Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 21.07.2013 року вона вступила в шлюб з відповідачем. Від спільного життя дітей не мають. Сімейне життя не склалося. Основна причина розпаду сім'ї - різність характерів, взаємне непорозуміння між подружжям. На цьому ґрунті постійно відбувалися сварки. Примирення між ними не можливо. Просить, посилаючись на ст.ст. 104,105,110, 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розірвати. В судове засідання позивачка не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позову наполягає. Строк на примирення просить не надавати. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище «[PERSON]». Відповідач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву в якої просить позов розглянути за його відсутністю. На розірвання шлюбу згоден, строк на примирення не потрібен. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксація судового процесу не здійснювалася. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи і дослідженими у судовому засіданні доказами встановлено, що [PERSON] та [PERSON], 21.07.2013 року зареєстрували законний шлюб, про що Виконавчим комітетом Лобановською сільською радою Джанкойського району АР Крим зроблений актовий запис № 06 та видано свідоцтво про одруження серії [NUMBER]. (а.с.5). Після реєстрації шлюбу прізвище подружжя стало «[PERSON]». Від шлюбу сторони не мають малолітніх дітей. Відповідач згоден на розірвання шлюбу. Правовідносини сторін регулюються статтями 104, 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч.3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність двох малолітніх дітей, та інші обставини життя подружжя. І якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення постановляє рішення про розірвання шлюбу. Задовольняючи позовні вимоги суд виходить з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, любові та повазі одного до одного. Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. На підставі вищевикладеного, вивчивши матеріали справи,оцінивши докази, приймаючи до уваги визнання відповідачем позову і відсутність згоди сторін на примирення, суд дійшов до висновку, що причини, що спонукають сторони наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, в наслідок чого позовні вимоги підлягають задоволенню повністю. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем. Тому суд, враховуючи право позивача, залишає прізвище «[PERSON]». З урахуванням викладеного, на підставі 104, 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved