Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що 04 грудня 2015 року помер її співмешканець [PERSON], з яким вона проживала однією сімєю з вересня 1989 року по день його смерті. Також мотивує позов тим, що з ним була знайома з 1986 року, коли він мешкав у Тюменській області, а у 1989 році він переїхав на постійне місце проживання до м. Глухів та зареєстрував своє проживання в житловому будинку свого батька на вул. Путивльська, 79 а, в м. Глухів. На той час вона (позивачка) проживала одна і [PERSON] теж був розлучений, і так як будинок батька [PERSON] був непридатний для проживання, бо мав 81 % зносу, то вони вирішили проживати разом у належній їй квартирі №39 на вул. Ціолковського, 13, в м. Глухів, в якій він поселився у вересні 1989 року. Крім того, позивачка посилається на те, що проживала з [PERSON] однією сімєю як чоловік та жінка до його смерті, були повязані спільним побутом, мали спільний бюджет, разом купували предмети домашнього вжитку, продукти харчування, одяг та опікувалися батьком останнього [PERSON], який помер 01.01.1991 р. Разом його поховали, поставили намогильний памятник, обробляли присадибну ділянку по вул. Путивльска, 79 а, яку вона обробляє й до теперішнього часу. Далі обґрунтовує позов тим, що вони мали взаємні права та обовязки, опікувалися один одним, а 15.10.1999 р. за пропозицією [PERSON] між ними було укладено шлюб, але 20.05.2000 р. за взаємною згодою його розірвали, бо той став зловживати спиртними напоями. Однак, продовжили проживати разом в її квартирі, не узаконюючи своїх стосунків, але залишалися сімєю. За цією адресою [PERSON] отримував поштову кореспонденцію, але питання його реєстрації не виникало, бо він сподівався побудувати новий будинок на місці батьківського й з цією метою навіть залив фундамент, але не встиг, бо передчасно помер, а вона його поховала. Також позивачка мотивувала свої вимоги тим, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на майно, яке складається з житлового будинку з надвірними будівлями по вул. Путивльська, 79 а, в м. Глухів, який належав на праві власності [PERSON], спадщину після смерті якого згідно ст. 549 ЦК України 1966 року прийняв [PERSON], фактично вступивши у володіння та розпорядження спадковим майном, і оскільки після смерті [PERSON] немає спадкоємців за заповітом чи за законом першої, другої та третьої черги, то як спадкоємець, який проживав зі спадкодавцем однією сімєю 29.01.2016 р. подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини, однак, його постановою від 07.06.2016 р. у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено у звязку з відсутністю факту проживання з померлим однією сімєю не менше як пять років. Далі обгрунтовує позов тим, що зверталася до суду із заявою про встановлення цього факту в порядку окремого провадження, але ухвалою Глухівського міськрайонного суду від 15.07.2016 р. в її задоволенні було відмовлено, так як суд убачав спір про право, тому позивачка звернулася до суду з цим позовом у порядку позовного провадження, в якому просила встановити факт її проживання з [PERSON] однією сімєю з вересня 1989 року по день його смерті 04.12.2015 р. У подальшому позивач [PERSON] уточнила свої вимоги та доповнила предмет позову, й просила суд встановити факт її проживання з [PERSON] однією сімєю з вересня 1989 року по день його смерті 04.12.2015 р. та визнати за нею право власності в порядку спадкування на житловий будинок загальною площею 38,3 кв.м, житловою площею 17,1 кв.м, з надвірними будівлями, розташованого на вул. Путивльська, 121 (колишня Путивльська, 79), в м. Глухів. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] повністю підтримала ці позовні вимоги, пославшись на обставини, викладені в уточненій позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання 23 січня 2017 року не зявився, хоча про місце і час розгляду справи був повідомлений належним чином, але надав письмові заперечення на позов, які підтримав у судових засіданнях 08.11.2016 р. та 04.01.2017 р., мотивуючи їх тим, що протягом 2013 2015 років [PERSON] особисто подавала до управління праці та соціального захисту населення Глухівської міської ради довідки про те, що проживає одна, а також 12.11.2014 р. надала декларацію про доходи, де зазначала, що мешкає сама у квартирі №39 на вул. Ціолковського, 13, в м. Глухів. Крім того, 06.09.2016 р. голова ОСББ-5 [PERSON] звернулася до міської ради із заявою, в якій зазначила, що довідку №584 від 01.08.2016 р. склала зі слів [PERSON] і їй невідомо, чи мешкала вона з [PERSON], а той за життя ніяких подібних заяв не подавав, тому просив відмовити у задоволенні цього позову. Допитана судом свідок [PERSON] показала, що з 1987 року проживає по сусідству в тому ж будинку, що й [PERSON], яка спочатку проживала сама, а потім приблизно з 1989 року з [PERSON] Вони жили як сімя, мали спільне господарство, а коли [PERSON] став зловживати алкоголем, то [PERSON] розірвала шлюб, але вони продовжили проживати разом. Він помер в її квартирі й [PERSON] його поховала, і всі сусіди вважали їх чоловіком та дружиною. Свідок [PERSON] суду показала, що [PERSON] двоюрідна тітка її чоловіка, вона проживала разом з [PERSON] як чоловік з жінкою з 1989 рок по 2015 рік. [PERSON] мав будинок, який належав його батькам, але він був непридатний для проживання. Останні роки [PERSON] хворів, а [PERSON] за ним доглядала. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що проживає в одному будинку з [PERSON], яка приблизно 20 років жила разом з [PERSON], бувала в них у гостях. Вони разом робили ремонт в тій квартирі, де [PERSON] і помер, [PERSON] його оплакувала. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, свідків, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав. Так, судом встановлено, що з 15.10.1999 р. по 20.05.2000 р. позивач [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з спадкодавцем [PERSON], який помер 04 грудня 2015 року в м. Глухів. Крім того, в суді встановлено, що батько спадкодавця [PERSON] помер 01 січня 1991 року, його мати [PERSON] 12.05.2008 р., а брат [PERSON] 24.03.2013 р. З свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 06.10.1989 р. державним нотаріусом Глухівської міської державної нотаріальної контори (реєстр. №1816) вбачається, що [PERSON] є власником жилого будинку №79 на вул. Путивльська, 79, в м. Глухів (а.с. 11). А згідно довідки відділу містобудування та архітектури за вих. №185 від 21.10.2016 р. житловий будинок по вул. Путивльська, 79 (79 а), в м. Глухів, який належить [PERSON], має поштову адресу: м. Глухів, вул. Путивльська, 121. Судом також установлено, що 29.01.2016 р. [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Глухівського міського нотаріального округу із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлого 04.12.2015 р., спадкове майно після смерті якого вона приймає згідно ст. 1264 ЦК України, а заповіт від імені [PERSON] не посвідчувався (а.с. 18-19). З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, винесеної 07.06.2016 р. приватним нотаріусом Глухівського міського нотаріального округу [PERSON], вбачається, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого 04.12.2015 р. [PERSON], так як немає факту проживання однією сімєю із спадкодавцем не менше як пять років до часу відкриття спадщини (а.с. 27). Також ухвалою Глухівського міськрайонного суду від 15.07.2016 р. залишено без розгляду заяву [PERSON] про встановлення факту проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу, так як убачається спір про право (а.с. 28). Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Так, з довідки голови ОСББ-5 №594 від 01.08.2016 р. вбачається, що [PERSON] зареєстрована і проживала за адресою: [INFO], і разом з нею фактично проживав, але не був зареєстрований [PERSON], з яким вона проживала однією сімєю з вересня 1989 року по день його смерті 04.12.2015 р. (а.с. 16). Разом з тим, з наданих Глухівською міською радою декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги від 12.11.2014 р., довідок про склад сімї та розмір платежів за житлово-комунальні послуги за 15.05.2013 р., 25.05.2014 р. та 10.11.2014 р., виданих на імя [PERSON], вбачається, що як власник вона проживає одна у квартирі №39 на вул. Ціолковського, 13, в м. Глухів, і на їх підставі було прийнято рішення про призначення їй субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг (а.с. 80-84, 86-87). Дані оставини позивачка в суді не заперечувала, тому відповідно до положень ст. 61 ЦПК України вони не підлягають доказуванню. Посилання представника позивачки [PERSON] на те, що її довірителька не мала права вказувати [PERSON] у цих документах, бо в них необхідно було зазначати осіб, які зареєстровані у квартирі, а [PERSON] там не був зареєстрований, є безпідставним з огляду на таке. Так, за змістом ст. 3 Сімейного кодексу України сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки. При цьому сімя створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. А статтею 1264 ЦК України передбачено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менше як пять років до часу відкриття спадщини. Враховуючи викладене, суд вважає, що зазначаючи у вищевказаних офіційних документах (декларації та довідках) про те, що у складі її сімї немає інших членів сімї, і вона проживає одна, позивачка тим самим не визнавала, що [PERSON] був членом її сімї, а отже, й те, що не проживала з ним однією сімєю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу, принаймні у 2013 2015 роках. При цьому, показання допитаних у суді свідків суд не приймає як доказ проживання позивачки зі спадкодавцем однією сімєю, оскільки вони суперечать дослідженим судом письмовим доказам (декларації та довідкам). Не доводять цього факту й листи, що надходили на імя [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 20, 21), а також дані про виклик до нього за цією адресою лікарів (а.с. 22-24), бо раніше він перебував у шлюбі з [PERSON], а будинок по вул. Путивльська, 79, де він зареєстрований, фактично був непридатним для проживання. Так само критично суд відноситься й до даних, відображених у довідці від голови ОСББ-5 від 01.08.2016 р., оскільки [PERSON], яка її склала, до суду не зявилася, а позивачка не наполягала на її виклику в судове засідання. За таких обставин, оцінивши всі зібрані у справі докази з точки зору їх належності та допустимості, суд вважає, що позивачкою не доведено факт її проживання зі спадкодавцем однією сімєю як дружини та чоловіка без реєстрації шлюбу не менше як пять років до часу відкриття спадщини, а тому в задоволенні цих вимог слід відмовити. Також зважаючи на те, що судом не установлено цей факт, то не підлягають задоволенню й позовні вимоги про визнання за нею права власності на спадкове майно після померлого [PERSON] як спадкоємця за законом четвертої черги. До того ж позивачкою не доведено, що [PERSON] прийняв спадщину після батька [PERSON], оскільки суду не надано доказів, що він подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після його смерті, й доказів, які б свідчили, що той фактично вступив у володіння і розпорядження спадковим майном суду теж не надано, а позивачка лише заначила про це у позовній заяві без посилання на докази. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed