Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Халтурінської сільської ради Карлівського району про визначення частки квартири та визнання права власності. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує наступним. [PERSON] є рідною дочкою [PERSON]. 30.11.1997 року відділом приватизації житла цукрокомбінату ім. Халтуріна було видано свідоцтво про право власності на житло, а саме на квартиру яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], і яка дійсно належить на праві приватної спільної власності: [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Але в цьому документі не було вказано розміру часток які належать кожному .16.11.2007 року секретарем Халтуринської сільської ради Карлівського району, Полтавської області посвідчено заповіт, згідно якого [PERSON] на випадок своєї смерті зробила розпорядження: все майно де б воно не було та з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті повністю заповіла у власність своїй дочці [PERSON] [INFO].[INFO] мати [PERSON] померла.19.08.2010 року [PERSON] подала до Карлівської ДНК заяву про вступ в спадщини після померлої матері. 30.01.2015 року вона звернулася до державного нотаріуса Карлівської ДНК із проханням видати їй свідоцтво про право на спадщину за заповітом на частину квартири яка належала матері [PERSON]Але цього ж дня 30.01.2015 року державним нотаріусом Карлівської ДНК було видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії за вих.. № 50/02-31, мотивуючи її наступним, що: Статтею 1266 Цивільного кодексу України передбачено, що частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. У разі смерті одного з учасників права спільної сумісної власності передусім необхідно визначити частку померлої особи у спільному майні, яка і буде об'єктом спадкування. Визначення часки передбачає встановлення ідеальної (арифметичної) частки у праві на спільне майно. На даний момент спадкоємиця [PERSON] не має необхідних документів, які свідчили б про домовленість між співвласниками щодо розміру часток у спільному майні із зазначенням конкретної частки, яка належить померлій [INFO] [PERSON], або рішення суду з цього приводу. А тому видача свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої [INFO] матері [PERSON] на належну їй частку квартири [ADDRESS] не може бути вчинена Карлівською ДНК на ім'я її дочки [PERSON] Що стосується зазначеного у вищевказаній постанові, проте що [PERSON] не має необхідних документів, які свідчили б про домовленість між співвласниками щодо розміру часток у спільному майні із зазначенням конкретної частки, яка належить померлій [INFO] [PERSON], нотаріус має на увазі невизначену частку брата позивача [PERSON]. Проте він помер [INFO]. За життя брат мав дружину та двох дітей. Позивач із колишньою невісткою не спілкуються, вона вдруге вийшла заміж та виїхала до м. Кременчука Полтавської області. Після смерті брата його дружина, невістка, вступила в спадщину, переоформила належну йому земельну частку (пай) на своє ім'я, але належну братові частину квартири не переоформляла та й не бажає цього. Позивачем неодноразово пропонувалося колишній невістці приїхати в Карлівську ДНК для встановлення ідеальної (арифметичної) частки у праві на спільне майно, але вона цього робити не хоче, говорить, що вона їй не потрібна і просить її ніколи не турбувати. Відповідно до положень чинного Цивільного кодексу України, визначення частки та визнання права власності в порядку спадкування на квартиру можливе лише на підставі судового рішення.Інші спадкоємці , які б мали право на обов'язкову частку у спадщині відповідно до ст.. 1241 ЦК України відсутні. Позивач до суду не з*явилася, але мається заява у якій просить справу розглядати без її участі, позов підтримує в повному обсязі та просить суд його задовольнити. Представник відповідача до суду не з*явився , але надійшла заява про розгляд справи без їхньої участі , проти позову не заперечують. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши і дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає повному задоволенню з наступних підстав. У свідоцтві про народження позивача , її батьками вказано [PERSON] та [PERSON] ( а.с.6). Після одруження позивач отримала прізвище «[PERSON]» ( а.с.7). Згідно свідоцтва про право власності на житло від 30.11.1997 р. в с. Тишенкове будинок по [ADDRESS], належить на праві приватної, спільної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] ( а.с.8). [PERSON] своїм заповітом від 16.11.2007 р. ( а.с.9) заповіла все належне їй майно своїй дочці [PERSON] [INFO] [PERSON] померла ( а.с.10). У ч.1 ст.368 ЦПК України вбачається, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ст. 370 ч. 2 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. За таких обставин суд вважає за можливе взначити те, що померлій [INFO] [PERSON] на праві спільної сумісної власності, належить 1/3 частина квартири в [ADDRESS], та визнати за позивачем право власності на 1/3 частину квартири, що знаходиться за вищевказаною адресою,в порядку спадкування за заповітом.

Outcome: approved