Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що після смерті матері - [PERSON], котра померла [INFO], залишилось спадкове майно, а саме житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS]. Вказує, що за життя спадкодавець [PERSON] своїм майном не розпорядилася. Стверджує, що як спадкоємець першої черги спадкування за законом прийняла спадщину, яка відкрилась внаслідок смерті [PERSON], зокрема зверталася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті матері, однак в оформленні спадкових прав на зазначений вище житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами їй відмовлено через відсутність на такий правовстановлюючих документів. З огляду на наведені обставини, просить суд ухвалити рішення, яким визнати за нею право власності на спірний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], котра померла [INFO] Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, однак в матеріалах справи міститься її заява, в якій така позовні вимоги підтримує та просить справу слухати у її відсутності. Представник відповідача - Судововишнянської міської ради Львівської області в судове засідання не з'явився, проте подав заяву, в якій просить справу слухати у їх відсутності. Третя особа - приватний нотаріус Мостиського районного нотаріального округу Яксманицький Р.С. в судове засідання не з'явився, а подав заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності. Представник третьої особи - завідувач Мостиської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, а подав заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності. Треті особи - [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, а подали до суду заявипро розгляд справи у їх відсутності. Зазначили, що позовні вимоги визнають, на спадщину не претендують та просять їх задовольнити. Оскільки розгляд справи відбувся за відсутності учасників справи, то відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У ч.4 ст.206 ЦПК України зазначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, суд вважає, що у відповідності до вимог ст.ст.200, 206 ЦПК України у справі можливо ухвалити рішення про задоволення позову при проведенні підготовчого засідання. Судом встановлено, що [INFO] відкрилась спадщина внаслідок смерті [PERSON]. До складу даної спадщини входить право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS], 1950 року будівництва, що відносився до суспільної групи «робітничий двір» та належав спадкодавцю [PERSON] Як вбачається із матеріалів справи, спадкодавець [PERSON] за життя своїм майном не розпорядилася, заповіту не склала. У зв'язку з відсутністю заповіту, спадкування здійснюється за законом. Позивач [PERSON] є спадкоємцем першої черги спадкування за законом даної спадщини. Згідно довідки Судововишнянської міської ради Мостиського району №2573 від 31.05.2018р. позивачка проживала разом із спадкодавцем на час його смерті, а також у встановлені законом строки звернулася в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] Інші можливі спадкоємці, які б претендували на спадщину [PERSON], діти - треті особи у справі [PERSON] та [PERSON] у поданих до суду заявах зазначили, що на спадкове майно після смерті матері не претендують. В той же час, через відсутність правовстановлюючого документу на спірний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS], позивач [PERSON] не може в позасудовому порядку в повній мірі оформити свої спадкові права та одержати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину на дане спадкове майно, у зв'язку із чим звернулася до суду із зазначеним позовом. Вказані обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються наявними у справі письмовими доказами, а саме: заявами сторін та третіх осіб; копією свідоцтва про смерть спадкодавця [PERSON] серії [NUMBER]; копією технічного паспорта на житловий будинок; листом Мостиської державної нотаріальної контори №954/02-04 від 02.08.2018р., в якому позивачу роз'яснюється право звернення до суду із позовною заявою «Про визнання права власності на житловий будинок або його частку»; виписками з погосподарських книг по с.Княжий Міст Мостиського району Львівської області; копією свідоцтва на забудову земельної ділянки в сільських населених пунктах; копією свідоцтва про народження, шлюбу та паспорта позивача; іншими матеріалами справи. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом). У відповідності до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Правилами ст.1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч.1 ст. 1297 ЦК України). Практика Верхового Суду України (п.23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року) при розгляді справ даної категорії вказує на те, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Оскільки у даному випадку питання про право позивача на спадщину не може бути вирішено в нотаріальному порядку шляхом видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з вищевикладеними обставинами, тому це питання можливо вирішити у судовому порядку шляхом визнання права власності на вищевказане спадкове майно за позивачем у порядку спадкування за законом. Відповідно до ч.3 ст.12, ст.81 цього Кодексу, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень,крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст.ст.77-78 ЦПК України. З огляду на те, що на час відкриття спадщини спадкодавець [PERSON] була фактичним власником спірного майна, хоча і не оформила право власності на таке, то суд вважає, що є всі підстави для визнання за позивачем права власності на вищевказані будинковолодіння в порядку спадкування після смерті останньої, оскільки вона є спадкоємцем першої черги спадкування за законом і прийняла спадщину, а інші можливі спадкоємці на спадкове майно не претендують. На підставі викладеного,

Outcome: approved