Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON]., якою просила стягнути з відповідача на її користь грошові кошти у розмірі 36000 доларів США, що становить 966240 грн. за курсом НБУ. Також просила стягнути з відповідача на її користь грошові кошти у розмірі 15000 доларів США, що становить 402600 грн. за курсом НБУ. Судові витрати покласти на відповідача. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 02.11.2017 р. вона надала відповідачу позику у розмірі 36000 доларів США відповідно до умов укладеного між ними договору. На підставі п.1.3. договору відповідач зобов'язувався здійснювати повернення отриманих коштів щомісячно до 14 числа кожного місяця. Крім того, вона 17.11.2017 року з відповідачем уклала договір позики за яким позичила відповідачу 15000 доларів США. Відповідно до п.п.2б та 2в договору відповідач зобов'язувався здійснювати повернення отриманих коштів щотижня. Проте, в обумовлені строки відповідачем не було здійснено чергових виплат за договорами. Після чого вона направила лист відповідачу з вимогою погасити заборгованість та дотримуватися умов договорів. Вимогу відповідач отримав 03.01.2018 р., але жодних дій щодо погашення заборгованості та виконання умов договорів ним вчинено не було. У відповідності до п.1.5 договору від 02.11.2017 р. та п.4 і п.10 договору від 17.11.2017 р. вона прийняла рішення звернутися з вказаним позовом до суду. Ухвалою суду від 05.03.2018 р. провадження за позовом було відкрито та призначено справу в підготовче судове засідання на 24.04.2048 р. До суду відповідач направив відзив у якому зазначив, що він дійсно з позивачкою 2.11.2017 року та 17.11.2017 року уклав договори позики та отримав від позивачки грошові кошти згідно сум, зазначених у договорах. Проте через ряд несприятливих обставин він не мав можливості вчасно та в потрібних розмірах здійснити повернення коштів. Позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить справу розглянути за його відсутністю. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України, суд ухвалює рішення у підготовчому судовому засіданні. В судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги та просила їх задовольнити. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши надані до позову докази, суд задовольняє позовні вимоги, виходячи з наступного: Судом встановлено, що 02.11.2017 року між позивачкою і відповідачем був укладений договір позики, відповідно до якого позивач передала відповідачу безвідсоткову позику у сумі 36000 доларів США. Відповідно до п.1.3.1 договору відповідач зобов'язувався щомісячно сплачувати позивачу суму, еквівалентну 580 доларів США протягом 20 місяців. (а.с.8) 17.11.2017 року між позивачкою і відповідачем був укладений договір позики, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Остапенко Є.М. р.№ 2722. Відповідно до умов договору позивачка передала у власність відповідачу гроші у розмірі 397500 грн., що на день укладення договору еквівалентно 1500 доларів США строком до 17.11.2018 року. За умовами договору відповідач зобов'язувався щомісяця сплачувати суму, еквівалентну 100 доларам США за курсом ПАТ КБ «ПриватБанк» на день кожного платежу, протягом одного року, що сумарно складе 4800 доларів США. 17.11.2018 року зобов'язувався повернути решту суми в розмірі 10200 доларів США. (а.с.6). Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За умовами договору позики від 02.11.2017 р. (п.1.3.1) та договору позики від 17.11.2017 р. (п.2) відповідач зобов'язувався повертати позивачу позику частками, але до даного часу жодної суми позики позивачки не повернув. Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України кредитор протягом усього часу - до встановленого договором строку закінчення виконання останнього зобов'язання - має право заявити в суді вимоги про дострокове повернення тієї частини позики (разом із нарахованими процентами - ст.1048 ЦК України), що підлягає сплаті. На день пред'явлення позову до суду за офіційним курсом НБУ 1 долар США дорівнює 26,84 грн. Таким чином розмір заборгованості відповідача [PERSON] перед позивачем [PERSON] за договором позики грошових коштів від 02.11.2017 р. станом на день пред'явлення позову становить: 966240 грн., що еквівалентно 36000 доларів США та за договором позики від 17.11.2017 р. становить 402600 грн.- еквівалентно 15000 доларів США, які суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки. На підставі ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивачки понесені витрати по сплаті судового збору у сумі 8810 грн.

Outcome: approved