведені в позовній заяві відповідають дійсності. Представник 3-ої особи - органу опіки і піклування Центральної районної адміністрації Маріупольської міської ради, належним чином повідомлений про час, місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи в його відсутності, при винесені рішення просив максимально врахувати інтереси малолітньої [PERSON]. Суд, заслухавши сторони, допитавши свідків та дослідивши представлені у справі докази, приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню по наступних підставах. На підставі ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ст.150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дітей, турбуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, забезпечити отримання дітьми повної загальної середньої освіти, готувати до самостійного життя. Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Як роз'яснено у п.п.15,26 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року №3 позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце , коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчанням, не готують до самостійного життя, зокрема : не забезпечують необхідного харчування , медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїх обов'язків. Згідно рішення Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя від 31.08.2010 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 28.12.2006 року. (а.с.9) У період шлюбу [PERSON] та [PERSON] у них [INFO] народилася донька [PERSON], про що за свідоцтвом про народження серії [NUMBER], в Книзі реєстрації народжень 12.02.2007 року зроблено відповідний актовий запис №163. (а.с.11) Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], [PERSON] 3 липня 2014 року вийшла заміж, змінила прізвище на [PERSON]. (а.с.10) За довідкою-розрахунком Центрального відділу державної виконавчої служби м.Маріуполь від 19.04.2017 року за виконавчим листом по справі №2-8903 від 13.08.2010 року, станом на 7.04.2017 року заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів на утримання дочки [PERSON] на користь [PERSON] з 5.02.2015 року становить 30257,30 грн. (а.с.22) За даними: характеристик [PERSON], актів обстеження житлового-побутових умов проживання сім'ї [PERSON], характеристики [PERSON], вбачається, що неповнолітня [PERSON] проживає разом з матір'ю [PERSON], батько дитини - відповідач по справі [PERSON] не цікавиться її навчанням, не займається вихованням дитини. (а.с.12,18,21,25) Згідно висновку органу опіки і піклування Центральної районної адміністрації Маріупольської міської ради №479/12598 від 23.06.2017 року, орган опіки та піклування вважає на теперішній час недоцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої доньки [PERSON], рекомендовано центру соціальних служб для дітей та молоді організувати необхідну роботу з [PERSON] з метою подолання складних життєвих обставин. Слід зазначити, що за вимогами ст.ст.212,213 ЦПК України: жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення; законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом; обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічного з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Досліджені в судовому засіданні докази свідчать про те, що відповідач [PERSON] тривалий час ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню малолітньої доньки [PERSON], не піклується про її здоров'я, духовний, фізичний і етичний розвиток, не готує її до самостійного життя. При вказаних обставинах, коли відповідач позов визнав та за відсутності позитивного результату робота центру соціальних служб для дітей та молоді щодо подолання [PERSON] складних життєвих обставин, суд вважає, що відповідача слід позбавити батьківських прав відносно дочки [PERSON], як батька, котрий ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Оскільки позивач не наполягала на стягненні з відповідача сплаченого судового збору, таке стягнення суд вважає недоцільним.

Outcome: approved