Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що з 13.09.2014 року вони перебувають з відповідачем у шлюбі, від якого мають двох дітей: дочку [PERSON],[INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалося, з тієї причини, що між ними не було порозуміння, відсутнє почуття взаємної любові, поваги та взаємодопомоги, відсутність спільних інтересів, відповідач зловживає алкогольними напоями, фактичні шлюбні відносини були припинені з грудня 2016 року, спільне господарство не ведеться Позивач просить розірвати шлюб з [PERSON] В судове засідання позивач надала письмову заяву, в якій наполягає на розірванні шлюбу, просить розглядати справу без її участі (а.с.14). Відповідач в судове засідання не з»явився, про дату слухання справи був повідомлений належним чином, причини своєї неявки не повідомив, тому суд, зі згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 13.09.2014 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Красноармійську Красноармійського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 416 (а. с.4), від якого мають дочку [PERSON],[INFO], та сина [PERSON], [INFO], про що відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Красноармійську Красноармійського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, було зроблено актовий запис №563 та 564 відповідно (а.с.5,6). Фактичні шлюбні відносини між подружжям припинені з грудня 2016 року, спільне господарство не ведеться, мешкають окремо. Причиною розірвання шлюбу є те, що між сторонами не було порозуміння, несумісність характерів, відсутнє почуття взаємної любові, поваги та взаємодопомоги. Примирення позивача з відповідачем неможливе. Спору про розподіл майна та про місце проживання дітей немає. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сімї державою полягає, зокрема в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно зясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Передбачене ч.1 ст.111 СК України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однією зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення (ч.5 ст. 191 ЦПК України). Згідно ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним з подружжя. Згідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved