Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа Жовтневий районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та про зняття з реєстраційного обліку в квартирі. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказала, вона є власником квартири [ADDRESS]. В квартирі вона зареєстрована з двома дочками - [PERSON] та [PERSON]. Але з 2001 року дочка [PERSON] з ними не проживає, її особистих речей у квартирі не має. Факт реєстрації відповідача в належній їм на праві приватної сумісної власності квартири тягне за собою нарахування комунальних послуг, але сплачувати за комунальні послуги та квартирну плату їй допомагає молодша донька [PERSON] Тому вона просить визнати доньку такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняти її з реєстрації. Позивач у судове засідання не з'явилася, звернулася до суду з письмовою заявою, про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, про час та місце даної цивільної справи сповіщена належним чином, причину не явки суду не повідомила. Третя особа Жовтневий районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України у судове засідання не з'явилась, про час та місце даної цивільної справи сповіщена належним чином, причину не явки суду не повідомила. Суд вважає можливим справу розглянути заочно. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов [PERSON] до [PERSON], третя особа Жовтневий районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та про зняття з реєстраційного обліку в квартирі підлягає задоволенню, за наступними підставами. Відповідно до ст. 8 ЦПК України в редакції 2005 року, суд вирішує справи відповідно до Конституції України, законів України та міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно - правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Згідно із вимогами ч. 1 ст. 214 ЦПК України, п. 12 Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», під час ухвалення рішення суд вирішує ряд питань, в тому числі і питання: які правовідносини сторін випливають із встановлених судом обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. У судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 20328875 від 23.09.2008 року, про що в книзі: 55Ж-116 КП «Криворізьке бюро технічної інвентарізації» зроблено запис № 116 є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується копією витягу. Судом також встановлено, що відповідач [PERSON] самостійного права на квартиру [ADDRESS] не має, оскільки не є власником зазначеної квартири або її частки. Відповідач з 2001 року в спірному житлі не проживає, комунальні послуги не оплачує, чим ставить позивача в тяжке матеріальне становище, про місце її проживання не відомо, що підтверджується актом ЖБК «Жовтень-5» від 07 листопада 2014 року. Відповідно до ст. 71, 72 Житлового Кодексу України особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок її відсутності, без поважної причини, понад шість місяців. Встановлено, що відповідач [PERSON] без поважних причин не проживає у спірній квартирі більше одного року, оскільки позивач не чинить ніяких перешкод, то суд вважає необхідним визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Outcome: approved