Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на дітей, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з відповідачем від спільного життя мають дітей - сина [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] , які проживають з позивачем і знаходяться на повному її утриманні. З 02.08.2019 відповідач не надає дітям ніякої допомоги в тому разі і матеріальної, що ставить позивача у скрутне матеріальне становище. Також не цікавиться станом їх здоров`я, процесом виховання та успіхами у шкільних закладах. Діти вимагають додаткових коштів на лікування, розвиток, проте всі додаткові витрати несе тільки позивач. Відповідач майнових чи аліментних зобов`язань не має, спроможній надавати допомогу але добровільно того не робить. Позивач просить стягнути з [PERSON] , [INFO] , на її користь аліменти на дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 2000 грн., на кожну дитину, щомісячно, починаючи з моменту подачі позову і до досягнення дітьми повноліття. Відповідач [PERSON] подав відзив на позовну заяву, згідно якого позовні вимоги щодо стягнення з нього аліментів визнав частково в розмірі 1500 грн. В судовому засідання позивач [PERSON] позовні вимоги змінила, та просила стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1500 грн. на кожну дитину, щомісячно. Відповідач в судовому засіданні пояснив, що він пересилає дітям гроші на картку, та має намір і в подальшому платити аліменти в розмірі 1500 грн., на кожну дитину, щомісячно. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, встановив наступне. Матеріалами справи підтверджено, що сторони мають спільних неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження [NUMBER] ) та [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження [NUMBER] ). Факт проживання дітей разом з позивачем сторонами не оспорюється. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1,2 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Відповідно до п.п.3 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Враховуюче вищевикладене, суд вважає встановленою наявність підстав, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а тому існують законні підстави для задоволення позовних вимог в повному обсязі. Відповідно до ст.141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 908,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved