Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, який в подальшому уточнив до [PERSON] , в якому просить суд змінити спосіб стягнення з нього аліментів на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Просить суд стягнути з нього [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначив, що 14 грудня 2001 року, між ним та відповідачем було укладено шлюб. Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 жовтня 2016 року між ним та відповідачкою шлюб було розірвано. В шлюбі у них народились діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . 25 серпня 2016 року рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] аліменти в розмірі 1/4 частки заробітної плати (доходу) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] аліменти в розмірі 1/4 частки заробітної плати (доходу) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав уточнену позовну заяву у повному обсязі та просив суд вимоги задовольнити з підстав, якими вони обґрунтовуються. Відповідач [PERSON] та її представник заперечували проти позову, просили відмовити у задоволенні вимог [PERSON] , щодо зміни розміру аліментів у повному обсязі за недоведеністю. Суд, заслухавши пояснення сторін, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких, відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини, які регулюються нормами Сімейного кодексу України. Так, судом встановлено, що сторони знаходились у шлюбі, який було розірвано 26.10.2016 року, що підтверджується копією рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області (а.с.5). Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25.08.2016 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто на утримання дочки [PERSON] , [INFO] аліменти в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітної плати (доходу) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітної плати (доходу) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. (а.с.4) Перевіряючи обґрунтованість таких вимог, суд виходить з наступного. Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», яка кореспондується з ст.27 Конвенції ООН про права дитини, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно зі ст.ст.141, 180 СК України, батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, тобто такий обов`язок є особистим, індивідуальним, а не солідарним. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Одним із способів захисту прав неповнолітньої дитини щодо належного матеріального забезпечення є законодавчо передбачена можливість зміни раніше визначеного рішенням суду способу стягнення аліментів, залежно від зміни певних життєвих обставин. Також, відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі, за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Окрім того, згідно з ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Отже, враховуючи зміст ст.192 СК України, зміна способу стягнення аліментів, визначеного рішенням суду, не вважається незмінним і може бути змінений за рішенням суду за наявності підстав, визначених вказаною нормою. При цьому, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей, зокрема, ст.182, 183 СК України. При визначенні способу стягнення аліментів, суд, враховуючи вимоги ст.182 СК України, виходить з такого. Мінімально необхідний рівень матеріального забезпечення дитини відповідного віку встановлений на законодавчому рівні. Так, частиною 2 статті 182 встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи встановлені обставини, виходячи із принципів справедливості, добросовісності, розумності, відповідності моральним засадам суспільства та захисту прав малолітніх дітей, мінімально необхідного рівня матеріального забезпечення дітей відповідного віку, на рівний обов`язок батьків утримувати дитину, суд вважає, що достатніми та фінансово можливими для позивача для забезпечення належного рівня життя дітей будуть аліменти в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу) щомісячно, а уточнені вимоги позивача є обґрунтованими і доведеними, а відтак такими, що підлягають задоволенню. На переконання суду, такий розмір аліментів не ставитиме платника аліментів у скрутне для нього становище, не є завищеним в нинішніх умовах проживання, економічній ситуації в країні та пов`язаний зі значним зростанням цін.

Outcome: approved