Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого вказала, що 14 грудня 2013 року вона зареєструвала з відповідачем шлюб. Від першого шлюбу вона має дітей: доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], який є інвалідом. Діти мешкають окремо від неї. Спільних дітей у неї з відповідачем немає. Після реєстрації шлюбу відповідач став мешкати в її будинку, будівництво якого не закінчено. Шлюбні відносини з відповідачем не склалися з причини незбіжності характерів, сварок, байдужості та відсутності з боку відповідача поваги до неї. У серпні 2015 року відповідач на протязі місяця був відсутній дома. Вона, маючи намір переїхати на постійне місце проживання до своєї доньки у Швейцарію, на початку вересня 2015 року запропонувала відповідачу залишити її будинок та переїхати до свого сина. Погодившись, що їх шлюб безперспективний, відповідач став мешкати за місцем своєї реєстрації, у свого сина. Вважаючи одруження з відповідачем невдалим, а примирення та збереження шлюбу з відповідачем неможливими та такими, що суперечать її інтересам, позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала свої позовні вимоги, наполягаючи на розірванні шлюбу з відповідачем. Позивач пояснила, що з листопада 2015 року остаточно припинила шлюбні стосунки з відповідачем та у наданий судом строк для примирення не бажала і не бажає поновити з ним стосунки, не зважаючи на його спроби примиритися. Однією з причин розпаду їх сім'ї є те, що відповідач матеріально не забезпечував сім'ю, не надавав їй свою заробітну плату. Друга причина - це бажання виїхати до доньки до Швейцарії. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні висловився проти розірвання шлюбу, бажаючи зберегти сім'ю. Відповідач пояснив, що у наданий судом строк для примирення він намагався поновити стосунки з позивачем, але та не бажає з ним спілкуватися і контактувати. Поведінку позивача пояснює її бажанням ввести поза шлюбом в експлуатацію будинок, який вони будували сумісно. Йому жити ніде, його фактично вигнали. Як жінка, позивач його цілком влаштовує, претензій до неї немає. Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 14 грудня 2013 року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Красноармійську реєстраційної служби Красноармійського міськрайонного управління юстиції у Донецької області, актовий запис № 596. Спільних дітей сторони не мають. Шлюбно-сімейні стосунки сторони остаточно припинили з листопада 2015 року. Зазначені факти встановлено на підставі свідоцтва про шлюб, пояснень сторін (а.с.4). Згідно за ст.112 Сімейного кодексу України суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З'ясовуючи фактичні взаємини подружжя, судом встановлено категоричне небажання позивача продовжувати шлюбні стосунки з відповідачем. Формуючи свою правову позицію з приводу позовних вимог, суд керується принципом добровільності шлюбу, викладеним у ст.24 СК України, відповідно до якого шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Отже, проаналізувавши вищенаведене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки сторони створити міцної сім'ї за час спільного проживання не змогли, внаслідок чого шлюб фактично розпався, у наданий судом трьохмісячний строк для примирення за клопотанням відповідача сторони не поновили свої сімейні стосунки, позивач наполягає на розірванні шлюбу, вважає примирення та збереження сім'ї неможливим, спір про майно відсутній, сумісних дітей у шлюбі не має. Тому суд вважає, що подальше сумісне життя сторін і збереження їх сім'ї не відповідало б інтересам позивача і шлюб підлягає розірванню. За приписами ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач висловила бажання не відновляти дошлюбне прізвище. На підставі ст.ст.110, 112, 113 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved