Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житлом. В позові вказала, що є власником будинку [ADDRESS] . В будинку зареєстрована вона та її онук [PERSON] , який не проживає у даному помешканні більше 10 років. Житло залишив добровільно, витрат по його утриманню та сплаті житлово-комунальних послуг не несе, його особисті речі в будинку відсутні. Вказані обставини створюють для неї незручності, зокрема, по сплаті комунальних послуг, утриманню будинку та отриманню субсидії. На підставі викладеного, позивач прохає визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком [ADDRESS] . При відкритті провадження судом вирішено розглядати справу в спрощеному провадженні з викликом сторін. В судове засідання учасники справи не з`явилися, при цьому від позивача до суду надійшло письмове клопотання про розгляд справи без її участі, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.26). Відповідач [PERSON] про причини своєї неявки суд не повідомив, відзиву щодо позову не подав, його виклик в судове засідання було здійснено через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, що відповідає вимогам ч.11 ст.128 ЦПК України (а.с.23). З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. На підставі статті 223 Цивільного процесуального кодексу України, якщо суд не має відомостей про причини неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних в ній даних та доказів. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України та винесена відповідна ухвала. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд ухвалює рішення без проведення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу по справі, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] , що підтверджується копіями свідоцтва на право власності на частку в спільному майні подружжя, виданого державним нотаріусом Другої Лубенської державної нотаріальної контори 06.06.1980 року за №1979, договору купівлі-продажу, посвідченого державним нотаріусом Першої Лубенської державної нотаріальної контори 16.10.1980 року за №2602 та копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.5-8). Згідно довідки Лубенського КЖЕУ про склад сім`ї № 1413 від 04.02.2019 року за вказаною адресою дійсно зареєстровані позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] (а.с.9). Згідно акту голови вуличного комітету про обстеження житлово-побутових умов, в будинку [ADDRESS] відповідач [PERSON] зареєстрований, але фактично не проживає близько 10 років. (а.с.10). Стаття 41 Конституції України проголошує право кожного володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Стаття 47 Конституції України гарантує право кожному на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Згідно ст.405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи викладене, оскільки відповідач без поважних причин близько 10 років, не проживає в будинку за вищевказаною адресою, не користується даним житлом, не з`являється в ньому, хоча перешкод в цьому ніхто не чинить, не є його співвласником, не несе жодних витрат по його утриманню, добровільно не знімається з реєстрації в ньому, суд вважає за необхідне задовольнити позов та визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Outcome: approved