Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом додержавного нотаріуса [PERSON] районної державної нотаріальної контори [PERSON], [PERSON] районної державної нотаріальної контори про визнання незаконною постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальних дій, зобовязання видати свідоцтво про право на спадщину у відповідності до заповіту від 21.07.1998. В обґрунтування позову позивач зазначила, що 09 серпня 2016 року померла її мати [PERSON]. За життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений в [PERSON] державній нотаріальній конторі 21.07.1998, за яким спадкодавець все своє майно заповіла їй - позивачу. Позивач у встановлений законом строк подала заяву про прийняття спадщини після смерті матері та 08.02.2017 звернулася до державного нотаріуса [PERSON] державної нотаріальної контори [PERSON] із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Наступного дня позивач отримала письмову відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину. Повторно, 26.04.2017 звернувшись до нотаріуса з заявою про вчинення нотаріальних дій щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, позивач отримала постанову нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 26.04.2017. Дії державного нотаріуса [PERSON] по відмові у видачі свідоцтва про право на спадщину у відповідності до чинного заповіту від 21.07.1998, оформленого [PERSON] на [PERSON] (нині - [PERSON]П.) на все майно, що належить [PERSON] на праві особистої власності, вважає незаконними, як такі, що суперечать вимогам чинного законодавства, та є протиправними щодо позивача. На думку позивача, заповіт від 21.07.1998 повністю відповідає вимогам ст. 1247 ЦК України та з [PERSON] із Спадкового реєстру за № 46669542 від 07.02.2017 достеменно вбачається, що заповіт зареєстрований в Спадковому реєстрі за №1547199 та є чинним на момент звернення позивача до державного нотаріуса з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом.Жодні дані щодо скасування чи зміни вищевказаного заповіту через реєстрацію у Спадковому реєстрі не внесено. Тому у державного нотаріуса не було правових підстав для відмови у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину за цим заповітом. Просить скасувати постанову державного нотаріуса [PERSON] державної нотаріальної контори [PERSON] від 26.04.2017 про відмову у вчиненні нотаріальних дій як незаконну, зобовязати відповідача видати [PERSON] свідоцтво про право на спадщину у відповідності до заповіту від 21.07.1998 по спадковій справі №263/2016 від 08.09.2016. Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав, заявлених у позові. Представник відповідача державного нотаріуса [PERSON] державної нотаріальної контори [PERSON] [PERSON] у судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні. Пояснив, що державний нотаріус відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 21.07.1998 правомірно, оскільки спадкодавець [PERSON] 25.09.2001 склала новий заповіт, який був посвідчений [PERSON] державною нотаріальної конторою за реєстром № 1198, та яким змінено попередній заповіт спадкодавця від 21.07.1998, про що є відповідна відмітка на примірнику старого заповіту від 21.07.1998, що міститься на зберіганні у державному нотаріальному архіві. Новий заповіт від 25.09.2001 повністю відповідає нормам ЦК УРСР в ред.1963 року, що були чинні на час його посвідчення, а чинне на той час Положення про Єдиний реєстр заповітів і спадкових справ не містить застережень, що відсутність реєстрації заповіту у Реєстрі тягне його недійсність чи такий заповіт є нечинним або неукладеним. Представник відповідача [PERSON] районної державної нотаріальної контори у судове засідання не зявився, направив заяву про слухання справи у його відсутність, при вирішенні позову просив врахувати наявні у справі докази. Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - [PERSON] у судовому засідання позов не визнала, просила відмовити у його задоволенні з тих підстав, що її мати - спадкодавець [PERSON] 25.09.2001 склала новий заповіт, за яким спадкоємцями її майна визначила її та позивача у справі - [PERSON] Вважає, що нотаріус правильно відмовила позивачу у видачі їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 21.07.1998. Суд, заслухавши представників позивача та відповідача, третю особу, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, розглянувши справу в межах заявлених вимог, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. Як установлено судом та вбачається із матеріалів справи, 09.08.2016 померла мати позивача [PERSON] (а.с.16). Згідно копії спадкової справи № №263/2016 від 08.09.2016 до майна померлої\~\~[PERSON] позивач [PERSON] 08.09.2016 подала до [PERSON] державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті матері за законом та за заповітом (а.с.103). Убачається, що спадкодавець [PERSON] 21.07.1998 року склала заповіт (а.с.110), яким належний їй на праві власності житловий будинок по вул. Суворова, 4 м. Пирятина Полтавської області заповіла позивачу у справі [PERSON] (після реєстрації шлюбу прізвище змінено на [PERSON]) (а.с.112). Заповіт був посвідчений державним нотаріусом [PERSON] державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій за №1585 та зареєстрований у Спадковому реєстрі за №1547199 (а.с.105). За даними Спадкового реєстру заповіт є чинним на момент звернення позивача до державного нотаріуса. З матеріалів спадкової справи такожувбачається, що 25.09.2001 [PERSON] склала новий заповіт, за яким спадкоємцями її майна (житлового будинку по вул. Суворова, 4, м.Пирятина Полтавської області) в рівних частках визначено позивача у справі [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) та третю особу [PERSON] (дошлюбне прізвище Нехаєва) (а.с.123). Заповіт був посвідчений державним нотаріусом [PERSON] районної державною нотаріальної контори [PERSON], зареєстровано в реєстрі нотаріальних дій за № 1198. Спадкоємець за цим заповітом [PERSON] 13.01.2017 звернулася до [PERSON] державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері та надала нотаріусу оригінал заповіту від 25.09.2001 (а.с.122). Обидва примірники заповітів від 21.07.1998 та від 25.09.2001 передані на зберігання до Полтавського обласного державного нотаріального архіву. 08.02.2017 позивач звернулася до державного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на майно померлої [PERSON] за заповітом від 21.07.1998, на що отримала письмову відмову (а.с.130, 131). На заяву представника [PERSON]П за довіреністю [PERSON] державному нотаріусу від 26.04.2017 про видачу свідоцтва про право на спадщину на майно померлої [PERSON] за заповітом від 21.07.1998, представник позивача отримав постанову нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 26.04.2017 (а.с.138). Відмова у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину мотивована тим, що спадкодавець [PERSON] 25.09.2001 склала новий заповіт, який був посвідчений [PERSON] районною державною нотаріальної конторою за реєстром № 1198 (що є доказом вчинення нотаріальної дії), та який скасував її попередній заповіт від 21.07.1998. За змістом\~ст. 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 1, 2\~ст. 1296 ЦК України\~спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Частиною 1\~статті 1297 ЦК України\~передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно із ч. 1\~ст. 1298 ЦК України\~свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Виходячи з положень п. п. 1.2. п. 1, п. п. 2.2, 2.3 п.2 , п. п. 3.1. п. 3 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5\~(далі - Порядок), при зверненні спадкоємця у зв'язку з відкриттям спадщини нотаріус з'ясовує відомості стосовно факту смерті спадкодавця, часу і місця відкриття спадщини, кола спадкоємців, наявності заповіту, наявності спадкового майна, його складу та місцезнаходження, необхідність вжиття заходів щодо охорони спадкового майна. Право на спадкування здійснюється спадкоємцями шляхом прийняття спадщини або її неприйняття. При заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту. У разі наявності заповіту нотаріусу подається його оригінал чи дублікат. Повна інформація про заповіт, який було посвідчено іншим нотаріусом, витребовується нотаріусом шляхом направлення запиту. Згідно п. 5.2 Порядку якщо для оформлення спадщини надано кілька заповітів спадкодавця, нотаріус повинен надати їм правову оцінку,

Outcome: dismissed