Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя, в якому, з урахуванням уточнень просила виділити позивачу та відповідачу у власність по 1/2 частині квартири [ADDRESS]. В обґрунтування позову позивач зазначила, що позивач та відповідач з 13.03.1982 року та до 07.02.2011 р. перебували у шлюбі. Шлюб розірвано за рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова за позовом [PERSON], яке набрало чинності 07.02.2011 р. Реєстрація розірвання шлюбу здійснена органами РАЦС 10.02.2011 р. Від шлюбу сторони мають дітей: [PERSON], 1984 р.н., [PERSON], 1998 р.н. та [PERSON], 1999 р.н., які на цей час проживають разом з позивачкою та знаходяться на її утриманні. За час шлюбу відповідач оформив на себе право власності на кооперативну трикімнатну квартиру [ADDRESS], яка є спільною сумісною власністю подружжя. Вказаною квартирою відповідач користується одноосібно, змінив замки, не надав [PERSON] ключів, обмежив доступ до вказаної квартири та перешкоджає проживанню [PERSON] та дітей, посилаючись на те, що частка позивачки не виділена, що є незаконним та несправедливим. Позивач неодноразово запропоновувала відповідачу добровільно поділити квартиру, виділивши їй з дітьми певну житлову площу. Однак він відмовився. Тому вимушена звернутись до суду за даним позовом. В судове засідання представник позивача подала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій підтримала уточнений позов, просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання подав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій визнав уточнені позовні вимоги та просив виділити позивачу та відповідачу у власність по 1/2 частині квартири [ADDRESS]. Суд, дослідивши матеріали справи та докази, надані в обґрунтування позову приходить до наступного. Судом встановлено, що 13 березня 1982 року сторони зареєстрували шлюб у Київському відділі РАЦС м. Харкова, актовий запис №272 (а.с.10). Шлюб розірвано за рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова за позовом [PERSON], яке набрало чинності 07.02.2011 р. Реєстрація розірвання шлюбу здійснена органами РАЦС 10.02.2011 р. Від шлюбу сторони мають дітей: [PERSON], 1984 р.н., [PERSON], 1998 р.н. та [PERSON], 1999 р.н. Згідно відповіді на запит з КП «ХМ БТІ» від 16.11.2011 року, право власності на [ADDRESS], яку сторони придбали в період шлюбу, зареєстровано на ім'я [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 05.09.2011 року виконкомом ХМР (а.с.17). Відповідно до ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно зі ст. 61 СК України, об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Статтею 69 СК України передбачено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved