Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON], в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем 06.08.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Старобільського районного управління юстиції Луганської області, актовий запис № 89. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що з 06.08.2010 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Спору щодо місця проживання дитини не має, донька проживає з позивачем, за обоюдною згодою і надалі буде проживати разом з позивачем. З січня 2016 року шлюбні відносини фактично припинені. Це повязано з відсутністю взаєморозуміння та спільних інтересів, розбіжністю поглядів по веденню спільного господарства. Подальше спільне життя є неможливим та суперечить її інтересам. Спільне господарство не ведеться. Просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, після розірвання шлюбу просить відновити її дошлюбне прізвище «Асеєва». Строк на примирення просить не надавати. Сторони в судове засідання не зявилися. Позивач надала заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, згодна на ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином шляхом розміщення оголошення в газеті «Урядовий курєр», причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Матеріалами справи встановлено, що згідно свідоцтва про укладення шлюбу серія І-ЕД № 112982 від 06.08.2010 року, сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 06.08.2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Старобільського районного управління юстиції Луганської області, актовий запис № 89 (а.с. 5). Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії 1-ЕД № 240394 від 11.05.2012 року, виданого Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції у Луганській області, від шлюбу є неповнолітня дитина [PERSON], [INFO] (а.с. 13). Відповідно до ст. ст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз чоловіка і жінки, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 105 СК України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 СК України. Вивчивши матеріали справи, приймаючи до уваги, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, шлюб існує формально, суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати. У чинність ч. 2 ст. 115 Сімейного Кодексу України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач [PERSON] (до шлюбу Асеєва) [PERSON] після розірвання шлюбу бажає відновити своє дошлюбне прізвище Асеєва. У чинність п. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного Кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved