overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого вказала, що 28 квітня 2012 року вона зареєструвала з відповідачем шлюб, у якому народилася донька Аліна, [INFO], яка проживає разом з нею. Шлюбні відносини з відповідачем не склалися через різні погляди на сімейне життя, різні характери, внаслідок чого між ними постійно виникали сварки, свідком яких була їх дитина. З жовтня 2014 року вони мешкають окремо, спільного господарства не ведуть, матеріальної допомоги відповідач їй не надає. Також їй відомо, що у відповідача вже фактично є інша сімя. Вона переконана, що подальшого сенсу підтримувати сімейні стосунки немає, вважає, що примирення та збереження шлюбу з відповідачем неможливим та таким, що суперечить її інтересам та інтересам їх дитини, тому просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Сторони до судового засідання не зявилися, про час і місце розгляду справи сповіщені належним чином, письмово повідомили суд про розгляд справи у їх відсутність, при цьому позивач вказала, що вона наполягає на позові, а відповідач що він визнає позов у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 28 квітня 2012 року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Димитровського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 66, у якому 29 липня 2014 року народилася донька Аліна, яка мешкає разом з позивачем. Шлюбно-сімейні відносини сторони припинили з жовтня 2014 року. Зазначені факти встановлено на підставі свідоцтв про шлюб, про народження дитини, довідки приватного підприємства «Домінант-сервіс» від 03.02.2015 року, письмових заяв сторін (а.с.3, 4). Згідно за ст.112 Сімейного кодексу України суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищенаведене та те, що шлюб сторін фактично розпався біля року тому, примирення та збереження сімї сторони вважають неможливим, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти цього, спір про майно відсутній, місце проживання дитини між сторонами узгоджено, суд вважає, що подальше сумісне життя сторін і збереження сімї не відповідало б їх інтересам, тому їх шлюб підлягає розірванню. За приписами ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище.\~ Позиач не висловила свого бажання на відновлення дошлюбного прізвища, вказавши це у своїй письмовій заяві. На підставі ст.ст.110, 112, 113 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого вказала, що 28 травня 2011 року вона зареєструвала з відповідачем шлюб, в якому народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO], які проживають разом з нею. З вересня 2016 року сімейні стосунки з відповідачем були фактично припинені, з того часу вони проживають окремо та не ведуть спільного господарства. Припиненню шлюбних відносин стало те, що відповідач не працював, матеріально не утримував їх сімю. З цих обставин між ними постійно виникали сварки, які відбувалися у присутності їх дітей, що негативно впливало як на їх, так і на її психічний стан, а також на взаємовідносини між нею та відповідачем. Вона неодноразово намагалася переконати відповідача змінити ставлення до їх родини, працевлаштуватися та жити нормальним сімейним життям, однак відповідача не поміняв свого ставлення до сімї. Вважаючи збереження шлюбу та примирення з відповідачем неможливими, позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Сторони до судового засідання не зявилися, про час і місце розгляду справи сповіщені належним чином. Позивач [PERSON] письмово повідомила суд про розгляд справи у її відсутність, вказала, що на позові наполягає, не заперечує проти заочного розгляду справи у разі неявки відповідача до суду, просила не змінювати її прізвище після розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 28 травня 2011 року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Димитровського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 83, та є батьками дітей: Ростислава, [INFO], та Кирила, [INFO], які проживають разом з позивачем. Шлюбно-сімейні стосунки сторони припинили з вересня 2016 року. Зазначені факти встановлено на підставі свідоцтв про шлюб, про народження дітей, письмової заяви позивача (а.с.7, 8, 9). Згідно за ст.112 Сімейного кодексу України суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищенаведене та те, що шлюб сторін фактично розпався більше півроку тому, примирення та збереження сімї позивач вважає неможливими, наполягає на розірванні шлюбу, відповідач заперечень проти цього не надав, спір про майно відсутній, місце проживання дітей узгоджено, суд вважає, що подальше сумісне життя сторін і збереження сімї не відповідало б інтересам позивача, тому їх шлюб підлягає розірванню. За приписами ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище.\~ Позивач висловила бажання не відновляти дошлюбне прізвище. На підставі ст.ст.110, 112, 113 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого вказала, що 30 вересня 1989 року вона зареєструвала з відповідачем шлюб, у якому народилася донька [PERSON], [INFO], яка вже є повнолітньою. На протязі останніх п'ятнадцяти років сумісного проживання між нею та відповідачем було відсутнє взаємне порозуміння через різні погляди на життя, у зв'язку з чим відбувалися постійні суперечки, безпідставні образи з боку відповідача, у тому числі з приводу зловживання відповідачем спиртних напоїв. З цього моменту їх сумісне життя з відповідачем складалося не найкращим чином, а в червні 2014 року відповідач зібрав речі, пішов із сім'ї та почав жити окремо, шлюбні відносини між ними припинилися, спільне господарство не ведеться. Спір про майно на цей час відсутній. Вважаючи збереження сім'ї, подальше спірне життя з відповідачем та примирення неможливими і такими, що суперечать її інтересам, позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Позивач [PERSON] до судового засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи сповіщена належним чином, письмово повідомила суд про розгляд справи у її відсутність, про те, що вона наполягає на позові та не заперечує проти розгляду справи заочно у разі неявки до суду відповідача. Відповідач [PERSON] до судового засідання також не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщений належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надійшло. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 30 вересня 1989 року сторони зареєстрували шлюб у Димитровському міськвиконкомі Донецької області, актовий запис № 430, у якому [INFO] року народилася донька [PERSON], яка досягла повноліття. Шлюбно-сімейні стосунки сторони остаточно припинили у червні 2014 року. Зазначені факти встановлено на підставі свідоцтв про шлюб, про народження дитини, довідки ПП «ПЖФ Гарант-Сервіс» від 17.11.2014 року (а.с. 8, 9, 10). Згідно за ст.112 Сімейного кодексу України суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищенаведене та те, що шлюб сторін фактично розпався понад півроку тому, позивач наполягає на розірванні шлюбу, вважає примирення неможливим, суд вважає, що подальше сумісне життя сторін і збереження сім'ї не відповідало б їх інтересам, тому їх шлюб підлягає розірванню. За приписами ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач висловила бажання не відновляти дошлюбне прізвище. На підставі ст.ст.110, 112, 113 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого вказала, що 30 грудня 1994 року вона зареєструвала з відповідачем шлюб, у якому народилася донька [PERSON], [INFO], та донька [PERSON], [INFO], які проживають разом з нею та перебувають на її утриманні. Шлюбно-сімейні стосунки з відповідачем були фактично припинені з травня 2014 року через різні погляди на життя, відсутність спільних інтересів, взаєморозуміння, що породжувало виникнення сварок з будь-яких підстав, в наслідок чого були втрачені взаємні повага та почуття один до одного. З часу припинення шлюбних відносин спільне господарство з відповідачем не ведеться, спроби примиритися ні до чого не привели. З цих обставин позивач вважає, що сім'я розпалася остаточно, примирення та збереження шлюбу неможливе та суперечить її інтересам та інтересам їх доньок, тому просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Позивач [PERSON] у судовому засіданні підтримала свої позовні вимоги у повному обсязі, наполягаючи на розірванні шлюбу. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні проти розірвання шлюбу не заперечував, вважаючи примирення неможливим. Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 30 грудня 1994 року сторони зареєстрували шлюб у Димитровському відділі реєстрації актів цивільного стану Донецької області, актовий запис № 500, у якому [INFO] року народилася донька [PERSON], та [INFO] року - донька [PERSON], які мешкає разом з позивачем. Зазначені факти встановлено на підставі свідоцтв про шлюб, про народження дітей, пояснень сторін (а.с.7, 8, 9). Згідно за ст.112 Сімейного кодексу України суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищенаведене та те, що шлюб сторін фактично розпався, сторони певний час проживають окремо, примирення та збереження сім'ї вважають неможливим, наполягають на розірванні шлюбу, спір про майно відсутній, місце проживання дитини між сторонами узгоджено, суд вважає, що подальше сумісне життя сторін і збереження сім'ї не відповідало б їх інтересам, тому їх шлюб підлягає розірванню. За приписами ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач не висловила бажання відновляти своє дошлюбне прізвище. На підставі ст.ст.110, 112, 113 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого вказала, що 30 жовтня 2009 року вона зареєструвала з відповідачем шлюб, у якому народилися діти: донька Діана, [INFO], та син [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося з причини того, що протягом останнього року сумісного проживання між ними було відсутнє порозуміння, постійно виникали суперечки, які закінчувалися особистими образами. У звязку з чим з 2013 року шлюбні стосунки з відповідачем були припинені, вони перестали вести спільне господарство, проживають окремо. Останні два роки відповідач не бере участі в житті сімї, не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, весь тягар забезпечення сімї лежить на її плечах. З цих обставин позивач вважає, що примирення та збереження шлюбу з відповідачем неможливо та є таким, що суперечить її інтересам та інтересам їх дітей, тому просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Сторони до судового засідання не зявилися, про час і місце розгляду справи сповіщені належним чином. Позивач [PERSON] письмово повідомила суд про розгляд справи у її відсутність, про свою згоду на розгляд справи у разі неявки відповідача заочно та про те, що вона наполягає на позовних вимогах. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 30 жовтня 2009 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Димитровського міського управління юстиції Донецького області, актовий запис № 337, у якому 30 травня 2008 року народилися діти: син [PERSON] та донька Діана, які мешкають разом з позивачем. Шлюбно-сімейні стосунки сторони припинили з 2013 року. Зазначені факти встановлено на підставі свідоцтв про шлюб, про народження дітей, довідки про склад сімї виконавчого комітету Димитровської міської ради від 13.08.2015 року відповідача [PERSON], письмових заяв позивача (а.с.7, 8, 9, 10). Згідно за ст.112 Сімейного кодексу України суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищенаведене та те, що шлюб сторін фактично розпався більше двох років тому, примирення та збереження сімї позивач вважає неможливими, наполягає на розірванні шлюбу, спір про майно відсутній, місце проживання дітей між сторонами узгоджено, суд вважає, що подальше сумісне життя сторін і збереження сімї не відповідало б їх інтересам, тому їх шлюб підлягає розірванню. За приписами ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище.\~ Позивач висловила бажання не відновляти дошлюбне прізвище, вказавши це у своєму позові. На підставі ст.ст.110, 112, 113 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого вказала, що 31.08.2012 року вона зареєструвала з відповідачем шлюб, у якому дітей не має. З вересня 2014 року вона припинила шлюбно-сімейні стосунки з відповідачем, покинувши чоловіка та почавши жити окремо. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаємного порозуміння, виникнення суперечок, які іноді закінчувалися особистими образами, крім того відповідач зрадив їй. Тому, вважаючи одруження невдалим, а примирення та збереження шлюбу з відповідачем неможливими та такими, що суперечать її інтересам, позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Сторони до судового засідання не зявилися, про час і місце розгляду справи сповіщені відповідно до цивільно-процесуального законодавства. Позивач [PERSON] письмово повідомила суд про розгляд справи у її відсутність та про те, що вона наполягає на своїх позовних вимогах. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 31 серпня 2012 року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Димитровського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 201. Спільних дітей у сторін нема. Шлюбно-сімейні стосунки сторони припинили з вересня 2014 року. Зазначені факти встановлено на підставі свідоцтва про шлюб, письмових пояснень позивача (а.с.3). Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно за ст.112 Сімейного кодексу України суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищенаведене та те, що шлюб сторін фактично розпався більше року тому, примирення та збереження сімї позивач вважає неможливим, наполягає на розірванні шлюбу, спір про майно відсутній, суд вважає, що подальше сумісне життя сторін і збереження сімї не відповідало б інтересам позивача, тому їх шлюб підлягає розірванню. За приписами ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище.\~ Позивач не висловила бажання на відновлення дошлюбного прізвища. На підставі ст.ст.110, 112, 113 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого вказала, що 31 серпня 2001 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, у якому народилася донька [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею. Шлюбні стосунки з відповідачем не склалися через повну протилежність характерів, різні погляди на сімейні відносини, внаслідок чого між ними постійно виникали різномовності та сварки. Разом вони не проживають, сімейних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, у кожного з них своє життя. Вважаючи, що відновлення та збереження шлюбу неможливе, позивач просить суд шлюб з відповідачем розірвати. Позивач [PERSON] у судовому засіданні підтримала свій позов, наполягаючи на розірванні шлюбу, пояснила, що з відповідачем шлюбно-сімейні стосунки припинені з 2006 року. З того часу вони не поновлювали свої відносини і не примирялися. У кожного з них своя сім'я, у відповідача з іншою жінкою народилася дитина. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явився, письмово повідомив суд про розгляд справи у його відсутність та про визнання позову у повному обсязі, про час та місце розгляду справи повідомлений відповідно до цивільно-процесуального законодавства. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 31 серпня 2001 року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Димитровського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 222, у якому народилася донька [PERSON], [INFO], яка мешкає разом з матір'ю. Шлюбно-сімейні стосунки сторони припинили з 2006 року. Зазначені факти встановлено на підставі свідоцтв про шлюб, про народження дитини, довідки про склад сім'ї від 21.04.2015 року, письмових заяв сторін та пояснень позивача (а.с.4, 5, 6, 10). Згідно за ст.112 Сімейного кодексу України суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищенаведене та те, що шлюб сторін фактично розпався дев'ять років тому, примирення та збереження сім'ї сторони вважають неможливим, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти цього, спір про майно відсутній, місце проживання дитини між сторонами узгоджено. Тому подальше сумісне життя сторін і збереження сім'ї не відповідало б їх інтересам і шлюб підлягає розірванню. За приписами ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач вказала про залишення її прізвища без змін. На підставі ст.ст.110, 112, 113 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого вказала, що з 15.08.1998 вона перебуває у шлюбі з відповідачем, у якому народилися діти: донька Вікторія, [INFO], та син [PERSON], [INFO], які проживають разом з нею у орендованому нею домоволодінні. З 2002 року до серпня 2016 року вона з відповідачем мешкала у придбаному ними під час шлюбу житловому будинку за адресою: м.Мирноград Донецької області, вул.Молодої Гвардії, б.20. У серпні 2016 року шлюбні відносини з відповідачем були припинені з причини того, що між ними склалися несприятливі стосунки, антипатія. Відповідач відмовлявся надавати їй та їх дітям матеріальну допомогу. Через неприязне ставлення останнього до неї та до дітей вона була вимушена разом з дітьми виселитися із будинку за вказаною адресою. З часу припинення шлюбних відносин вона і відповідач мешкають окремо, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбно-сімейних стосунків, не мають спільного бюджету, не піклуються один про одного та не здійснюють придбання майна для спільного користування. Між ними відсутнє почуття взаємної любові, взаємодопомоги та підтримки. Вважаючи збереження шлюбу та примирення неможливим, позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Сторони до судового засідання не зявилися, про час і місце розгляду справи сповіщені належним чином. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] письмово повідомили суд про розгляд справи у їх відсутність, при цьому позивач вказала, що на позові наполягає, а відповідач що позовні вимоги визнає в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 15 серпня 1998 року сторони зареєстрували шлюб у Димитровському міському відділі реєстрації актів громадянського стану Донецької області, актовий запис № 214, та є батьками дітей: доньки Вікторії, [INFO], та сина [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачем. Шлюбно-сімейні стосунки сторони припинили з серпня 2016 року. Зазначені факти встановлено на підставі копій свідоцтв про шлюб сторін, про народження дітей, письмових заяв сторін (а.с.7, 8). Згідно за ст.112 Сімейного кодексу України суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищенаведене та те, що шлюб сторін фактично розпався біля року тому, примирення та збереження сімї позивач вважає неможливими, наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти цього, спір про майно відсутній, місце проживання дітей узгоджено, суд вважає, що подальше сумісне життя сторін і збереження сімї не відповідало б їх інтересам, тому їх шлюб підлягає розірванню. За приписами ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище.\~ Позивач висловила бажання не відновляти дошлюбне прізвище. На підставі ст.ст.110, 112, 113 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved