Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] та на своє утримання, позов обґрунтовує тим, що вона перебувала з 08.07.2016 року в шлюбі з відповідачем. Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 24.10.2019 року даний шлюб розірвано. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Відповідач матеріальної допомоги на її утримання не надає, тому вона просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини та на своє утримання у розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу), до досягнення дитиною трьох річного віку. Ухвалою Київського районного суду від 18.12.2020 року у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, попередньо надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, попередньо надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Відповідно до ст.ст.141, 155, 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, проживання батьків окремо від дитини не звільняє їх від обов`язків щодо дитини. Згідно з ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При винесенні рішення та визначенні розміру аліментів судом враховано обставини, передбачені ст.182 СК України, а саме стан здоров`я дітей та платника аліментів, матеріальний стан сторін по справі. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Згідно ч.1, 2 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3.-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3.-.2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно ст. 75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи. Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Відповідно до ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років, право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу, право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Судом встановлено, що батьком малолітього [PERSON] , [INFO] є [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Дитина проживає з матір`ю та перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини та дружини не надає. У зв`язку з доглядом за дитиною, якій менше трьох років, позивач немає змоги працювати і утримувати себе. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до вимог ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а тому судовий збір необхідно стягнути з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved