Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача Мирівської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області в особі виконкому Мирівської сільської ради про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю. Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що у березні 1997 року в с.Топила Томаківського району Дніпропетровської області померла [PERSON] , яка фактично на момент своєї смерті (померла [INFO] ) була зареєстрована у житловому будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . З померлою [PERSON] без реєстрації у вказаному будинку проживав її син - [PERSON] , який помер [INFO] . Позивач зазначає, що за усною домовленістю з [PERSON] з січня 2002 року вона почала здійснювати догляд за домоволодінням та прибудинковою територією, які розташовані за адресою: [ADDRESS] . Продовжувала доглядати вона за вказаними об`єктами нерухомості і після смерті [PERSON] (червень 2012 року), а з червня 2009 р. вона разом зі своєю сім`єю вселилася у домоволодіння, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] , у якому і проживають до даного часу. Після смерті [PERSON] у житловому будинку нею були виявлені документи на домоволодіння - свідоцтво на право особистої власності на житловий будинок, виданого виконкомом Мирівської сільської ради Томаківського району 20.03.1989 на підставі рішення виконкому Томаківської райради за № 320 від 26.12.1988 на ім`я [PERSON] та технічний паспорт на будинок. В зазначений житловий будинок вона із сім`єю вселилася та прийняла його у користування разом із присадибною земельною ділянкою та городом у червні 2009 року, так як у них були добрі стосунки із [PERSON] та [PERSON] , при цьому офіційних договірних зобов`язань щодо володіння чи користування житловим будинком (оренди,зберігання,управління, тощо) між мною та вказаними особами не укладалося. Про те, кому належить на праві власності житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , у якому вона проживає з сім`єю з червня 2009 року на момент вселення в нього, їй не було достовірно відомо. Присадибна земельна ділянка площею 0,15 га за адресою домоволодіння, розташованого по [ADDRESS] приватизована [PERSON] не була та знаходилась до дня смерті у неї у користуванні, що підтверджується довідкою виконкому Мирівської сільської ради від 06.09.2019р.№ 230. На сьогоднішній день вона продовжує проживати у даному житловому будинку. Відкрито, не приховуючи факту знаходження майна у її володінні, добросовісно та безперервно (більше десяти років) володіє та користується житловим будинком, підтримує його у належному стані. У встановленому порядку прав власності на житловий будинок, у якому вона мешкає, ніхто не оформив, а тому позивач вважає, що має право на набуття права власності на дане майно за набувальною власністю. Представник позивача [PERSON] подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності та за відсутності позивача, при цьому зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, а також просить не стягувати з відповідача судовий збір на користь позивача. Відповідач також просить суд розглянути справу за відсутності представника відповідача, при цьому зазначив, що проти позовних вимог не заперечує. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За змістом частин четвертої та п`ятої статті 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши письмові докази, приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Підстави набуття права власності визначені Главою 24 ЦК України. Відповідно до норм ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів та вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 344 ЦК України встановлено, що однією з підстав набуття права власності є набувальна давність. З матеріалів справи суд вбачає, що позивач [PERSON] з 2009 року по теперішній час фактично проживає та продовжує володіти і користуватися житловим будинком, який розташований за адресою: за адресою: [ADDRESS] , який належав [PERSON] на праві власності відповідно до Свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок від 26.12.1988 року, зареєстрованого в реєстрову книгу за № 1-320 ( а.с.15). При цьому технічний паспорт на вищевказаний житловий будинок було виготовлено на ім`я [PERSON] (а.с.16). [PERSON] померла [INFO] в с.Топила Томаківського району Дніпропетровської області, що підтверджується копією актового запису про смерть №12 від 18.02.1997 (а.с.36), яка фактично на момент своєї смерті була зареєстрована у житловому будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою виконкому Мирівської сільської ради від 16.10.2019. № 1214 (а.с.9). З [PERSON] без реєстрації у вказаному будинку проживав її син - [PERSON] , який помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.29). Як зазначає позивач, за усною домовленістю вона з [PERSON] з січня 2002 року почала здійснювати догляд за домоволодінням та прибудинковою територією, які розташовані за адресою: [ADDRESS] . Продовжувала доглядати за вказаними об`єктами нерухомості і після смерті [PERSON] , а з червня 2009 р. вона разом зі своєю сім`єю вселилася у домоволодіння, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] , у якому і проживають до даного часу, що підтверджується довідками виконкому Мирівської сільської ради від 09.09.2019 № 942 (а.с.10), від 06.09.2019 № 932 (а.с.14) та актом обстеження матеріально-побутових умов проживання сім`ї від 06.09.2019, складеного депутатом Мирівської сільської ради Ткаченко В.А. та засвідченого підписами односельців (сусідів) [PERSON] , [PERSON] (а.с.8). Судом встановлено, що у позивача були добрі стосунки із [PERSON] та [PERSON] , при цьому офіційних договірних зобов`язань щодо володіння чи користування житловим будинком (оренди, зберігання, управління, тощо) між нею та вказаними особами не укладалося. Присадибна земельна ділянка площею 0,15 га за адресою домоволодіння, розташованого по [ADDRESS] приватизована [PERSON] не була та знаходилась до дня смерті у неї у користуванні, що підтверджується довідкою виконкому Мирівської сільської ради від 06.09.2019р.№ 230 (а.с.13). Згідно довідки виконкому Мирівської сільської ради Томаківського району від 06.09.2019р. за № 931 (а.с.12) у зв`язку із перенумерацією будинків відбулася зміна поштової адреси домоволодіння, розташованого по [ADDRESS] будинку № «28» на № «30»). Судом також встановлено, що позивач з 2009 року та по теперішній час продовжує проживати у даному житловому будинку. Відкрито, не приховуючи факту знаходження майна у її володінні, добросовісно та безперервно (більше десяти років) володіє та користується житловим будинком, підтримує його у належному стані, постійно проводить поточні та капітальний ремонти, оплачує відповідні комунальні послуги, що підтверджується копіями квитанцій про сплату за воду, опалення, електроенергію (а.с. 23-28). У встановленому порядку прав власності на житловий будинок, у якому мешкає позивач, ніхто не оформив, що підтверджується також відповідною довідкою виконкому Мирівської сільської ради Томаківського району від 06.09.2019 № 928 (а.с.11). Згідно експертної оцінки, проведеної ТОВ «Грандторгстрой» вартість житлового будинку із господарськими будівлями складає 47300 грн. (а.с.22). Крім того, з письмового повідомлення Другої нікопольської державної нотаріальної контори за вих. № 509/01-16 від 13.03.2020 та з інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 59804127 від 13.03.2020 вбачається, що після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилась, а щодо померлої [PERSON] згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 59804074 від 13.03.2020 (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) за вказаними параметрами запиту у Спадковому реєстрі інформація відсутня. Згідно повідомлення Державного нотаріального архіву в Дніпропетровській області за вих. № 809/01-21 від 29.05.2020 на виконання ухвали суду про витребування доказів від 31.03.2020 вбачається, що було переглянуто алфавітні книги спадкових справі Томаківської державної нотаріальної контори за 1996-2008 роки, 2007-2020 роки, 2011-2012 роки, де відсутня інфопррмація про заведення спадкової справи після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Володіння позивачем зазначеним житловим будинком не суперечило та не суперечить суспільним інтересам та не порушує прав інших осіб. Статтею 344 ч. 1 Цивільного Кодексу України передбачено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито і безперервно володіти нерухомим майном протягом 10 років, набуває право власності на це майно (набувальна давність). Володіння житловим будинком позивачем не здійснювалось на підставі договірних зобов`язань (договір оренди, зберігання, безоплатного користування, оперативного управління тощо), що являється обставинами, які підтверджують факт відсутності у неї підстави для виникнення права власності на будинок в момент заволодіння ним, оскільки право власності у володільця за давністю виникає поза волею і незалежно від волі колишнього власника. Застосування набувальної давності передбачає відсутність титулу (підстави) для виникнення права власності в момент захоплення (заволодіння) чужою річчю. В пункті 11, Постанови № 5 ПВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», зазначено: «Враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду (стаття 214 ЦПК). Виходячи зі змісту статей 335 і 344 ЦК, взяття безхазяйної нерухомої речі на облік органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, за заявою органу місцевого самоврядування, на території якого вона розміщена, і наступна відмова суду в переданні цієї нерухомої речі у комунальну власність не є необхідною умовою для набуття права власності на цей об`єкт третіми особами за набувальною давністю». За зазначених обставин та правових підстав позивач може реалізувати своє право на житло гарантоване статтею 47 Конституції України тільки на підставі частин першої та четвертої статті 344 ЦК України, як особи, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном більше 10 років. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Зазначені обставини та надані належні письмові докази у всій своїй сукупності підтверджують право позивача на визнання за нею права власності за набувальною давністю на зазначене нерухоме майно, що відповідає засадам справедливості, розумності і добросовісності, а отже і принципу верховенства права. Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При цьому представник позивача просить звільнити відповідача від сплати на користь позивача судового збору, тому суд вважає можливим звільнити відповідача від відшкодування таких витрат. На підставі викладеного та

Outcome: approved