Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , проживаючої про усунення перешкод у користуванні власністю, земельною ділянкою яка належить їй на праві власності. Відповідачі займають збудовану на земельній ділянці споруду та перешкоджають їй у користуванні належною земельною ділянкою, в т.ч. перешкоджають мені у доступі до своєї ділянки, у володінні та користуванні майном, що знаходиться на її території. В судовому засіданні [PERSON] в судовому засіданні підтримала подану позовну заяву та просила її задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог. Суд, дослідивши докази вислухавши доводи сторін, вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що [PERSON] належить земельна ділянка із цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 0,100 га розташована на території [ADDRESS] , що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №302114, зареєстрованим в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею договорів оренди землі за №010852400269. (а.с.14) 15 липня 2018 року депутатом Олександрівської сільської рали Лиманського району Одеської області [PERSON] за участі власниці земельної ділянки [PERSON] сусідів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] складено акт затверджений головою Олександрівської сільської ради Думанською О.А.. Згідно вказаного акту з травня 2018 року [PERSON] не допускають на належну їй земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] .(а.с.17) Так, відповідно до ч. 1 ст.103 ЗК України, власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо). Ст.152 ЗК України дає право землекористувачу вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці права не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Так, ст.41 Конституції України, встановлено, що використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Відповідно до ч. 1 ст.321 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ч. 1 ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до п.«г» та п.«е» ч. 1 ст. 91 Земельного кодексу України (далі - ЗК України), власники земельних ділянок зобов`язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів, а також дотримуватися правил добросусідства. Зі змісту п. 3 ч. 2 ст.16 ЦК України випливає, що способами захисту цивільних прав та інтересів може бути припинення дії, яка порушує право. На підставі ч. 2 ст. 152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Згідно ч. 1 ст. 114 Цивільного процесуального кодексу України, позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред`являються за місцем знаходженням майна або основної його частини. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЗК України, виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. На підставі викладеного суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають до задоволення в повному обсязі. Витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача пропорційно до задоволених вимог, згідно ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved