Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою, згідно якої прохала суд ухвалити рішення, яким визнати незаконним рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень № 44945288 від 03.01.2019 року, яке винесла державний реєстратор прав на нерухоме майно [PERSON] ; скасувати арешт з квартири за адресою: [ADDRESS] ; зобов`язати Департамент державної реєстрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області провести державну реєстрацію права власності квартири за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування заяви вказала, що 27 грудня 2018 року вона отримала свідоцтво про право власності на житло, що видане Департаментом житлово-комунального господарства виконавчого комітету Кременчуцької міської ради, на квартиру [ADDRESS] , в процесі приватизації в порядку передбаченому Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду». В подальшому вона звернулась із заявою до управління державної реєстрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради для проведення реєстрації права власності на свою квартиру, однак 03.01.2019 року отримала рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень № 44945288, винесене державним реєстратором прав на нерухоме майно [PERSON] . Дане рішення прийнято з підстав того, що в ході розгляду заяви державним реєстратором виявлено два обтяження - арешти нерухомого майна. Записи про обтяження (арешти) зареєстровані на квартиру [ADDRESS] , проте боржником виступає інша особа. 26.03.2018 року позивач звернулась із заявою до Крюківського відділу ДВС м. Кременчука ГТУЮ у Полтавській області із заявою про зняття арештів з квартири та 02.04.2019 року за вихідним № 15089 отримала відповідь, що арешти були накладені на квартиру № 19924033 та 19923010 в межах виконавчих проваджень згідно ВП-спецпідрозділ № 16808055 (постанова про відкриття виконавчого провадження від 22.01.2009 р. державний виконавець Соха Н.П.) та № 13305581 (постанова про відкриття виконавчого провадження від 16.06.2009 р. державний виконавець Соха Н.П.) для забезпечення виконання рішень суду про стягнення коштів з [PERSON] та зазначили, що підстави для зняття арештів з квартири відсутні. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, обтяження під номерами 19924033, 19923010 накладено на все нерухоме майно [PERSON] , крім квартири [ADDRESS] , власником якої він не являється. Вона, [PERSON] [INFO] є донькою [PERSON] [INFO] , при цьому не має ніякого відношення до боргів [PERSON] та вважає, що арешт на її квартиру був накладений лише через те, що батько [PERSON] зареєстрований в зазначеній квартирі, але відповідно до договору найму житла від 18.06.2018 року, який укладено між нею та комунальним госпрозрахунковим житлово-експлуатаційним підприємством «Автозаводське» вона є наймачем даної квартири та відповідно до свідоцтва про право власності від 27.12.2018 року є власником квартири. Оскільки вона є єдиним власником майна, а накладений арешт заважає можливості реалізації її прав щодо реєстрації права власності та подальшого володіння, користування та розпоряджання майном, прохає зняти арешт з квартири [ADDRESS] . В подальшому 24.01.2020 року позивач подала до суду заяву про уточнення позовних вимог, згідно якої прохала уточнила пункт № 3 позовної заяви, а саме: прохала скасувати арешти № 19924033 та 19923010 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно в межах виконавчих проваджень згідно ВП-спецпідрозділ № 16808055 (постанова про відкриття виконавчого провадження від 22.01.2009 р. державний виконавець Соха Н.П.) та № 13305581 (постанова про відкриття виконавчого провадження від 16.06.2009 р. державний виконавець Соха Н.П.) які були накладені на її, - [PERSON] , квартиру для забезпечення виконання рішень суду про стягнення коштів з [PERSON] . Від пункту №2 та п. №4 позовних вимог відмовилася. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, надала до суду заяву, відповідно до якої прохає розгляд справи проводити без її участі, уточнені позовні вимоги підтримує та прохає їх задовольнити, судові витрати покласти на неї. Відповідач - Департамент державної реєстрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області, завчасно направив відзив, у якому зазначили, що рішення про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень №44945288 винесене державним реєстратором Меренковою Д.О. через наявність двох обтяжень - арештів нерухомого майна. Записи про обтяження (арешти) зареєстровані на квартиру [ADDRESS] , проте боржником виступає інша особа [PERSON] , і згідно ч.6 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та обтяжень» є підставою для, відмови в державній реєстрації права власності. Під час розгляду заяви [PERSON] №32011150 від 27.12.2018 року державним реєстратором було здійснено пошуки у Державному реєстрі прав та встановлено, що 11.04.2017р. державним реєстратори Боруцою Т.М. проведено державну реєстрацію скасування права власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] , у зв`язку з чим нею було відкрито розділ на вказану квартиру і перенесено 2 арешти всього нерухомого майна гр. [PERSON] з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. Відповідно до ч.2 статті 13 Закону України «Про державну реєстрації речових прав та нерухоме майно та їх обтяжень» (ділі - Закону) - на кожний об`єкт нерухомого майна під час проведення державної реєстрації права власності на нього вперше у Державному реєстрі прав відкривається нова розділ та формується реєстраційна справа, присвоюється реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна. Після відкриття на об`єкт нерухомого майна розділу у Державному реєстрі прав відомості про інші речові права та суб`єкта (суб`єктів) цих прав, обтяження прав на нерухоме майно та суб`єкта (суб`єктів) цих обтяжень переносяться до такого розділу (абз. 3 ч.3 ст.13 Закону). Таким чином, державним реєстратором Боруцою Т.М. було виконано вимоги статті 13 Закону та здійснено перенесення обтяжень нерухомого майна з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна до розділу, відкритого на квартиру, з присвоєнням номерів обтяжень 19924033, 19923010. При цьому, записи про обтяження в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, з яких було здійснено перенесення до розділу, залишились актуальними - не були погашені, оскільки вони стосуються обтяження всього нерухомого майна боржника. Згідно з ч. 1 статті 11 Закону, державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. 05.12.2018 року державним виконавцем були внесені зміни до обтяжень №19924033, 19923010, наявні на розділі, а саме: в описі предмета обтяження внесено дані - «арешт всього нерухомого майна боржника окрім квартири [ADDRESS] , що не належить боржнику. Дану дію виконано на підставі рішення Крюківського районного суду м. Кременчука № 2-747/2000 від 22.05.2000р.», яким визнається недійсним свідоцтво про право власності на житло. Незважаючи на вищевикладене, наявні на розділі обтяження, навіть після внесення до них будь-яких змін, унеможливлюють подальше проведення державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна. Позовні вимоги у частині зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії або прийняти певне рішення є втручанням у його дискреційні повноваження, а тому в частині позову про визнання незаконним рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень № 44945288 від 03.01.2019 року, яке винесла державний реєстратор прав на нерухоме майно [PERSON] прохали відмовити. Щодо скасування арештів з квартири [ADDRESS] покладаються на розсуд суду. В подальшому від представника відповідача - Департаменту державної реєстрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області - Меренкової Д.Ю. надійшла заява згідно якої, прохала справу розглянути без участі представника, вказавши, що уточнені позовні вимоги визнають у повному обсязі та не заперечують проти їх задоволення. В судове засідання представник відповідача Крюківського відділ Державної виконавчої служби міста Кременчука Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Савченко Л.П. не з`явилася, однак подала до суду заяву згідно якої, справу прохає розглянути без участі представника, вказавши, що уточнені позовні вимоги визнають у повному обсязі та не заперечують проти їх задоволення. Враховуючи викладене, клопотання сторін, суд вважає за можливе ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів, за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі ст. 247 ЦПК України. Суд, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо дослідивши всі наявні докази у справі, з`ясувавши всі обставини, на які сторони посилалися, як на підставу своїх вимог та заперечень, приходить до наступного. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло виданого Департаментом житлово-комунального господарства виконавчого комітету Кременчуцької міської ради від 27.12.2018 року, згідно з розпорядженням від 27 грудня 2018 року №88/4, квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS] , на праві приватної власності належить гр.. [PERSON] . Квартира приватизована згідно з Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду». Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Згідно ч.1 ст. 345 ЦК України фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. У результаті придбання єдиного майнового комплексу державного (комунального) підприємства у процесі приватизації до покупця переходять всі його права та обов`язки. Приватизація здійснюється у порядку, встановленому законом. Згідно ст. 331 ЦК України якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Пунктом 5\~ч.1\~ст.\~27\~ЗУ «Про\~державну реєстрацію\~речових прав\~на нерухоме\~майно та\~їх обтяжень» державна\~реєстрація права\~власності та\~інших речових\~прав,\~крім державної\~реєстрації права\~власності на\~об`єкт незавершеного\~будівництва,\~проводиться на\~підставі свідоцтва про право власності, виданого органом приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді, чи його дубліката. 27.12.2018 року позивач [PERSON] звернулась із заявою до Управління державної реєстрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради для проведення реєстрації права власності на вищевказану квартиру. Однак, 03.01.2019 року отримала рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень № 44945288, винесене державним реєстратором прав на нерухоме майно [PERSON] .. Підставою для прийняття такого рішення слугувало те, що в ході розгляду заяви державним реєстратором виявлено два обтяження - арешти нерухомого майна. Записи про обтяження (арешти) зареєстровані на квартиру [ADDRESS] , проте боржником виступає інша особа. 26.03.2018 року позивач - [PERSON] звернулась із заявою до Крюківського відділу ДВС м. Кременчука ГТУЮ у Полтавській області із заявою про зняття арештів з квартири та 02.04.2019 року за вихідним № 15089 отримала відповідь, що арешти були накладені на квартиру № 19924033 та 19923010 в межах виконавчих проваджень згідно ВП-спецпідрозділ № 16808055 (постанова про відкриття виконавчого провадження від 22.01.2009 р. державний виконавець Соха Н.П.) та № 13305581 (постанова про відкриття виконавчого провадження від 16.06.2009 р. державний виконавець Соха Н.П.) для забезпечення виконання рішень суду про стягнення коштів з [PERSON] та зазначили, що підстави для зняття арештів з квартири відсутні. Позивач, [PERSON] , зміна прізвища відбулася в наслідок реєстрації шлюбу, згідно свідоцтва про шлюб від 16.10.2015р. [NUMBER] , виданого Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області) [PERSON] [INFO] є донькою [PERSON] [INFO] (згідно свідоцтва про народження від 18.01.1993 року [NUMBER] , виданого Автозаводським районним відділом РАЦС м. Кременчука), і згідно довідки виданої ТОВ «Місто для людей» від 25.09.2019 року, крім позивача [PERSON] , також зареєстрований [PERSON] [INFO] у квартирі [ADDRESS] . Згідно з інформаційної довідки Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 02.04.2019 року №161910849, обтяження під номерами 19924033, 19923010 накладено на все нерухоме майно [PERSON] , крім квартири [ADDRESS] , що не належить боржнику, згідно рішення Крюківського р/с від 22.05.2000 року №2-747/2000. Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука від 22.05.2000 року було визнано недійсним свідоцтво від 24.04.1996 року, видане Кременчуцьким УЖКХ виконкому міської ради м. Кременчука - про право власності на житло - квартиру [ADDRESS] . Згідно пояснень державного реєстратора під час розгляду заяви [PERSON] №32011150 від 27.12.2018 року державним реєстратором було здійснено пошуки у Державному реєстрі прав та встановлено, що 11.04.2017р. державним реєстратори Боруцою Т.М. проведено державну реєстрацію скасування права власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] , у зв`язку з чим нею було відкрито розділ на вказану квартиру і перенесено 2 арешти всього нерухомого майна гр. [PERSON] з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. Таким чином, судом встановлено що наразі відсутні підстави для накладення вказаних арештів. Відповідно до ст. 16 ЦК України,\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відновлення становища, яке існувало до порушення. Відповідно до\~ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до\~ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до 391\~ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до п. 8 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року №5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», оскільки згідно зі\~статтею 126 ЦПК\~позивач вправі об`єднати в одній позовній заяві кілька однорідних позовних вимог, пов`язаних між собою, в одному провадженні можуть розглядатись вимоги про визнання права власності на майно та зняття арешту з майна. При цьому, якщо позивач є власником спірного майна, то вирішується вимога про зняття арешту з майна. У разі якщо позивач одночасно доводить своє право власності, яке виникло, наприклад, із договору про спільну власність або таке його право не визнається чи оспорюється співвласником, то відповідно до заявлених вимог суд вирішує вимогу про зняття арешту з майна та про визнання права власності на це майно. Разом з тим, згідно ч. 1\~ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. При цьому, підстави для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини, передбачені ч.2, ч. 4\~ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження».У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду (ч. 5\~ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження»). Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] , яка отримала свідоцтво про право власності на житло у зв`язку з приватизацією згідно з Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» не може здійснити реєстрацію права власності на квартиру у зв`язку з наявними арештами. При цьому, судом встановлено, що наразі відсутні підстави для існування вказаних арештів, так, як боржник - [PERSON] на майно якого накладалися вказані арешти, наразі вже не є власником квартири, а тому арешти підлягають скасуванню. За встановлених обставин, суд вважає, що уточнений позов підлягає задоволенню. Враховуючи клопотання позивача, судові витрати слід покласти на позивача.

Outcome: approved