Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем у справі [PERSON] 06 грудня 2016 року зареєстрували законний шлюб, про що Шевченківським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві складено відповідний актовий запис № 1687 . Від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Подружні відносини між ними припинені понад півроку. Сімейні стосунки налагодити не вбачається можливим, сімя розпалася остаточно, в збереженні сімї позивач не зацікавлений. Фактично проживають сторони окремо. Позивач свою позовну заяву мотивує тим, що їхнє подальше подружнє життя з відповідачем неможливе, так, як вони утратили почуття любові один до одного, сторони спільного господарства не ведуть, стосунків не підтримують, тому просила шлюб між ними розірвати, визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON], [INFO] після розірвання шлюбу разом з матірю [PERSON], [INFO] за адресою її проживання [INFO] (Соборна)[ADDRESS]; Позивач в судове засідання не зявився, представник позивача звернувся до суду з проханням слухати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, звернувся до суду з проханням слухати справу у його відсутність, позовні вимоги визнав. У зв'язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши зібрані у справі докази, приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом установлено, що сторони перебувають в шлюбі, який було зареєстровано 06 вересня грудня 2016 року зареєстрували законний шлюб, про що Шевченківським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві складено відповідний актовий запис № 1687 та видано свідоцтво про шлюб Серія І-БК, № 340756. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження Серія І-БК № 57170. Донька проживає разом з позивачкою. Причиною звернення до суду з даним позовом є те, що у сторін абсолютно несумісні характери та зовсім різні погляди на життя. Сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки, спільне господарство не ведуть. На даний час сторони проживають окремо. Сім»я розпалась остаточно, примирення між сторонами неможливе. У відповідності до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно з ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на положення ч.2 ст.112 СК України враховуючи особливий характер сімейних відносин, суд приходить до висновку про те, що сімя позивача та відповідача існує лише формально і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, так, і інтересам неповнолітніх дітей. Суд вважає, що подальше сімейне життя подружжя неможливе, сімя розпалась остаточно, збереження сімї сторін суперечить їх інтересам, а також моральним засадам суспільства. За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність розірвати шлюб, укладений між сторонами. Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст. 51 Конституції України, та,

Outcome: partial