Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом у якому просить стягнути на її користь з відповідача [PERSON] аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму, щомісячно, з дня звернення до суду з позовом до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення сином 23 років. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що з 01.09.2017 року її спільний син з [PERSON] , [PERSON] , [INFO] , навчається в Дніпрорудненському індустріальному коледжі, строк закінчення навчання - 30.06.2021 рік. На даний час позивачка не може дійти згоди з відповідачем щодо його участі в матеріальному утриманні сина. У зв`язку з чим, позивачка вимушена звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів на повнолітню дитину у зв`язку з навчанням. Ухвалою Василівського районного суду від 29 липня 2020 року відкрито провадження у даній цивільній справі. 21.08.2020 року від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позов, у якому він просив задовольнити позовні вимоги частково, мотивуючи тим, що його син [PERSON] навчається на державному замовленні, отримує стипендію, проживає разом з матір`ю, місце свого проживання не змінював, до іншого міста у зв`язку з навчанням не переїздив, а тому просить стягнути з нього аліменти у розмірі 1/7 частини всіх видів заробітку доходу, до закінчення навчання дитиною, а саме до 30.06.2021 року. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, але надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, але надав суду заяву про розгляд справи без його участі, не заперечує проти часткового задоволення позову про стягнення аліментів у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку доходу, до закінчення навчання дитиною, а саме до 30.06.2021 року. Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив. Розглянувши надані сторонами документи і матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 02.08.2002 року(а.с.3). В даний час [PERSON] , [INFO] , навчається в Дніпрорудненському індустріальному коледжі (ЗВО І-ІІ рівня акредитації) на IІІ курсі денного відділення за державним замовленням за спеціальністю «Підземна розробка корисних копалин», з терміном навчання з 01.09.2017 року по 30.06.2021 року, про що свідчить довідка №675 від 30.06.2020 року видана Дніпрорудненським індустріальним коледжем (а.с.7). Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.119 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Крім того, згідно із ч.1 ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15 травня 2006 року, судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Аналіз ст.ст.199,200 СК України вказує на те, що законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови можливості батьків надавати таку матеріальну допомогу. Суд вважає встановленим той факт, що повнолітній син відповідача [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з продовженням навчання потребує матеріальної допомоги. Оцінюючи можливість відповідача [PERSON] надавати матеріальну допомогу позивачу, суд виходячи із засад справедливості і розумності, прийшов до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог, оскільки вважає, що батько [PERSON] , відповідач по справі, має можливість надавати сину [PERSON] , який продовжує навчання, матеріальну допомогу, оскільки є працездатним, офіційно працевлаштований, стан здоров`я дозволяє нести йому аліментні зобов`язання. З урахуванням вимог ст.ст. 200, 182 СК України, суд визначає розмір аліментів в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого на одну працездатну особу, щомісячно, починаючи з 21 липня 2020 року і до припинення навчання в навчальному закладі, але не довше ніж до досягнення [PERSON] двадцятитрьохрічного віку. Згідно ч. 1 ст 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ст.141 ЦПК України, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 840,80 грн.

Outcome: partial