Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що 14 листопада 2017 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у Глухівському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 194. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів, у зв`язку з чим в сім`ї часто виникали сварки та конфлікти, відповідач ображав її в присутності дитини та вчиняв насильство, що призводило до погіршення відносин. Підтримувати сімейні відносини з відповідачем немає подальшого сенсу, оскільки між ними на грунті сімейно-побутових проблем та протилежних поглядів на сімейне життя виникли неприязні відносини, втрачено почуття любові та поваги. З 2019 року вони проживають окремо, з цього часу ведення спільного господарства з відповідачем припинено, спору щодо спільного майна немає, дитина після розірвання шлюбу буде проживати з нею. В квітні 2019 року вона разом зі своєю матір`ю придбала житловий будинок в с. Заболотове Кролевецького району Сумської області. Вона не має наміру поновлювати сімейні відносини з відповідачем. Вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною, займається та гуляє з сином, піклується про нього. Дитина проживає з нею та перебуває на її утриманні. Вона як мати цікавиться життям дитини, приймає активну участь у вихованні, постійно слідкує за станом здоров`я сина, його розвитком, виховує та піклується про сина, намагається створити всі необхідні умови для проживання та нормального розвитку своєї дитини. Вона наполягає на визначенні місця проживання дитини разом з нею. Просить врахувати, що відповідач постійно зловживає алкогольними напоями та вчиняє насильство відносно неї, негативно характеризується серед знайомих. Вона не має наміру перешкоджати відповідачу в здійсненні його прав та обов`язків відносно їх сина. За таких обставин, позивач вважає, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу буде суперечити її інтересам, а тому посилаючись на викладене, просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, на примирення категорично не згодна; визначити місце проживання сина [PERSON] , [INFO] , разом з нею, [PERSON] . Відповідачем [PERSON] 05.03.2020 року подано до суду відзив на позовну заяву та додані до нього документи, з порушенням вимог ст.178 ЦПК України, оскільки до відзиву не додані документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи, тому зазначений відзив та документи до нього суд не приймає до уваги. Позивач та її представник в судовому засіданні позов підтримали повністю з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач та його представник проти позову повністю заперечили, просили відмовити в задоволенні позовних вимог. Представник третьої особи служби у справах дітей Кролевецької районної державної адміністрації Сумської області в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, вважає за доцільне визначити місце проживання дитини [PERSON] з матір`ю [PERSON] . Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] дала показання про те, що до неї звернулась баба дитини [PERSON] з приводу того, що онук перебуває в с. Заболотове. Вона поїхала з батьком [PERSON] в с.Заболотове, в будинку вони побачили невідомого чоловіка та бабу, на столі стояла пляшка горілки. В будинку був безлад, холодильник пустий. Дитину вони забрали до м.Глухів. Перевірили умови проживання батька дитини, які були задовільні. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] дала показання про те, що вона була в с.Заболотове три рази, належних умов для проживання вона не бачила. На її прохання мати відчинила холодильник, в якому нічого не було. У батька все чисто та охайно, умови для дитини створені. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] дала показання про те, що на той час, коли [PERSON] проживала разом з ними в м.Глухів, вела аморальний спосіб життя. Дитина жила в них до 2,5 років. Мати не здійснювала догляд за дитиною. У неї неприязні відносини з [PERSON] . Суд, заслухавши вступне слово сторін, представника третьої особи та їх додаткові пояснення, показання свідків, дослідивши наявні в справі докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. По справі встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 14 листопада 2017 року Глухівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 194. Дошлюбне прізвище позивача [PERSON] (а.с. 7). За час шлюбу в них народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с. 8). Сторони не підтримують подружніх відносин, проживають окремо з 2019 року, спільного господарства не ведуть. За змістом позову подружнє життя сторін не склалося. Причинами розірвання шлюбу є несумісність характерів сторін, сварки та неприязні відносини, різні погляди на сімейне життя, втрата любові та поваги одне до одного. Шлюбні відносини припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Сторони не мають наміру поновлювати шлюбні стосунки. Таким чином, звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу відповідає положенням ст.110 СК України. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини звернення до суду з вказаним позовом, суд вважає, що є достатньо підстав для розірвання шлюбу відповідно до ст. 112 СК України. За клопотанням позивача відповідно до ст.113 СК України можливо відновити їй дошлюбне прізвище - [PERSON] . Сторони проживають окремо, позивач зареєстрована в [ADDRESS] (а.с. 5). Дитина за змістом позову проживає разом з матір`ю за вказаною адресою. 27 січня 2020 року [PERSON] перебувала на території Божківської сільської ради, дитина знаходилась з матір`ю, що підтверджується довідкою Божківської сільської ради Кролевецького району Сумської області від 27.01.2020 №02-09/25 (а.с.6). Позивач бажає вирішити спір, який існує між нею та відповідачем, щодо визначення місця проживання дитини [PERSON] разом з нею, в судовому порядку. Сторони не дійшли згоди щодо місця проживання дитини [PERSON] за адресою [ADDRESS] разом з матір`ю за місцем проживання останньої. Згідно ч. 1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Відповідно до ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. За змістом статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, зобов`язані піклуватися про духовний та моральний розвиток, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Згідно ч. 2 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно ч. 1, 2 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Згідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона має, якщо це можливо, зростати в піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, у будь-якому разі - в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина, крім випадків, коли є виняткові обставини, не має розлучатися зі своєю матір`ю (принцип 6). У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. У рішенні Європейського суду з прав людини від 11 липня 2017 року, заява № 2091/13, у справі «М. С. проти України» та у рішенні Європейського суду з прав людини від 16 липня 2015 року № 10383/09, § 100 «Мамчур проти України», Європейський суд з прав людини зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагодійним (параграф 76). Згідно акту обстеження умов проживання малолітньої дитини [PERSON] від 19 грудня 2019 року за адресою [ADDRESS] , в родині створені умови для проживання малолітньої дитини [PERSON] (а.с.10). Представник третьої особи служби у справах дітей Кролевецької РДА в судовому засіданні уточнила, що в акті помилково зазначена [ADDRESS] , тоді як правильна адреса, де проводилось обстеження умов проживання - [ADDRESS] . За змістом характеристики, виданої головою Божківської сільської ради Кролевецького району Сумської області від 08.01.2020 року, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована і проживає в с.Заболотове Кролевецького району Сумської області, за час проживання характеризується позитивно. З листопада 2017 року по квітень 2019 року [PERSON] проживала в м.Глухів разом з чоловіком [PERSON] , [INFO] народила сина [PERSON] . З квітня 2019 року [PERSON] фактично проживає в с. Заболотове, дитина періодично проживала разом з нею. На початку грудня дитину примусово забрали до м. Глухова його батько і дід з бабою. [PERSON] разом з матір`ю придбала житловий будинок в с. Заболотове, зробили ремонт, умови проживання в ньому відповідають вимогам утримання малолітньої дитини. Дитина може проживати з матір`ю (а.с. 9). Відповідно до висновку Божківської сільської ради Кролевецького району Сумської області про доцільність місця проживання дитини [PERSON] з матір`ю від 18.02.2020 № 02-09/50 [PERSON] належним чином виконує батьківські обов`язки по догляду та вихованню сина, дитина [PERSON] прив`язаний до матері, любить її та відчуває материнську любов і турботу. Виконавчий комітет Божківської сільської ради як орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити місце проживання дитини [PERSON] з матір`ю [PERSON] (а.с. 32). Питання доцільності визначення місця проживання [PERSON] , [INFO] , з матір`ю [PERSON] 18.02.2020 року було розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Кролевецької районної державної адміністрації. За змістом висновку органу опіки та піклування Кролевецької районної державної адміністрації Сумської області від 20.02.2020 року Кролевецька районна державна адміністрація як орган опіки та піклування вважає доцільним визначити місце проживання [PERSON] , [INFO] , з матір`ю [PERSON] (а.с. 44 - 45). Позивач бажає проживати з сином, не заперечує проти спілкування відповідача з дитиною. При визначенні місця проживання дитини суд враховує висновки органів опіки та піклування Кролевецької районної державної адміністрації Сумської області та виконавчого комітету Божківської сільської ради, вік та стан здоров`я дитини [PERSON] , доброзичливе відношення позивача до дитини, його прихильність до матері, те, що позивач займається його активним вихованням та утриманням, наявність у матері доходу (а.с. 24, 25) та місця проживання, те, що за місцем проживання позивач характеризується позитивно (а.с. 9). Суд не вбачає достатніх та обґрунтованих підстав, щоб відступити від висновку органу опіки та піклування. Саме з цих підстав суд не приймає до уваги показання свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Крім того, [PERSON] є зацікавленою особою. При визначенні місця проживання дитини суд враховує те, що житло за адресою [ADDRESS] є звичне для дитини середовище, а передача на проживання дитини в іншу сім`ю може негативно відобразитись на його моральному вихованні. Крім того, передача дитини в іншу сім`ю означала б фактичне відібрання дитини від матері, а для цього законні підстави відсутні. Отже, суд вважає, що місце проживання дитини [PERSON] , [INFO] , слід визначити з матір`ю [PERSON] за адресою [ADDRESS] , за місцем проживання матері [PERSON] , що буде відповідати інтересам дитини. Відповідно до ст.ст. 110, 112, 113, 150, 155, 160, 161 СК України, ст. 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства»,

Outcome: approved