Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом 29.03.2017 року, в якому просила суд стягувати з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання їх повнолітньої доньки, що продовжує навчання [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходу (заробітку), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі позову до суду та до закінчення донькою навчання. В обґрунтування предявлених вимог посилалася на те, що [PERSON] є донькою [PERSON], яка мешкає разом з нею. [PERSON] навчається на І курсі Кіровоградського державного педагогічного університету імені [PERSON] за денною формою навчання, стипендії не отримує, інших доходів не має, а тому потребує матеріальної допомоги на її утримання з боку батька, який має можливість та зобовязаний її надавати. За даних обставин за захистом майнових інтересів доньки позивач вимушена звернутись до суду. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, однак подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні. Не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявився, повідомлений про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку належним чином, причини неявки суду не відомі. Заяв про відкладення розгляду справи, а також будь-яких заперечень проти позову на адресу суду від нього не надходило. З урахуванням згоди позивача, суд на місці постановив ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних доказів в силу ст.224 ЦПК України. Суд,\~ дослідивши\~ письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що в період перебування сторін в шлюбі 24.10.1998 року у них народилась донька [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про її народження серії І-КИ № 013712 від 21.12.1998 року (а.с.3). Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08.08.2005 року з відповідача на користь позивача присуджено стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON] до її повноліття (а.с.11). Враховуючи, що 24.10.2016 року [PERSON] досягла повноліття, стягнення з [PERSON] аліментів на її утримання припинилось. Згідно довідки № 228/16 від 08.09.2016 року (а.с.8). [PERSON] навчається на І курсі факультету іноземних мов Кіровоградського державного педагогічного університету імені [PERSON] денної комерційної форми навчання. Термін навчання з 01.09.2016 року по 30.06.2020 року. Як слідує з договору про надання освітніх послуг (а.с.9-10), вартість навчання [PERSON] у вказаному вищому навчальному закладі за 1 рік становить 5100 грн., загалом за весь період навчання 40\~800 грн. Згідно зі ст.198 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть надавати таку матеріальну допомогу. Відповідно до ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення 23-х років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Приписами ч.3 ст.199 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Із системного аналізу положень ст.199 СК України слідує, що істотними правовими передумовами для виникнення у батька (матері) обовязку по утриманню повнолітніх сина (доньки) є: 1) продовження навчання за будь-якою із форм; 2) потреба в матеріальній допомозі з боку батьків; 3) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. В ході судового розгляду встановлено, що [PERSON] стипендію не отримує, навчається за денною формою навчання, що унеможливлює її трудову діяльність поза часом навчання. Відомості про наявність у неї інших джерел доходів відсутні. Як вказувала позивач, що не спростовано жодними доказами з боку відповідача, донька зареєстрована та проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні, у звязку з чим суд приходить до висновку про правомірність її звернення до суду з даним позовом в інтересах доньки. Підстав, які б визначали неможливість надання відповідачем допомоги на утримання доньки, що продовжує навчання, в ході судового розгляду не встановлено, а відповідачем не надано. Отже, з урахуванням викладеного, рівності обовязку обох батьків по утриманню їх дітей, суд приходить до висновку про обґрунтованість предявлених [PERSON] вимог та можливість стягнення з [PERSON] аліментів на її користь на утримання [PERSON] як доньки, яка продовжує навчання. Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню, суд виходить з наступного. Положеннями ст.200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і / або в частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених в ст.182 СК України. З аналізу вказаної матеріальної норми слідує, що законом не встановлено мінімальної межі визначення судом аліментів на повнолітніх дочку, сина. Суд визначає розмір аліментів в кожному конкретному випадку, виходячи з фактичних обставин справи без визначення мінімальної межі в 30% відсотків від прожиткового мінімуму працездатної особи. Таким чином, заявлення позивачем вимоги про стягнення аліментів на утримання [PERSON] в розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходу (заробітку) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, є необґрунтованим та свідченням неоднозначного розуміння приписів ч.2 ст.182 СК України, яка не регулює виниклі між сторонами правовідносини та застосовується виключно у випадку стягнення аліментів на утримання дітей. Однак, враховуючи встановлені судом обставини та можливість надання матеріальної допомоги відповідачем [PERSON] його повнолітній донці [PERSON], яка продовжує навчання та потребує такої допомоги з боку обох батьків, дотримуючись визначеного принципу рівності обовязку обох батьків по утриманню їх дітей, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог [PERSON] із стягненням з відповідача [PERSON] на її користь аліментів на утримання [PERSON] в розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходу (заробітку), щомісячно, починаючи з 29.03.2017 року та до досягнення донькою 23-річного віку, але не більше, ніж до закінчення нею навчання. Оскільки рішення ухвалюється на користь позивача, яка на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору,\~ то згідно з ч. 3 ст.88 ЦПК України судовий збір в розмірі 640 грн. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. В порядку п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, рішення суду в межах стягнення з відповідача суми аліментних платежів за один місяць допустити до негайного виконання.

Outcome: partial