Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом і просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 2000 грн. щомісяця, до досягнення нею повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що відповідач є батьком дитини і не надає матеріальної допомоги на її утримання. Вона проживає разом з донькою окремо від відповідача. Вказує на те, що відповідач зобовязаний сплачувати аліменти на утримання дитини, у звязку з чим вона звернулася до суду з позовом. Позивач [PERSON] в засідання не зявилася, але подала заяву, в якій наполягала на задоволенні позовних вимог, просила справу розглянути у її відсутність (а.с.15). Відповідач [PERSON] в судове засідання зявився, подав відзив на позовну заяву, в якому вказав, що позов [PERSON] не визнає,\~просить відмовити\~у задоволенні\~позову з\~підстав,\~викладених у\~відзиві і\~просить справу\~розглянути у\~його відсутність\~(а.с18-21). Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Статтею 180 Сімейного кодексу України встановлено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Як встановлено у судовому засіданні, сторони знаходилися у зареєстрованому шлюбі з 2016 року, від якого вони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження (а.с. 5). Донька проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні, відповідно до довідки Яськівської обєднаної територіальної громади Біляївського району Одеської області № 509 від 03.05.2018 року (а.с. 6). Відповідач офіційно не працює, не має постійного заробітку, згідно трудової книжки (а.с.45-46). Разом з тим, він є працездатним (не являється інвалідом 1,2 групи), може працювати, утримуючи при цьому неповнолітню дитину. Доказів про те, що відповідач не може працювати за станом здоровя, має на утриманні непрацездатних батьків чи інших неповнолітніх дітей, суду не надано. Позивач в позовній заяві вказує на те, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, але ці доводи не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні і спростовані квитанціями (а.с.24-44), надані позивачем, які свідчать про перерахування ним коштів на картковий рахунок позивача. З урахуванням викладеного, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню - аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] мають стягуватися з відповідача у твердій грошовій сумі 1000 грн. до досягнення дитиною повноліття. При цьому суд виходить з обовязку другого з батьків також утримувати дитину та розміру прожиткового мінімуму на дитину до 6 років, який станом на теперішній час становить 1492 грн. У відповідності до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Outcome: partial