Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей і просить стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 2/5 (40 %) частини його заробітної плати щомісячно. В обґрунтування позову вказала, що від спільного проживання з відповідачем у них є неповнолітні діти - дочка [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO], які проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні. Відповідач не приймає участі у матеріальному утриманні дітей, свідомо ухиляється від обов`язку їх утримання, коштів в добровільному порядку не надає. На момент звернення до суду з позовом сторони не досягли згоди з приводу способу виконання відповідачем свого обов`язку по утриманню дітей. Враховуючи ті обставини, що відповідач [PERSON] працює, має постійний та регулярний дохід, задовільний стан здоров`я, не має інших утриманців, тому просить позивач [PERSON] просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 2/5 (40 %) частини його заробітної плати щомісячно. Ухвалою судді Талалаївського районного суду від 16 червня 2021 року було відкрито спрощене позовне провадження у справі та вирішено справу розглядати без повідомлення (виклику) сторін, про що учасники справи повідомлені належним чином. Відповідачу [PERSON] було запропоновано протягом десяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України, та протягом п`яти днів - заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідач [PERSON] у встановлений судом строк зазначених документів суду не надав, тому у відповідності до положень ч.8 ст. 178 ЦПК України суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами і у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши наявні у справі матеріали, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с. 7-8). Діти проживають з позивачкою та знаходяться на її утриманні, що підтверджується довідками Чернецького старостинського округу (а.с.5-6). Суд констатує, що правовідносини, яким відповідають встановлені фактичні обставини, врегульовані нормами Сімейного кодексу України. За змістом ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тобто обов`язок утримувати дитину є рівним для обох батьків. Згідно положень ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці, як це передбачено ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства». Відповідно до ст. 3, 18, 27 Конвенції про права дитини, що ратифікована постановою ВР України 27.02.1991 року, батьки зобов`язані утримувати дітей до повноліття та несуть відповідальність за виховання, розвиток і утримання дитини; у всіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, духовного і соціального розвитку дитини. За вимогами ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Отже, суд приходить до висновку, що звернення позивачки із вимогою про стягнення аліментів на утримання дітей є підставним. Що стосується розміру заявлених до стягнення аліментів, то суд вважає за необхідне зазначити наступне. Розмір аліментів в частці від заробітку (доходу) батька законодавчо встановлено ст. 183 СК України. Дана стаття встановлює, що розмір аліментів на двох дітей - одна третина від заробітку (доходу) платника аліментів. Позивачем заявлено до стягнення з відповідача розмір 2/5 (40 %) частини його заробітної плати щомісячно, що більше законодавчо встановленого розміру аліментів на двох дітей. Позивачкою не надано суду доказів для стягнення аліментів у більшому розмірі, тому позов підлягає до часткового задоволення. Крім того, згідно статті 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Датою подачі позову є 16 червня 2021 року. Також, відповідно до підпункту 1 п.1 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» необхідно стягнути з відповідача судовий збір в сумі 908 грн на користь держави. Відповідно до ст. 430 ЦПК України необхідно допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial