Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS]. Свої вимоги обгрунтовує тим, що вона є власником 1/2 частини квартири [ADDRESS], іншим власником 1/2 частини вказаної квартири є її брат [PERSON] Крім неї у вказаній квартирі зареєстрована з 10.10.2015 р. її донька [PERSON], [INFO] зі своїм сином [PERSON], [INFO] Однак з моменту реєстрації вони у даній квартирі не проживають взагалі, а фактично мешкають у [ADDRESS]. На її неодноразові прохання знятись з реєстрації по [ADDRESS], відповідач не реагує та не бажає цього робити, комунальних послуг не оплачує, а це порушує її право на одержання субсидії, розпоряджатися майном, тому вона вимушена звернутися до суду. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просять їх задовольнити. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні проти позовних вимог заперечують в повному обсязі та просять відмовити в їх задоволенні. Третя особа: [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просить їх задовольнити. Третя особа: сектор реєстрації фізичних осіб та ведення реєстру територіальної громади центру надання адміністративних послуг Конотопської міської ради Сумської області в судове засідання не з'явилася, надала заяву, в якій просить розглядати справу без участі її представника, при ухваленні рішення покладається на розсуд суду ( а.с. 21). Представник третьої особи: сектору опіки та піклування служби міської ради у справах дітей [PERSON] в судовому засіданні проти позовних вимог заперечує, оскільки у відповідача на утриманні знаходиться дитина, і при задоволенні позову будуть порушені її права. Суд, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно копї свідоцтва про право на спадщину за законом від 30.03.2017 року спадкоємцями зазначеного у цьому свідоцтві майна [PERSON], яка померла [INFO], є її син [PERSON] - на 1/2 частку та її донька [PERSON] - на 1/2 частку. Спадщина, на яку у вказаних частках видано це свідоцтво, складається з квартири [ADDRESS]. Ця квартира, загальною площею 23,7 кв.м, складається з однієї кімнати житловою площею 11,5 кв.м. ( а.с. 9). Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обов'язок доказування і подання доказів, встановлений ст. 81 ЦПК України, в якій зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 04.04.2017 року [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності належить 1/2 частка квартири [ADDRESS] (а.с. 10). Згідно довідки сектору реєстрації фізичних осіб та ведення реєстру територіальної громади центру надання адміністративних послуг Конотопської міської ради Сумської області від 17.07.2017 року № 4475 [PERSON], [INFO] зареєстрований в [ADDRESS]. Разом з ним зареєстрована племінниця [PERSON], [INFO] та син племінниці [PERSON], [INFO] (а.с. 11). З акту опитування сусідів [ADDRESS] складеного у присутності свідків [PERSON], [PERSON] вбачається, що громадянка [PERSON], [INFO] дійсно зареєстрована в [ADDRESS], але з моменту реєстрації 10.10.2015 р. по даний час у вказаній квартирі жодного дня зі своїм сином [PERSON] не проживала (а.с. 12). Згідно довідки Красненської сільської ради Конотопського району від 21.07.2017 року №2 10 [PERSON] проживає в [ADDRESS] без реєстрації зі своїм малолітнім сином [PERSON], [INFO] з січня 2016 року (а.с.13). Згідно довідки Красненського фельдшерсько акушерського пункту вбачається, що [PERSON] знаходиться на обліку в Красненському ФП, зі своїм малолітнім сином [PERSON], [INFO] з 21.09.2016 року (а.с.14). Свідок [PERSON] пояснила, що [PERSON] її колишній чоловік. За померлою свекрухою [PERSON] доглядала вона сама та поховала її за власні кошти. Відповідач [PERSON] в квартирі [ADDRESS] ніколи не проживала та речей її там не було, вона лише зареєстрована за вказаною адресою. Свідок [PERSON] пояснила, що відповідач [PERSON] є її невісткою. Дійсно вона проживає в с. Красне ввесь час в її матері. Позивач [PERSON], допитана в якості свідка пояснила, що її донька [PERSON] на момент відкриття спадщини після смерті [PERSON] в спірній квартирі не проживала, за комунальні послуги не сплачувала. У суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, про які повідомили свідки. Дані про їх заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні та показання підтверджуються і доповнюються іншими зібраними по справі доказами. Відповідно до положень ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частиною 1 ст. 317 ЦК України встановлено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. На підставі ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном. Аналізуючи зібрані по справі докази та даючи їм оцінку, суд вважає, що в судовому засіданні здобуто достатньо доказів, що відповідач не проживає в квартирі понад один рік. Докази, які б свідчили про наявність поважних причин не проживання відповідача в квартирі, у матеріалах справи відсутні. Таким чином, судом встановлений факт не проживання відповідача в спірному приміщенні більше року без поважних причин. Згідно ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що право позивача порушене і підлягає захисту. Вимоги позивача про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, законні та обґрунтовані і знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved