Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-05 00:00:00

Позивач, [PERSON] , звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Позов обґрунтовує тим, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 2000 року по 2008 рік. В шлюбі в них, [INFO] народилася дочка [PERSON] . На даний остання продовжує навчання та перебуває на повному утриманні позивачки. Вказує, що вона не може самостійно повноцінно забезпечити дитину всім необхідним, має поганий стан здоров`я. Її матеріальне становище є складним. Крім того, сама дочка також хворіє у зв`язку з чим потребує додаткових коштів на придбання ліків. Вважає, що відповідач зобов`язаний матеріально підтримувати дочку в період її навчання. З огляду на наведене просить суд ухвалити рішення, яким стягувати аліменти з відповідача [PERSON] на утримання дочки [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі по 4000 (чотири тисячі) гривень щомісячно і до закінчення нею навчання, тобто до 30 червня 2023 року. Ухвалою судді Горохівського районного суду Волинської області від 24 грудня 2019 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження. У встановлений судом строк відповідач подав відзив на позовну заяву в якому він позовні вимоги не визнав в повному обсязі зазначивши, що на даний час його матеріальне становище є скрутним, оскільки він не працює, в нього також погіршився стан здоров`я, що підтверджується відповідними письмовими доказами. Крім того, в нього на утриманні перебуває неповнолітня дитини [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, доданого до відзиву, яка на даний час потребує лікування. З огляду на це, просив в задоволенні позову відмовити повністю. Від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити. Від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, [PERSON] , також надійшла письмова заява в якій вона просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. У відповідності до вимог ч.2 ст.247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі є батьками [PERSON] , [INFO] . Свідоцтвом про розірвання шлюбу стверджується, що сторони по справі розірвали свій шлюб 03 березня 2008 року. Відповідно до довідки №09/2555 від 13 вересня 2019 року [PERSON] є студенткою 1-го курсу факультету міжнародних відносин денної форми навчання за державним замовленням освітнього ступеня «бакалавр» Східноєвропейського національного університету імені Лесі Українки. Термін навчання з 01 вересня 2019 року по 30 червня 2023 року. За правилами частини першої ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~15\~травня 2006\~року №\~3\~«Про застосування\~судами окремих\~норм Сімейного\~кодексу України\~при розгляді\~справ щодо\~батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Сімейним кодексом\~України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. За змістом статей 191, 200\~СК України аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Судом встановлено, що сторони проживають окремо, дитина проживає з матір`ю та фактично перебуває на утриманні останньої, що підтверджується довідкою Горохівської міської ради Горохівського району Волинської області №3700 від 02 грудня 2019 року. Крім того, на утриманні позивачки перебуває й її мати [PERSON] , яка є особою похилого віку, що підтверджується довідкою Горохівської міської ради Горохівського району Волинської області №310 від 06 лютого 2020 року. Згідно з медичними виписками позивач, її дочка та мати хворіють та потребують постійного лікування. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. З врахуванням викладеного, суд вважає, що [PERSON] у зв`язку з її навчанням потребує матеріальної допомоги на своє утримання, а її батько, відповідач у справі, [PERSON] спроможний таку надавати. Також, враховуючи те, що [PERSON] є повнолітньою, проте продовжує навчатися, форма навчання є денною, що виключає можливість власного працевлаштування, потребує матеріальних витрат на житлово-побутові потреби, їжу, одяг, придбання підручників та інших матеріалів для навчання, суд вважає доведеною позивачем обставину щодо потреби дочки [PERSON] в матеріальній допомозі батьків. Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стягувача та платника аліментів, суд приходить до висновку, що слід стягувати з відповідача в користь позивача аліменти на утримання повнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, в твердій грошовій сумі, у розмірі 2000 (дві тисячі) гривень щомісячно, починаючи з 03 грудня 2019 року, на період навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23 років. Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до обов`язкового негайного виконання. Відповідно до положень ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», тому судовий збір в сумі 768, 40 гривень слід стягнути з відповідача на користь держави. Виходячи з наведеного,

Outcome: partial