Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-18 00:00:00

Позивач, [PERSON] , звернулася до суду з позовом до відповідача про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, пояснюючи, що [INFO] померла її баба, [PERSON] , після смерті якої залишилося спадкове майно у вигляді недоотриманої пенсії, яку спадкодавець отримувала у Волноваському ОУПФУ Донецької області. Вона є спадкоємцем після смерті [PERSON] , однак пропустила строк для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини, оскільки мешкає на тимчасово окупованій території України, у м.Донецьку, що перешкоджало їй виїхати до території України, що контролюється органами державної влади України. Вважаючи причину пропуску поважною, просила визначити їй додатковий строк для подачі нотаріусу заяви про прийняття спадщини. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач в судове засідання представника не направив, подав заяву, в якій просив розглянути справу без участі представника, рішення просив прийняти на розсуд суду за наявними у матеріалах справи доказами. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 10.01.2020 р. Докучаєвським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління юстиції ( м.Харків), встановлено, що [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] . Позивач є онукою померлої [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] , [INFO] серії [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у м.Донецьку Донецької області, батьком якої записано [PERSON] ; копією свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] , матір`ю якого записано [PERSON] ; копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданим 04.11.2017 року Волноваським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, згідно якого 04.11.2017 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , [INFO] , якій після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище - [PERSON] . З наведеного випливає, що позивач є спадкоємцем померлої [PERSON] .. Листом приватного нотаріуса Волноваського районного нотаріального округу Донецької області Степаніщенка Е.А. відмовлено позивачеві у прийнятті заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Статтею 1272 ЦК України встановлено, що у разі, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, у яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Як встановлено судом, позивач своєчасно не звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини через проживання на території, де проходять військові дії, що стало перепоною для його своєчасного звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Положеннями статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини, як джерело права. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Ілхан проти Туреччини» від 27 червня 2000 року зазначено, що при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Проаналізувавши добуті під час судового розгляду справи докази, суд дійшов висновку, що зазначені позивачем причини пропущення строку для прийняття спадщини є поважними і такими, що перешкоджали йому своєчасно звернутися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, тому вважає за необхідне позов задовольнити та визначити йому строк тривалістю три місяці з дня набрання рішенням законної сили, оскільки саме такий строк є достатнім для звернення до нотаріуса з відповідною заявою. На підставі викладеного,

Outcome: approved