Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позову зазначала, що у період з 21.08.2007 по 03.06.2009 перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем. У шлюбі мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], 2008 року народження, та доньку [PERSON], 2009 року народження. Починаючи з 2015 року відповідач з позивачем та дітьми не спілкується, жодних з покладених законом батьківських обов'язків не виконує, матеріальної та посильної трудової допомоги не надає, участі у вихованні дітей не приймає. Зазначені дії відповідача, на думку позивача, свідчать про його ухилення від виконання батьківських обов'язків, а тому просить позбавити його батьківських прав стосовно неповнолітніх доньок на підставі ст. 164 СК України. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, надавши пояснення аналогічні, викладеним у позову. Зазначила про згоду на вирішення справи у заочному порядку. Відповідач [PERSON] будучи у встановленому порядку повідомленим про час і місце розгляду справи, у судове засідання не прибув з невідомих причин, будь-яких заяв чи клопотань, що стосуються суті справи, не надав. Представник Органу опіки та піклування Маріупольської міської ради Гавриш Я.О., діюча на підставі довіреності, у судове засідання не прибула, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність. При ухваленні рішення просила максимально враховувати інтереси неповнолітніх дітей. За наведених обставин, суд, зважаючи на наявність згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 223, 280 ЦПК України, та доходить до наступних висновків. Встановлено, що з 21 серпня 2007 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі та рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 03 червня 2009 року, яке набрало чинності 16 червня 2009 року, шлюбі між ними розірвано. Як вбачається зі свідоцтва про народження [NUMBER], виданого Орджонікідзевським відділом РАЦС Маріупольського МУЮ Донецької області від 14.03.2008, [PERSON] народилася [INFO], про що вчинено актовий запис № 209. В графі «Батьки» зазначені: батьком - [PERSON], матір'ю - [PERSON]. Як вбачається зі свідоцтва про народження [NUMBER], виданого Орджонікідзевським відділом РАЦС Маріупольського МУЮ Донецької області від 14.09.2009, [PERSON] народилася [INFO], про що вчинено актовий запис № 851. В графі «Батьки» зазначені: батьком - [PERSON], матір'ю - [PERSON]. Згідно із ст. 150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно із положеннями ст. 165 СК України,з позовом про позбавлення батьківських прав до суду має право звернутись, зокрема, особа, в сім'ї якої проживає дитина. Пленум Верховного Суду України в п.п.15, 16 постанови від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст.166 СК України). Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Так, з довідки, виданої ЖКП «Азовжитлокомплекс» від 06.09.2017, вбачається, що неповнолітні [PERSON] та [PERSON] проживають спільно із матір'ю, [PERSON], в [ADDRESS]. Згідно із довідкою за № 116, виданою КДНЗ «Ясла-садок № 159 «Веселка» від 05.09.2017, [PERSON] у період з 22.06.2010 по 16.06.2014, та [PERSON] у період з 01.06.2011 по 08.06.2015 відвідували даний навчальний заклад. На протязі усього часу батько дітей, [PERSON], участі у їх житті не приймав. Згідно із довідками за № 159 та № 151, виданими КЗ «Навчально-виховний комплекс «Гімназія-школа № 1» від 06.09.2017, [PERSON] є ученицею 2-А класу даного навчального закладу, а [PERSON] ученицею 4-В класу. При цьому вихованням та утримання доньок замається їх мати. За період навчання дітей у гімназії їх батько, [PERSON], участі у вихованні не приймав, заклад не відвідував, досягненнями дітей не цікавився, з їх класними керівниками не контактує. Крім того, як вбачається з довідки за № 515, виданої Міським палацом культури Маріупольської міської ради від 04.10.2017, [PERSON] навчається в Зразковому ансамблі класичного танцю «Пірует» з 2016 року. Протягом учбового року батько дитини, [PERSON], батьківських зборів колективу не відвідував, із його керівниками не спілкувався. Також, встановлено, що рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 23 січня 2012 року, яке набрало чинності 02 лютого 2012 року, з [PERSON] на користь [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання [PERSON] та [PERSON] у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з 31 жовтня 2011 року, і до повноліття дітей. Згідно із довідкою за № 05/13.16-14/538, виданої Південним відділом ДВС м. Кам'янське ГтУЮ у Дніпропетровській області від 19.12.2017, [PERSON] за період з квітня 2016 року по листопад 2017 року аліментів на утримання дітей не отримувала. Загальна сума заборгованості боржника [PERSON] за аліментами станом на 30.11.2017 становить 74544,29 гривень. Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст.76- 78, 81 ЦПК України. У даному випадку особа, яка подала позов про позбавлення батьківських прав з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, повинна довести, що батьки (один з батьків) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. В свою чергу батьки (один з батьків) повинні довести, що вони належним чином виконують свої батьківські обов'язки. Відповідач [PERSON] не прибувши у судове засідання, не побажав реалізувати своє процесуальне право на спростування доводів позову і доказування належного виконання ним батьківських обов'язків, тим самим не оспорює наявних підстав для позбавлення його батьківських прав. Згідно із ч. 4 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Відповідно до положень ч. 1 ст. 11 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» органами опіки та піклування є районні, районні у містах Києві та Севастополі місцеві державні адміністрації, виконавчі органи міських чи районних у містах, сільських, селищних рад. З висновку органу опіки та піклування Маріупольської міської ради Донецької області, який залучений до розгляду справи у якості третьої особи, про доцільність (недоцільність) позбавлення батьківських прав № 13-31-80 від 16 травня 2018 року вбачається, що позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітніх [PERSON] та [PERSON] є недоцільним. Даний висновок вмотивований тим, що відповідач [PERSON] був зареєстрований на території Лівобережного району міста Маріуполя по [ADDRESS], у період з 11.11.2016 по 11.05.2017, проте, за місцем реєстрації ніколи не мешкав, а дійсне його місцезнаходження не відоме. Таким чином, на думку суду, вказаний висновок не містить в собі інформації, яка б давала можливість вважати його обґрунтованим, а тому не може бути використаний судом при вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав у межах розгляду даної цивільної справи. Разом зі тим, виходячи, насамперед, з інтересів дітей, обставин, що були встановлені в судовому засіданні, приймаючи до уваги, що діти не проживають з батьком і він після розлучення з позивачем не опікується їх долею, не відвідує, не спілкується, їх життям не цікавиться, аліменти на їх утримання не спачує, діти не отримують від нього тепла та батьківської турботи, суд вважає необхідним позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітніх доньок. Крім того, у відповідності до положень ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені нею та документально підтверджені витрати з оплати судового збору у сумі 640,00 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved