Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. В своїй заяві позивач зазначила, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який 22 лютого 2010 року розірвано. Від вказаного шлюбу мають повнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , який перебуває на її утриманні. На даний час син навчається за денною формою навчання у Військовому коледжі сержантського складу Військового інституту телекомунікацій та інформатизації, потребує матеріальної допомоги на оплату одягу, проїзду, харчування, проживання. Вона не в змозі самостійно утримувати сина у зв`язку з тим, що з 10 жовтня 2017 року офіційно не працює, заробляє тимчасовими підробітками. Відповідач є особою працездатного віку, офіційно працевлаштований, а тому має можливість надавати допомогу на його утримання на час навчання. Посилаючись на викладене, позивач просила суд, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/6 частки його заробітку (доходу), щомісячно, до закінчення навчання або досягнення сином двадцяти трьох років. У судове засідання позивач не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності, позов підтримувала. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового розгляду. Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України,якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника), без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. Згідно копії Свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] виданого 22 лютого 2010 року, шлюбу укладений між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 12). [INFO] у сторін народився син - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Краснезнаменською сільською радою Гадяцького району 14 травня 2002 року (а.с. 11). Як вбачається із довідки Військового коледжу сержантського складу Військового інституту телекомунікацій та інформатизації від 30 квітня 2020 року №1/72/5/361, солдат [PERSON] перебуває на військовій службі з 24 липня 2019 року на посаді курсанта (з підготовки у ВВНЗ, ВНП ВНЗ, коледжу), зарахований наказом начальника від 20 липня 2019 року №23 та перебуває на повному забезпеченні Міністерства оборони України. Форма навчання - денна. Термін закінчення навчання 28 лютого 2022 року (а.с. 10). Згідно копії трудової книжки серії [NUMBER] [PERSON] 10 жовтня 2017 року звільнена з роботи за угодою сторін. Подальші відомості про роботу відсутні (а.с. 6-7). Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Згідно ч.1,3 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Як роз`яснено в п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до норм ч. 1, 2 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїм дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Підпунктом 3 п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, роз`яснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст. 80 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 81 цього Кодексу. Судом встановлено, що [PERSON] досяг 18 років, перебуває на утриманні матері, продовжує навчатися, потребує матеріальної допомоги на оплату проїзду, харчування, проживання. Враховуючи, що позивачем доведена потреба матеріальної допомоги на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, відповідач, який є батьком дитини, в судове засідання не з`явився, відзиву на позов, а також доказів того, що він не має можливості надавати допомогу на утримання повнолітнього сина не надав, є особою працездатного віку, суд дійшов висновку, що позов є законним та обґрунтованим та підлягає задоволенню. Згідно зі ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у сумі 840,80 грн. Відповідно до ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. У відповідності до ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць.

Outcome: approved