Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП, на обґрунтування якої зазначила, що 31.03.2019 року о 16.45 год., [PERSON] , керуючи автомобілем DAEWOO LANOS, державний номерний знак [NUMBER] на 17 км +850 метрів автошляху М-28 Одеса-Южне, при перестроюванні не надав переваги у русі автомобілю Мазда, державний номерний знак [NUMBER] , який рухався у попутному напрямку по тій смузі, на яку водій [PERSON] мав намір перестроился, в результаті чого сталося зіткнення автомобілів, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. За фактом зазначеного ДТП, 04 липня 2019 року о 11.05 год. СРПП Лиманського ВП ГУ НП в Одеській області складено адміністративний протокол БД № 269927 за ст. 124 КУпАП. Постановою Комінтернівського районного суду Одеської області від 06.11.2019 року по справі № 504/2501/19 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП визнано [PERSON] винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. Постановою Одеського апеляційного суду від 20.12.2019 року постанову Комінтернівського районного суду Одеської області від 06.11.2019 року - залишено без змін. Листом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» (Страхувальника [PERSON] ) від 21 січня 2020 року повідомлено про виплату страхового відшкодування в розмірі 15 633,64 грн. Також повідомлено, що сума страхового відшкодування зменшена на розмір франшизи 2000 грн., що передбачений п. 5 полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. 29.02.2020 року на адресу Відповідача рекомендованим листом відправлено Досудову вимогу, щодо виплату франшизи у розмірі 2000 грн, та відшкодування шкоди в розмірі 7140 грн., однак на момент подачі позовної заяви до суду відповідь не отримано. Окрім того, позивач зазначає, що діями Відповідача їй нанесено моральну шкоду, що виразилася в душевних стражданнях, які вона зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою відносно неї, що відобразилось також на її фізичному стані здоров`я та моральному стані, зокрема, призвело до нервової напруги, порушення сну, витратах щодо відновлення свого спокійного стану тощо. Нанесену моральну шкоду (витрати немайнового характеру внаслідок моральних та фізичних страждань) позивач оцінює в 7 140,00 гривень. Просить стягнути\~з [PERSON] франшизу у розмірі 2 000,00 грн., моральну шкоду у розмірі 7140 грн. та суму сплаченого судового збору у розмірі 840,80 грн. Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 19.01.2021 відкрито провадження у справі за вищевказаною позовною заявою у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Заочним рішенням Южного міського суду Одеської області від 24.02.2021 позов [PERSON] до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] франшизу у розмірі 2000 грн., моральну шкоду у розмірі 2000 грн. та 368,27 грн. судового збору. 31.03.2021 [PERSON] звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення, яка обґрунтована тим, що [PERSON] втратила право на звернення до суду із вказаним позовом з моменту відчуження 01.07.2020 автомобіля MAZDA 121, 1993 року випуску, який був учасником ДТП, що мало місце 31.03.2019 року. Звертає увагу суду на ту обставину, що в Акті огляду транспортного засобу від 17 травня 2019 року, так само як і в заяві від 14 травня 2019 року, поданою [PERSON] до Правління ПАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» зазначені пошкодження, які не пов`язані з подією ДТП, що мало місце саме 31 березня 2019 року. Де саме в період з 31 березня 2019 року по 17 травня 2019 року автомобіль MAZDA 121, 1993 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , одержав сукупність тих пошкоджень, які зазначені в Акті огляду транспортного засобу від 17 травня 2019 року наразі невідомо і доказів того, що вказані пошкодження якимось чином пов`язані із пошкодженнями, які вказаний транспортний засіб одержав внаслідок ДТП позивачем суду не надано. Таким чином, ПАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» відшкодувало [PERSON] вартість ремонту тих пошкоджень автомобілю MAZDA 121, 1993 року випуску, які не були пов`язані із подією ДТП, що мала місце 31 березня 2019 року, а тому вважає, що за вказаних обставин право на відшкодування франшизи не виникає. Також [PERSON] зазначає, що винним у ДТП себе не визнавав і не визнає, а той факт, що ані суд першої інстанції, ані суд апеляційної інстанції не звернув жодної уваги на ці обставини, не спростовує вини [PERSON] у вчиненні цього ДТП. Жодного доказу, які б свідчили про те, що [PERSON] була завдана якась моральна шкода, до суду позивачем не надано та в матеріалах справи відсутні будь-які докази з цього приводу. \~ \~ \~ \~Враховуючи викладене просить скасувати заочне рішення Южного міського суду Одеської області від 24 лютого 2021 року ухвалене в межах розгляду цивільної справи № 522/19494/20 та призначити цивільну справу до розгляду за правилами загального позовного провадження. \~ \~ \~ \~Ухвалою Южного міського суду від 02.04.2021 заяву [PERSON] прийнято до провадження та запропоновано подати письмові заперечення проти заяви та посилання на докази, якими вони обґрунтовуються. Ухвалою Южного міського суду від 15.04.2021 заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення по цивільній справі №522/19494/20 задоволено, заочне рішення\~Южного міського\~суду Одеської\~області від\~24.02.2021\~за позовом\~ [PERSON] \~до [PERSON] \~про відшкодування\~шкоди,\~завданої внаслідок\~ДТП скасовано та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження. 28.04.2021 ухвалою Южного міського суду \~закрито підготовче провадження та\~призначено справу\~до судового\~розгляду по\~суті. Належним чином повідомлена [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про причини своєї неявки суд не повідомила (а.с.121). Належним чином повідомлений [PERSON] в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив (а.с.120). Суд, зважаючи на положення\~ст. 223 ЦПК України, вважає за можливе провести розгляд справи за наданими доказами, враховуючи, що неявка сторін не є перешкодою для розгляду справи. Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною\~Законом №475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи, перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що постановою Комінтернівського районного суду Одеської області від 06.11.2019 року по справі № 504/2501/19 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП визнано [PERSON] винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. Постановою Одеського апеляційного суду від 20.12.2019 року постанову Комінтернівського районного суду Одеської області від 06.11.2019 року - залишено без змін. Відповідно до поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності №АМ/6635051, строк дії якого з 01.10.2018 року по 30.09.2019 року, автомобіль [PERSON] було застраховано в ПрАТ «СК «Євроінс Україна» на страхову суму за шкоду заподіяну майну в розмірі 100 000 тисяч гривень, розмір франшизи встановлений - 2000 грн. Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 5036 вартість відновлювально ремонту автомобіля MAZDA 121, реєстраційний номер [NUMBER] , пошкодженого внаслідок ДТП станом на 14.05.2019 складає 25626,89 грн., вартість матеріального збитку 17138,07 грн. Таким чином, на момент ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів згідно договору № [NUMBER] в ПрАТ «Євроінс Україна», яким було прийнято рішення про виплату страхового відшкодування в розмірі 15633,64. При цьому розмір страхового відшкодування було зменшено на розмір франшизи 2000 грн., що передбачений п.5 полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с.8). 29.02.2020 року на адресу відповідача позивачем рекомендованим листом відправлено Досудову вимогу, щодо виплату франшизи у розмірі 2000 грн, та відшкодування шкоди в розмірі 7140 грн., однак на момент подачі позовної заяви до суду відповідь не отримано. Згідно з положеннями\~статті 11 ЦК України\~заподіяння внаслідок ДТП шкоди зумовлює виникнення правовідносин, у яких право потерпілого на отримання відшкодування завданої шкоди кореспондується з обов`язком винуватця відшкодувати таку шкоду, а за наявності у винуватця договору (полісу) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, яким застраховано його цивільно-правову відповідальність за завдання шкоди майну третіх осіб внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу, такий обов`язок покладається також і на страховика у визначених законодавством межах його відповідальності, адже між винуватцем та його страховиком у такому випадку існують договірні відносини, в яких останній узяв на себе зобов`язання відшкодувати у визначених межах за винуватця завдану потерпілому шкоду з настанням обумовлених страхових випадків. У такому випадку потерпілий виступає кредитором стосовно винуватця та страховика за договором (полісом) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, які зі свого боку є боржниками у відповідному зобов`язанні згідно з визначеними законодавством межами їх відповідальності. Відповідно до ч. 1\~ст. 990 ЦК України\~страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Згідно\~ст.9 Закону України «Про страхування»\~визначено, що франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування. Тобто, франшиза це ті збитки, попередньо прописані в договорі, які страховик не відшкодовує в разі виникнення страхового випадку. Пунктом 22.1.\~ст.\~22\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» (далі Закон)\~визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до\~ст. 29 Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати,\~пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до п.12.1.\~ст. 12 Закону \~розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхованої суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. У свою чергу ст. 36 п. 36.6 зазначеного вище Закону, покладає обов`язок щодо компенсації потерпілому суми франшизи на страхувальника або особу, відповідальну за завдані збитки. Таким чином суд погоджується з обґрунтуванням позову щодо того, що позивач має право на відшкодування суми франшизи у розмірі 2000 грн., обумовлену полісом. У відповідності до вимог\~ст. 81 ЦПК України\~відповідач доказів щодо сплати позивачу франшизи у розмірі 2000 гривень під час розгляду справи не надав, а тому сума франшизи підлягає стягненню з відповідача. Суд не приймає посилання [PERSON] на втрату [PERSON] права звернення до суду із вищевказаним позовом у зв`язку з відчуженням автомобіля, оскільки відповідно до\~ст. 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч.1\~ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Безпідставними суд також вважає посилання відповідача про зазначення [PERSON] в заяві від 14.05.2019 пошкоджень, які не пов`язані з ДТП, що мало місце 31.03.2019, оскільки огляд автомобіля проводився експертом [PERSON] і пошкодження автомобіля MAZDA 121 зазначені у висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 5036 знаходяться у причинно-наслідковому зв`язку із подією ДТП, протилежного [PERSON] в судового засіданні належними та допустимими доказами не доведено. [PERSON] не зазначає, які саме пошкодження він вважає не пов`язаними з ДТП і на підставі чого він прийшов до таких висновків, при цьому доказування не можу ґрунтуватися на припущеннях. Наявність будь-яких суперечностей не позбавляло прав відповідача на проведення повторного чи додаткового дослідження, між тим він таким правом не скористався. Крім того,\~згідно п.\~33.3\~Закону України\~ «Про\~обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов`язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком представник (працівник, аварійний комісар або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів). З даною нормою Закону [PERSON] була ознайомлена під підпис при подачі заяви та попереджена, що подання свідомо неправдивих відомостей і документів про факт та обставини настання ДТП є підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування. У зв`язку з вищевикладеним, суд критично оцінює сумніви [PERSON] щодо місця та часу пошкоджень автомобіля MAZDA 121, реєстраційний номер [NUMBER] , які зазначені в Акті огляду транспортного засобу від 17.05.2019. Щодо позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди, то суд виходив з такого. Відповідно до ч. 1\~ст. 1167 ЦК України\~моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до п. 3 ч. 2\~ст. 23 ЦК України\~моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Відповідно до положень п. 9\~постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в спавах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року\~передбачено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням кожному конкретному випадку вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер та обсяг моральних страждань, яких зазнав позивач внаслідок протиправних дій відповідача, час і зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року в п. 5 постанови «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» обов`язковому з`ясуванню при вирішені спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправними діями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду ті з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. За загальними правилами відшкодування шкоди, відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії певних осіб чи органів завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. Право особи на відшкодування моральної шкоди виникає за умов порушення права цієї особи, наявності такої шкоди та причинного зв`язку між порушенням та моральною шкодою. При цьому, обов`язок доведення наявності підстав для відшкодування моральної шкоди покладається на особу, що вимагає її відшкодування, що відповідає змісту ч. 3 ст.\~12\~та\~81 ЦПК України. Позивач просить стягнути з відповідача відшкодування моральної шкоди у розмірі 7140 грн. посилаючись на те, що діями Відповідача їй нанесено моральну шкоду, що виразилася в душевних стражданнях, які вона зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою відносно неї, що відобразилось також на її фізичному стані здоров`я та моральному стані зокрема, призвело до нервової напруги, порушення сну, витратах щодо відновлення свого спокійного стану тощо. Згідно з практикою ЄСПЛ, порушення прав людини вже само по собі тягне за собою моральні страждання та виникнення моральної шкоди. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди необхідно враховувати, що моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою, честі та гідності людини. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною та достатньою аби компенсувати людські страждання, тому її розмір може мати суто умовний вираз. Враховуючи вимоги розумності, виваженості та справедливості, суд визначає розмір відшкодування моральної шкоди, що підлягає стягненню з відповідача, на користь позивача в розмірі 2000 грн. Згідно ст.12 ЦПК України\~цивільне судочинство\~здійснюється\~на\~засадах змагальності\~сторін. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Статтею 13 ЦПК України\~визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог\~ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1\~ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у справі доказів, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково. Оскільки позов підлягає задоволенню частково, відповідно до частини першої\~статті 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати на сплату судового збору пропорційно до задоволеної частини позовних вимог у розмірі 368 грн. 27 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial