Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про усунення перешкод у здійсненні права користування власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, в якому зазначила, що є власником жилого будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , в якому зареєстрована та проживає разом із донькою [PERSON] . Також, за вказаною адресою зареєстрований відповідач [PERSON] , який є сином позивачки. Відповідач приблизно влітку 2014 року у зв`язку із початком антитерористичної операції виїхав до Російської Федерації для пошуку місця роботи та проживання, куди саме не пояснював і де зараз знаходиться позивачці невідомо. За житлом по місцю реєстрації відповідач не слідкує, участі у його підтримці в належному стані не приймає, в добровільному порядку знятися з реєстрації не бажає. Реєстрація [PERSON] у будинку має наслідком порушення прав позивача як власника, у зв`язку з чим позивач [PERSON] просить усунути перешкоди у здійснення права користування власністю шляхом визнання відповідача особою, що втратила право користування житловим приміщенням будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав заявлені позовні вимоги, не заперечував проти ухвалення у справі заочного рішення, вказуючи, що відповідач [PERSON] добровільно припинив проживання у будинку, належному позивачці, спочатку вони з позивачкою спілкувалися, однак у подальшому зв`язок із відповідачем було втрачено. З 2014 року відповідач за місцем реєстрації не з`являється, не повідомляє про своє місцезнаходження. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час і місце його проведення був належним чином повідомлений, причини неявки не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. Зі згоди сторони позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст.280, 281 ЦПК України. Свідки [PERSON] , яка зареєстрована: [ADDRESS] , фактично проживає: [ADDRESS] , [PERSON] , яка проживає: [ADDRESS] , у судовому засіданні пояснили, що знайомі із сім`єю позивачки та відповідачем у справі як сусіди. Відповідач [PERSON] з 2014 р. за вказаною адресою не мешкає та не з`являвся, перешкод до проживання позивачкою йому не чинилося, місцезнаходження відповідача у теперішній час близьким не відоме. З`ясувавши позицію представника позивача, допитавши свідків, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що позивач [PERSON] , [INFO] (а.с. 4), на підставі договору дарування жилого будинку, посвідченого державним нотаріусом Костянтинівської державної нотаріальної контори Ковальською-Костенко О.А. 09 березня 1998 року, зареєстрованого у реєстрі за № 2-546, зареєстрованого у Костянтинівському міському БТІ за р/№ 19105, кн. 80, 1998р. (а.с. 6), є власником жилого будинку з надвірними будівлями, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Згідно довідки про внесення відомостей до єдиного державного демографічного реєстру №448926-2020 (а.с. 5) [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Як вбачається з копії будинкової книги прописки громадян (а.с. 7-8), у будинку за адресою: [ADDRESS] , також зареєстровані: - [PERSON] , [INFO] ; - [PERSON] , [INFO] . З акту перевірки паспортного режиму від 10 квітня 2020 року, вбачається, що [PERSON] зареєстрований у будинку [ADDRESS] , але приблизно з літа 2014 року за зазначеною адресою не мешкає, місцезнаходження його не відомо, особистих речей [PERSON] у будинку немає, що своїми підписами засвідчили свідки - сусіди [PERSON] , [PERSON] (а.с. 9). Частиною 1\~статті 317 ЦК України\~передбачено, що власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно з частиною 1\~ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно зі\~статтею 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до\~статті 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або закону. Приймаючи до уваги, що відповідач [PERSON] з власної волі з 2014 року не проживає у будинку [ADDRESS] , без поважних причин, відсутні підстави вважати, що між сторонами існують будь-які домовленості стосовно збереження за відповідачем права користування житлом, суд дійшов висновку про задоволення позову [PERSON] та визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням зазначеного жилого будинку. Таким чином, позов підлягає до задоволення у повному обсязі.

Outcome: approved