Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-10 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог [PERSON] про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном власника, в якій просить усунути перешкоди у здійснення нею права власності на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] , визнавши [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням з підстав, передбачених ст. 391 ЦК України. В позовній заяві посилалась на те, що вона разом з цивільним чоловіком [PERSON] є власниками квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , згідно з договором купівлі-продажу від 17.05.2021 року, посвідченого приватним нотаріусом Літвіновою В.А., зареєстрованим за № 874. Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності квартири [ADDRESS] належить по Ѕ частки [PERSON] та [PERSON] . Проте у належній позивачу квартирі до теперішнього часу зареєстрований відповідач [PERSON] , яка є попередньою власницею квартири, яка фактично не проживає в квартирі з червня 2014 року, мешкає в РФ, але добровільно знятися з реєстрації не бажає. Майна відповідачки за адресою її реєстрації не має, участі у сплаті комунальних платежів вона не приймає. Таким чином, враховуючи, що позивач, як власник майна, має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, оскільки факт реєстрації відповідача негативно впливає на її матеріальний стан та порушує її права як власника. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 07 вересня 2021 по вказаній справі було відкрито провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача - адвокат Олицька Л.М. та позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилися, представник позивача адвокат Олицька Л.М. надала суду заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася. Від неї надійшла заява, в якій вона позовні вимоги визнає, просить провести розгляд справи у її відсутність. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. Від нього надійшла заява, в якій він позовні вимоги позивача підтримує. На підставі ч. 2\~ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено,\~що \~позивачем у\~справі є\~ [PERSON] , [INFO] ,\~РНОКПП [NUMBER] ,\~яка зареєстрована\~та мешкає\~за адресою: [ADDRESS] ( а.с. 4-5) Згідно з договором купівлі-продажу квартири від 17.05.2021 року, засвідченого приватним нотаріусом Літвіновою В.А. та зареєстрованому в реєстрі № 874 [PERSON] продала, а [PERSON] та [PERSON] купили у рівних частинах кожний квартиру [ADDRESS] (а.с. 6-7). Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності № 256767858 від 17.05.2021 року квартира [ADDRESS] належить по Ѕ частки [PERSON] та [PERSON] ( а.с. 8-9) Згідно з відповіддю Новолуганської сільської ради бахмутського району (№ 754/02-32 від 31.08.2021), що надійшла на запит суду 06.09.2021 року (а.с.18), за адресою: [ADDRESS] зареєстрована [PERSON] ( а.с.18) Відповідно до довідки Новолуганської сільської ради Бахмутського району від 28.07.2021 року № 840/02-34 за адресою: [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] ( а.с.10) Згідно з актом про непроживання від 28.07.2021 року № 681/02-32, складеного депутатами Новолуганської сільської ради в присутності сусідів, засвідченого секретарем сільської ради Н.М. Руденко, [PERSON] , [INFO] фактично постійно не мешкає з червня 2014 року, комунальними послугами не користується, участі в утриманні житла не приймає ( а.с.11). З поданої суду заяви [PERSON] встановлено, що поданий позов вона визнає, та постійно мешкає [ADDRESS] ( а.с. 27-28 ) Глава 23 ЦК України\~встановлює, що громадянин, який став власником житла, має право розпоряджатися ним на свій розсуд. Однак, як зазначено у ч. 3\~ст. 13 Конституції України, власність зобов`язує, вона не повинна використовуватись на шкоду людині, суспільству. Тому, право власності на житло охороняється правом лише настільки, наскільки його реалізація відповідає імперативним нормам закону. Згідно з ч.1\~ст. 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За змістом ч. 1\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною 1\~ст. 383 ЦК України\~встановлено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї. Вимогами\~ст. 386 ЦК України\~передбачено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Як зазначено вст. 391\~ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Відповідно до\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути обмежений у здійсненні цього права. Виходячи з того, що\~Закон України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов`язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення\~ст.7 цього Закону\~підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов`язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Таким чином вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст. 156 ЖК України;\~ст. 405 ЦК України). Відповідно до ч.1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень. Згідно з\~ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Та обставина, що [PERSON] не знята з реєстрації із даного житлового приміщення, перешкоджає позивачу, як власнику квартири, володіти, користуватися та розпоряджатися приміщенням в повному обсязі, що є порушенням їх права власності. Крім того, нарахування позивачу комунальних платежів з урахуванням реєстрації у спірному жилому приміщенні відповідача суд розцінює як порушення прав позивача, таке порушення підлягає захисту. Вище приведені обставини та факти у їх сукупності дають суду можливість зробити висновок про те, що в ході судового розгляду справи позивачем були обґрунтовані обставини, на які вона посилалася як на підставі своїх вимог. Судом достовірно встановлено, що відповідач [PERSON] не проживає у спірній квартирі з червня 2014 року, нею не користується, витрати пов`язані з оплатою комунальних послуг не сплачує, а тому є всі підстави для усунення перешкод в користуванні житлом шляхом визнання [PERSON] , [INFO] такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Позивачеві належить повернути з Державного бюджету України 50 % судового збору у розмірі 454,00 грн., сплаченого при поданні позову, у зв`язку із визнанням його відповідачем.

Outcome: approved