Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Н.С., третя особа без самостійних вимог: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Юхименко О.Л., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, мотивуючи позовні вимоги тим, що у лютому 2021 року вона дізналась, що приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Юхименко О.Л. ведеться виконавче провадження № 64598865 з примусового виконання виконавчого напису № 31 від 19.01.2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. про стягнення з неї на користь Акціонерного товариства Перший Український Міжнародний Банк» заборгованості у загальному розмірі 72 096,18 грн. Про вчинення зазначеного виконавчого напису позивач дізналася у лютому 2021 року, отримавши за місцем реєстрації постанови про відкриття виконавчого провадження, про стягнення з боржника основної винагороди, про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій, про арешт коштів боржника та перевіривши свої дані у Єдиному реєстрі боржників. Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва у виконавчому провадженні звернуто стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника у Головному управлінні Пенсійного фонду України у Запорізькій області. Позивач не визнає вказаної у виконавчому написі заборгованості. Вважає, що виконавчий напис повинен бути визнаний таким, що не підлягає виконанню, оскільки на момент його вчинення, нормативно-правовий акт, який допускав вчинення виконавчих написів нотаріусів на кредитних договорах, був визнаний незаконним та нечинним за рішенням Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 82620084/14, що набрало законної сили, отже законних підстав для можливості вчинення виконавчого напису нотаріуса на кредитному договорі не існувало, а відповідачами були порушені ст. 12-1 Конституції України, ст. 8 ЦПК України, ч. 2 ст. 265 КАС України. Відповідач приватний нотаріус був зобов`язаний відмовити у вчиненні виконавчого напису, оскільки відповідно до вищезазначеного кредитні догори станом на дату вчинення виконавчого напису не входять до переліку безспірних вимог. На момент вчинення виконавчого напису, з урахуванням ч. 2 ст. 1050 ЦК України вже сплили строки кредитування. Крім того, сам факт існування заборгованості у зазначеній сумі є недоведеним, а сума заборгованості не є безспірною. Позивач вважає, що при сумі кредиту 24 999,27 грн. з урахуванням частково виплачених нею 11 527,64 грн., сума заборгованості не може становити 72 096,18 грн. - майже втричі більше ніж було передбачено до видачі за кредитним договором. Безпідставним є продовження нарахування договірних процентів, комісій та неустойки після завершення строку кредитування всупереч ч. 1 ст. 530, ст. 1048, 1050 ЦК України. Після настання строку виконання зобов`язань у повному обсязі позикодавець не мав права продовжувати нараховувати проценти та неустойку, а мав право лише на стягнення сум, передбачених ст. 625 ЦК України, на це вказують Постанови Верховного Суду за 2018 рік: а саме від 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12, провадження № 14-10 цс 18; від 08.08.2018 року справа № 165/1878/16-ц, провадження № 61-6252св18; від 14.02.20218 року справа № 564/2199/15-ц, провадження № 61-2404св18; від 04.07.2018 року справа № 310/11534/13-ц, провадження № 14-154цс18. Крім того, деякі умови пунктів Кредитного договору суперечать вимогам п. 17 ч. 1 ст. 1, ч. 4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів». Такими чином, приватний нотаріус була зобов`язана відмовити у вчиненні виконавчого напису, а відповідачу Банку для стягнення заборгованості з позивача, у разі її наявності, слід було звернутися до суду з цивільним позовом про стягнення заборгованості, з правовим обґрунтуванням своїх вимог. Відтак виконавчий напис підлягає скасуванню і через спірність заборгованості, і через порушення порядку та умов його вчинення. З огляду на вищевикладене позивач змушена звернутися до суду з даним позовом. Просить визнати виконавчий напис № 31 від 19.01.2021 року, що вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. про стягнення з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» (код ЄДРПОУ 14282829) заборгованості у загальному розмірі 72 096,18 грн. таким, що не підлягає виконанню. Стягнути з відповідачів судові витрати. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 18.08.2021 року, зупинено стягнення на підставі оскаржуваного виконавчого напису, що вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. 19.01.2021 року, зареєстрований у реєстрі за № 31 про стягнення з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» (код ЄДРОПУ 14282829 заборгованості у загальному розмірі 72 096, 18 грн. у виконавчому провадженні № 64598865, що ведеться приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Юхименко О.Л. - до набрання законної сили судовим рішенням у справі за результатами розгляду справи по суті. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19.08.2021 року, прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи. Копію ухвали суду про відкриття провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи надіслано учасникам судового процесу. В судове засідання позивач не з`явилась. Разом з позовною заявою подала до суду заяву, згідно якої вона просить розглянути справу без участі позивача та її представника, позовні вимоги підтримує і просить задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачі Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк», та приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про день, час та місце розгляду справи, в тому числі через оголошення на офіційному вебпорталі судової влади України, і не повідомили суд про причини своєї неявки, у встановлений судом строк відзив не подали. Третя особа без самостійних вимог: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Юхименко О.Л. в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомила. За таких обставин, суд ухвалив розглянути справу заочно, за відсутності відповідачів, на підставі наявних у справі даних і доказів, відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою усіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази по справі та співставивши їх у відповідності до норм чинного законодавства, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 19.01.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. на підставі статей 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172, було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 31, за яким звернено стягнення з [PERSON] , яка є боржником за Кредитним договором № 27035108 від 06.02.2014 року, укладеним з ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є АТ «Перший Український міжнародний банк» . Згідно копії вищевказаного виконавчого напису, вбачається, що стягнення заборгованості проводиться за період з 20.10.2018 року по 29.10.2019 року, сума заборгованості складає 71 846, 18 грн, в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 19 478,53 грн; прострочена заборгованість за комісією - 14 192,16 грн; прострочена заборгованість за процентами - 38 175,49 грн. Відповідно до копії заяви про примусове виконання рішення від 10.02.2021 року вих. № 1_01 вбачається, що представник АТ «Перший Український міжнародний банк» звернувся до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Юхименко О.Л. та просив відкрити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. за № 31 від 19.01.2021 року про стягнення з боржника, яким є [PERSON] коштів у розмірі 72 096,18 грн, а також звернути стягнення на заробітну плату, пенсію та стипендію та інші доходи боржника. 22.02.2021 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Юхименко О.Л. відкрито виконавче провадження № 64598865 з примусового виконання виконавчого напису № 31 від 19.01.2021, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С., про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Перший Український міжнародний банк» заборгованість в розмірі 72 096,18 грн., про що свідчить копія постанови про відкриття виконавчого провадження від 22.02.2021 року. Дана постанова була направлена до відома позивачу приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Юхименко Ю.Л. того ж дня, що підтверджується копією супровідної від 22.02.2021 року. Того ж дня, приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Юхименко О.Л. у виконавчому провадженні № 64598865 з примусового виконання виконавчого напису № 31 від 19.01.2021, винесені постанови про стягнення з боржника основної винагороди, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, про арешт коштів боржника, про що свідчать копії даних постанов. 25.02.2021 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Юхименко О.Л. у виконавчому провадженні № 64598865 з примусового виконання виконавчого напису № 31 від 19.01.2021 року винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат», виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до п.п. 1.1, 3.1-3.5 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за № 296/5 для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172. Відповідно до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», стягнення заборгованості здійснюється за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку). Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Так, належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо. Безспірність документа, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною. Відповідно до Постанови Верховного Суду України від 05.07.2017 року у справі за № 6-887цс17 суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Згідно з позицією Верховного Суду, яка викладена Великою палатою Верховного Суду у справі № 826/20084 від 20.06.2018 року, вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів нотаріальних договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. У пунктах 20, 22 постанови Великої Палати Верховного Суду від 15.01.2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19) зазначено, що «вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. При цьому безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на і підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172. Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною - стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. В свою чергу, в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували, що при вчиненні напису нотаріус отримував від АТ «Перший Український Міжнародний Банк» первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед АТ «Перший Український Міжнародний Банк» зазначений у написі є безспірним. При цьому, судом враховано, що в ухвалі про відкриття провадження від 19.08.2021 року за заявою позивача судом витребувано: - з Київського державного нотаріального архіву (03151, м. Київ, пр-т Повітрофлотський, 76-Г) засвідчені копії виконавчого напису № 31 який вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. 19.01.2021 року про стягнення з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк» заборгованості у загальному розмірі 72 096,18 грн. та всіх матеріалів нотаріальної справи по його вчиненню; - у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Н.С. засвідчені копії всіх матеріалів нотаріальної справи по вчиненню оскаржуваного виконавчого напису; - у приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Юхименко О.Л. засвідчені копії всіх матеріалів виконавчого провадження № 64598865 по примусовому виконанню виконавчого напису № 31 від 19.01.2021 року; - у Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» засвідчені копії наступних документів, зокрема, оригінал виписки з усіх рахунків [PERSON] , на яких обліковувались нараховані і сплачені/не сплачені суми за кредитним договором укладеним [PERSON] та Акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний Банк» по всім видам платежам: основного боргу, процентам, комісії, неустойці; повний детальний розрахунок заборгованості за кредитним договором укладеним [PERSON] та Акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний Банк» станом на дату 19.01.2021 року по кожному періоду, за який нараховані чергові платежі, окремо по всім видам платежів: основного боргу, процентам, комісії, неустойці; засвідчені копії повідомлення [PERSON] з вимогою про погашення суми боргу вказаної у виконавчому написі № 31 від 19.01.2021 року на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» із доказами його фактичного направлення і отримання до вчинення виконавчого напису; засвідчені копії виконавчого напису № 31 від 19.01.2021 року про стягнення з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованості у загальному розмірі 72 096,18 грн. 20.09.2021 року на адресу суду від третьої особи приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Юхименко О.Л. надійшли запитувані судом документи. 12.10.2021 року на адресу суду з Київського державного нотаріального архіву надійшла інформація на виконання ухвали суду від 19.08.2021 року, відповідно до якої вбачається, що станом на 21.09.2021 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. не передавала документи нотаріального діловодства та архіву на державне відповідальне архівне зберігання до Київського державного нотаріального архіву. Разом з цим, відповідачами - Акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний Банк» та приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. ухвала суду від 19.08.2021 року в частині витребування зазначених доказів у встановлений судом строк так і не була виконана. З наявних в матеріалах справи доказів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник [PERSON] мала безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі. Не встановлено судом факту спрямування боржнику [PERSON] повідомлення про порушення нею кредитних зобов`язань і, як наслідок, надання можливості боржнику ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Відповідачами та третьою особою не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача, хоча така можливість надавалася судом. Встановлені судом обставини вказують на те, що розмір кредитної заборгованості, зазначений нотаріусом в оспорюваному виконавчому написі, не є безспірним, оскільки позивач звернулась до суду після стягнення з неї заборгованості по виконавчому напису нотаріуса, заперечила розрахунок боргу, що є достатньою правовою підставою для визнання даного виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, а відповідач АТ «Перший Український Міжнародний Банк» не позбавляється можливості вирішити спірні питання у позовному провадженні. Отже, на думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконалась належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушила норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Також судом взято до уваги, що як на підставу вчинення виконавчого напису, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. посилалась на п. 2 Переліку, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 року. В той же час, Постановою Кабінету Міністрів України за № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» були внесені відповідні зміни до постанови Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 року, відповідно до яких кредитні договори було віднесено до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів. Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року, яка ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі № 826/20084/14 залишена без змін, визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині п. 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в тому числі за кредитними договорами. Зазначена постанова апеляційного суду у відповідності до п. 4 ст. 254 КАС України (в редакції, що діяла на момент винесення постанови) набула законної сили з моменту проголошення, з 22.02.2017 року, а отже з цієї ж дати законодавство не передбачало можливості вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, яка випливає із кредитних відносин. Відтак, станом на 19.01.2021 року (дату вчинення спірного виконавчого напису нотаріуса) чинне законодавство передбачало можливість вчинення виконавчого напису лише за умови подання оригіналу нотаріально посвідченого договору. Відповідних доказів надання приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Харі Н.С. оригіналу нотаріально посвідченого кредитного договору відповідачем АТ «Перший Український Міжнародний Банк» суду не надано. За таких обставин, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. В свою чергу, відповідачі будь-яких заперечень та доказів на спростування позиції представника позивача до суду не надали. Аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи із принципів розумності, виваженості, справедливості, враховуючи, що належним чином повідомлені відповідачі не надали суду будь-яких заперечень та доказів на спростування позиції позивача, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог [PERSON] в заявлених нею межах та про існування правових підстав для їх задоволення. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, таким чином, в зв`язку з задоволенням позову з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню 908,00 грн. в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору та 454,00 грн. судового збору за подачу заяви про забезпечення позову . На підставі викладеного,

Outcome: approved