Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, в якій вказав, що він є сином [PERSON], яка померла 22 вересня 2017 року. За життя [PERSON] склала заповіт, відповідно до якого все майно вона заповіла позивачу. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на квартиру, розташовану за адресою: м. Авдіївка, 9-й квартал, 18 кв. 56. 30 березня 2018 року він звернувся до приватного нотаріуса Авдіївського міського нотаріального округу Лукянець Л. В. із заявою про прийняття спадщини. За результатами розгляду його заяви його повідомлено, що він пропустив строк для прийняття спадщини. Позивач зазначає, що проживає в м. Донецьку, та не міг виїхати та вчасно звернутися до нотаріуса, оскільки перетинання лінії розмежування, становить загрозу для життя. Крім того, у м. Донецьку, де він проживає, нотаріальні контори та приватні нотаріуси з 17 червня 2014 року не працюють. На підставі вищевикладеного позивач просить суд визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини тривалість три місяці, починаючи з дня набранням рішення суду законної сили, після смерті [PERSON], яка померла 22 вересня 2017 року. Позивач та його представник в судове засідання не зявилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали до суду заяву з проханням розглядати справу у їх відсутність. Представник відповідача в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи , надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що проти позовних вимог не заперечує. Суд, дослідивши надані матеріали та проаналізувавши законодавство, що регулює дані відносини, прийшов до наступного. Частиною 4 ст. 206 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як вбачається з матеріалів справи, 01 грудня 1994 року [PERSON] склала заповіт, відповідно до якого все майно, де б воно не знаходилось та яке буде належати їй на день її смерті, заповіла своєму сину [PERSON]. Згідно з копією договору міни квартири на житловий будинок від 01 грудня 1994 року, [PERSON] належала квартира , розташована за адресою: Донецька область, м. Авдіївка, 9-й квартал, 18 кв. 56. Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. У відповідності ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Згідно ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи. Згідно свідоцтва про смерть серії ІІ-НО № 001204, виданого 22 вересня 2017 року виконкомом Орлівської сільської ради Ясинуватського району Донецької області, [PERSON] померла 22 вересня 2017 року . З листа приватного нотаріуса Авдіївського міського нотаріального округу Лукянець Л. В. № 89/02-17 від 30 березня 2018 року вбачається, що заява про прийняття спадщини була подана позивачем 30 березня 2018 року, тобто з порушенням строків, передбачених ст.. 1270 ЦК України. На час відкриття спадщини він постійно не проживав разом зі спадкодавцем, що теж не дає йому право вважатися таким, що прийняв спадщину. Відповідно до ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до вимог ч. 6 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Таким чином, необхідною умовою застосування вказаної правової норми є поважність пропуску строку для прийняття спадщини. З матеріалів справи вбачається, що позивач зареєстрований за адресою: [INFO] б кв. 75. Згідно з Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 р. № 1275-р, м . Донецьк відноситься до населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Крім того, відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України № 1085-р від 07 листопада 2014 року м. Донецьк відноситься до переліку населених пунктів на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивач через поважні причини пропустив строк на прийняття спадщини. Вирішуючи питання про період часу, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, суд виходить з наступного. Згідно з п. 24 ППВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК. За таких обставин, суд приходить до переконання, що додатковий строк тривалістю три місяці буде достатнім для позивача для подання заяви для прийняття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved