Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача ТОВ «ФК «Аланд» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. В позовній заяві зазначила, що 13 березня 2020 року Хара Наталією Станіславівною приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу було вчинено виконавчий напис № 10970, в якому запропоновано звернути стягнення з громадянина України [PERSON] за Кредитним договором №267/6889ВСLKZC1 від 03 грудня 2014 року, укладеним нею із ПАТ «Платинум банк», право вимоги за яким перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Аланд», на підставі Договору відступлення прав вимоги №02/10/2019- ФА, укладеного 02 жовтня 2019 року, на користь ТОВ «Фінансова компанія «Аланд». В вищевказаному виконавчому написі нотаріуса зазначено, що загальна сума, яка підлягає стягненню з боржника, складає 13833,48 гривень з яких: 10984,82 грн. - прострочена заборгованість за сумою кредиту, 2848,66 грн. - прострочена заборгованість за процентами, 00 грн. - прострочена заборгованість за комісією, Додатково стягнута плата за вчинення виконавчого напису в сумі 300,00 грн., таким чином загальна сума, яка стягується за виконавчим написом дорівнює 14133,48 грн. Даний виконавчий напис пред`явлено до примусового виконання до приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Гречин Наталії Володимирівни. Позивач зазначила, що вказаний виконавчий напис вчинено всупереч вимогам закону, оскільки: заборгованість за період з 10 березня 2018 року по 12 листопада 2019 року в сумі 13833,48 грн., яку нарахував нотаріус, не відповідає сумі платежів, передбачених графіком платежів, які позивач повинен був сплатити за цей період; нотаріусом не перевірено чи з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, та стягнута заборгованість поза межами строку позовної давності; строк вимоги за останнім платежем за Кредитним договором настав 19 лютого 2017 року, а виконавчий напис вчинено 13.03.2020 тобто через три роки і 22 дні; [PERSON] не отримувала доказів переходу прав до нового кредитора, не повідомлена про заміну первісного кредитора, відтак стягувач допустив прострочення кредитора, і [PERSON] звільняється від сплати процентів за час прострочення кредитора, що загалом свідчить про спірність заборгованості за договором; нотаріус не встановив за який період нарахована заборгованість та коли настав строк виконання зобов`язань, які встановлюються періодичними платежами (для кожного платежу свій строк); в матеріалах виконавчого провадження ВП №62299898 відсутня копія виписки з рахунку боржника, позивач припускає що вона взагалі не була надана нотаріусу при вчиненні виконавчого напису. Тому позивач просила суд визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис №10970, вчинений 13 березня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною, яким стягнуто з громадянина України [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» заборгованість за Кредитним договором №267/6889ВСLKZC1 від 03 грудня 2014 року в сумі 14133,48 грн. Також просила стягнути з відповідача на її користь понесені нею судові витрати. Ухвалою судді Київського районного суду м.Полтави від 29 липня 2020 року у даній справі відкрито провадження, вирішено справу розглянути за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (а.с. 73-74). Цією ж ухвалою витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Наталії Станіславівни докази, а саме належним чином засвідчені копії документів, на підставі яких нею 13 березня 2020 року вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №10970, яким стягнуто з громадянина України [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АЛАНД» заборгованість за Кредитним договором №267/6889ВCLKZC1 від 03 грудня 2014 року, укладеного між ПАТ «Платинум банк» та [PERSON] . Заперечення від позивача щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили. Відповідач, який належним чином повідомлений про розгляд справи судом, з клопотанням про розгляд справи з повідомленням сторін до суду не звертався. Відзиву на позов не подав. Треті особи письмових пояснень по суті справи суду не подавали. Ухвалою суду від 29 липня 2020 року також розглянуто заяву представника позивача - адвоката Хворост Дарії Михайлівни про забезпечення позову [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АЛАНД» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В задоволенні заяви про забезпечення позову судом відмовлено (а.с.76). Інші пояснення, заяви та клопотання від учасників справи, які належним чином повідомлені про розгляд справи судом, не надходили. Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 03 грудня 2014 року Публічним акціонерним товариством «Платинум Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір із забезпеченням заставою, страхуванням життя позичальника та можливістю перенесення платежу (каса) №267/6889ВCLKZC1, згідно якого позивач отримала кредитні кошти в розмірі 11409,72 грн. на строк 26 платіжних періодів до 19 лютого 2017 року на поточні потреби (а.с.16-17). Згідно додатку №1 (Графік платежів) до вказаного кредитного договору погашення заборгованості мало бути здійснено позичальником за 26 платежів, останній з яких має бути внесено до 19 лютого 2017 року (а.с.18). 28 лютого 2018 року ПАТ «Платинум Банк», що діє в договорі як Банк, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», що діє в договорі як Новий кредитор, укладено договір №83 про відступлення прав вимоги (а.с. 98). Згідно зазначеного договору №83 про відступлення прав вимоги в порядку та на умовах, визначених цим договором, Банк відступає Новому кредитору належні Банку, а Новий кредитор набуває права вимоги Банку до позичальників, зазначених у додатку №1 до цього договору (Боржників), включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників, за кредитними договорами (договорами про надання кредиту (овердрафту)), в тому числі несанкціонованими овердрафтами, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у додатку №1 до цього договору та розширеного електронного реєстру. За цим Договором Новий кредитор в день укладення цього Договору, але в будь якому випадку не раніше моменту отримання Банком у повному обсязі коштів, відповідно до пункту 4 цього Договору, набуває усі права кредитора за Основними договорами, включаючи: право вимагати належного виконання Боржниками зобов`язань за Основними договорами, сплати Боржниками грошових коштів, сплати процентів, вказаних у Додатку №1 до цього Договору та сплати штрафних санкцій у розмірах, передбачених Основними договорами. Права вимоги, які переходять до Нового кредитора, вказані у Додатку №1 до цього Договору, Права кредитора за Основними договорами переходять до Нового кредитора у повному обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення Права вимоги, за виключенням права на здійснення договірного списання коштів з рахунку/рахунків Боржників, цю надане Банку відповідно до умов Основних договорів. 23 березня 2018 року ПАТ «Платінум Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» укладено договір №148К про відступлення прав вимоги, за яким Новий кредитор набуває права вимоги Банку до позичальників, зазначених у додатку №1 (а.с. 99). 04 жовтня 2018 року ПАТ «Платінум Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» укладено договір №329 про відступлення прав вимоги, за яким Новий кредитор набуває права вимоги Банку до позичальників, зазначених у додатку №1 (а.с. 100). 02 жовтня 2019 року ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», що діє в договорі як Кредитор, та ТОВ «ФК «Аланд», що діє як Новий Кредитор, укладено Договір відступлення прав вимоги № 02/10/2019-ФА, згідно якого на умовах, встановлених цим договором Кредитор передає (відступає) Новому Кредиторові за плату, а Новий Кредитор приймає належні Кредиторові права грошової вимоги (Права Вимоги) до Боржників за кредитними договорами, вказаними у реєстрі боржників (додаток №1), укладеними між Первинними кредиторами та боржниками (а.с.123-125). Як вбачається з письмової вимоги (повідомлення) ТОВ «ФК «Аланд» на адресу [PERSON] від 12 листопада 2019 року за вих.№10624 щодо виконання зобов`язань, станом на 29 листопада 2019 року ТОВ «ФК «Аланд» обраховує заборгованість позивача за кредитним договором від 03 грудня 2014 року №267/6889ВCLKZC1 у розмірі 13833,48 грн. При цьому складові заборгованості позивачем не зазначені (а.с.131). Будь-які докази того, що вказана вимога направлена позивачу та нею одержана відповідач суду не надав. 13 березня 2020 року ТОВ «ФК «Аланд» звернулось до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. з заявою про вчинення виконавчого напису (заява від 11 березня 2020 року за вих. №13154) - а.с.126. Відповідно до виконавчого напису № 10970 від 13 березня 2020 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., нотаріус пропонує звернути стягнення: з громадянки України, якою є [PERSON] , яка є Боржником за Кредитним договором №267/6889ВCLKZC1 від 03 грудня 2014 року, укладеним нею із ПАТ «Платинум Банк», право вимоги за яким перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» на підставі Договору відступлення прав вимоги № 02/10/2019-ФА, укладеного 02 жовтня 2019 року, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд». Строк платежу за Кредитним договором № №267/6889ВCLKZC1 від 03 грудня 2014 року настав. Боржником допущено прострочення платежів (а.с.85). Стягнення заборгованості проводиться за період з 10 березня 2018 року по 12 листопада 2019 року. Сума заборгованості складає 13833,48 гривень, в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 10984,82 гривень; прострочена заборгованість за процентами - 2848,66 гривень; прострочена заборгованість за комісією - 0 гривень. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плати із Стягувача, Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд», в розмірі 300,00 гривень, які підлягають стягненню з Боржника на користь Стягувача. Загальна сума, яка підлягає стягненню з Боржника, якою є [PERSON] , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» складає 14133,48 гривень. Згідно з постановою про відкриття виконавчого провадження ВП №62299898, 09 червня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Полтавської області Гречин Н.В. відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису №10970 від 13 березня 2020 року, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. про стягнення з боржника [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» заборгованості в розмірі 14133,48 гривень (а.с.25). За загальним правилом статей 15, 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один зі способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Вчинюючи виконавчі написи, нотаріус відповідно до закону встановлює та офіційно визнає факт наявності певної безспірної заборгованості та викладає такий свій висновок у відповідному нотаріальному акті - документі (виконавчому написі), що одночасно є підставою для примусового виконання (пункт 3 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження»). Нотаріус у межах реалізації наданих йому юрисдикційних повноважень не вирішує спорів про право, але в результаті розгляду нотаріальної справи та вчинення нотаріальної дії правова невизначеність все ж припиняється. Отже, здійснюючи повноваження у сфері безспірної юрисдикції, нотаріус має встановлювати наявність або відсутність певного юридичного складу, щоб покласти його у підставу нотаріального акта в межах вчинюваної ним відповідної нотаріальної дії. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 цього Закону). Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. При цьому безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на і підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі Перелік). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 глави 16 розділу ІІ цього Порядку). Згідно з підпунктом 1.1 пункту 1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Підпунктом 1.2 пункту 1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій вчинення нотаріальних дій перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Підпунктом 3.1 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, зокрема якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Пунктом 1 Переліку передбачено, що для одержання виконавчого напису нотаріуса за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього Переліку), подаються: оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. На момент звернення заінтересованих осіб до нотаріуса з метою ініціювання вчинення нотаріальної дії відсутність спору про право цивільне є обов`язковою умовою, а наявність спору у свою чергу унеможливлює вчинення нотаріальної дії і є перешкодою, яка утворює підстави для відкладення і зупинення нотаріального провадження (стаття 42 Закону України «Про нотаріат»). На виконання ухвали суду від 29 липня 2020 року про витребування доказів приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. суду надано належним чином завірені копії документів, на підставі яких був вчинений виконавчий напис №10970 від 13 березня 2020 року (а.с.84-131). Проте, вказаними документами належним чином не підтверджується право вимоги ТОВ «ФК «Аланд» до [PERSON] за договором №267/6889ВCLKZC1 від 03 грудня 2014 року, укладеного [PERSON] з ПАТ «Платинум Банк». Як вбачається з зазначених документів, ПАТ «Платинум Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» 28 лютого 2018 року укладено договір №83, 23 березня 2018 року укладено договір №148К, 04 жовтня 2018 року укладено договір №329 про відступлення прав вимоги (а.с. 98, 99, 100). Проте, Додатки до наведених договорів надані не були, у зв`язку з чим відсутні докази того, що від ПАТ «Платинум Банк» до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» перейшли права вимоги до боржників, в тому числі до відповідача [PERSON] за договором №267/6889ВCLKZC1 від 03 грудня 2014 року. Як вже встановив суд, 02 жовтня 2019 року ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» та ТОВ «ФК «Аланд» укладено Договір відступлення прав вимоги № 02/10/2019-ФА (а.с.123-125). Долучені до матеріалів Витяги з Договору відступлення прав вимоги №02/10/2019-ФА від 02 жовтня 2019 року, укладеного між ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» та ТОВ «ФК «Аланд» (а.с.101-110, 11-114, 115-122) не містять інформації чи є вони додатком №1, на який має посилання Договір відступлення прав вимоги № 02/10/2019-ФА. Як вбачається з виписки з рахунку [PERSON] , ТОВ «ФК «Аланд» обраховує заборгованість відповідача за кредитним договором №267/6889ВCLKZC1 від 03 грудня 2014 року станом на 11 березня 2020 року у розмірі 13833,48 грн., з яких прострочена заборгованість за сумою кредиту - 10984,82 гривень; прострочена заборгованість за процентами - 2848,66 гривень; прострочена заборгованість за комісією - 0 гривень (а.с.127). Проте, вказана виписка не містить інформації за який саме період нараховано відповідачу заборгованість за процентами. Як зазначила Велика палата Верховного суду у Постанові від 15 січня 2020 року, ухваленій в цивільній справі № 305/2082/14-ц, провадження № 14-557 цс 19, вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Така правова позиція Великої Палати Верховного Суду відповідає висновкам, викладеним у раніше ухвалених нею постановах від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19) та від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17 (провадження № 14-278 гс18) з подібних правовідносин, відступати від яких немає підстав. Відповідно до кредитного договору №267/6889ВCLKZC1 від 03 грудня 2014 року датою повернення кредиту визначено 19 лютого 2017 року. Згідно п.2.3. наведеного договору проценти за користування кредитом нараховуються з дати надання кредиту щомісячно на дату сплати поточної заборгованості за кредитом. З наведеного вбачається, що нарахування відсотків на прострочену заборгованість після 19 лютого 2017 року, тобто поза межами дії договору та поза межами графіку платежів, який є невід`ємною частиною кредитного договору, є спірним. Оскільки з кредитного договору №267/6889ВCLKZC1 від 03 грудня 2014 року, укладеного ПАТ «Платинум Банк» та [PERSON] , вбачається, що кредитні кошти надані позичальнику строком по 19 лютого 2017 року, саме з цієї дати у кредитора виникло право вимоги виплати заборгованості в повному обсязі. Відповідно, трирічний строк з дня виникнення права вимоги тривав по 19 лютого 2020 року включно. Тому оскаржуваний виконавчий напис №10970 від 13 березня 2020 року вчинено поза межами трирічного строку з дня виникнення права вимоги, що суперечить приписам ст.88 Закону України «Про нотаріат». Таким чином, вирішуючи справу на підставі наявних доказів, суд приходить до висновку, що відповідачем не надано доказів безспірності вимог, за якими вчинено виконавчий напис (нарахування заборгованості поза межами дії договору), не підтверджено належним чином його право вимоги до [PERSON] , заява про вчинення виконавчого напису подана нотаріусу, якою відповідно такий виконавчий напис вчинено, поза межами трирічного строку з дня виникнення права вимоги до [PERSON] . На підставі викладеного позов необхідно задовольнити, визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Інші доводи позивача щодо підстав для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, як то не одержання нею доказів переходу прав до нового кредитора, не повідомлення про заміну первісного кредитора, відсутність в матеріалах виконавчого провадження ВП №62299898 копії виписки з рахунку боржника, не свідчать про порушення закону саме при вчинені виконавчого напису, у зв`язку з чим судом не приймаються. Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На час розгляду справи судом підтверджені судові витрати позивача становлять: витрати зі сплати судового збору - 840,80 грн. за розгляд справи (а.с.14)., 420,40 грн. - судовий збір за заявою про забезпечення позову (а.с.52), витрати на правову допомогу - 7000 грн. (а.с.40-42). Враховуючи, що судом відмовлено в задоволенні заяви про забезпечення позову, витрати на сплату судового збору за даною заявою судом не приймаються до розподілу. Також суд не приймає до розподілу витрати позивача на оплату правової допомоги в сумі 1450 грн., які згідно акту приймання-передачі наданої правової допомоги №1 від 25 липня 2020 року є невідпрацьованим гонораром адвоката (а.с.38-39). Таким чином з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 840,80 грн. на відшкодування витрат зі сплати судового збору та 5550 грн. (7000 грн. - 1450 грн.) на відшкодування витрат на одержання правової допомоги. Всього з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 6390,80 грн. на відшкодування понесених судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved