Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, який було зареєстровано 22 жовтня 2010 року Фрунзенським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 387. Від шлюбу сторони не мають неповнолітніх дітей. В обґрунтування позову позивач зазначила, що сімейне життя з відповідачем не склалося, так як вони не можуть порозумітися, втратили почуття любові та поваги один до одного. У прийнятті рішення про розірвання шлюбу зіграли роль зловживання відповідачем спиртними напоями , через що між ними виникають сварки та конфлікти. Стосунки, які склалися між нею та відповідачем, перешкоджають їх подальшому спільному проживанню, тому примирення між ними неможливо. Подальша наявність юридичного факту реєстрації шлюбу суперечить її інтересам, тому просить розірвати шлюб. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги у повному обсязі та пояснила суду, про обставини викладені вище. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином за останнім місцем проживання, про причини своєї неявки суду не повідомив, заперечень не надав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вислухавши позивача та дослідивши матеріали справи, вважає необхідним позовні вимоги задовольнити з наступних підстав. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 22 жовтня 2010 року у Фрунзенському відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 387 ( свідоцтво серія[NUMBER]). Від шлюбу сторони не мають неповнолітніх дітей. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як встановлено у судовому засіданні, причиною розірвання шлюбу стали різні погляди на життя. Позивач втратив до відповідача почуття поваги та кохання та не має наміру в подальшому проживати з ним однією сім'єю. На сьогоднішній час сторони з листопада 2014 року мешкають окремо, не ведуть спільне господарство, відсутній сімейний бюджет, не підтримують шлюбно-сімейні відносини. Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємостосунки подружжя, дослідивши матеріали справи, вважає подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї за неможливе і тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач наполягає на тому, щоб їй було залишено дошлюбне прізвище після розірвання шлюбу, тому післяшлюбне прізвище позивача визначити як - «[PERSON]». Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved