Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення боргу за договором позики та повідомила, що 23 липня 2013 року між нею та відповідачем [PERSON] був укладений договір позики грошей у формі розписки, згідно якого відповідач отримала грошові кошти в сумі 1000 доларів США, як позику, зі сплатою процентів за користування позикою у розмірі 200 доларів в строк до 30 вересня 2013 року. Однак, станом на день звернення до суду з позовом борг не повернутий. Позивач просила стягнути з відповідача на її користь грошові кошти за договором позики в розмірі 30\~528 грн. (гривневий еквівалент суми позики) та 3% річних в розмірі 2 338,52 грн. та документально підтверджені судові витрати. У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали повністю з підстав, викладених у позовній заяві, та просили їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов визнала. Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення осіб,які беруть участь у справі, дослідивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. \~ \~ Судом встановлено наступні фактичні обставини справи та правовідносини врегульовані нормами ЦК України стосовно позики та виконання зобовязань. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що 23 липня 2013 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] був укладений договір позики грошей у формі розписки, згідно якого відповідач отримала грошові кошти в сумі 1000 доларів США, як позику, зі сплатою процентів за користування позикою у розмірі 200 доларів строком до 30 вересня 2013 року. Станом на день розгляду справи судом борг не повернутий. Неповернута сума коштів становить 1\~000,00 доларів США. Відповідно з відсотками, які передбачені умовами договору, неповернута сума становить 1200,00 доларів США, що еквівалентно на день ухвалення рішення 29810,34 грн. Ці обставини встановлені в судовому засіданні та визнаються сторонами. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 527, 530 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор - прийняти \~виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту; якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання), а ч.1 ст. 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості; договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми; на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором; якщо договором не встановлення строк повернення позики або цей строк визначений моментом предявлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня предявлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлене договором. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Отже, сума неповернутої позики з урахуванням відсотків складає 1200,00 доларів США. Таким чином, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає борг у розмірі 1200,00 доларів США, що становить 29 810,34 грн. (1\~200 доларів США) * 24,841948 грн./USD (станом на 07.07.2016 року) При уваленні рішення суд враховує положення п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», відповідно до якої, у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Враховуючи, що борг відповідача виник саме в іноземній валюті, тому стягненню підлягає заборгованість визначена за курсом, встановленим НБУ, на день ухвалення рішення, а не на день предявлення позову, як зазначає позивач. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання зобовязання, зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми. Згідно ст.ст. 1049, 1050 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України. Зважаючи, що за умовами договору позичальник зобовязаний був повернути кошти до 30 вересня 2013 року, однак на день як подачі позову до суду, так і на день ухвалення рішення борг не повернув, відповідач прострочив виконання зобовязання. Строк прострочення становить 932 дня (строк визначений позивачем на день подання позову до суду), відповідно 3% річних становитимуть 1200,00 доларів США х3% х 932 :365:100=91,92 долари США, що еквівалентно на день ухвалення рішення 2\~283,47 грн. Дана сума підлягає стягненню з відповідача. Питання розподілу судових витрат суд вирішує у відповідності до положень ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial