Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача КП «Придніпровська служба утримання будинків» Черкаської міської ради про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахункута моральної шкоди. Позовні вимоги мотивує тим, що 31.05.2019 позивача було звільнено за скороченням чисельності та штату працівників на підставі п.1 ст. 40 КЗпП України, згідно наказу № 100-к/п від 31.05.2019. Відповідач перед позивачем має заборгованість по заробітній платі на загальну суму 16146,66 грн. Згідно ст. 116 КЗпП України відповідач зобов`язаний виплатити позивачу середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Враховуючи викладене просить стягнути із КП «Придніпровська служба утримання будинків» Черкаської міської радина її користь заборгованість із невиплаченої заробітної плати в сумі 16146,66 грн. та середньоденний заробіток за час затримки виплати заробітної плати по день фактичного розрахунку, моральну шкоду в сумі 5000 грн.. 10.07.2019 позивачем подано до суду заяву про усунення недоліків позовної заяви та уточнення позовних вимог, в якій вона просить суд стягнути із КП «Придніпровська служба утримання будинків» Черкаської міської радина її користь заборгованість із невиплаченої заробітної плати в сумі 16146,66 грн. та середньоденний заробіток за час затримки виплати заробітної плати по день фактичного розрахунку. Ухвалою судді від 15.07.2019 відкрито спрощене провадження у справі. В судове засідання позивач не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, просила суд уточнені позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про причину неявки суд не повідомив. Були належним чином повідомленими про день і час розгляду справи. Дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають до часткового задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до запису з трудової книжки [PERSON] та матеріалів справи вбачається, що позивач працювала у КП «Придніпровська СУБ» з 21.11.2009 по 31.05.2019. 31.05.2019 на підставі наказу № 100-к/п [PERSON] звільнено за скороченням чисельності та штату працівників на підставі п.1 ст. 40 КЗпП України. Статтею 115 КЗпП України передбачено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Статтею 47 КЗпП України передбачено, що власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок. Згідно статті 116 КЗпП України, - при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Як вбачається з матеріалів справи, а саме з Відомості розподілу виплат КП «Придніпровська СУБ», [PERSON] виплачено заробітну плату в розмірі 11842,53 грн. станом на 29.11.2019, а тому в задоволенні позову в частині виплати заробітної плати в сумі 16146,66 грн. необхідно відмовити. Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Частиною 2 ст. 117 КЗпП України передбачено, що при наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Відповідно до довідки КП «Придніпровська СУБ» № 1473 від 04.06.2019, виданої [PERSON] , заборгованість по заробітній платі станом на 05.06.2019 становить 16146,66 грн.. Оскільки з вини відповідача з позивачем не проведено розрахунок по заробітній платі в день звільнення, то з відповідача слід стягнути кошти за затримку розрахунку при звільненні. Таким чином, з урахуванням «Порядку обчислення середньої заробітної плати» затвердженого Постановою № 100 від 08.02.1995 Кабінету Міністрів України, та довідки про доходи, виданої відповідачем, середньоденна заробітна плата [PERSON] становить 348,30 грн.. Затримка розрахунку при звільненні становить 126 робочих днів (з 01.06.2019 по день виплати заробітної плати 29.11.2019). А тому сума, що підлягає до стягнення з КП «Придніпровська СУБ» на користь [PERSON] складає 43885,80 грн. (126 робочих днів х середньоденний заробіток в розмірі 348,30 грн.). Оскільки розмір середньоденної заробітної плати [PERSON] визначено із нарахованої заробітної плати до утримання податків та обов`язкових платежів, то при виплаті середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, роботодавець має право здійснити відрахування податків та обов`язкових платежів передбачених законодавством України. У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 768,40 грн.. На підставі викладеного та

Outcome: partial