Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-15 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до територіальної громади м. Дружківки в особі Дружківської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Вказала, що 26 жовтня 2015 року померла її рідна матір [PERSON]. Згідно договору дарування від 05 липня 1979 року [PERSON] отримала у власність 2/3 частини житлового будинку (загальною площею 93,8 кв.м. і житловою площею 56,07 кв.м.) з надвірним будівлями, який розташований по вул. Фурманова, буд. № 138 в м.Дружківка Донецької області. Вказаний будинок складається з наступних обєктів: житловий будинок - А-1, а-1, а1-1, а, а1, а2, літня кухня Б, Е, сарай В,Г,З, вбиральня Д, Л, погріб е, гараж Ж, альтанка - И, літній душ М, вимощення І, ІІ, огорожа - №1,2, огорожу «а» та сарай «З». У 1981 році [PERSON] самочинно побудувала тамбур «а», у 1996 році сарай «З». 03 травня 1990 року [PERSON] вчинила заповіт. Заповіла вказане майно в рівних частинах [PERSON] та [PERSON]. 03 травня 1990 року [PERSON] заповів [PERSON] одну другу частину житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться по вул. Фурманова, буд. № 138 в м. Дружківці Донецької області. 15 березня 2009 року [PERSON] помер. Позивач зверталася до державної нотаріальної контори м.Дружківка з заявою про прийняття спадщини, але їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку з відсутністю документів, що підтверджує право власності на зазначене майно. Позивач [PERSON] просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] на 2/3 частини житлового будинку № 138 з надвірними будівлями, розташованого по вулиці Трояндовій в м. Дружківці Донецької області, які за описом обєкту складаються з будівель та споруд: житловий будинок - А-1, а-1, а1-1, а, а1, а2, літня кухня Б, Е, сарай В,Г,З, вбиральня Д, Л, погріб е, гараж Ж, альтанка - И, літній душ М, вимощення І, ІІ. Визнати за нею право забудовника в порядку спадкування за законом на тамбур «а» та сарай «З», розташованих за адресою: Донецька обл., м. Дружківка, вул. Трояндова, № 138, зі здачею їхв експлуатацію та з наступним оформленням права власності. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги, просила суд задовольнити її позов. Третя особа [PERSON] у судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову [PERSON] Представник відповідача територіальна громада в особі Дружківської міської ради до суду не зявився, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином. До суду надав клопотання про розгляд справи у його відсутність. Проти задоволення позову не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Відповідно до свідоцтва про народження № 0148097 від 10 липня 1967 року позивач [PERSON] (зміна прізвища з Тимошенко) [PERSON] є донькою [PERSON]. Відповідно до заповіту від 03 травня 1990 року [PERSON] на випадок своєї смерті вчинила таке розпорядження: «належний мені жилий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в місті Дружківка, вул. Фурманова, № 138 заповідаю в рівних частинах кожному: [PERSON] та [PERSON]». Відповідно до заповіту від 03 травня 1990 року [PERSON] на випадок своєї смерті вчинив таке розпорядження: «належну мені одну другу частину жилого будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться в місті Дружківка, вул. Фурманова, № 138 заповідаю [PERSON]». Згідно з інформацією, наданою комунальним підприємством «Дружківське міське бюро технічної інвентаризації» від 13 жовтня 2016 року № 484, станом на 01 січня 2013 року відповідно до архівних даних, 2/3 частина житлового будинку № 138 по вулиці Трояндовій в м.Дружківка Донецької області на підставі договору дарування від 05 липня 1979 року належить [PERSON] та 1/3 частина вказаного будинку на підставі договору дарування від 23 квітня 1992 року належить [PERSON]. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 23 травня 2016 року №494/02-31, виданою Дружківською державною нотаріальною конторою Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок № 138 по вул. Трояндовій (Фурманова), м.Дружківка, Донецької області, у звязку з відсутністю документів, що підтверджують право власності [PERSON] на житловий будинок. Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до статті 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Суд встановив, що спадкоємець за заповітом після смерті [PERSON] - її чоловік [PERSON] спадщину у вигляді 1/2 частини будинку № 138 по вул. Трояндовій (Фурманова), м.Дружківка, Донецької області не прийняв. Він помер 15 березня 2009 року. [PERSON] у визначений законом строк прийняла спадщину після смерті матері [PERSON]. тобто виконала всі умови, передбачені законом, для прийняття спадщини. Але вона позбавлена права отримати свідоцтво про право на спадщину у встановленому законом порядку через причини, які від неї не залежать. У неї відсутні правовстановлюючі документи на майно, що належало [PERSON] на момент смерті. Тому суд вважає, що є всі законні підстави для визнання за позивачем право власності в порядку спадкування на 2/3 частини житлового будинку № 138 з надвірними будівлями, розташованого по вулиці Трояндовій в м. Дружківці Донецької області, які за описом обєкту складаються з будівель та споруд: житловий будинок - А-1, а-1, а1-1, а, а1, а2, літня кухня Б, Е, сарай В,Г,З, вбиральня Д, Л, погріб е, гараж Ж, альтанка - И, літній душ М, вимощення І, ІІ, огорожа - №1,2. Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 186 ЦК України річ, призначена для обслуговування іншої (головної) речі і пов'язана з нею спільним призначенням, є її приналежністю. Приналежність слідує за головною річчю, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд вважає, що у визнанні за позивачем права забудовника в порядку спадкування за законом на тамбур «а» і сарай «З», що розташовані на земельній ділянці житлового будинку № 138, з подальшою їх здачею в експлуатацію та оформленням права власності згідно з чинним законодавством після смерті [PERSON] не підлягають задоволенню, оскільки відповідно до ст. 186 ЦК України вказані обєкти призначені для обслуговування іншої (головної речі) і пов'язані з нею спільним призначенням, тобто є приналежністю житлового будинку, а тому право власності на них підлягає визнанню за позивачем разом з головною річчю.

Outcome: partial