Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розподілити майно, що перебуває у їх спільній сумісній власності. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги уточнили та пояснили, що згідно висновку будівельно - технічної експертизи Ширяївського державного комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації», вартість житлового будинку становить 63466 грн. і його ? частина відповідно 31733 грн., він може бути поділений у натурі на дві самостійні частини розміром 68/100 вартістю 42562 грн. і 32/100 вартістю 20904 грн. від усього будинку з проведенням незначної додаткової його реконструкції. За проведення вказаної експертизи позивачкою було сплачено як послуги БТ1 800 гривень за банківською квитанцією від 07 листопада 2013 року та ТОВ «Одесоблстрой» 759 гривень за кошторисну документацію по вказаному будинку за квитанцією до прибуткового касового ордера № 07/13 від 20 листопада 2013 року, а всього 1559 гривень. Відповідно до зазначеного висновку експертизи, виконавчим комітетом Ширяївської селищної ради Ширяївського району Одеської області були прийняті наступні рішення: 24 квітня 2014 року за № 50, яким надано дозвіл на переобладнання і перепланування на дві ізольовані частини житлового будинку № 53 по вулиці Горького в смт. Ширяеве Ширяївського району Одеської області; 26 червня 2014 року за № 76, яким присвоєні поштові адреси новоутвореним самостійним об’єктам нерухомого майна по вулиці Горького 53 в смт. Ширяеве Ширяївського району Одеської області — [PERSON] - вулиця Горького 53; [PERSON] [PERSON] 53а. Під час розгляду справи шлюб між сторонами був розірваний, і позивачці після розірвання шлюбу залишене дошлюбне прізвище - [PERSON]. На прізвище [PERSON] після розірвання шлюбу позивачка отримала паспорт громадянина України. Виходячи з визначеної експертом вартості будинку у 63466 гривень та зазначеної у позовній заяві оцінці іншого майна у 21800 гривень, загальна вартість нажитого в період шлюбу спільного майна сторін становить 85266 гривень. При рівності часток сторін кожен з них мав би право на майно вартістю 42633 гривні (85266 : 2), проте вони вважають, що наявні підстави для врахування обставин, що мають істотне значення - з позивачкою проживають та перебувають на її утриманні троє малолітніх дітей, вона з дітьми позбавлена власного житла до теперішнього часу з дня припинення з відповідачем у липні 2011 року сімейних відносин, та з урахуванням наведених обставин, просять відступити від засад рівності часток подружжя і надати у власність позивачці майно вартістю 52 912 гривень, що буде становити частку у 62/100 спільного майна (52912 х 100% : 85266), а відповідачу надати у власність майно вартістю 32 354 гривень, що буде становити частку 38/100 спільного майна (32354 х 100% : 85266). Також, запропонували відповідачеві залишити за ним майно, яке перераховане в уточнених позовних вимогах, яким він користувався та користується та у зв’язку з цим відмовилися від стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] витрат по сплаті судового збору, витрат за проведення експертизи та витрат за отримання правової допомоги, так як при проведенні всіх взаємо - розрахунків їх грошові частки будуть рівними. Відповідач в судовому засіданні уточнені позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. Судом встановлено, що відповідно до ст. 60 Сімейного Кодексу України – майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба, тощо) самостійного заробітку (доходу), Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об’єктом права спільної сумісної власності подружжя. Об’єктом права спільної сумісної власності подружжя, згідно ст.. 61 Сімейного Кодексу України, може бути будь майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Статтею 62 Сімейного Кодексу України передбачено, що якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшиться у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат другого з подружжя, воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду об’єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ст.. 69 Сімейного Кодексу України – дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Статтею 70 Сімейного Кодексу України визначено, що у разі поділу майна, що об’єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Тому суд, вважає за необхідне застосувати до правовідносин сторін положення частини 1 і 2 статті 70 Сімейного кодексу України, якими встановлено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї.

Outcome: partial