Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-06 00:00:00

Позивач [PERSON]звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, який було зареєстровано 06 жовтня 2005 р. у міському відділі реєстрації актів цивільного стану №2 Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 1360. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка на цей час мешкає з нею. В обґрунтування позову позивач зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між нами, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства та виховання дитини. Відповідач не здатен підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім'ї, піклуватися про побудову сімейних відносин між нами на почуттях взаємної любові, поваги та взаємодопомоги. [PERSON] не приймає участі в утриманні та вихованні доньки, будь-якої матеріальної допомоги не надає, його спілкування з ними обмежується нечастими телефонними дзвінками. На даний момент не ведуть спільного господарства, шлюбно - сімейні стосунки не підтримують і подальше спільне проживання з відповідачем вважає неможливим, збереження шлюбу недоречним. Стосунки, які склалися між ним та відповідачем, перешкоджають їх подальшому спільному проживанню, тому примирення неможливо. Подальша наявність юридичного факту реєстрації шлюбу суперечить її інтересам, тому позивач просить суд розірвати шлюб. Сумісне проживання припинили з травня 2013 року, спору про розподіл майна немає, дитина залишається мешкати з нею. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги у повному обсязі та пояснила суду про обставини викладені вище. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про день і час слухання справи був сповіщений належним чином за останнім відомим місцем проживання. Суд, вислухавши позивача та дослідивши матеріали справи, вважає необхідним позовні вимоги задовольнити з наступних підстав. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у міському відділі реєстрації актів цивільного стану №2 Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 1360 ( свідоцтво серія [NUMBER]) Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Як встановлено у судовому засіданні причиною розірвання шлюбу стали різні погляди на життя. Позивач втратила до відповідача почуття поваги та кохання, та не має наміру в подальшому проживати з ним однією сім'єю. На сьогоднішній час сторони мешкають окремо з травня 2013 р., не ведуть спільне господарство, відсутній сімейний бюджет, не підтримують шлюбно-сімейні відносини. Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємостосунки подружжя, дослідивши матеріали справи, вважає подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї за неможливе, і тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач при реєстрації шлюбу змінила прізвище, але наполягає на тому, щоб їй було залишено шлюбне прізвище після розірвання шлюбу, тому післяшлюбне прізвище позивача визначити як - «[PERSON]». Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved