Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому посилається на те, що відповідно до витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 14.03.2014 року за №19009497 їй належить на праві власності 1/2 частина житлового будинку, який знаходиться по [ADDRESS]. Інша 1/2 частина цього будинку належить [PERSON] Співвласниками жилого будинку було приватизовано у спільну власність земельну ділянку розміром 0,0408га під вищевказаним житловим будинком для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЯД №428/36 від 25.06.2007 року. Фактично на підставі ухвали Дніпровського районного суду м.Херсона від 02.10.2001 року по справі №2-2625/01 між сторонами склався порядок користування житловими та нежитловими приміщеннями будівлями та спорудами, а також частками земельної ділянки, але частки, які належать на праві власності та які знаходяться фактично у користуванні, не співпадають один з одним. Так у [PERSON] перебуває у користуванні з житлового будинку літ.«А»: приміщення 2-3 кухня, загальною площею 13,3кв.м, 2-4 житлова кімната, площею 12,9кв.м, прибудова І площею 9,2кв.м, прибудова ІІ, площею 2,9кв.м, літня кухня під літ.«Б», площею 9,8кв.м, сарай літ.«В», площею 7,9кв.м, сарай літ.«З» площею 5кв.м, огорожа №1. [PERSON] користується з житлового будинку літ.«А», приміщення 2-5 житловою площею 8,7кв.м, 2-6 житловою площею 15,4кв.м, прибудова ІІІ площею 2,1кв.м, прибудова ІV площею 18,3кв.м, огорожа №2. Кожний із співвласників має окремий вхід та вихід, як у житловому будинку так і на відповідну частину земельної ділянки. Оскільки у добровільному порядку не досягнуто угоди про виділ частки із майна, що перебуває у спільній власності у спосіб, встановлений ч.4 ст.364 ЦК України, позивач [PERSON] просить виділити їй у власність 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS], а саме: з житлового будинку літ.«А» приміщення 2-3 кухня, загальною площею 13,3кв.м, 2-4 житлова кімната, площею 12,9кв.м, прибудова І площею 9,2кв.м, прибудова ІІ, площею 2,9кв.м, літня кухня під літ.«Б», площею 9,8кв.м, сарай літ.«В», площею 7,9кв.м, сарай літ.«З» площею 5кв.м, огорожа №1. Виділити їй у власність відповідну частину земельної ділянки, яка належить їй та відповідачу на праві спільної сумісної власності відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯД №428/36. Представник [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом до [PERSON] про виділ в натурі частки із спільного нерухомого майна, вважає частки як у житловому будинку [ADDRESS] так і у земельній ділянці за вказаною адресою рівними, просить виділити у власність [PERSON] 1/2 частину із вказаного житлового будинку, а саме наступні приміщення 2-5 жила кімната площею 8,7кв.м, 2-6 житла кімната площею 15,4кв.м, прибудова ІІІ площею 2,1кв.м, прибудова ІV площею 18,3кв.м, сарай літ.«В» площею 7,9кв.м, огорожа №2. Також виділити у власність [PERSON] частину земельної ділянки виходячи з розміру частки [PERSON] у житловому будинку з відповідною частиною господарських та побутових споруд. У судовому засіданні представник [PERSON] підтримала заявлені позовні вимоги з підстав, викладених в позовній заяві, уточнивши їх просила поділити житловий будинок та земельну ділянку відповідно до фактично визначеного порядку користування та мирової угоди, затвердженої ухвалою Дніпровського районного суду м.Херсона від 02.10.2001 року. Просила поділити житловий будинок [ADDRESS] відповідно до висновків судової будівельно-технічної експертизи експерта [PERSON] №14/287 від 26.06.2014р., наведеного у п.1 (Графічне зображення - Додатки №4, 5), виділити у власність [PERSON] в житловому будинку літ.«А» наступні приміщення: 2-3 кухня, площею 13,3кв.м; 2-4 житлова, площею 12,9кв.м; літ.«а» прибудова, у тому числі, прибудова І площею 9,2кв.м, прибудова ІІ, площею 2,9кв.м; літ.«а2» підвал; літ.«Б» літня кухня; літ.«В» сарай; літ.«З» сарай; огорожа №1; частина огорожі №3. Поділити земельну ділянку під житловим будинком [ADDRESS] відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи експерта [PERSON] №14/287 від 26.06.2014р., наведеного у п.8 (Графічне зображення - Додаток №3), виділивши їй у власність земельну ділянку площею 329кв.м. Зустрічний позов [PERSON] представник [PERSON] не визнала, просила у його задоволенні відмовити. У судовому засіданні представники [PERSON] позовні вимоги [PERSON] не визнали з підстав, викладених в запереченнях, вважають що встановлений порядок користування як житловим будинком так і земельною ділянкою порушує законні права та інтереси співвласника [PERSON], просили у його задоволенні відмовити. Підтримали зустрічний позов з підстав, викладених у ньому, уточнивши їх, просили виділити у власність [PERSON] частину житлового будинку, виходячи з варіанту, запропонованого судовим експертом [PERSON] №14/287 від 26.06.2014р., наведеного в п.4 висновку судової будівельно-технічної експертизи та земельної ділянки, виходячи з варіанту запропонованого судовим експертом [PERSON] №14/287 від 26.06.2014р. наведеного в п.6 висновку судової будівельно-технічної експертизи. Просили виділити у власність [PERSON] 1/2 частину із житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] наступні приміщення, в житловому будинку літ.«А»: 2-5 житлова кімната, 2-6 житлова кімната, прибудова літ.«а», у тому числі прибудова ІІІ, прибудова ІV, сарай літ.«В», огорожу №2, частину огорожі №3, а також просили виділити у власність [PERSON] земельну ділянку площею 204кв.м. Вислухавши представників сторін, дослідивши надані докази, суд вважає заявлені позовні вимоги [PERSON] такими що підлягають задоволенню, а заявлені зустрічні позовні вимоги [PERSON] такими що не підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч.1 ст.367 ЦК України, майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. Відповідно до ч.1, 2 ст.372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. Згідно ч.1 ст.377 ЦК України, до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Відповідно до ч.1 ст.14 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Згідно ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до ч.1, 3, 4, 5 ст.89 Земельного кодексу України, земельна ділянка може належати на праві спільної сумісної власності лише громадянам. Володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюються за договором або законом. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Ухвалою Дніпровського районного суду м.Херсона від 02.10.2001 року затверджено мирову угоду між [PERSON] та [PERSON], відповідно до якої визначено порядок користування земельною ділянкою за адресою: [ADDRESS]. В користування власника [PERSON] виділено земельну ділянку площею 79,0кв.м з окремим в'їздом на [ADDRESS], в користування [PERSON] виділена земельна ділянка площею 331,0кв.м з окремим в'їздом на [ADDRESS]. Ухвала не оскаржена, набрала законної чинності та зареєстрована в БТІ. Відповідно до довідки Дніпровського районного суду м.Херсона за №529/14 вих.№608 від 12.05.2014 року, цивільна архівна справа №2-2625/2001 за позовом [PERSON] до [PERSON] про визначення порядку користування земельною ділянкою - знищена. Ухвалою Дніпровського районного суду м.Херсона від 24.10.2003 року по справі №2-136/03 від 24.10.2003 року за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ спільно нажитого майна подружжя затверджено мирову угоду між сторонами, відповідно до якої передано у власність [PERSON] 1/2 частину житлового будинку за адресою: [ADDRESS]. Ухвала набрала законної чинності. Відповідно до витягу з реєстру речових прав на нерухоме майно від 14.03.2014 року за [PERSON] зареєстроване право власності на 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS]. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.10.2000 року виданого державним нотаріусом Першої державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №3-4800, [PERSON] належить 1/2 частина жилого будинку з відповідною частиною господарських та побутових будівель та споруд, який знаходиться в [ADDRESS] на земельній ділянці площею 416кв.м. Відповідно до державного акту серія ЯД №428/36 від 25.06.2007 року на право власності на земельну ділянку, розташовану за адресою: [ADDRESS], площею 0,0408га, право спільної сумісної власності зареєстровано за [PERSON] та [PERSON] Відповідно до наданої довідки податкової інспекції м.Херсона за №7322/Г/21-03-32 від 08.07.2014 року [PERSON] здійснює сплату земельного податку за земельну ділянку площею 0,0331га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], з 17.10.2002 року. З огляду на вищевикладене, суд вважає у судовому засіданні встановленим, що житловий будинок [ADDRESS] належить сторонам на праві спільної часткової власності в рівних частках. Між колишніми власниками цього будинку визначився порядок користування, як приміщеннями в будинку, так і надвірними спорудами, що також підтверджується матеріалами інвентарної справи. Визначений порядок визнавався сторонами по справі з моменту набуття права власності по теперішній час. Кожна із сторін має окремий вхід як в будинок, так і на земельну ділянку, у зв'язку з чим, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги [PERSON] та поділити житловий будинок [ADDRESS] відповідно до судової будівельно-технічної експертизи експерта [PERSON] №14/287 від 26.06.2014р., наведеного у п.1 (Графічне зображення - Додатки №4, 5), що буде відповідати закону та не порушувати права сторін. Перевищення у долях на 3/100 частини на користь [PERSON], суд визнає незначним відступленням від рівності часток та вважає за необхідне стягнути грошову компенсацію з [PERSON] на користь [PERSON] у сумі 2395грн. Вирішуючи питання про поділ земельної ділянки за адресою: [ADDRESS], суд враховує наступне. Ухвалою Дніпровського районного суду м.Херсона від 02.10.2001 року затверджено мирову угоду між [PERSON] та [PERSON], на підставі якої було визначено порядок користування земельною ділянкою за адресою: [ADDRESS]. У користування [PERSON] виділена земельна ділянка площею 331кв.м, [PERSON] - 79кв.м. Ухвалою Дніпровського районного суду м.Херсона від 24.10.2003 року затверджено мирову угоду про поділ майна подружжя [PERSON] та [PERSON], відповідно до якої [PERSON] виділено у власність 1/2 частину житлового будинку по [ADDRESS], в м.Херсоні. Враховуючи ухвалу Дніпровського районного суду від 02.10.2001 року, суд вважає що до [PERSON] перейшло право користування земельною ділянкою, яка була виділена [PERSON] у розмірі 331кв.м. В подальшому [PERSON] та [PERSON], 25.06.2007 року отримали державний акт на право спільної сумісної власності на земельну ділянку розміром 0,0408га за адресою: [ADDRESS]. Між тим сторони по теперішній час користуються земельною ділянкою в порядок, визначений ухвалою суду. Таким чином, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги [PERSON] та поділити вказану земельну ділянку між сторонами відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи експерта [PERSON] №14/287 від 26.06.2014р., наведеного у п.8 (Графічне зображення - Додаток №3). Суд критично відноситься до заперечень та пояснень представників [PERSON], що мирова угода не відповідає інтересам [PERSON], оскільки [PERSON] особисто була присутня в судовому засіданні, ухвалу суду не оскаржила. З моменту ухвалення судового рішення по теперішній час, користується земельною ділянкою відповідно до судового рішення, більш того, у самій ухвалі вказано, що мирова угода укладена відповідно до діючого закону та не порушує інтересів сторін. На підставі викладеного, суд підстав для задоволення зустрічного позову [PERSON] про виділ в натурі частки житлового будинку [ADDRESS], відповідно до п.4 висновку судової будівельно-технічної експертизи №14/287 від 26.06.2014р. експерта [PERSON] та земельної ділянки за вказаною адресою, наведеного в п.6 висновку судової будівельно-технічної експертизи, не находить. На підставі ст.88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, в зв'язку з чим суд вважає стягнути з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] понесені судові витрати, на суму 5084,95грн., а саме: 584,95грн. по сплаті судового збору, а також витрати по оплаті судової будівельно-технічної експертизи в сумі 4500грн. Крім того, з [PERSON] підлягає стягненню на користь держави 195,60грн. недоплаченого судового збору.

Outcome: approved