Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання дійсним договору купівлі-продажу квартири та визнання права власності. В обґрунтування вимог вказала, що 10.05.2000 року за договором купівлі-продажу вона придбала у відповідача [PERSON] однокімнатну квартиру [ADDRESS] , за 600 гривень. Договір купівлі-продажу квартири було зареєстровано Регіональною товарною біржею «Юго-Восток» за реєстраційним № 527 та зареєстровано у БТІ м.Димитрова за реєстровим №5, про що свідчить реєстраційне посвідчення БТІ від 09.06.2000 року. Вказані обставини створюють перешкоди в реалізації її майнових прав, а саме договір купівлі-продажу, зареєстрований товарною біржею, не визнається нотаріусом, оскільки як правовстановлюючий документ на даний час не відповідає вимогам закону. Оформляючи угоду на регіональній товарній біржі «Юго-Восток», вона вважала, що угода в подальшому не потребує нотаріального посвідчення, оскільки відповідно до чинного на той час законодавства угоди, зареєстровані на товарній біржі, не потребували нотаріального посвідчення. Тому до нотаріуса вони не зверталися. На сьогоднішній день відповідач не погоджується повторно нотаріально укладати договір купівлі-продажу вказаного будинку та нести пов`язані із цим матеріальні витрати. В теперішній час вона не має можливості розпорядитися на свій розсуд вказаною квартирою, оскільки договір купівлі-продажу нотаріально не посвідчений, тому просить суд визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири та визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS] . Позивач до судового засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач до судового засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідно до ст.280 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити по справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання, не повідомив причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 10 травня 2000 року на Регіональній товарній біржі «Юго-Восток» був укладений договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , згідно з яким [PERSON] продав, а [PERSON] купила зазначену квартиру, загальною площею 29,9 м2, в тому числі жилою 14,6 м2, яка складає одну ідеальну частку. До користування [PERSON] перейшло: 43-1 - коридор, 43-2 - жила кімната, 43-3 - кухня, 43-4 - ванна, 43-5 - шафа (а.с. 11). Квартира [ADDRESS] , 9 червня 2000 року зареєстрована в Бюро технічної інвентаризації міста Димитров Донецької області за позивачем [PERSON] , за реєстровим №5 (а.с. 13). Згідно технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] , [PERSON] є її власником (а.с.9-10). З угоди, укладеної між сторонами, вбачається, що до її підписання сторони дійшли згоди з усіх суттєвих питань купівлі-продажу квартири, про що свідчать їхні підписи в угоді (а.с.11). Правовідносини між сторонами виникли на момент дії Цивільного кодексу Української РСР 1963 року, тому мають регулюватися саме його нормами. Згідно ч.2 ст.47 ЦК Української РСР 1963р. якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. До того ж, за змістом чинної ч.2 статті 220 Цивільного кодексу України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що договір купівлі-продажу квартири, укладений між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 10.05.2000 року на регіональній товарній біржі «Юго-Восток» в м. Димитров, відповідає вимогам ст.ст.153, 224 ЦК Української РСР 1963р. і може бути визнаний дійсним. З тих же підстав суд вважає можливим визнати за позивачем і право власності на квартиру [ADDRESS] . На підставі ст.ст.47, 153, 224 ЦК Української РСР 1963 року,

Outcome: approved