Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що 06 травня 1995 року уклала шлюб з Відповідачем. В період шлюбу у неї з відповідачем народилися спільні діти: син [PERSON], [INFO], донька [PERSON], [INFO]. Розпочинаючи з грудня 2012 року і по теперішній час спільного господарства з Відповідачем не веде, проживають окремо. Діти проживають з нею на її утриманні. Син [PERSON] є повнолітнім і продовжує навчання на денному відділенні факультету електроенерготехніки та автоматики «Київського політехнічного інституту». Донька [PERSON] є неповнолітньою. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання та неповнолітньої доньки не надає. Тому вона просить суд стягнути з Відповідача аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання в розмірі ? частини заробітку щомісячно та ? частину заробітку (доходу) на утримання неповнолітньої доньки, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач надала суду заяву про слухання справи без її участі. В заяві зазначила, що позовні вимоги підтримує. Відповідач на розгляд справи не з'явився. Повідомлений належним чином. Третя особа надала суду заяву про слухання справи без його участі. В наданій заяві зазначив, що позовні вимоги підтримує. Згідно ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням думки позивача, яка в наданій заяві не заперечувала проти заочного розгляду справи, суд ухвалив розглянути справу за відсутності відповідача у заочному порядку. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. 06 травня 1995 року сторони уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданого ВРАГС м. Марганець. В період шлюбу у сторін народилися спільні діти: син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого повторно ВРАЦС Марганецького міського управління юстиції Дніпропетровської області 25.07.2006 року, актовий запис 478; донька [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого 10.09.2010 року ВРАЦС Марганецького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис 326. Розпочинаючи з грудня 2012 року і по теперішній час сторони спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Діти проживають з позивачем на її утриманні. Син [PERSON] є повнолітнім і продовжує навчання на денному відділенні факультету електроенерготехніки та автоматики «Київського політехнічного інституту», що підтверджується довідкою з місця навчання. Донька [PERSON] є неповнолітньою. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання та неповнолітньої доньки не надає. Згідно зі ст. 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку(доходу) платника аліментів визначає суд, відповідно до ст. 200 Сімейного Кодексу України. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліментів) присуджується у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Суд, враховуючи матеріальне становище сторін, приймає до уваги, що повнолітній син навчається за державним замовленням, вважає необхідним стягнути з Відповідача на користь Позивача аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку Відповідача, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання повнолітнього сина [PERSON], який продовжує навчання в розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, на весь період навчання, без урахування часу канікул, але не довше чим до досягнення сином [PERSON] 23 років. Згідно ст. 367 ЦПК України рішення підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з Відповідача на користь держави.

Outcome: partial