Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Тернівської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області про продовження строку для прийняття спадщини та визнання спадкоємцем за законом. Просить визначити їй додатковий строк тривалістю три місяці з дня набрання законної сили рішення суду для подання до Тернівської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] , та просить визнати її спадкоємцем за законом. 18 червня 2019 року представник позивача надала суду уточнену позовну заяву [PERSON] до Тернівської міської ради Дніпропетровської області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог: державний нотаріус Тернівської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Уточнену позовну вимогу мотивує тим, що [INFO] помер її двоюрідний брат [PERSON] . Після його смерті вона є спадкоємцем п`ятої черги, інших спадкоємців не має. Оскільки свідоцтва про народження їх батьків не збереглися, то їх родинні відносини можуть підтвердити свідки [PERSON] та [PERSON] . Після смерті двоюрідного брата відкрилася спадщина у вигляді квартири [ADDRESS] . У встановлений законом шестимісячний строк, а саме 14 листопада 2018 року, тобто через місяць після смерті брата, вона звернулася до Державного нотаріуса Тернівської державної нотаріальної контори з усною заявою про прийняття спадщини, отримала від нотаріуса перелік документів та сплатила за реквізитами, які отримала у нотаріуса, а саме: 286,00 грн. за оплату правових питань та 102,00 грн. за витяг із спадкового реєстру. Нотаріусом була зазначена дата прийняття спадщини - 14 квітня 2019 року. Оскільки вона вважала, що вже звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, оплатила відповідні збори, то не поспішала із прийняттям спадщини, бо має маленьку пенсію у розмірі 1635,16 грн. та незадовільний стан здоров`я. Зазначає, що саме вона була останні дні життя з [PERSON] , доглядала його, займалася його похованням. 14 квітня 2019 року була неділя, тому вона пішла до нотаріуса в понеділок 15 квітня 2019 року, але нотаріус її повідомила, що вона спізнилася і 17 квітня 2019 року отримує постанову про відмову вчинити нотаріальну дію, яку має право оскаржити в суді. Просить визначити їй додатковий строк тривалістю два місяці для подання до Тернівської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Представник відповідача Тернівської міської ради Дніпропетровської областінадала суду відзив на уточнену позовну заяву в якому зазначила, що позовні вимоги не визнає, оскільки позивачем не надано доказу родинного зв`язку з [PERSON] , а актові записи про народженні їх батьків можливо поновити, звернувшись до відповідного відділу державної реєстрації актів цивільного стану. Заявлені у справі свідки не можуть підтвердити факт родинних відносин між позивачем та померлим [PERSON] , бо самі не перебували з померлим у родинних відносинах, а їх свідчення нічим окрім слів підтверджені бути не можуть. Необізнаність особи з порядком прийняття спадщини та оформлення прав на спадкове майно не є поважною причиною для поновлення строків для прийняття спадщини. Просить відмовити у задоволені позову та розглядати справу без її участі. Третя особа державний нотаріус Тернівської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області ще до уточненої позовної заяви надала суду відзив на позовну заяву в якому просила відмовити в задоволені позову та зазначила, що в постанові про відмову вчинити нотаріальну дію «яка надійшла в нотаріальну контору 12 квітня 2019 року» зроблена технічна помилка , необхідно було вказати «яка надійшла в нотаріальну контору 17 квітня 2019 року». Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, просить позов задовольнити та зазначила, що вона після смерті двоюрідного брата зверталася до державного нотаріуса 14 листопада 2018 року, після чого в листопаді 2018 року сплатила 286,00 грн. за оплату правових питань та 102,00 грн. за витяг із спадкового реєстру вона сплатила бо вважала, що звернулася з заявою про прийняття спадщини. Потім вона до нотаріуса прийшла 12 квітня 2019 року, але невстигла попасти на прийом у зв`язку з тим, що закінчився робочий час. Брата ховала вона. Просить позов задовольнити. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, просить позов задовольнити, оскільки позивач зверталася до державного нотаріуса Тернівської державної нотаріальної контори 14 листопада 2018 року з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] та отримала реквізити на оплату нотаріальних послуг та витягу зі спадкового реєстру, та 14 листопада 2018 року [PERSON] сплатила державне мито за вчинення нотаріальної дії у розмірі 102,00 грн. та 286,00 грн. Факт встановлення родинних відносин не є предметом даного позову, оскільки в постанові державного нотаріуса про відмову вчинити нотаріальну дію зазначено, що відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті двоюрідного брата [PERSON] Просить позов задовольнити. Третя особа державний нотаріус Тернівської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області у судове засідання не з`явилася, але надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі. Представник відповідача у судове засідання не з`явилася, але у відзиві на уточнену позовну заяву просила відмовити у задоволені позову та розглядати справу без її участі. Суд, вислухавши позивача, представника позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, обґрунтування позовних вимог та їх заперечення, проаналізувавши та оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних по справі доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку про часткове задоволенні позовних вимог з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть, виданого 18 жовтня 2018 року Тернівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 330, [PERSON] помер [INFO] . Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого державним нотаріусом Тернівської державної нотаріальної контори Надтока З.В. 13 липня 2000 року, спадкоємцем майна [PERSON] , яка померла [INFO] , є її син [PERSON] Спадкове майно складається з 1/2 частини квартири [ADDRESS] . Згідно до свідоцтва про право власності на житло, видане Тернівським УЖКГ ДХК «Павлоградвугілля» квартира [ADDRESS] на праві спільної власності належить [PERSON] , [PERSON] Відповідно до постанови про відмову вчинити нотаріальну дію, виданої 17 квітня 2019 року державним нотаріусом Тернівської державної нотаріальної контори Надтока З.В., Коваленко Л.М. відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті двоюрідного брата [PERSON] у зв`язку з тим, що [PERSON] в установлений законом шестимісячний строк заяву про прийняття спадщини не подала, документи, які підтверджують постійне проживання зі спадкодавцем не надала. Суд не бере до уваги акт від 11 квітня 2019 року, складений начальником ЖРЕД - 2 [PERSON] та сусідами [PERSON] , [PERSON] , оскільки в ньому не зазначено за якою саме адресою до дня смерті мешкав [PERSON] . Відповідно до квитанцій КП «ТЖКП» за адресою мешкання [PERSON] сплачено за комунальні послуги 361,00 грн., 4639,00 грн. Згідно довідки про доходи № 3009 0903 2925 9007, виданої Павлоградським відділом обслуговування громадян ГУ ПФУ в Дніпропетровській області 14 червня 2019 року пенсія [PERSON] складала: в грудні 2018 року - 1565,16 грн., в січня 2019 року - 1535,16 грн., в лютому 2019 року - 2840,25 грн., в квітні 2019 року - 2840,24 грн., в травні 2019 року - 1635,16 грн. Відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого хірургічного відділення КЗ «Павлоградська центральна районна лікарня» ДОР» [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні з 29 травня 2018 року по 01 червня 2018 року з діагнозом СКХ, камінь обох нирок, камінь в/3 лівого сечоводу, хронічний пієлонефрит у стадії загострення, цукровий діабет. Згідно консультативного висновку ендокринолога [PERSON] 08 червня 2018 року проходила обстеження в медичному центрі «Стожари» м. Павлоград, діагноз: цукровий діабет 2 типу середньої тяжкості, повторний хронічний пієлонефрит. Потребує постійного лікування. Відповідно до амбулаторної карти [PERSON] , вона 28 березня 2019 року була на прийомі у лікаря, де скаржилася на хворобливий стан, який триває протягом одного місяця, та їй поставлено діагноз: хронічний тонзиліт, остеохондроз шийного відділу хребта. Згідно лікарського свідоцтва про смерть № 632, виданого 18 жовтня 2018 року Павлоградським міжрайонним відділенням КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР», [PERSON] помер [INFO] . Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордеру № 29 від 17 жовтня 2018 року ритуальні услуги по похованню [PERSON] на суму 3920,00 грн. сплатила [PERSON] Згідно дублікатів квитанцій від 14 листопада 2018 року [PERSON] сплатила державне мито за вчинення нотаріальної дії: за витяг зі спадкового реєстру - 102,00 грн., за платні послуги - 286,00 грн. Державним нотаріусом Тернівської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області на виконання ухвали суду надана копія спадкової справи, відкритої після смерті [PERSON] , з якої вбачається, що заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] подавала [PERSON] 17 квітня 2019 року, дані щодо наявності інших спадкоємців відсутні Свідок [PERSON] суду пояснила, що померлий [PERSON] був її сусідом. Вона знає, що [PERSON] був [PERSON] двоюрідним братом. Свідок [PERSON] суду пояснила, що померлий [PERSON] був її сусідом. Вона знає, що [PERSON] був [PERSON] двоюрідним братом. Мешкав він у квартирі один. Свідок [PERSON] суду пояснила, що її мати та батько померлого [PERSON] були двоюрідні брат та сестра. Також зазначила, що в квітні 2019 року вона знаходилася на амбулаторному лікуванні. У відповідності до ст.2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий та неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до п. 24 Пленуму ВСУ №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Згідно ч.3 ст. 1272 ЦК У за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом у постанові від 26 вересня 2019 року № 565/1145/17. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення («Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) від 10 лютого 2010 року, заява №4909/04). Отже, суд вважає, що причиною поважності пропуску строку для прийняття спадщини у позивача [PERSON] була її тривала хвороба за важкими хронічними захворюваннями, яка потребувала постійного лікування. Крім того, судом враховано, що позивач [PERSON] вживала усі заходи для прийняття спадщини, сплатила комунальні борги після смерті [PERSON] , сплатила державне мито за вчинення нотаріальної дії щодо прийняття спадщини. Таким чином суд приходить до висновку, що позивач пропустила строк для прийняття спадщини після померлого [PERSON] з поважних причин. Крім того, в спадковій справі, відкритій після смерті [PERSON] , даних щодо наявності інших спадкоємців, окрім [PERSON] , відсутні. Суд не може прийняти до уваги доводи представника відповідача про те, що позивачем не надано доказу родинного зв`язку з [PERSON] , оскільки позивач не заявляє позовних вимог щодо факту родинних відносині це не є предметом розгляду даної справи. Враховуючи вищезазначене, суд вважає за необхідне позов [PERSON] до Тернівської міської ради Дніпропетровської області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог: державний нотаріус Тернівської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задовольнити частково та надати [PERSON] додатковий строк для прийняття спадщини терміном на один місяць, з дня набрання рішенням суду законної сили. На підставі викладеного,

Outcome: partial