Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилаються на те, що позивач є власником квартири [ADDRESS] . Даний факт підтверджується договором купівлі-продажу від 04 травня 2019 року посвідченого державним нотаріусом Токмацької державної нотаріальної контори Зиріною О.Ю. за № 796 та витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Відповідно до довідки про склад сім`ї від 16.09.2019 року в квартирі [ADDRESS] зареєстрований колишній власник квартири [PERSON] , але з часу продажу квартири фактично в ній не проживає. Позивач у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, згідно з якою просить справу розглянути без її участі. У разі неявки у судове засідання відповідача, не заперечує проти проведення заочного розгляду справи та винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, відповідно до ст.128 ЦПК України; відзив на позов не надав, клопотань про перенесення розгляду справи чи розгляд справи за його відсутності не надходило. Суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України та ухвалив про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Позивач є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу від 04 травня 2019 року посвідченого державним нотаріусом Токмацької державної нотаріальної контори Зиріною О.Ю. за № 796 та витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Відповідно до довідки про склад сім`ї від 16.09.2019 року в квартирі [ADDRESS] зареєстрований колишній власник квартири [PERSON] , але з часу продажу квартири фактично в ній не проживає. Згідно до вимог ч. 1 ст. 317 ЦК України, власнику належить право володіння, користування і розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї. Вимогами ст. 391 ЦК України, передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до п.п. 34, 39 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення за п. 3 ч. 1 ст. 346 ЦК України. Таким чином, [PERSON] , як власник квартири, має право володіти, користуватися та розпоряджатися належним майном на свій розсуд, і має право вимагати усунення перешкод у здійсненні своїх прав, а відповідач в свою чергу порушує право позивача. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд вважає, необхідним задовольнити позовні вимоги позивача, усунути перешкоди в користуванні належним їй майном, визнавши відповідача таким, що втратив право на користування квартирою [ADDRESS] . Крім того, у відповідності до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати по справі за сплату судового збору в розмірі 768,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved