overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання дочки [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 грн., щомісячно до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що відповідач ухиляється від утримання дитини, добровільно матеріальної допомоги не надає, хоча зобовязаний надавати. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала та просить задовольнити в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково та суду пояснив, що він не має постійної роботи, а тому може сплачувати аліменти на утримання доньки лише в розмірі 500 грн. на місяць. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав: [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 30.01.2010 року, який було розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 10.05.2016 року. Від даного шлюбу у сторін 06.06.2011 року народилася дочка [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження виданим Єдиним відділом реєстрації актів цивільного стану м. Мурсія, Іспанія. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що малолітня дитина [PERSON], [INFO] проживає разом з матірю [PERSON] по вул. Чернівецька, 14 в м. Тернополі та знаходиться на її утриманні, а відповідач [PERSON] не виконує свій обовязок по утриманню малолітньої дитини, не надає їй матеріальної допомоги без поважних на те причин, хоча повинен її надавати. На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку, що в даному випадку мають місце порушення права неповнолітньої дитини, тому суд вважає, що позов підлягає до задоволення шляхом стягнення з відповідача в користь позивача аліментів на утримання дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів, суд на підставі ст. 182 СК України враховує матеріальне становище відповідача та дитини, виходить з розміру прожиткового мінімуму для дитини до 6 років, з рівності та обовязку батьків щодо утримання дитини, тому суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення шляхом стягнення з відповідача в користь позивача аліментів на утримання дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 800 грн., щомісячно, починаючи з 26.07.2016 року до досягнення дитиною повноліття. В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання малолітньої дочки [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 1500,00 грн., щомісячно до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що відповідач ухиляється від утримання дитини, добровільно матеріальної допомоги не надає, хоча зобов'язаний надавати. Позивач в судовому засіданні позов підтримала та просить його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, з невідомих на те суду причин, доказів про причини неявки та заперечень проти позову суду не подав, хоча про день та час слухання справи був повідомлений належним чином. Тому суд вважає за можливе розгляд справи у відсутності відповідача на підставі доказів, що є в матеріалах справи та постановлення заочного рішення, оскільки щодо заочного розгляду справи не заперечує позивач. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав: [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 13.01.2011 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Від даного шлюбу у сторін [INFO] народилася дочка [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що неповнолітня дитина [PERSON], [INFO] проживає разом з матір'ю [PERSON] в с. Забойки Тернопільського району Тернопільської області та знаходиться на її утриманні, а відповідач [PERSON] не виконує свій обов'язок по утриманню дитини, не надає їй матеріальної допомоги без поважних на те причин, хоча повинен її надавати. На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку, що в даному випадку мають місце порушення права неповнолітньої дитини, тому суд вважає, що позов підлягає до задоволення шляхом стягнення з відповідача в користь позивача аліментів на утримання дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів, суд на підставі ст. 182 СК України враховує матеріальне становище відповідача та дитини, виходить з розміру прожиткового мінімуму для дитини до 6 років, з рівності та обов'язку батьків щодо утримання дитини, тому суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення шляхом стягнення з відповідача в користь позивача аліментів на утримання дочки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн., щомісячно, починаючи з 30.09.2014 року до досягнення дитиною повноліття. В задоволенні решти позовних вимог слід відмовитию

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 800,00 грн. на кожну дитину, щомісячно до досягнення дітьми повноліття, посилаючись на те, що відповідач ухиляється від утримання дітей, добровільно матеріальної допомоги не надає, хоча зобов'язаний надавати. Позивач в судовому засіданні позов підтримала з підстав, викладених в позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав частково та суду пояснив, що відповідач має можливість сплачувати аліменти в розмірі 400 грн. щомісячно на кожну дитину. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 29.07.2014 року. Від даного шлюбу у сторін 08.01.2006 року народилася дочка [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] та 26.08.2008 року народилися сини [PERSON] (свідоцтво про народження серії [NUMBER]) та [PERSON] ( свідоцтво про народження 081770) Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що малолітні діти [PERSON], [PERSON] та [PERSON] проживають разом з матір'ю [PERSON] та знаходиться на її утриманні, а відповідач [PERSON] не виконує свій обов'язок по утриманню дітей, не надає їм матеріальної допомоги без поважних на те причин, хоча повинен її надавати. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку, що в даному випадку мають місце порушення права неповнолітніх дітей, тому суд вважає, що позов підлягає до задоволення шляхом стягнення з відповідача в користь позивача аліментів на утримання дітей. Визначаючи розмір аліментів, суд на підставі ст. 182 СК України враховує матеріальне становище відповідача та дітей, виходить з розміру прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, з рівності та обов'язку батьків щодо утримання дітей, тому суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення шляхом стягнення з відповідача в користь позивача аліментів на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 25.09.2014 року до досягнення дітьми повноліття.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання неповнолітніх дітей, [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. При цьому вона зазначила, що 02.12.2005 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Також зазначила, що неповнолітні діти проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні, тому позивач просить суд стягувати аліменти з відповідача в примусовому порядку. Позивач в судове засідання не зявилася, надала суду заяву в якій просить розглядати справу без її участі позовні вимоги підтримує із зазначених в позові підстав. Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву в якій просив суд розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнає. Судом встановлено, що сторони 02.12.2005 року зареєстрували шлюб у виконкомі Новоозерянської селищної ради Олевського району Житомирської області за актовим записом №9, згідно свідоцтва про шлюб (а.с.3). Сторони мають спільних неповнолітніх дітей [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], відповідно до свідоцтв про народження дітей (а.с.5-7). З довідки Олевської міської ради від 03.03.2017 року вбачається, що діти проживають разом з батьками за адресою: [ADDRESS] , (а.с.4). [PERSON] зазначила, що відповідач не вносить вклад до сімейного бюджету на утримання дітей. Сама вона не має можливості самостійно утримувати неповнолітніх дітей, домовленість про спільне їх утримання між сторонами не досягнута. Дослідивши та оцінивши докази по справі суд дійшов висновку, що між сторонами виникли правовідносини, які врегульовані ст. 180 Сімейного Кодексу України, з якої слідує, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Із змісту ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України слідує, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, ст. 183 Сімейного Кодексу України передбачає, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного Кодексу України слідує, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. На підставі вище наведеного та беручи до уваги, що відповідач визнав позов суд приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню, так як відповідач ухиляється від обовязку утримувати неповнолітніх дітей, чим ставить їх у складне матеріальне становище, а тому аліменти на утримання дітей повинні бути стягнуті з відповідача в судовому порядку .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання неповнолітніх дітей, [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. При цьому вона зазначила, що 07.08.2010 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Також зазначила, що неповнолітні діти проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні, тому позивач просить суд стягувати аліменти з відповідача в примусовому порядку. Позивач в судовому засіданні позов визнала та просила задовольнити із зазначених в позові підстав. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Судом встановлено, що сторони 07.08.2010 року зареєстрували шлюб, згідно Свідоцтва про шлюб (а.с.4) від якого вони мають спільних неповнолітніх дітей [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] відповідно до свідоцтв про народження (а.с.5-7), які проживають разом з позивачем, відповідно до довідки від 13.01.2017 (а.с.8) та знаходяться на її утриманні оскільки позивач з відповідачем разом не проживають. Позивач не має можливості самостійно утримувати неповнолітніх дітей, домовленість про спільне утримання дітей між сторонами не досягнута. Дослідивши та оцінивши докази по справі суд дійшов висновку, що між сторонами виникли правовідносини, які врегульовані ст. 180 Сімейного Кодексу України, з якої слідує, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Із змісту ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України слідує, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, ст. 183 Сімейного Кодексу України передбачає, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного Кодексу України слідує, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. На підставі наведеного та встановленого суд приходить до висновку, що звідповідача слід стягувати аліменти в примусовому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 грн. на кожну дитину, щомісячно до досягнення дітьми повноліття, посилаючись на те, що відповідач ухиляється від утримання дітей, добровільно матеріальної допомоги не надає, хоча зобов'язаний надавати. Позивач в судовому засіданні позов підтримала з підстав, викладених в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позову не визнав та суду пояснив, що розмір його заробітної плати становить 1200 грн. на місяць, а тому сплачувати аліменти він не має можливості. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав: Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 30.08.1995 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] виданого Товстолузькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області. Від даного шлюбу у сторін [INFO] народилися сини: [PERSON] ( свідоцтво про народження серії [NUMBER]), [PERSON] (свідоцтво про народження серії [NUMBER]). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що неповнолітні діти [PERSON], [PERSON] проживають разом з матір'ю [PERSON] та знаходиться на її утриманні, а відповідач [PERSON] не виконує свій обов'язок по утриманню дітей, не надає їм матеріальної допомоги без поважних на те причин, хоча повинен її надавати. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку, що в даному випадку мають місце порушення права неповнолітніх дітей, тому суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення шляхом стягнення з відповідача в користь позивача аліментів на утримання дітей. Визначаючи розмір аліментів, суд на підставі ст. 182 СК України враховує матеріальне становище відповідача та дітей, виходить з розміру прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, з рівності та обов'язку батьків щодо утримання дітей, тому суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення шляхом стягнення з відповідача в користь позивача аліментів на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 450 грн. на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 12.12.2014 року до досягнення дітьми повноліття. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 1500,00 грн. на кожну дитину, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що відповідач ухиляється від утримання дітей, добровільно матеріальної допомоги не надає, хоча зобов'язаний надавати. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав з підстав, викладених в позовній заяві та просить його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково та суду пояснив, що має можливість сплачувати аліменти на утримання дітей в розмірі 500 грн. на кожну дитину щомісячно. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав: Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 10.06.2000 року, який було розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 22.03.2008 року. Від даного шлюбу у сторін [INFO] народилася дочка [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] та [INFO] народився син [PERSON] що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що малолітні діти [PERSON] та [PERSON] проживають разом з матір'ю [PERSON] та знаходиться на її утриманні, а відповідач [PERSON] не виконує свій обов'язок по утриманню дітей, не надає їм матеріальної допомоги без поважних на те причин, хоча повинен її надавати. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку, що в даному випадку мають місце порушення права неповнолітніх дітей, тому суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення шляхом стягнення з відповідача в користь позивача аліментів на утримання дітей. Визначаючи розмір аліментів, суд на підставі ст. 182 СК України враховує матеріальне становище відповідача та дитини, виходить з розміру прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, з рівності та обов'язку батьків щодо утримання дітей, тому суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення шляхом стягнення з відповідача в користь позивача аліментів на утримання неповнолітніх дітей: дочки [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 14.04.2014 року до досягнення дітьми повноліття, відмовивши в задоволенні решти позовних вимог.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 1500,00 грн., щомісячно до досягнення дітьми повноліття, посилаючись на те, що відповідач ухиляється від утримання дітей, добровільно матеріальної допомоги не надає, хоча зобов'язаний надавати. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала та просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково та суду пояснив, що його середньомісячний дохід незначний та він має можливість сплачувати аліменти в розмірі 500 грн. на кожну дитину, щомісячно. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав: [PERSON] народилася [INFO] та її батьками є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. [PERSON] народилася [INFO] та її батьками є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 26.11.2012 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого відділом РАЦС Тернопільського міського управління юстиції, 23.10.2015 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на сторож. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що неповнолітні діти [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] проживають разом з матір'ю [PERSON] та знаходяться на її утриманні, а відповідач [PERSON] не виконує свій обов'язок по утриманню дітей, не надає їм матеріальної допомоги без поважних на те причин, хоча повинен її надавати. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку, що в даному випадку мають місце порушення прав неповнолітніх дітей, тому суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення шляхом стягнення з відповідача в користь позивача аліментів на утримання дітей. Визначаючи розмір аліментів, суд на підставі ст. 182 СК України враховує матеріальне становище відповідача та дітей, виходить з розміру прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, з рівності та обов'язку батьків щодо утримання дітей, тому суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення шляхом стягнення з відповідача в користь позивача аліментів на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі по 500 грн. на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 14.03.2016 року до досягнення дітьми повноліття. В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.

Outcome: partial