Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-29 00:00:00

Позивач [PERSON], звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON], в обґрунтування якого зазначила, що з 24 вересня 2005 року, перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який зареєстрований відділом реєстрації шлюбів на народжень Луганського міського управління юстиції, актовий запис № 877. Позивач в своїй заяві зазначила, що сімейне життя з відповідачем не склалося в звязку з тим, що кожен має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сімю. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, з його ініциативи між ними постійно виникають сварки, що кожен раз спричиняє їй та дитині душевні страждання. З травня 2013 року шлюбні стосунки не підтримують. Від шлюбу є дитина [PERSON] [INFO]. Спільне господарство не ведеться, подружні стосунки не підтримують. Подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам. Просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем. Сторони у судове засідання не зявилися, надали суду заяви про слухання справи за їхньою відсутністю, просять задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Матеріалами справи встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб, серії 1-ЕД № 013689 від 24 вересня 2005 року, між позивачем та відповідачем, відділом реєстрації шлюбів на народжень Луганського міського управління юстиції зареєстровано шлюб, актовий запис № 877 (а.с. 4). Як вбачається із позовної заяви, сімейне життя між позивачем і відповідачем не склалося в звязку з тим, що кожен має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сімю. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, з його ініциативи між ними постійно виникають сварки, що кожен раз спричиняє їй та дитині душевні страждання. З травня 2013 року шлюбні стосунки не підтримують. Від шлюбу є дитина [PERSON] [INFO]. Спільне господарство не ведеться, подружні стосунки не підтримують. Подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам. Відповідно до ст. ст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз чоловіка і жінки, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 105 СК України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 СК України. Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, шлюб існує формально, суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати. У чинність ч. 2 ст. 115 Сімейного Кодексу України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач в своїй позовній заяві зазначив про те, що прохає суд при вирішенні питання про розірвання шлюбу, залишити відповідачу прізвище «Кривошеєва», яке було набуте у звязку із реєстрацією шлюбу.. У чинність п. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного Кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі ст.ст. 24, 56, 105, 110, 112, 115 Сімейного Кодексу України, та

Outcome: approved