Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини, [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування позову посилається на те, у з лютого 2004 року вони з відповідачем почали підтримувати подружні стосунки. В листопаді 2004 року від цих стосунків у них народилася дитина, син [PERSON], батьком якого є відповідач. 25.12.2006 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб. Дитина проживає разом з нею та повністю знаходиться на її утриманні, відповідач ухиляється від участі в утриманні сина, добровільно матеріальної допомоги не надає, хоча його сімейний стан та матеріальне становище дозволяють це робити. Сторони у судове засідання не зявилися. Позивач надала суду заяву, в якій просить суд розглянути справу за її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився,\~про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, про причину неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи \~за його відсутності суду не надав. За таких обставин суд, зі згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню, з огляду на наступне. Судовим розглядом встановлено, що 14 листопада 2004 року у позивача та відповідача народився син [PERSON]. 25 грудня 2006 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований Жовтневою сільською радою Решетилівського району Полтавської області, актовий запис № 5. Згідно довідки від 16.02.2015 року № 483, виданої виконкомом Жовтневої сільської ради Решетилівського району Полтавської області, малолітній [PERSON], [INFO] проживає разом з позивачем, відповідачем та донькою позивача за адресою: с. Жовтневе, вул. Щорса, 10. Як зазначає у своїй заяві позивач, і це підтверджується матеріалами справи, хоча відповідач і зареєстрований за вказаною адресою, на даний час він за нею не проживає, фактично мешкає у м. Полтаві. Таким чином, судом встановлено, що син сторін проживає разом з матірю та перебуває на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Між тим, частина 1 ст. 18 Конвенції про права дитини визначає принцип загальної та однакової відповідальності батьків за виховання і розвиток дитини та декларує, що найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно зі ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка від заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1 ст. 183 СК України). Відповідно до ст. 182 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. На підставі наведеного суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів у розмірі ? частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Пунктом 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. З огляду на зазначену вимогу, суд допускає негайне виконання даного рішення у межах суми платежу за один місяць. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. За таких обставин, судовий збір у сумі 121,80 грн. підлягає стягненню з відповідача у дохід держави.

Outcome: partial