Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів, який було встановлено рішення Тернопільського міськрайонного суду від 09 квітня 2012 року у цивільній справі № 1915/5195/2012 та просить стягувати із [PERSON] в користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , аліменти в твердій грошовій сумі розмірі 3500 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування вимог позивач вказує на наступне. Батьки позивача перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано [INFO] . На підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду від 09 квітня 2012 року у цивільній справі №1915/5195/2012 з відповідача було стягнуто аліменти на утримання дочки у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходів) щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. На даний час збільшились витрати на утримання [PERSON] у зв`язку із зростанням цін на продукти харчування, одяг, взуття та комунальні послуги. Крім того, позивач у 2019 році поступила у приватний вищий навчальний заклад «Медичний коледж» 1-2 рівня акредитації платної форми навчання у м. Тернополі за спеціальністю акушерська справа денної форми навчання. Термін навчання з 01.09.2019 року по 31.01.2023 рік. З врахуванням наведеного просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 грудня 2019 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та без проведення судового засідання. 23 січня 2020 року ухвалою судді призначено розгляд цивільної справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Не заперечує щодо постановлення заочного рішення. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, повторно до суду не з`явився, не повідомивши про причини неявки. Відзиву на позов від відповідача не надходило. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно з ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки від позивача не надходило заперечень проти такого вирішення справи, та відповідно до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Третя особа [PERSON] , яка є матір`ю позивача, в судовому засідання позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав наведених у позовній заяві. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: 31 травня 2003 року батьки позивача зареєстрували шлюб, про що зроблено актовий запис №564 Відділом РАГСу Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області. У вказаному шлюбі народилась дитина - дочка [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане Відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України 10 січня 2004 року, актовий запис №17). Дитина проживає разом із матір`ю та знаходиться на її утриманні. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09 квітня 2012 року у цивільній справі № 1915/5195/2012 з відповідача [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходів) щомісячно починаючи з 23.03.2012 року і до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно довідки № 100 виданої Відділом «Центр надання адміністративних послуг» Байковецької сільської ради 29.10.2019 року, [PERSON] , 1982 року народження проживає за адресою: [ADDRESS] , разом з нею також зареєстровані: дочка - [PERSON] , батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . [PERSON] є студенткою І курсу на основі базової загальної середньої освіти Приватного вищого навчального закладу «Медичний коледж» І-ІІ рівня акредитації платної форми навчання. Стипендія не нараховувалась, що підтверджується довідкою № 219 Приватного вищого навчального закладу «Медичний коледж» від 28.10.2019 року. Відповідно до довідки № 524 від 30.10.2019 року, загальна сума доходу [PERSON] за період з 01.04.2019 року по 30.09.2019 року за виключенням аліментів становить 41889,02 грн. Аналізуючи в сукупності викладені обставини і визначені відповідно до них правовідносини сторін, положення закону, якими вони регулюються, дослідивши докази, суд приходить до наступних висновків. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляд справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм Сімейного кодексу України, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини» та ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 05.02.2014 р. № 6-143цс13. Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни (збільшення) розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я. Згідно із вимогами ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3.1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3.2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частина 2 статті 182 Сімейного кодексу України передбачає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до вимог ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. В силу вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суд вважає, що після рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09 квітня 2012 року, у зв`язку із тим, що з віком збільшилися потреби неповнолітньої дитини, та враховуючи інфляційні процеси в державі, а також майновий стан дитини, яка перебуває на утриманні матері, розмір аліментів, який стягується є недостатнім, тому підлягає зміні. При вирішенні справи суд враховує майновий стан відповідача, а саме те, що відповідач є працездатним, відомості про незадовільний стан його здоров`я відсутні. Крім того, подану 26.03.2020 року заяву відповідача з доданими документами суд не приймає до уваги в якості доказів, оскільки вони подані після спливу визначеного законом строку подання. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що аліменти на утримання неповнолітньої дитини слід визначити в розмірі 2200 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з врахуванням індексації, починаючи з дня набранням рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття, відмовивши у задоволенні решти позовних вимог. Менший розмір аліментів є недостатнім для належного виховання та утримання неповнолітньої дитини. При цьому, відповідач не надав жодних доказів, які б підтверджували відсутність у нього можливості сплачувати аліменти в зазначеному розмірі, а необхідність стягнення аліментів у більшому розмірі позивачем не доведено. Окрім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 768 гривні 40 копійок.

Outcome: approved