Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], третя особа без самостійних вимог: Запорізька районна державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно, вказавши на те, що 19.01.2015 року померла її рідна тітка [PERSON], після її смерті відкрилась спадщина на: 1) житловий будинок з господарськими спорудами , що розташовані в с. Юльївка вул. Рибна, 9 Запорізького району Запорізької області; 2) земельну ділянку площею 6,34 га - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Новоолександрівської сільської ради Запорізького району Запорізької області. На протязі шестимісячного строку позивачка та відповідачка прийняли спадщину, відкриту після смерті [PERSON]К, належним чином, в звязку з чим була відкрита спадкова справа. Однак, при оформленні своїх спадкових прав на спадкове майно, зясувалось, що оригіналів правоустановчих документів на спадкове майно позивачка не має, тому нотаріусом була видана постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Всі зазначені обставини і змусили позивачку звернутися до суду з даним позовом, в якому вона просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частину житлового будинку з господарськими спорудами та на 1/2 частину земельної ділянки площею 6,34 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з'явилась, однак надала суду заяву в якій позов підтримала повністю, наполягала на його задоволенні. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, пояснень суду не надала, про день і час розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, на адресу суду повернувся конверт з відміткою: «за закінченням терміну зберігання». Відповідно до ч 5 ст. 74 ЦПК України судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник третьої особи - Запорізької районної державної нотаріальної контори Запорізької області в судове засідання не з'явився, однак надав суду заяву в якій просить суд розглянути справу без його участі, заперечень суду не надав. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У звязку з чим, на підставі ст..197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають заочному задоволенню, у звязку з наступним. У відповідності зі ст. ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Факт смерті [PERSON] підтверджується свідоцтвом про смерть серії I-ЖС № 313762, виданим 21.01.2015 року Відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького районного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 69. [PERSON] була рідною сестрою батька позивачки [PERSON], що підтверджується копіями актових записів № 620 виданим виконавчим комітетом Комишеваської сільської ради Оріхівського району та № 4 виданим Юлівською сільською радою Запорізького району Дніпропетровської області, відповідно до яких їх батьками були [PERSON] та [PERSON]. Факт смерті [PERSON] підтверджується свідоцтвом про смерть серії I-ЖС № 190649, виданим 15.08.2000 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Запорізької міської ради, актовий запис № 7436. Факт родинних відносин [PERSON] з її батьком [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження серія ІІ-ЖС № 300616. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серія І-ЖС № 377232 від 17.06.1977 р. [PERSON] змінила прізвище на «Соніч». Право власності за [PERSON] на житловий будинок з господарськими спорудами в с. Юльївка вул. Рибна,9 Запорізького району Запорізької області зареєстроване на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданим Виконавчим комітетом Новоолександрівської сільської ради 10.05.2007 року серія САВ №243349 та Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, що підтверджується довідкою ТОВ ЗМБТІ №6995 від 10.08.2015 року. Право власності за [PERSON] на земельну ділянку площею 6,34 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Новоолександрівської сільської ради Запорізького району Запорізької області (кадастровий № 2322187900:02:003:0027) зареєстроване на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія 11-ЗП №001124 та Витягом з Державного реєстру речових прав. Пункт 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року встановлює, що відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до п. 23 Постанови №7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року вбачається, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. На запит суду Запорізькою районною державною нотаріальною конторою Запорізької області надано копію спадкової справи № 254/2015, відкриту після смерті [PERSON], з матеріалів якої вбачається, що позивачка [PERSON] прийняла спадщину належним чином, інший спадкоємець рідна сестра спадкодавця [PERSON] також прийняла спадщину належним чином. Відповідно до інформаційних довідок, які містяться в матеріалах справи з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості про реєстрацію зазначеного нерухомого майна відсутні. Всі викладені обставини підтверджуються матеріалами справи, ніким не заперечуються. Суд не піддає сумніву достовірність документів, наданих позивачем як докази. Згідно зі ст.1217 ЦК України спадкоємство здійснюється за заповітом або за законом. У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст.. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може подати позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою. Згідно з п. 37 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою КМ України від 17.10.2011 року №868 правовстановлюючими документами на підставі яких проводиться реєстрація права власності на обєкти нерухомого майна, є рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Відповідно до ст. 182 ЦК України та Закону України «Про державну реєстрації по справі речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» встановлено, що обєкти нерухомого майна підлягають спеціальній реєстрації відповідним органом. Згідно до ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно це офіційне визнання і підтвердження державою факту виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно. На підставі викладеного,

Outcome: approved