Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідачів Тернопільської районної державної нотаріальної контори, Великоберезовицької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області про визнання протиправною та скасування постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій, визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що [INFO] помер її батько [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на спадкове майно - гараж [ADDRESS]. Постановою Тернопільської районної державної нотаріальної контори №3963/02-14 від 25 серпня 2016 року відмовлено [PERSON] у вчиненні нотаріальних дій, а саме видачі свідоцтва про спадщину, тому позивач просить суд визнати протиправною та скасувати постанову №3963/02-14 від 25 серпня 2016 року Тернопільської районної державної нотаріальної контори про відмову у вчинені нотаріальних дій; визнати за нею право власності на гараж [ADDRESS]; покласти на відповідача усі судові витрати, пов'язані з розглядом справи. Представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, просить їх задовільнити. Представник відповідача Тернопільської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Крім цього, в матеріалах справи наявні письмові заперечення представника нотаріальної контори, в яких він просить відмовити в частині заявлених позовних вимог, а саме визнання протиправною та скасування постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій, покладення на відповідача усіх судових витрат. Представник відповідача Великоберезовицької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області в судове засідання не з'явився з невідомої на те суду причини, хоча про день та час судового розгляду повідомлявся. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 19 серпня 2015 року Великоберезовицькою селищною радою Тернопільського району Тернопільської області, [INFO] помер [PERSON]. Як вбачається із інформаційної довідки про технічний стан нерухомого майна №74 від 09 лютого 2016 року, виданої Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації, станом на 09 лютого 2016 року по обліку бюро гараж [ADDRESS] рахується за [PERSON]. Державна реєстрація права власності на вказаний гараж за [PERSON] в бюро не була проведена. Довідкою Виконавчого комітету Великоберезовицької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області №1032 від 23 лютого 2016 року підтверджено, що за померлим [PERSON] рахується гараж [ADDRESS]. 09 лютого 2016 року Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації виготовлено технічний паспорт на гараж в гаражному кооперативі «Шляховик» по [ADDRESS]. 25 лютого 2016 року державним нотаріусом Тернопільської районної державної нотаріальної контори було посвідчено договір про поділ спадкового майна після смерті [PERSON] між [PERSON] та [PERSON], згідно якого [PERSON] переходить гараж [ADDRESS]. Постановою Тернопільської районної державної нотаріальної контори №3963/02-14 від 25 серпня 2016 року відмовлено [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON], померлого [INFO], оскільки відсутній правовстановлюючий документ на гараж. Порядок правового регулювання діяльності нотаріату в Україні встановлено Законом України від 02 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат». Частиною 1 ст. 1 Закону «Про нотаріат» встановлено, що нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов'язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Частиною 2 ст. 1 Закону України «Про нотаріат» передбачено: вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси). Згідно пункту 1 розділу 1 глави 13, п. 4.15 глави 10 розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22 лютого 2012 року видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність його майна спадкодавцеві. Статтею 49 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо вона суперечить законодавству України, не подані документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії та відповідно до п. 4.18 глави 10 розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. В судовому засіданні встановлено та інформаційною довідкою про технічний стан нерухомого майна №74 від 09 лютого 2016 року підтверджено, що державна реєстрація права власності на спірний гараж за [PERSON] в бюро не була проведена, отже винесення нотаріусом постанови про відмову [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії було правомірне. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] в частині визнання протиправною та скасування постанови №3963/02-14 від 25 серпня 2016 року Тернопільської районної державної нотаріальної контори про відмову у вчинені нотаріальних дій не підлягають до задоволення. Згідно ст. 331 Цивільного кодексу України правовласності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Пунктом 8 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7 встановлено, якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов'язки входять до складу спадщини. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.( ч.1 ст.1261 ЦК України). Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. В силу ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. В судовому засіданні встановлено, що будівництво гаража [ADDRESS], здійснювалось спадкодавцем згідно із законом, однак належним чином не була проведена реєстрація нерухомого майна та відсутні дані про те, що вказаний гараж здавався в експлуатацію. Аналізуючи вищенаведені обставини, суд вважає, що позов слід задоволити частково, визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер [INFO], права та обов'язки забудовника гаража [ADDRESS].

Outcome: partial