Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання заповіту, засвідченого секретарем Ленковецької сільської ради Шепетівського району Хмельницької області [PERSON] 19 листопада 2010 року та зареєстрованого в реєстрі за № 28 - недійсним. В обґрунтування свого позову посилається на те, що 25 лютого 2014 року померла її мати [PERSON]. За життя, 16 травня 2007 року мати склала на неї заповіт, за яким у випадку своєї смерті все належне їй майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті, і на те, що вона за законом матиме право, заповіла їй своїй дочці [PERSON] Після смерті матері вона звернулась до державного нотаріуса Шепетівської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини і дізналась, що 19 листопада 2010 року мати вчинила інший заповіт, яким заповіла житловий будинок, розташований в с.Ленківці по вул. Поліщука, 29 Шепетівського району, брату - [PERSON], заповіт був посвідчений секретарем Ленковецької сільської ради Шепетівського району Хмельницької області [PERSON] Вважає, що вчиняючи заповіт на брата [PERSON], її мати [PERSON] не могла правильно сприймати дійсність та керувати своїми діями, оскільки перенесла черепно мозкову травму і у 2009 році їй був поставлений діагноз: церебральний атеросклероз, хвороба Альцгеймера та рекомендовано постійний сторонній догляд. У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позов підтримали та підтвердили обставини, на які посилаються у позовній заяві. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] позов не визнали, зазначивши під час вчинення заповіту 19.11.2010 року на свого сина [PERSON], [PERSON] знаходилась в здоровому глузді, розуміла значення своїх дій та бажала вчинити такий заповіт. Вислухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов підлягаючим до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON], відповідач [PERSON] та померлий 05.07.2014 року [PERSON] являються рідними дітьми [PERSON], яка померла 25 лютого 2014 року, що стверджується їх свідоцтвами про народження. Факт смерті [PERSON] стверджується свідоцтвом про смерть серії І-БВ № 225638, факт смерті [PERSON] підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-БВ № 235642. Згідно складеного заповіту 16.05.2007 року та посвідченого секретарем Ленковецької сільської ради Шепетівського району, зареєстрованого в реєстрі №26 [PERSON] на випадок своєї смерті зробила розпорядження, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде їй належати на день смерті, і на що вона за законом матиме право заповіла [PERSON]. Згідно складеного заповіту 19.11.2010 року, посвідченого секретарем Ленковецької сільської ради Шепетівського району, зареєстрованого в реєстрі №28 [PERSON] на випадок своєї смерті зробила розпорядження, яким належний їй будинок, що знаходиться в с.Ленківці по вул.Поліщука, 29 Шепетівського району заповіла [PERSON]. Як вбачається з матеріалів спадкової справи, після смерті [PERSON] до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини звернулася позивач [PERSON] Як вбачається з матеріалів справи, виписок з історії хвороби [PERSON], довідки № 9554, виданої Державним закладом «Спеціалізована медико-санітарна частина № 4» м.Нетішин від 03.12.2009 року, [PERSON] поставлено діагноз церебральний атеросклероз, ХНМН хвороба Альцгеймера. Потребує стороннього догляду. Допитані в судовому засіданні свідки зі сторони позивача: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] суду пояснили, що померла [PERSON] проживала спільно з померлим сином [PERSON], який зловживав спиртними напоями, вчиняв щодо неї психологічне насильство. В останні роки [PERSON] поводила себе неадекватно, говорила нісенітницю, не завжди спізнавала людей, плакала без причини, часто забувала де залишала речі. Допитані в судовому засіданні свідки зі сторони відповідача [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] суду пояснили, що вони часто спілкувались померлою [PERSON] вважають, що вона весь час була при своєму розумі, розуміла значення своїх дій, часто зустрічалися з нею на ринку в селі, де остання бувала майже кожен четвер з сином [PERSON] і купувала продукти харчування та інші речі. Випадків, щоб вона говорила нісенітницю, залишала будинок без потреби, десь блукала або не могла пояснити своїх дій, не впізнавала односельців, не було. Зокрема свідок [PERSON] суду пояснила, що під час вчинення заповіту [PERSON] заходила в її кабінет в сільській раді, де вона працює, розмовляла з нею, тітка була адекватна, розповідала про своє життя, все добре розуміла та памятала. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона, як секретар сільської ради у 2010 році посвідчувала заповіт, яким [PERSON] заповіла свій будинок на сина [PERSON] Під час посвідчення заповіту тітка була адекватною, розуміла значення своїх дій, пояснювала, що [PERSON] наймолодший син і коли вона помре, то щоб він мав де жити, бажала залишити йому свій будинок, розуміла, що скасовує раніше вчинений заповіт на дочку [PERSON]. Свідок [PERSON] лікар-терапевт СПСЧ №4 м.Нетішина суду пояснила, що вона знала померлу [PERSON] з 2001 року, яка у 2001- 2003 перебувала на стаціонарному лікуванні, знає, що остання 2001 році перенесла черепно-мозкову травму.У 2009 році було поставлено діагноз «хвороба Альцгеймера»,церебральний атеросклероз, людина з таким діагнозом не може адекватно мислити, однак на стаціонарному лікуванні остання з приводу даного захворювання не знаходилась, на обліку у психіатра не перебувала. Свідок [PERSON] суду показала, що вона являється завідуючою неврологічним відділенням Шепетівської ЦРЛ та зазначила, що згідно з записами в історії хвороби [PERSON] перебувала на лікуванні в неврологічному відділенні Шепетівської ЦРЛ з 22.01.2011 року по 10.02.2011 року, було встановлено діагноз: змішана енцефалопатія ІІ ст. з легким лівобічним геміпарезом, вираженим лікворно гіпертензійним синдромом. В поведінці хворої відхилень не було, хвора самостійно викладала свої скарги в приймальному відділенні. При обстеженні хворої будь-яких психічних відхилень не було встановлено. Лікар-психіатр до останньої не викликався, хвороба Альцгеймера не проявлялася. Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 351 Хмельницької обласної психіатричної лікарні №1 с.Скаржинці Ярмолинецького району, [PERSON] мешканка с.Ленківці Шепетівського району під час посвідчення заповіту 19.11.2010 року виявляла органічний розлад особистості, змішаного ґенезу (церебральний атеросклероз, хвороба Альцгеймера, прогресуючий перебіг) з вираженими когнітивними та емоційними розладами особистості. [PERSON] на момент посвідчення заповіту 19.11.2010 року виявляла вищевказаний розлад, не могла розуміти значення своїх дій та керувати ними. Так, відповідно до\~\~\~ст.ст.\~1233,\~1234 ЦК України\~\~\~\~заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.\~\~Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Згідно \~ст.1257 ЦК України, заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Заповіт, як вид одностороннього правочину повинен відповідати загальним\~\~\~\~вимогам, додержання яких є необхідними для чинності правочину, серед яких, особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності (ст.ст.\~202,\~203 ЦК України). За змістом\~\~\~\~ст.225 ЦК України\~\~\~\~правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені. Пунктом 16\~\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними»\~\~\~\~роз'яснено, що правила\~\~\~\~статті 225 ЦК\~\~\~\~поширюються на ті випадки, коли фізичну особу не визнано недієздатною, однак у момент вчинення правочину особа перебувала в такому стані, коли вона не могла усвідомлювати значення своїх дій та (або) не могла керувати ними (тимчасовий психічний розлад, нервове\~\~\~\~\~\~\~\~ потрясіння тощо). Для визначення наявності такого стану на момент укладення правочину\~\~\~суд відповідно\~\~\~до\~\~\~ст.145 ЦПК\~\~\~\~зобов'язаний призначити судово-психіатричну експертизу за клопотанням хоча б однієї зі сторін. Висновок такої експертизи має стосуватися стану особи саме на момент вчинення правочину. Оцінивши зібрані по справі докази, зважаючи на те, що висновок судово-психіатричної експертизи № 351 від 02 червня 2015 року дає чітку відповідь щодо оцінки стану [PERSON] на час складання спірного заповіту 19.11.2010 року, як такої, що виявляла органічний розлад особистості, змішаного ґенезу (церебральний атеросклероз, хвороба Альцгеймера, прогресуючий перебіг) з вираженими когнітивними та емоційними розладами особистості та не могла розуміти значення своїх дій та не могла керувати ними,\~\~а також оцінивши покази допитаних судом свідків в сукупності із висновком експертизи, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про визнання недійсним заповіту [PERSON] від 19.11.2010 року знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та підлягають задоволенню. У відповідності до вимог ст.ст.10,\~60 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З боку відповідача суду не представлено належних та допустимих доказів, які б спростовували вимоги позивача. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заявлені позивачем позовні вимоги є обґрунтовані, позов підлягає задоволенню в повному обсязі шляхом визнання недійсним заповіту, складеного 19.11.2010 року [PERSON] на користь [PERSON]. Відповідно до вимог\~ст.88 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Судові витрати складаються з судового збору в сумі 243,60 грн. та витрат, пов'язаних на проведення судової експертизи в сумі 1683,37 грн. На підставі ст.ст.\~30,\~203,\~215,\~1223,\~1234,1235,\~1247,\~1254,\~1257 ЦК України,

Outcome: approved