Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про те, що вона є спадкоємцем за законом після смерті чоловіка [PERSON], померлого 01 березня 2009 року. Після смерті чоловіка залишилося спадкове майно, що складається із земельної ділянки, розташованої на території [PERSON] селищної ради Уманського району і належить померлому на підставі державного акту. Чоловік на час смерті проживав і був зареєстрований разом з нею, а тому у відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадщину фактично прийняла. Для оформлення своїх спадкових справи звернулася до нотаріуса та зясувалося, що у державному акті на право приватної власності допущено виправлення у прізвищі спадкодавця. А так як, відповідно до п. 2.9 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів … усі записи в державних актах мають бути зроблені державною мовою, чітко і розбірливо, виправлення та закреслення не допускаються, тому саме з цієї підстави їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, про що 17 червня 2016 року було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії та розяснено, що вона має право з цього приводу звернутися до суду. Таким чином, вона позбавлена можливості самостійно успадкувати належне їй мано, що залишилося після смерті чоловіка, тому звернулася до суду з цим позовом. Просить суд визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку розміром 3,6639 га, що розташована на території [PERSON] селищної ради Уманського району з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, Державний акт серії ІІІ-ЧР № 019202, що залишилися після смерті чоловіка [PERSON], який помер 01.03.2009 року. Також просить суд відстрочити сплату судового збору. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявився, на адресу суду надійшла письмова заява, у якій просить суд справу слухати у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить суд позов задоволити. Представник відповідача [PERSON] селищної ради Уманського району Черкаської області в судове засідання не зявився, на адресу суду надійшла письмова заява, у якій просять суд справу слухати у відсутність їх представника, позовні вимоги визнають та не заперечують проти задоволення позову. Згідно свідоцтва про одруження серії ІІ-АБ № 696251, виданого повторно, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб 04 травня 1969 року у Бвбанській сільській раді Уманського району Черкаської області. Актовий запис № 11. прізвища після одруження: чоловіка [PERSON], дружини [PERSON]. Згідно свідоцтва про смерть серії 1-СР № 110929, виданого [PERSON] селищною радою Уманського району Черкаської області, [PERSON] помер 01 березня 2009 року. Актовий запис № 8. Згідно довідки виданої [PERSON] селищною радою Уманського району Черкаської області 14.06.2016 року вих. № 854, [PERSON], який помер 01 березня 2009 року на день смерті постійно проживав і був зареєстрований в [INFO]. На час своєї смерті спадкодавець проживав і був зареєстрований разом з дружиною [PERSON]. Заповіт від імені [PERSON] не посвідчений виконкомом [PERSON] селищної ради Уманського району Черкаської області. Згідно державного акту серії ІІІ-ЧР № 019202 [PERSON], на підставі рішення сесії [PERSON] селищної ради № 6-3 від 19.04.2003 року, є власником земельної ділянки площею 3,6639 га, розташованої на території [PERSON] селищної ради Уманського району Черкаської області, переданої для ведення особистого селянського господарства. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів за № 239. У вказаному акті наявне виправлення, а саме прізвище власника замальовано, в подальшому записане вірно «Кужелівський», про що наявна примітка «виправленому на «Кужелівський» вірити підпис [PERSON]». Згідно постанови від 17 червня 2016 року [PERSON], державного нотаріуса Уманської районної державної нотаріальної контори, 01 березня 2009 року помер [PERSON] (спадкова справа № 354/2016), після смерті якого єдиним спадкоємцем є його дружина [PERSON], яка фактично прийняла спадщину у відповідності до п. 3 ст. 1268 ЦК України. Її представнику [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на імя [PERSON] на земельну ділянку площею 3,6639 га, надану для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території [PERSON] селищної ради Уманського району Черкаської області, що залишилася після смерті чоловіка довірителя [PERSON], який помер 01 березня 2009 року, у звязку з тим, що на державному акті є виправлення, що є порушенням п. 2.9 Інструкції. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом достовірно встановлено, що позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON], померлого 01 березня 2009 року, яка спадщину фактично прийняла, користується нею за призначенням та звернулася до нотаріальної контори із відповідною заявою. Нотаріусом було винесено постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, оскільки у державному акті, який підтверджує право власності на землю за спадкодавцем, наявне виправлення, а саме при видачі державного акту було допущено помилку у написанні прізвища власника, яку в подальшому було виправлено. На цей час отримати дублікат державного акту неможливо, оскільки власник земельної ділянки помер, а також, у звязку зі змінами до чинного законодавства. У відповідності до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Згідно до вимог ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).\~\~ Відповідно до ст.ст. 1218, 1220 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини, тобто на момент смерті спадкодавця, і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч.\~1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. У відповідності до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.\~5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. У відповідності до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно п.\~23 Постанови Пленуму від 30.05.2008 року №\~7 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. З такими вимогами особа може звернутися до суду лише у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину. Відповідно до ст. 49 ЗУ «Про нотаріат»: «Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову».\~\~ На думку суду, оскільки нотаріусом було винесено постанову про відмову у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, через наявні у державному акті виправлення, позивач спадщину фактично прийняв, тому його позов є обґрунтованим і є достатньо підстав для визнання за [PERSON] права власності на вищевказане майно. У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. У звязку з тим, що позивачем при зверненні до суду не було сплачено судового збору і у своїй позовній заяві позивач просила відстрочити сплату судового збору, суд вважає за необхідне стягнути з позивача на користь держави судовий збір у розмірі 551 гривня 20 копійок.

Outcome: approved