Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по аліментах на утримання дітей та пені за їх прострочення. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона перебувала у шлюбі із відповідачем з 10 серпня 2012 року до 01 вересня 2018року. Від шлюбу у них народилося двоє дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Вказує, що рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 11.05.2018 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 1200 гривень 00 копійок, щомісячно на кожну дитину, починаючи з 26 лютого 2018 року і до досягнення дітьми повноліття, однак, до цього часу вона не отримує своєчасно та в повному обсязі аліменти в зв'язку із ухиленням відповідача від їх сплати, тому станом на 16.10.2018 року заборгованість відповідача по сплаті аліментів становить 11 657,13 гривень. Посилається на те, що за період з 26.02.2018 року по 17.10.2018 року відповідачем було сплачено аліментів на загальну суму 5400,00 грн. (21.08.2018 р. - 2400 грн. та 05.09.2018 р. - 3000, 00 грн.). Однак, залишається заборгованість у сумі 11 657,13 грн., які вона просить стягнути з відповідача та просить стягнути 5143,71 грн. пені за прострочення сплати аліментів. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, однак подала до суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує повністю, справу просила розглядати у її відсутності та вказала, що проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, а тому суд згідно вимог ст.280 ЦПК України проводить розгляд справи в заочному порядку. Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 10 серпня 2012 року. Від даного шлюбу, у сторін [INFO] народився син - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] та [INFO] народилася донька - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. Заочним рішенням Глибоцького районного суду від 01 серпня 2018 року шлюб, зареєстрований між позивачкою та відповідачем розірвано. Рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 11.05.2017 року з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] у розмірі 1200 гривень 00 копійок щомісячно на кожну дитину, починаючи з 26 лютого 2018 року і до досягнення дітьми повноліття. На виконання вказаного рішення суду було видано виконавчий лист та відкрито виконавче провадження. Із довідки - розрахунку ВП № 56613491 про розмір заборгованості по виплаті аліментів від 16.10.2018 року в період з лютого 2018 року по вересень 2018 року [PERSON] нараховано аліменти в розмірі 17057,13 гривень. При цьому, з вказаного розрахунку вбачається, що відповідач з лютого 2018 року по вересень 2018 року сплатив кошти по погашенню заборгованості по сплаті аліментів в серпні 2018 року в розмірі - 2400 гривень та в вересні 2018 року в розмірі - 3000 гривень, а тому станом на 16 жовтня 2018 року розмір заборгованості по сплаті аліментів становить - 11 657,13 гривень. Згідно з ч.3, 4 та 5 ст.194 СК України заборгованість за аліментами, які стягуються відповідно до статті 187 цього Кодексу, погашається за заявою платника шляхом відрахувань з його заробітної плати, пенсії, стипендії за місцем їх одержання або стягується за рішенням суду. Заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття, а у випадку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу, - до досягнення нею двадцяти трьох років. Положення частин першої - третьої цієї статті, а також статей 195-197 цього Кодексу застосовуються і до стягнення аліментів іншим особам, які визначені цим Кодексом. Відповідно до ч. 2 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» наявності заборгованості із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці, стягнення може бути звернено на майно боржника. Звернення стягнення на заробітну плату не перешкоджає зверненню стягнення на майно боржника, якщо існує непогашена заборгованість, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці. Виконавець зобов'язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця. Крім того, за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець має право винести постанови, зокрема, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі, тощо ч. 9 ст. 71 Закону. Нормою ч. 8 ст. 71 цього ж закону передбачено, що спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом. Отже, порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду передбачений ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» і відповідно до ч. 8 цієї статті суд вирішує питання заборгованості лише у разі спору про її розмір. Оскільки боржник і стягувач нараховану державним виконавцем суму заборгованості за сплати аліментів не оскаржували, заборгованість має стягуватися державним виконавцем відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження», а не на підставі рішення про стягнення заборгованості, оскільки чинним законодавством не передбачена можливість отримання заборгованості за аліментами, яка утворилась при виконанні судового рішення, шляхом подачі іншого позову до суду, а тому в частині позовних вимог про стягнення заборгованості зі сплати аліментів слід відмовити. Статтею 180 СК України встановлено обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов'язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов'язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов'язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов'язання боржником. Після порушення боржником свого обов'язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов'язку сплатити аліменти. У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Оскільки зобов'язання зі сплати аліментів має періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, то при розгляді спорів про стягнення на підставі частини 1 статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов'язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Такий правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 14-37цс18. Позивачкою вірно застосовано вказану методику в наведеному в позовній заяві розрахунку пені за несплату аліментів на утримання дітей. В ході розгляду справи не встановлено обставин, які б свідчили про відсутність вини відповідача у виникненні заборгованості по сплаті аліментів на дітей, тому наявні підстави для стягнення пені за прострочення сплати аліментів, розмір якої визначається судом з дотриманням принципу диспозитивності цивільного судочинства згідно ст.13 ЦПК України, тобто в межах заявлених позовних вимог, а саме в сумі 5 143,71 грн. за період з лютого 2018 року по вересень 2018 року. Відповідно до ст. 12, ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно частини 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Враховуючи вищенаведене, а також принцип диспозитивності цивільного судочинства, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в розмірі 704,80 грн. На підставі наведеного та

Outcome: partial