Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-02 00:00:00

\~Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, що продовжує навчання. Свої позовні вимоги мотивує тим, що з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі з 1995 року по 02.08.2010 року. Згідно рішення Черкаського районного суду від 02 серпня 2010 року їх шлюб розірвано. Від даного шлюбу сторони мають сина [PERSON], який на даний час є повнолітнім, проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Син [PERSON] навчається в Черкаському навчально-науковому інституті Державного вищого навчального закладу «Університет банківської справи» , форма навчання денна. Щорічно сплачує кошти в сумах згідно договору освітніх послуг №0081/17 від 11.08.2017 року. Позивач вважає, що на підставі ст.ст.199, 200 СК України вона має право на звернення до суду, так як син проживає з нею, знаходиться на її утриманні. Відповідач працює директором ПрАТ «Рекорд», крім заробітної плати, має інші доходи, а тому може сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання . Крім цього позивач вважає, що відповідач повинен приймати участь в додаткових витратах на утримання повнолітнього сина, в розмірі суми витрат на навчання, згідно договору про надання освітніх послуг до закінчення навчання чи досягнення сином 23 років. На підставі викладеного просить ухвалити рішення, яким стягувати з [PERSON] на її користь аліменти в твердій грошовій сумі 3\~000 грн. щомісячно, починаючи з дати початку навчання та до закінчення навчання чи досягнення сином 23 років, в зв»зку з тим, яка з обставин настане першою. Стягувати з [PERSON] на її користь додаткові витрати на оплату навчання дитини [PERSON] в розмірі суми витрат на навчання, згідно договору про надання освітніх послуг до закінчення навчання чи досягнення сином 23 років. Ухвалою судді від 16 листопада 2017 року по справі відкрито провадження та призначено її розгляд на 08 грудня 2017 року. 15.12.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, яким ЦПК України викладено в новій редакції. Згідно пп.9 п.1 Розділу XIII Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Відповідач [PERSON] 05.03.2018 року подав суду відзив на позовну заяву, в якому просив в позові відмовити повністю. Відзив мотивував тим, що рішенням апеляційного суду Черкаської області від 02.08.2010 року з нього на користь позивача було стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON],[INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 1\\3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно , але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 26.11.2009 року до досягнення дітьми повноліття. На даний час син [PERSON] досяг повноліття і від сплачує аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі ? частини всіх видів заробітків та доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вважає, що позивач незаконно вимагає стягнути з нього аліменти в твердій грошовій сумі 3000 грн. щомісячно, такі вимоги повністю суперечать вимогам чинного законодавства. Крім цього позивач має постійну роботу, працює директором ПрАТ «Рекорд», має постійний , а не мінливий дохід. Вважає, що аліменти, якщо і повинні стягуватися, то у відсотковому розмірі від суми заробітної плати. При визначенні розміру аліментів просив врахувати ту обставину, що він сплачує аліменти на неповнолітнього сина [PERSON], перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. Від вказаного шлюбу має сина [PERSON], [INFO], якого він теж утримує. Також просив врахувати , що його щомісячний дохід до грудня 2017 року включно становив 4200 грн., а з січня 2018 року - складає 5000 грн. Аліменти в сумі 3000 грн. щомісячно та додаткові витрати на оплату навчання перевищать розмір всієї заробітної плати, і у випадку задоволення позову він не матиме засобів для існування. Крім цього при визначенні розміру аліментів просив врахувати стан здоров»я , матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього непрацездатних батьків, інші обставини, що мають істотне значення. Позивач [PERSON] 27 березня 2018 року подала заперечення на вищевказаний відзив, які мотивує наступним. Позивач вважає, що відповідач на підставі ст.199 СК України зобов»язаний утримувати свого повнолітнього сина, що продовжує навчання. Відповідач посилається на рішення апеляційного суду Черкаської області від 02.08.2010 року, але по вказаному рішенню на повнолітнього сина, він аліменти не сплачує з дня досягнення дитиною 18-річного віку. Крім цього позивач вважає, що відповідачем не враховано прожитковий мінімум на дитину відповідного віку, динаміку росту цін на послуги та продовольчі товари. Також просила врахувати Правову позицію Верховного Суду України про те, що «з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни розміру їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі». Тому вважає, що з відповідача суд повинен стягнути аліменти в твердій грошовій сумі та додаткові витрати на оплату навчання. Позивач [PERSON] 26.04.2018 року уточнила свої позовні вимоги та просила врахувати, що син навчається на денній формі навчання та оплачує навчання згідно договору про надання освітніх послуг №0081/17 від 11.08.2017 року: відповідно 12000 , 13000, 14500,16000 грн. Відповідач має постійну роботу, з постійною заробітною платою, розмір якої визначає особисто, а також має інші види доходів, що мають мінливий характер , в зв»язку з чим має змогу утримувати повнолітнього сина. Також просила врахувати збільшення цін на товари та послуги (продукти харчування , проїзд в автотранспорті). Крім цього вважає, що відповідач має достатньо коштів для утримання своєї нової сім»ї, дитини, себе, комунальних послуг за трикімнатну квартиру, автотранспорту, які він використовує . Тому просила ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON], що продовжує навчання в твердій грошовій сумі 4000 грн. щомісячно, починаючи з дати початку навчання та продовжувати до закінчення навчання, чи досягнення сином [PERSON] 23 років, у зв»язку з тим, яка з цих обставин настане першою. Позивач [PERSON] в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити, з підстав, вказаних в позовній заяві, відповіді на відзив та уточненій позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково та не заперечував проти стягнення з нього аліментів на користь позивача на утримання повнолітнього сина [PERSON], що продовжує навчання в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітків та доходів з дня звернення з позовом до суду та досягнення сином 23 років чи закінчення навчання, в залежності від того, що настане раніше. Просив врахувати ті обставини, що він приймає участь в житті сина, і в добровільному порядку допомагає йому грошима. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з»явився, подав заяву, в якій справу просить розглядати в його відсутності. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази справи, на підставі їх повного, обєктивного та всебічного дослідження, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що згідно рішення апеляційного суду Черкаської області від 02.08.2010 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 1\\3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно , але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитини відповідного віку, починаючи з 26.11.2009 року до досягнення дітьми повноліття. Після досягнення повноліття сином [PERSON], [INFO], виплату аліментів на його утримання було припинено. З відповідача стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] 1\\4 частина всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 199 СК України , якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і в звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення ними 23 років , за умови, що вони можуть надавати таку допомогу. Згідно коментаря до вищевказаної статті , зазначене аліментне зобов»язання це правовідношення, підставою виникнення якого є сукупність таких юридичних фактів : продовження навчання донькою, сином після досягнення ними повноліття, недосягнення дочкою, сином встановлено законом віку 23 років, потребі дочки, сина в матеріальній допомозі, в зв»язку з навчанням, наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Сукупність цих фактів утворює юридичний склад необхідний та достатній для виникнення зазначеного аліментного зобов»язання. У разі відсутності хоча б одного із наведених вище фактів, аліментне зобов»язання , пов»язане з утриманням своїх повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання, не виникає. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] навчається Черкаському навчально-науковому інституті Державного вищого навчального закладу «Університет банківської справи» , форма навчання денна. Термін навчання з 01.09.2017 року по 30.06.20121 року. (довідки Державного вищого навчального закладу університету банківської справи Черкаського навчально-наукового інститут №370 від 25.09.2017 року та №90 від 02.05.2018 року) . Повнолітній син [PERSON] проживає з позивачкою та знаходиться її утриманні, потребує матеріальної допомоги, а відповідач взмозі її надавати. Тому суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання повнолітнього сина, що продовжує навчання. Що стосується розміру аліментів, суд виходить з наступного. Згідно ст.184 СК України , якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника аліментів або одержувача може визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі. Суд вважає, що позивачем не доведено суду обставин, які свідчать про мінливий, нерегулярний дохід відповідача, а також не надано належних, достовірних та достатніх доказів, що мають істотне значення для вирішення спору. Крім цього не знайшли свого підтвердження доводи позивачки про те, що відповідач має інші доходи, у його власності знаходиться нерухоме майно, яке він здає в оренду та отримує орендну плату, має у власності автотранспорт. При ухваленні рішення, суд враховує такі обставини. Позивач згідно рішення Придніпровського районного суду м.Черкаси від 26 квітня 2018 року по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на неповнолітню дитину та стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини , зобов»язаний сплачувати аліменти на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітків та доходів, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 31 жовтня 2017 року та продовжувати до повноліття дитини. Рішення звернуто до негайного виконання. Крім цього суд враховує ту обставину, що щомісячний дохід відповідача до грудня 2017 року включно становив 4200 грн., а з січня 2018 року - складає 5000 грн. (довідка про доходи №5 від 07.02.2018 року). Аліменти в сумі 4000 грн. щомісячно та аліменти на неповнолітнього сина перевищать розмір всієї заробітної плати, і у випадку задоволення позову він не матиме засобів для існування та задоволення своїх життєвих потреб. Доводи позивача про те, що суд повинен саме в твердій грошовій сумі визначити розмір аліментів, не можуть бути покладені в основу судового рішення, з огляду на вищевказане. Доводи позивача про те, що позивач має інші доходи, крім заробітної плати, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. Судом були перевірені посилання позивача на те, що відповідача має у власності автомобіль іноземного виробництва. Згідно довідки регіонального сервісного центру в Черкаській області сервісний центр №7141 № 31Є/23/41-730 від 17.04.2018 року відповідно до АІС «ДАІ-2000» станом на 14.04.2018 року за [PERSON] транспортні засоби не зареєстровані. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести суду ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно ч.6 вищевказаної статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Тому суд оцінює критично доводи позивача про наявність у відповідача інших доходів. При визначенні розміру аліментів суд не бере до уваги доводи відповідача про те, що він має на утриманні малолітнього сина [PERSON], [INFO], якого він теж утримує. Сама по собі наявність свідоцтва про народження сина [PERSON], де батьком дитини записаний відповідач, не свідчить про те, що дитина проживає з відповідачем та знаходиться на його утриманні. Доказів з цього приводу відповідач суду не надавав. Сторонами не подавалися суду докази про стан здоров»я стягувача, платника аліментів та дитини. Тому суд вважає, що розмір аліментів слід визначити в частці від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, а саме в розмірі 1\\6 частини. Посилання позивача на Правову позицію Верховного Суду України про те, що «з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни розміру їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі», то вказані правові позиції висловлені що до позовів про зміну розміру аліментів, а не до розміру, що визначається судом при ухваленні рішення про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини. На підставі ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Поскільки позивач, при зверненні з позовом до суду , звільнена від сплати судового збору, то з відповідача на підставі ст.141 ЦПК України на користь держави слід стягнути судовий збір в мінімальному розмірі в сумі 640 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial