Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] сільської ради Гусятинського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно, а саме на ? частку будинковолодіння за адресою с. Перемилів, по вул. Запотічна, 18 Гусятинського району Тернопільської області; земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,53 га, яка розташована на території [PERSON] сільської ради за межами населеного пункту, кадастровий № 6121685700:01:001:0152; земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського вироництва площею 0,42 га, яка розташована на території [PERSON] сільської ради за межами населеного пункту, кадастровий № 6121685700:01:001:0952; земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0.20 га.; земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0.20 га.; земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0.45 га, які розташовані на території [PERSON] сільської ради в межах населеного пункту; земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована в с. Перемилів, по вул. Запотічна, 18. В обґрунтування вимог посилається на те, що 5 червня 2014 року померла [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина, що складається з земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,53 га, та 0,42, га, які розташовані на території [PERSON] сільської ради за межами населенного пункту; земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства площею 0,20 га, 0,20 га, та 0,45 га, які розташовані на території [PERSON] сільської ради в межах населеного пункту, земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована в с. Перемилів, по вул. Запотічна,18, та житлового будинку з господарськими спорудами та будівлями, який розташований за вищезазначеною адресою. [PERSON] залишила заповіт від 26.04.2013 року, згідно якого спадкоємцем 1/2 частки спадкового майна є [PERSON] чоловік позивачки, який помер 7 липня 2014 року. Разом з [PERSON] проживав до дня своєї смерті її чоловік [PERSON], який помер 9 червня 2012 року, спадкоємцем 1/2 частки спадкового майна якого також є [PERSON] чоловік позивачки. Тому остання вважає, що вона є спадкоємцем 1/2 частки всього майна [PERSON] та спадкоємцем 1/2 частки земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,20 га, яка розташована в с. Перемилів, по вул. Запотічна,18, та житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований в с. Перемилів, по вул. Запотічна, 18 в порядку спадкової трансмісії та прийняла вказану спадщину у встановленому законом порядку. При зверненні в нотаріальну контору її було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на імя спадкодавця та оригіналу державного акта на право власності на землю. В ході судового розгляду справи до участі у справі в якості співвідповідача було залучено спадкоємця за заповітом [PERSON], в якості третьої особи - Копичинецьку державну нотаріальну контору. У судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги уточнили в частині площі земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, яка розташована в с. Перемилів по вул. Запотічна, 18 із зазначенням площі 0,20 га., посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Вказали, що кадастрові номера земельних ділянок площами 1,53 га. та 0,42 га не вірні, тому посилання на них не підтримують. Позивач також пояснила, що оригінал державного акта на право приватної власності серії ІІ- ТР № 009189 відсутній. Представник Копичинецької нотаріальної контори не заперечувала щодо задоволення позовних вимог позивачки, також вказала, що згідно даних Копичинецької державної нотаріальної контори спадкова справа щодо майна померлого 09.06.2012 року [PERSON] в Копичинецькій державній нотаріальній конторі станом на 24.06.2015 року не заведена. Ніхто із спадкоємців із заявами про прийняття спадщини чи про відмову від прийняття спадщини по вказаній справі не звертався. Відповідач [PERSON] та представник відповідача [PERSON] сільської ради Гусятинського району Тернопільської області в судове засідання не зявилася, хоч про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином. Попередньо від останніх надіслано суду письмові заяви про слухання справи у їх відсутності. Згідно заяви [PERSON] заперечує щодо позовних вимог. Суд, заслухавши пояснення позивача її представника, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1січня 2004 року. За нормами ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи визначені у заповіті. В силу вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно з вимогами ст.ст. 1269,1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який поширюється з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є синами [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про народження відповідно серії ІІ-УР № 96652, виданим Копичинецьким РБ ЗАГС 17 травня 1961 року та серії VІ-УР № 813967, виданим [PERSON] сільською радою Чортківського райбюро ЗАГС 29 серпня 1963 року. Житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами № 18, що в с. Перемилів, по вул. Запотічна, Гусятинського району станом на 15.04.1991 року був колгоспним двором, членами якого на цей час були [PERSON], [INFO] та її чоловік [PERSON], 20.03.1927 року, що стверджується довідкою, виданою [PERSON] сільської ради за № 389 від 30.03.2015 року. Відповідно до вимог ст. 120 ЦК УРСР від 1963 року, який діяв на час виникнення правовідносин, майно колгоспного двору належало його членам на праві спільної часткової власності. Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглось після припинення його існування, мають ті самі члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається, виходячи з рівності всіх його членів. Таким чином [PERSON] та [PERSON] належить по ? частині житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що в с. Перемилів по вул. Запотічна, 18 Гусятинського району. Даний факт також відображений в технічному паспорті на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виданий ФОП [PERSON] 02.12.2014 року. 09 червня 2012 року помер [PERSON], про свідчить свідоцтво про смерть серії І-ИД № 141296, видане Перемиліською сільською радою Гусятинського району Тернопільської області від 11.06.2012 року. Після його смерті відкрилася спадщина за законом на належне йому майно, а саме ? частину будинковолодіння № 18 по вул. Запотічна в с. Перемилів Гусятинського району. Згідно довідки [PERSON] сільської ради Гусятинського району № 380 від 25 березня 2015 року на час смерті [PERSON] в спірному житловому будинку проживала і була зареєстрована [PERSON] дружина покійного. Як вбачається із архівної довідки № 04-04/317 від 26.11.2014 року, виданої архівним відділом Гусятинської райдержадміністрації рішенням третьої сесії двадцять другого скликання від 07 лютого 1995 року вирішено надати [PERSON] земельну ділянку площею 0,20 га. під город. Як вбачається із архівної довідки № 04-04/319 від 26.11.2014 року, виданої архівним відділом Гусятинської райдержадміністрації рішенням сьомої сесії двадцять третього скликання від 19.02.2000 року вирішено надати [PERSON] земельну ділянку площею 0, 45 га. для розширення підсобного господарства в урочищі «Курган». Як вбачається із архівної довідки № 04-04/318 від 26.11.2014 року, виданої архівним відділом Гусятинської райдержадміністрації рішенням восьмої сесії двадцять другого скликання від 22 грудня 1996 року вирішено передати [PERSON] у приватну власність земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських будівель площею 0.20 га. та для ведення особистого підсобного господарства площею 0, 20 га. Як вбачається з ксерокопії державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ ТР № 009189, виданого [PERSON] сільською радою 29.11.1998 року [PERSON] на підставі рішення третьої сесії 23 скликання [PERSON] сільської ради від 10.09.1998 року передано у приватну власність земельну ділянку площею 1.95 га. для ведення сільського господарства, яка складається з двох земельних ділянок площами 0,42 га. та 1,53 га., кожна в окремому місці розташування, та розташована на території Перимілівської сільської ради Гусятинського району Тернопільської області. Спадкоємцями майна померлого [PERSON] за законом є дружина [PERSON] та діти [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] прийняла спадщину, оскільки на час смерті спадкодавця постійно разом з ним проживали у спірному будинковолодінні і була зареєстрована в ньому, що стверджується довідкою за № 380 від 25.03.2015 року, виданою [PERSON] сільською радою Гусятинського району Тернопільської області. [PERSON] та [PERSON] до нотконтори із заявами про прийняття спадщини чи про відмову від прийняття спадини після смерті [PERSON] не зверталися. 26 квітня 2013 року [PERSON] на випадок своєї смерті зробила заповідальне розпорядження, яким заповіла все належне на день її смерті майно в рівних частках [PERSON], [PERSON], що стверджується копією дубліката заповіту від 14.08.2014 року № 19, яким стверджується, що вказаний заповіт посвідчений секретарем виконавчого комітету [PERSON] сільської ради від 26 квітня 2013 року та зареєстрований в реєстрі за № 11. 05 червня 2014 року [PERSON] померла, про що свідчить повторно видане свідоцтво про смерть серії І-ИД № 175991, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Гусятинського районного управління юстиції у Тернопільській області від 12 серпня 2014 року, актовий запис № 12. Після її смерті відкрилася спадщина за заповітом на належне її майно. Спадкоємець [PERSON] вважається таким, що прийняв спадщину у встановленому законом порядку, оскільки подав 25.11.2014 року заяву до Копичинецької державної нотаріальної контори про прийняття спадщини та спільно проживав разом із спадкодавцем [PERSON] на день її смерті у спадковому будинковолодінні, що підтверджується його заявою від 25.11.2014 року за реєстровим № 411 (спадкова справа № 176(2014) та довідкою виданою [PERSON] сільською радою від 25.03.2015 року № 379. Спадкоємцем за заповітом є [PERSON] син спадкодавця [PERSON], який помер після відкриття спадщини 07.07.2014 року, однак не прийнявши її. Спадкоємцем його майна є дружина [PERSON] позивач по справі. Позивачка [PERSON] після реєстрації шлюбу з [PERSON] змінила дівоче прізвище Ворк на [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І ИД № 270363, виданим [PERSON] сільською радою Гусятинського району 03.11.1974 року. Відповідно до вимог ст. 1276 ЦК України якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Право на прийняття спадщини у цьому випадку здійснюється на загальних підставах протягом строку, що залишився. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він подовжується до трьох місяців. Таким чином, спадщину в порядку спадкової трансмісії після смерті [PERSON] прийняла його дружина [PERSON], яка у встановленому законом порядку (ст. 1276 ЦК України ) прийняла спадщину шляхом подання у нотконтору 28 жовтня 2014 року заяви про прийняття спадщини. Крім того, вказані факти також встановлені нотарісом, що підтверджується матеріалами спадкової справи за № 176 за 2014 рік, зокрема заявою [PERSON] від 28.10.2014 року про видачу свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно після смерті матері [PERSON] в порядку ст. 1276 ЦК України. Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України \~власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючии вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд приходить до переконання, що за позивачем слід визнати право власності на майно в порядку спадкової трансмісії після смерті [PERSON], а саме на ? частини: житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що в с. Перемилів по вул. Запотічна, 18 Гусятинського району Тернопільської області; земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,20 га., яка розташована в с. Перемилів, по вул. Запотічна, 18 Гусятинського району Тернопільської області. земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського вироництва площею 1,53 га, яка розташована на території [PERSON] сільської ради за межами населеного пункту; земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського вироництва площею 0,42 га, яка розташована на території [PERSON] сільської ради за межами населеного пункту; земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0.20 га.; земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0.20 га.; земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0.45 га, які розташовані на території [PERSON] сільської ради в межах населеного пункту. На підставі наведеного, ст. ст. 392, 1223, 1268, 1276 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved