Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, в якому зазначила, що в [INFO] року померла [PERSON] та після її смерті відкрилась спадщина. Спадкоємцем за заповітом після смерті останньої є позивач [PERSON] Проте, коли позивач звернувся до нотаріуса Сумської районної державної нотаріальної контори щодо оформлення спадкових прав, то йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки, в зв'язку з тим, що в оригіналі правовстановлюючого документу існують виправлення. А тому позивач просить суд ухвалити рішення, яким визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після померлої [PERSON] на земельні ділянки: площею 0,41 га: 0,36 га для ведення особистого підсобного господарства, площею 0,05 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, які знаходяться за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року. В судове засідання позивач не з'явилася, направивши заяву, в якій вона позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити та провести розгляд справи без їх участі. Представник відповідача по справі - Хотінської селищної ради Сумського району у судове засідання не з'явився, направивши заяву про розгляд справи без його участі. Завідувач Сумської районної державної нотаріальної контори до суду також не з'явилася, направивши заяву про розгляд справи без її участі. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньо досліджених наявні у справі докази вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] року, про що виконавчим комітетом Хотінської селищної ради Сумського району Сумської області внесено актовий запис № 34 від 21 серпня 2011 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 9). Як вбачається з копії спадкової справи, 13.02.2007 року [PERSON] склала заповіт, який був посвідчений секретарем Хотінської селищної ради Сумського району, відповідно до якого все своє майно вона заповідала [PERSON], позивачці по справі (а.с. 34). Остання в свою чергу звернулася з заявою про прийняття спадщини та отримала свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] (а.с. 10). Однак постановою державного нотаріуса Сумської районної державної нотаріальної контори Блошенко В.І. позивачці [PERSON] було відмовлено в оформленні спадкових прав на земельні ділянки, площею 0,41 га, з яких 0,05 га для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, площею 0,36 га - для ведення особистого підсобного господарства, Державний акт серії [NUMBER], виданий на підставі рішення XV сесії XXIII скликання Хотінської селищної ради від 22.09.2000 року, за адресою: [ADDRESS] (а.с. 18). Відповідно до пункту 3.1. Листа Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (згідно із статтею 392 Цивільного кодексу України). Відповідно до ч.ч.1,5 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.ч.1,3 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до положень ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 1 ст. 126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Згідно зі ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Судом встановлено, що на підставі рішення XV сесії XXIII скликання Хотінської селищної ради народних депутатів від 22.09.2000 року [PERSON] було надано в приватну власність земельну ділянку, площею 0,41 га, з яких з яких 0,05 га для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, площею 0,36 га - для ведення особистого підсобного господарства, що розташована на території с. писарівка Хотінської селищної ради, Сумського району, Сумської області (Державний акт серії [NUMBER]). Отже, судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] володіла спадковим майном на законних підставах. А тому, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги позивача, так як рішення суду в такому разі буде підставою для належного оформлення за ним права на дані земельну ділянку.

Outcome: approved