Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на дітей та на своє утримання до досягнення дитиною трирічного року, в обґрунтування якого вказала, що 14.08.2015 вона уклала з відповідачем шлюб, в якому народилось двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] , та донька [PERSON] , [INFO] , які мешкають разом із нею та перебувають на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дітей та на її утримання не надає, хоча працює і має постійний дохід, інших дітей або утриманців в нього не має. Вона отримує щомісячну допомогу при народженні дитини у розмірі 860 грн та адресну допомогу на дітей в сумі 2442 грн, інших доходів не має. Відповідач працює у фізичної особи-підприємця [PERSON] і отримує заробітну плату, інших утриманців не має. Оскільки угоди про сплату аліментів у добровільному порядку з відповідачем не досягнуто, позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дітей до їх повноліття у розмірі 1/3 частки з усіх видів його доходу, але не менш, як 50 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, та стягнути з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частки з усіх видів його доходу до досягнення донькою трьох років, тобто до [INFO] . Сторони до суду не з`явилися, про час і місце розгляду справи сповіщені належним чином, письмово повідомили суд про розгляд справи у їх відсутність. При цьому позивача вказала, що вона наполягає на позовних вимогах, а відповідач - що він визнає позовні вимоги у повному обсязі. Згідно з ухвалою судді від 30.04.2021 у справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом учасників справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони 14.08.2015 зареєстрували шлюб та є батьками [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] , які мешкають разом з позивачем. Зазначені факти встановлено на підставі копій свідоцтв про шлюб сторін, про народження дітей, заявами сторін (а.с.5-7). Позивач [PERSON] та її діти [PERSON] і [PERSON] взяті на облік як особи, які переміщуються з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, а саме: з м.Авдіївки Донецької області до м.Мирнограда Донецької області, що підтверджується відповідними довідками управління соціального захисту (далі УСЗН) (а.с.8-10). Згідно з довідками УСЗН Мирноградської міської ради від 22.04.2021 № 270 та № 269 позивач [PERSON] знаходиться на обліку в УСЗН і отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні однієї дитини в розмірі 860 грн та допомогу переміщеним особам у розмірі 2442 грн щомісячно (а.с.11, 12). [PERSON] з 12.04.2019 працює у Концерні «Тріон» оператором АЗС та відповідно до наказу № 30/1-К від 14.06.2020 перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною трирічного віку з 15.06.2020 по 15.06.2023, що підтверджується записами у трудовій книжці та довідкою підприємства від 26.04.2021 (а.с.14, 15). [PERSON] працює комплектувальником меблів ФОП [PERSON] та отримує мінімальну заробітну плату, про що відповідач повідомив у своїй письмовій заяві. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Одним із засобів виконання батьками зобов`язань по утриманню дітей є виплата аліментів, стягнутих за рішенням суду. Так згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно зі ст.84 СК України мати дитини має право на своє утримання від батька дитини, якщо дитина проживає з нею, до досягнення дитиною трьох років незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Враховуючи те, що [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] , які проживає разом з позивачем та знаходяться на її утриманні, яка не працює через догляд малолітньої дитини до трьох років, здоровий та працездатний, інших утриманців не має, суд вважає, що він може і зобов`язаний надавати матеріальну допомогу позивачці на утримання як своїх дітей до досягнення ними повноліття у розмірі 1/3 частки свого доходу, так і на утримання дружини у розмірі 1/6 частки його доходу до досягнення дитиною трьох років, тобто у розмірі, який з огляду на визнавальну позицію відповідача, не зачіпає нічиї інтереси. Крім цього, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 908 грн 00 коп., так як позивач на підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від вказаних витрат при зверненні до суду з цим позовом. На підставі ст.ст.84, 180-183 Сімейного Кодексу України, ст.ст.12, 13, 76, 141, 259, 263-265, 280, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

Outcome: approved