Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, в якому просить визнати за нею як спадкоємцем за законом першої черги, право власності на спадкове нерухоме майно, з саме на земельну ділянку площею 1,0112 га, кадастровий номер: 3220681400:03:004:0055, цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Дибинецької сільської ради Богуславського району Київської області. В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що 26 жовтня 2016 року у віці 55 років помер її чоловік [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть виданим 28.10.2016 року виконавчим комітетом Дибинецької сільської ради Богуславського району Київській області. Позивачка прийняла спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON], так як у шестимісячний строк з дня відкриття спадщини подала заяву до приватного нотаріуса Богуславського районного нотаріального округу [PERSON] про прийняття спадщини. Спадкодавцю [PERSON] на праві приватної власності згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-КВ №035115 належала вищевказана земельна ділянка, але при зверненні до Богуславської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та отримання документів про право власності на спадкове майно їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку з посиланням на те, що відсутній факт належності спадкодавцю правовстановлюючого документа на вказану земельну ділянку, а саме державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-КВ №035115 виданого Дибинецькою сільською радою Богуславського районну Київської області 14.11.2002 року (невідповідність прізвища власника), що підтверджується постановою приватного нотаріуса Богуславського районного нотаріального округу [PERSON] про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 04 травня 2017 року. Оскільки в нотаріальному порядку неможливо оформити право власності на спадкову земельну ділянку, то позивачка просить вирішити дане питання в судовому порядку. Представник позивачки [PERSON] подав до суду заяву, в якій просить суд справу розглянути без його участі та зазначив, що позов підтримує в повному обсязі. Відповідач Дибинецька сільська рада Богуславського району Київської області свого представника в судове засідання не направила, однак надіслала до суду заяву, в якій позов визнає та просить його задовольнити і розглянути справу без участі представника. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до частини 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи із наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] у відповідності до ч. 2 ст. 1223, ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем за законом першої черги після смерті її чоловіка [PERSON], який помер 26 жовтня 2016 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть спадкодавця, копією свідоцтва про укладення шлюбу. [PERSON] прийняла спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON], так як в шестимісячний строк з моменту відкриття спадщини звернулася із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Богуславського районного нотаріального округу [PERSON], що підтверджується копією спадкової справи. Із постанови приватного нотаріуса Богуславського районного нотаріального округу [PERSON] №02-31/97 від 04.05.2017 року вбачається, що свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку, що належала [PERSON] не може бути видане, так як у правовстановлюючому документі на спадкову земельну ділянку невірно вказано прізвище власника земельної ділянки. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини згідно ч. 2 ст. 1220 ЦК України є день смерті особи, а тому спадкоємцю [PERSON] з дня смерті [PERSON], який помер 26 жовтня 2016 року, належить спадкове майно, що залишилось після смерті спадкодавця. Із копії державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-КВ №035115 виданого Дибинецькою сільською радою Богуславського районну Київської області 14.11.2002 року вбачається, що цей державний акт був виданий на імя [PERSON]. Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації цього права. Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-3210316772017 від 03.11.2017 року підтверджується факт належності на праві приватної власності [PERSON] земельної ділянки площею 1,0112 га з кадастровим номером 3220681400:03:004:0055, цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Дибинецької сільської ради Богуславського району Київської області. У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Оскільки [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON], в тому числі і зазначену земельну ділянку, але не може в нотаріальному порядку отримати свідоцтво про право на спадкове майно в звязку з опискою в оригіналі правовстановлюючого документу в частині зазначення прізвища власника, для захисту її прав на землю даний позов необхідно задовольнити. Визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позову. Згідно положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України про судовий збір. Оскільки відповідачем позов визнано під час підготовчого судового засідання до початку розгляду справи по суті, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50% відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 320 гривень. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved