Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою 15.03.2019 року, в якій просила суд стягнути з [PERSON] на її користь додаткові витрати на утримання їх дитини - [PERSON] , [INFO] , у сумі 12 324,48 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 23.04.2014 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] від шлюбу них народилась донька [PERSON] , [INFO] . 01.11.2016 року між сторонами були припинені фактичні сімейні відносини, дитина знаходиться на її утриманні. Рішенням Саксаганського районного суд м. Кривого Рогу від 08.10.2018 року присуджено стягнення аліментів з [PERSON] на її користь на утримання їх спільної дитини, але кошти відповідачем не сплачуються. Відповідач не бере участі у додаткових витратах на дитину, яка часто та довготривало хворіє, які полягають у лікуванні дитини за діагнозами: бронхіт, ОРВІ, вітряна віспа, лімфоцитом, фарингіт тощо, що підтверджується відповідними довідками медичних закладів. Загальні витрати на лікування за 2016-2019 роки склали 24 648,96 грн., таким чином відповідач має сплатити половину даної суми, а саме 12 324,48 грн. Враховуючи викладене, позивач вважає, що відповідач повинен також нести ці витрати на утримання дитини, а тому звернулася до суду із зазначеним позовом до суду. Ухвалою суду від 27.03.2019 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Інші процесуальні дії не вчинялись. Позивач [PERSON] правом присутності не скористалась, надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, повідомлявся про розгляд справи у встановленому законом порядку, причини неявки суду не відомі. Відзив на позовну заяву він не подав, заяв про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Рішеннями Європейського суду з прав людини визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (п.п.66-69 рішення у справі «Смірнова проти України»). Зокрема, в рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» від 07.07.1989 року зазначено, що «… учасник справи зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.» Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, категорію та складність справи, а також враховуючи належне повідомлення відповідача, його неявку до суду без поважних причин, не подання відзиву суд постановив ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних доказів за відсутності заперечень з боку позивача проти заочного розгляду справи. Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, вислухавши покази свідка, пояснення позивача та її представника, суд дійшов наступних висновків. 23.04.2014 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, а/з №236. У період шлюбно-сімейних стосунків у сторін народилась донька [PERSON] , [INFO] , що слідує зі свідоцтва про народження (а.с.37). Заочним рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25.10.2018 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Рішення набрало законної сили 27.11.2018 року. Також, заочним рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08.10.2018 року з [PERSON] присуджено стягнення аліментів на користь [PERSON] аліментів в розмірі 1/3 частини із усіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання [PERSON] , [INFO] до її повноліття. Як вбачається з наданих позивачем медичних документів дитина часто хворіє та потребує лікування. Відповідно до наданих позивачем товарних чеків та чеків за здачу аналізів у медичних закладах протягом 2016 - 2019 року позивачем сплачено 24 648,96 грн. Таким чином, загальна сума додаткових витрат на дитину, понесених позивачем, складає 24 648,96 грн., позивач просить суд стягнути з відповідача 12 324,48 грн., тобто 50 %, суд погоджується з даною вимогою з наступних підстав. Відповідно до ст.141СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно з ч. 1 ст.185СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Такі особливі обставини будуть індивідуальними у кожному конкретному випадку. Частиною 2 ст.185СК України передбачено, що додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Пленум Верховного Суду України у Постанові від 15 травня 2006року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства,материнства та стягнення аліментів» роз`яснив, що за змістом ст.185 Сімейного кодексу України передбачено участь батьків у додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом), визначаються у твердій грошовій сумі, оскільки йдеться про фактично зазначені або передбачувані витрати. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування-виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). При стягненні коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесенні у майбутньому, суду необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат. Суд вважає, що позивач надала судові належні та допустимі докази того, що малолітня [PERSON] має проблеми зі здоров`ям та потребує лікування, та те, що вона витратила додаткові витрати на ліки, медичне обстеження. З огляду на викладене, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню є позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача додаткових витрат на дитину у розмірі 12 324,48 грн. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. На підставі ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, а тому відповідно до вимог ч. 6 статті 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 768,40 грн.

Outcome: approved