Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] обєднаної територіальної громади Гусятинського району Тернопільської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: приватний нотаріус Гусятинського районного нотаріального округу [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, а саме, на земельну ділянку площею 1,11 га, яка розташована на території [PERSON] обєднаної територіальної громади Гусятинського району Тернопільської області, після смерті матері [PERSON], яка померла 21.02.2014 року. Вказав, що він являється спадкоємцем майна матері по заповіту, інших претендентів на майно матері немає. Оригінал Державного акта серії ЯА № 283076 від 16.05.2005 року ним втрачено і коли він звернувся в земельний відділ за оригіналом, то йому надали тільки його копію. Посилаючись на те, що нотаріальною конторою йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спірну земельну ділянку після смерті матері [PERSON], позивач просить задовольнити його позовні вимоги. Представник позивача в попереднє судове засідання не зявилася, однак надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, згідно якої позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просить позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] обєднаної територіальної громади в попереднє судове засідання не зявився, попередньо надіславши до суду заяву в якій просить розглядати справу без участі їх представника, та згідно якої позовні вимоги визнає повністю, просить позов задовольнити. Суд, дослідивши письмові докази наявні в справі, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 21 лютого 2014 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ИД № 211341, повторно виданого 26 жовтня 2016 року Гусятинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис № 04. [PERSON] копії державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯА № 283076 виданого 16.05.2005 року, власником земельної ділянки площею 1,11 га, яка розташована на території Целіївської сільської ради Гусятинського району Тернопільської області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва є [PERSON]. Проте, як вбачається з оголошення, поміщеного в газеті «Вісник Надзбруччя» позивач подав оголошення в газету про те, що оригінал вищевказаного державного акта на право власності на землю серії ЯА № 283076, який виданий [PERSON] 16.05.2005 року вважати недійсним. 19 лютого 2014 року [PERSON] на випадок своєї смерті зробила заповідальне розпорядження, яким заповіла все своє майно [PERSON], що стверджується копією заповіту, посвідченого секретарем виконкому Целіївської сільської ради Гусятинського району Тернопільської області 19 лютого 2014 року та зареєстрованого в реєстрі за № 11, який на день смерті не змінений і не скасований. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно, в тому числі на земельну ділянку площею 1,11 га, яка розташована на території Целіївської сільської ради Гусятинського району Тернопільської області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. [PERSON] про реєстрацію в Спадковому реєстрі №45866492 від 22.11.2016 року, заведено спадкову справу №59843426 на майно [PERSON]. Як вбачається з довідки інформаційного характеру приватного нотаріуса Гусятинського районного нотаріального округу [PERSON] від 22.11.2016 року №140/02-14, спадкоємець [PERSON] - позивач по справі звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спірну земельну ділянку, проте, приватним нотаріусом Гусятинського районного нотаріального округу [PERSON] йому було відмовлено у видачі зазначеного свідоцтва на спірну земельну ділянку в цілому, у звязку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ на вищезгадане спірне майно. Відповідно до вимог ст.ст. 1216, 1217, 1268 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. [PERSON] з вимогами ст. ст. 1268, 1269, 1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину, або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців з часу відкриття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Отже, позивач являється єдиним спадкоємцем за заповітом майна померлої [PERSON], який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, а тому набув права на спадкування майна покійної за заповітом. Позивач прийняв спадщину, однак не може оформити свої спадкові права у нотаріальній конторі, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на спірне майно. Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи наведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд вважає, що за позивачем слід визнати право власності на майно у порядку спадкування за заповітом після померлої 21 лютого 2014 року [PERSON], а саме на земельну ділянку площею 1,11 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Целіївської сільської ради Гусятинського району Тернопільської області. На підставі наведеного, ст.ст. 398, 1223, 1268, 1269, 1270, 1273, 1274 ЦК України та

Outcome: approved