Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Служба у справах дітей та сім`ї Миронівської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав. В обгрунтування позову зазначила, що вона перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від якого у них народилася донька - [PERSON] , [INFO] . 15.07.2011 шлюб між ними розірвано, з того часу батько бачив доньку лише два рази. Всі питання щодо виховання доньки вирішуються позивачем самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. Участі у вихованні та догляді за дитиною не бере, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, не спілкується з дитиною. 29.09.2011 рішенням Миронівського районного суду відповідачу призначено сплачувати аліменти на доньку в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу щомісячно до її повноліття. Крім аліментів, які відповідач платив невчасно та не в повному обсязі ніякої іншої матеріальної допомоги не утримання дитини відповідач не надавав. У зв`язку з тим, що відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, просить суд позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його малолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] . В ході розгляду справи проведені наступні процесуальні дії: Ухвалою суду Канівського міськрайонного суду Черкаської області Русакова Г.С. від 14.11.2019 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами загального позовного провадження. 15.01.2020 у підготовчому засіданні залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Службу у справах дітей та сім`ї Миронівської районної державної адміністрації та витребувано висновок про доцільність позбавлення батьківських прав. У зв`язку з перебуванням головуючого у відпустці, підготовче засідання 27.02.2020 не відбулося. Згідно розпорядження Канівського міськрайонного суду Черкаської області № 156 від 15.04.2020, у зв`язку із припиненням повноважень судді Русакова Г.С., та з метою недопущення порушення строку розгляду даної справи, 15.04.2020 було проведено повторний авторозподіл справи, справу передано для подальшого розгляду судді Льон О.М. Ухвалою судді Канівського міськрайонного суду Черкаської області Льон О.М. від 22.04.2020 справу прийнято до свого провадження та призначено підготовче засідання на 18.05.2020. 18.05.2020 ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті в судовому засіданні на 28.05.2020. 28.05.2020 у зв`язку з неявкою відповідача, судовий розгляд відкладено на 01.06.2020. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовну заяву підтримує, просить позов задовольнити, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений судом своєчасно, належним чином, у встановленому законом порядку за зареєстрованим місцем проживання та шляхом розміщення оголошення на веб-порталі «Судова влада України». Повідомлення про причину неявки в засідання від відповідача до суду не надійшло, відзив на позов не надано, а тому суд вважає за можливе відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Служби у справах дітей та сім`ї Миронівської районної державної адміністрації, у судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи у їх відсутність, на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст.16 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 05.12.2007 Виконавчим комітетом Маслівської сільської ради (а.с. 2) вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] в с. Маслівка, Миронівського району, Київської області, її матір`ю є позивач [PERSON] , а батьком - [PERSON] . У судовому засіданні з достовірністю встановлено, що сторони розірвали шлюб 15.07.2011, відповідно до рішення Миронівського районного суду Київської області (а.с. 3). 29.09.2011 рішенням Миронівського районного суду Київської області з відповідача стягнуто аліменти на доньку [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу щомісячно і до повноліття дитини ( а.с. 4). Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, борг [PERSON] становить 69643,54 грн. ( а.с. 22). Малолітня [PERSON] , [INFO] , зареєстрована та проживає разом з матір`ю, за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про склад сім`ї № 2-33/350 від 10.06.2019 ( а.с. 8). Згідно характеристики виданої Маслівською сільською радою за № 02-33/352 від 10.06.2019 (а.с.10) вбачається, що [PERSON] за місцем свого проживання характеризується задовільно, спокійна, врівноважена, відповідальна, алкогольні напої не вживає, скарг від жителів села не надходило. Відповідно до Акту обстеження умов проживання 02-33/353 від 10.06.2019 (а.с. 11) вбачається, що для малолітньої [PERSON] в житловому будинку створені умови придатні для проживання. Відповідно до довідки Комунального закладу Маслівської шкоди І-ІІІ ступенів Миронівської районної ради Київської області № 198 від 06.06.2019 ( а.с. 17) вбачається, що за період навчання батько [PERSON] не приймав і не приймає участі у вихованні своєї доньки, не відвідував навчальний заклад, батьківські збори та інші навчально-виховні заходи. З висновку органу опіки та піклування Миронівської районного державної адміністрації про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , відносно його малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , за № 59/06/23-422 від 19.02.2020 ( а.с. 66), вбачається, що батько дитини безвідповідально відноситься до своїх батьківських обов`язків: з 2011 року по даний час, достовірно знаючи місце проживання дитини, не цікавиться життям та здоров`ям доньки, не приймає участі у її виховані та догляді, матеріальної допомоги на дитину не надає, не турбується про забезпечення малолітньої продуктами харчування, сезонним одягом, предметами домашнього вжитку, шкільним приладдям. Аліменти сплачує невчасно та не в повному обсязі. Враховуючи інтереси дитини, орган опіки та піклування Миронівської районної державної адміністрації вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Частина 8 статті 7 СК України передбачає, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. В Декларації ООН прав дитини (1959 р.) зазначено, «дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості». У відповідності до ч.2 ст.150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ч.ч. 2, 4 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. У відповідності з ч.2.ст.157 СК України, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні. За змістом роз`яснень, викладених у п.п.15, 16 постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усунення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Відповідно до ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини, тобто якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно ст.165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Таким чином, оцінюючи всі зібрані по справі докази, враховуючи вказані обставини, з метою захисту законних прав та дотримання інтересів малолітньої дитини, забезпечення умов для її належного утримання, виховання та повноцінного розвитку, суд вважає необхідним позов задовольнити та позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно його малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] необхідно стягнути на користь держави судовий збір в сумі 768,40 грн., від сплати якого позивач була звільнена відповідно положень п. 14 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: approved