Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу між нею та відповідачем, який було зареєстровано [INFO] та стягнення аліментів з відповідача [PERSON] на її користь на утримання дитини [PERSON] [INFO] в розмірі 800 гривень щомісячно. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 6 червня 1993 року вона уклала шлюб з [PERSON]. Від шлюбу у сторін є дочка - [PERSON], [INFO] та син - [PERSON] [INFO]. Починаючи з 2008 року сімейні стосунки погіршилися. Сторони втратили взаємоповагу та взаєморозуміння. З цього часу відповідач постійно проживає в м. Чернівці. Матеріальну допомогу чоловік надавав не регулярно. У 2014 році позивач припинила з відповідачем шлюбні відносини і перестала вести спільне господарство. Спільне майно сторони поділили добровільно. Неповнолітня дитина [PERSON] [INFO] перебуває на утриманні позивача. Відповідач з червня 2013 року матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Донька - [PERSON], [INFO] є повнолітньою. Інших дітей відповідач не має, аліментів нікому не платить. Син знаходиться на диспансерному обліку в Застівнівській ЦРЛ. Відповідно, потрібні додаткові кошти для постійного амбулаторного лікування та санаторно-курортного оздоровлення сина. За таких умов, позивач не має можливості належним чином самостійно, без участі батька, утримувати дитину. На скільки позивачу відомо, відповідач не отримує регулярного офіційного доходу у вигляді заробітної плати за трудовим договором. У зв'язку з цим, позивач просить стягувати з нього аліменти у твердій грошовій формі по 800 гривень щомісяця. Позивач [PERSON] в судове засідання не з»явилася, подала суду заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила справу розглянути у її відсутності, також не заперечувала проти ухвалення заочного рішення у справі. Після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище «[PERSON]». Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, хоча був належним чином повідомлявся про час і місце розгляду справи, про що свідчить поштове повідомлення, причину своєї неявки до суду не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі до суду не надходило. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки позивач не заперечувала проти розгляду даної цивільної справи у відсутності відповідача, суд вважає, що по справі слід ухвалити заочне рішення. Відповідно ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється у відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 06.06.1993 року, який був зареєстрований Заставнівським райвідділом ЗАГС Чернівецької області за актовим записом №34 (а.с.7). Від шлюбу є неповнолітня дитина [PERSON] [INFO] (а.с. 9). Причиною розпаду сім'ї є те, що у сторін втрачене почуття одне до одного та відсутнє порозуміння. В даний час шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться. Враховуючи відсутність у позивача бажання зберегти сім'ю, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, збереження сім'ї суперечить інтересам позивача, а тому його слід розірвати. Стосовно вимог позивача про стягнення аліментів на утримання дитини, суд приходить до наступного. Статтею 180 СК України передбачено обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачується щомісячно. Згідно ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Частиною 1 ст. 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Судом встановлено, що у сторін є малолітній син [PERSON], [INFO], який проживає з матір'ю та перебуває на її утриманні дані обставини підтверджуються копією свідоцтва про народження (а.с. 9), довідкою Заставнівської міської ради від 06.06.2014 року (а.с. 10), актом обстеження матеріально-побутових умов від 11.06.2014 року (а.с. 13). Малолітньому [PERSON] згідно висновку про стан здоров'я, фізичний та розумовий розвиток від 11.06.2014 року, постановлено висновок - бронхіальна астма, атопічна форма, рекомендовано санітарне оздоровлення та регулярне санаторне лікування (а.с. 14). Судом встановлено, що відповідач допомоги для утримання дитину не надає. Добровільної угоди про сплату аліментів сторонами не укладено. Інших стягнень з [PERSON] на користь третіх осіб не проводиться. Відповідач фізично здоровий, працездатний, офіційно не працює, як безробітний на обліку в центрі зайнятості не перебуває, що підтверджується довідкою Заставнівського районного центру зайнятості від 06.06.2014 року №01/-15/2479 (а.с. 12). Таким чином суд, прийшов до висновку, що відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини [PERSON] в розмірі 800 грн. щомісячно без погіршення його матеріального становища. За таких обставин з відповідача необхідно стягувати аліменти на утримання дитини в розмірі 800 грн. щомісячно до його повноліття. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивачі звільняються від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів. При цьому, згідно ч.3 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави належить стягнути судові витрати, зокрема, 243,60 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved