Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», відділення №72 ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» про стягнення вкладу у розмір 191506 грн., суму трьох відсотків річних у розмірі 405 грн. 44 коп. та відшкодування моральної шкоди у розмірі 10000 грн.. В обґрунтування позову посилається на те, що 19.11.2014 року між нею та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», відділення №72 ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» було укладено договір №300131/134338/3-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Нові гроші» в іноземній валюті, відповідно до умов якого загальна сума вкладу (депозиту) складає 7000 доларів США із виплатою процентів за ставкою 12,50 % річних, на строк три місяці з 19.11.2014 року по 19.02.2015 року. Після закінчення строку дії Договору, вона звернулася до відділення з проханням повернути суму вкладу та сплатити нараховані проценти згідно умов укладеного договору. Однак банк задовольнив прохання позивача в досудовому порядку частково повернувши лише проценти за користування депозитними коштами в сумі 180 доларів США. Позивач вказує, що банк порушує її права як споживача фінансових послуг та власника грошових коштів, а тому просить суд стягнути з ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» суму вкладу в розмірі 191506 грн., суму трьох відсотків річних у розмірі 405 грн. 44 коп. у відповідності до ч.5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» та моральну шкоду в розмірі 10000 грн. Позивач в судове засідання не зявилася, про час, день та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку. Представник позивача адвокат [PERSON] в судове засідання не зявився, скерував до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Крім того у заяві зазначено, що представник позивача не заперечує стосовно винесення заочного рішення по даній справі. Представники відповідачів ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та відділення №72 ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином у встановленому законом порядку, заяв про неможливість розгляду справи у їх відсутність суду не надали. Згідно із ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Враховуючи думку представника позивача, який не заперечував проти ухвалення заочного рішення та дослідивши докази належного повідомлення відповідача про дату та час розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у відповідності до ст. 224 ЦПК України, за відсутності відповідачів та постановлення заочного рішення по справі. Суд, дослідивши наявні матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку. Встановлено, що 19.11.2014 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», в особі начальника відділення № 72 [PERSON] та [PERSON] було укладено Договір-заяву №300131/134338/3-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Нові гроші» на 3 міс. в іноземній валюті, відповідно до умов якого позивачем було внесено на Вкладний рахунок №2630.9.161638.006, відкритий у банку, грошові кошти у розмірі 7000 доларів США на строк три місяці з 19.11.2014 року по 19.02.2015 року, зі сплатою 12,50 % річних (а.с.5). У відповідності до ст. 2 Закону України Про банки і банківську діяльність від 07.12.2000 року № 2121-ІІІ, зі змінами та доповненнями, вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. На підставі ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника), або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Встановлено, що позивач свої зобовязання по договору депозиту виконала та передала банку грошові кошти в сумі 7000 доларів США для зарахування їх на Вкладний рахунок. Відповідно до ст. 1060 ЦК України, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу або на умовах повернення вкладу після закінчення тиміну, встановленого договором. Строк дії вкладу за договором №300131/134338/3-14 від 19.11.2014 року закінчився 19.02.2015 року, позивачка неодноразово зверталася до ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» із заявою про видачу всієї сум вкладу (а.с.9,10). З листа АТ «Банк «Фінанси та кредит» від 20.02.2015 року встановлено, що станом на 20.02.2015 року залишок коштів за договором №300131/134338/3-14 від 19.11.2014 року складає 7080,27 доларів США (а.с.6). Із наданих позивачем квитанцій вбачається, що ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» [PERSON] виплачено 180 доларів США нарахованих відсотків за договором №300131/134338/3-14 від 19.11.2014 року (а.с.7-8). Таким чином, з досліджених матеріалів справи, вбачається, що ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» не повернуто [PERSON] вклад (депозит) у розмірі 7000 доларів США, що в еквіваленті відповідно до міжнародного курсу ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» станом на 19.02.2015 року становить 191506 грн. Відповідно до ч.1 ст.1061 ЦК України банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. За ч.5 ст. 1061 ЦК України проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав. Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено законом чи договором. Згідно із ст.526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У відповідності до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином, оцінюючи наявні у матеріалах справи докази у їх сукупності, враховуючи положення закону та умови договору банківського вкладу, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення суми вкладу у сумі 191506 грн. підлягають задоволенню. Суд вважає, що не підлягає задоволенню вимоги позивача про стягнення суму трьох відстків річних у розмір 405 грн. 44 коп. Так, відповідно до ч.5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі коли виконавець не може виконати роботу згідно з договором, за кожний день прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи , якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Позивачем зазначена пеня нарахована на суму банківських вкладів, проте в даних спірних правовідносинах сума банківського вкладу не є вартістю послуг, а є грошовими коштами що належать позивачеві та розміщенні на власному депозитному рахунку в Банку, які відповідач зобовязаний повернути позивачу. Згідно п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1996р. «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» встановлені відносини згідно Закону України «Про захист прав споживачів», а саме відносини, які ним регулюються, належать, зокрема, ті, що виникають із договорів купівлі-продажу, майнового найму (в тому числі найму (оренди) жилого приміщення - в частині відносин, між наймачем (орендарем) і наймодавцем (орендодавцем), який одночасно є виконавцем комунальних послуг і послуг по ремонту житлового фонду та інженерного обладнання), побутового прокату, безоплатного користування майном, підряду (в тому числі побутового замовлення чи абонементного обслуговування), доручення, перевезення громадян та їх вантажу, комісії, схову, страхування, із договорів про надання фінансово кредитних послуг для задоволення власних побутових потреб громадян (у тому числі про надання кредитів, відкриття і ведення рахунків, проведення розрахункових операцій, приймання і зберігання цінних паперів, надання консультаційних послуг). Відносини щодо захисту прав споживачів можуть виникати також з актів законодавства або з інших угод, які не суперечать Закону. Таким чином суд приходить до висновку, що положення ч.5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», яка встановлює відповідальність виконавця робіт, (послуг) за її невиконання в обумовлений договором строк у вигляді сплати пені, не мають бути застосовані до правовідносин сторін у грошовому зобов'язанні. Крім того, враховуючи, що зобов'язання по договору №300131/134338/3-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Нові гроші» в іноземній валюті від 19.11.2014 року укладеного між сторонами виражений в іноземній валюті, суд вважає застосування ч.2 ст. 625 ЦК України нарахування 3 % річних від простроченої суми здійснюється лише за порушення зобов'язань вираженого в національній валюті Також не підлягають і задоволенню позовні вимоги позивача в частині відшкодування завданої моральної шкоди, з наступних підстав. Як на правову підставу позовних вимог в цій частині, позивач посилається на Закон України Про захист прав споживачів. Разом з тим, п. 5 ч.1 ст.4 вказаного закону передбачає право споживача на відшкодування моральної (немайнової) шкоди, заподіяної небезпечною для життя і здоровя людей продукцією у випадках, передбачених законодавством, а тому вимоги цього закону не можуть поширюватись на спірні договірні відносини сторін. При цьому суд також враховує, що позивач належними та достатніми доказами не довів ні самого факту заподіяння йому моральної шкоди, ні обставин які визначають її характер та обсяг. Окрім того, згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, враховуючи наведене з відповідача ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» слід стягнути у дохід держави судовий збір у розмірі 1915 грн. 06 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial