Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом 19.01.2017 року, в подальшому уточнивши та зменшивши предявлені вимоги, діючи через свого представника [PERSON], та просила суд встановити порядок утримання нею та [PERSON] як співвласниками житлового приміщення, розташованого за адресою: [ADDRESS] шляхом розподілу особових рахунків зі сплати житлово-комунальних послуг пропорційно належним їм часткам, у тому числі належної позивачеві 3/8 частки у праві спільної часткової власності на квартиру, що становить 23,6 кв.м. від її загальної площі. Предявлені вимоги мотивовано тим, що вона разом з [PERSON] та [PERSON] є співвласниками житлового приміщення, розташованого за адресою: [ADDRESS] загальною площею 62,9 кв.м., житловою площею 45,2 кв.м., яке перебуває в їх спільній частковій власності із визначенням часток кожного окремо: 3/8, 3/8 та 1/4 відповідно. Співвласник [PERSON] помер 19.10.2016 року, а його спадкоємці задля уникнення виконання обовязку по сплаті житлово-комунальних послуг за належну йому за життя частку в квартирі у спадок її не приймають. Інший співвласник [PERSON] зареєстрований в [INFO], де фактично на даний момент проживає, однак участі в оплаті житлово-комунальних послуг не приймає, хоча в силу ст.ст.317, 322 ЦК України, п.5 ч.3\~ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» зобовязаний це здійснювати, тим самим повністю переклавши тягар утримання всього майна на неї. Вирішити в досудовому порядку питання розподілу рахунків з урахуванням належної їй та [PERSON] часток неможливо, оскільки відповідач проживає в іншому місті, на зв'язок не виходить та не має наміру зявлятись до організацій, які здійснюють постачання житлово-комунальних послуг для укладення окремих договорів. Враховуючи, що позивач володіє та користується квартирою виключно в межах належної їй частки, яка відійшла їй за рішенням суду, тому й оплату житлово-комунальних послуг має здійснювати за обсягом площі квартири, що припадає на неї. Відсутність домовленості щодо встановлення порядку користування житловим приміщенням з іншим співвласником та розподілу особових рахунків унеможливлює відкриття нею окремого рахунку для оплати житлово-комунальних послуг із укладенням договорів, у звязку з чим за захистом своїх майнових прав як власника вона вимушена звернутися до суду з даним позовом. В судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не зявились, однак останній подав клопотання про розгляд справи за її відсутності, підтримавши уточнені позовні вимоги. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявився, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення повісток. Заяв про відкладення розгляду справи та заперечень стосовно предявлених вимог на адресу суду від нього не надходило. Оцінюючи характер процесу, важливість предмета розгляду, який стосується захисту майнових прав та інтересів позивача, з метою дотримання розумних строків розгляду справи суд вважає за можливе справу розглянути за відсутності відповідача в заочному порядку згідно ст.224 ЦПК України з урахуванням згоди представника позивача, на підставі наявних доказів. Суд, дослідивши вимоги позовної заяви, надавши оцінку письмовим доказам щодо їх належності, допустимості та достатності в їх сукупності, вважає за необхідне уточнені позовні вимоги задовольнити, виходячи з наступного. Судом встановлено, що на праві спільної часткової власності [PERSON] належить 3/8 частини житлового приміщення, розташованого за адресою: вул. Тесленка буд.31кв.85, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область, що підтверджується рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10.07.2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 28.12.2015 року (а.с.6-11). Право власності за [PERSON] зареєстроване на підставі судового рішення Виконавчим комітетом Криворізької міської ради Дніпропетровської області 18.05.2016 року, номер запису про право власності 14641827, що слідує з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.12). Як слідує з архівної довідки КП «Криворізьке БТІ» ДОР № 1189 від 03.07.2017 року (а.с.58), право власності на 1/4 частку вказаної квартири значиться зареєстрованим на імя [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом 21.06.2001 року, а на інші 3/4 частки квартири на імя [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 02.02.2010 року. Однак, в судовому порядку [PERSON] оспорено дійсність свідоцтва про право на спадщину за законом від 02.02.2010 року, виданого [PERSON], в результаті чого рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10.07.2015 року фактично його частку у праві власності на квартиру зменшено до 3/8 частки із визнанням права власності за [PERSON] на інші 3/8 частки від неї. Не дивлячись на те, що хоча рішення суду є діючим, однак після його ухвалення зміни до правовстановлюючих документів та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно стосовно зменшення належної [PERSON] частки не вносились, суд вважає, що невнесення змін не спростовує дійсних обставин, підтверджених належними доказами, а тому станом на момент ухвалення судом рішення по справі належна [PERSON] частка в квартирі складає 3/8 від її загальної. Інший співвласник квартири [PERSON], на якого припадала 1/4 частина квартири, помер 19.10.2016 року, що підтверджується копією актового запису про його смерть №1658, складеного 21.10.2016 року Жовтневим районним у м. Кривому Розі відділом ДРАЦС ГТУЮ в Дніпропетровській області (а.с.61). Згідно відповіді Сьомої Криворізької державної нотаріальної контори №1063/01-16 від 13.09.2017 року та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (а.с.75, 76), після смерті [PERSON] належне йому майно ніким не успадковане, ніхто зі спадкоємців до нотаріальної контори не звертався, спадкова справа не заведена. За даних обставин ухвалою суду від 26.10.2017 року провадження по справі в частині предявлених до [PERSON] вимог закрито за клопотанням представника позивача [PERSON] на підставі п.6 ч.1 ст.205 ЦПК України. Відповідно до технічного паспорту ТОВ «ГРАД.КОМ», квартира [ADDRESS] має загальну площе 62,9 кв.м., у тому числі житлову площу 45,2 кв.м. (а.с.14-16). Відповідно до акту ідеальних часток №ГК-343 від 07.07.2016 року (а.с.13), площа квартири, яка за належними [PERSON] 3/8 частками припадає на неї та перебуває в її користуванні, становить 23,6 кв.м. Звертаючись до суду з позовом, [PERSON] мала за мету захист її права власності та забезпечення можливості його належної реалізації під час користування житловим приміщенням та його утримання шляхом розподілу між нею та іншим співвласником [PERSON] особових рахунків по сплаті житлово-комунальних послуг, оскільки в добровільному порядку відповідач це питання вирішити не бажає, а участі в утриманні належної йому частки в квартирі не приймає. Перевіряючи обґрунтованість заявлених [PERSON] вимог, суд виходить з наступного. Відповідно до ст.317 ЦК України,\~власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. У випадку, якщо майно перебуває у власності громадян, вирішення порядку користування ним, розподіл особових рахунків або їх переоформлення відбувається з урахуванням приписів ст.ст.358, 360, 369, 370 ЦК України. Так, відповідно до ч.ч.1-3 ст.358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їх згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їх спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право надання йому у володіння та користування тієї частки спільного майна, яка є в спільній частковій власності. Статтею 360 ЦК України передбачено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності, зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обовязкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами зо зобовязаннями, повязаними із спільним майном. Аналізом вказаних норм у взаємозвязку суд приходить до висновку, що в силу діючого принципу покладення на власників тягаря утримання належного їм майна, кожен співвласник повинен нести відповідальність за зобов'язаннями в межах своїх часток. Таким чином, у випадку виникнення між ними питань щодо встановлення порядку користування, володіння, утримання чи розпорядження майном, вони повинні вирішуватись за їх погодженням між собою, а у випадку виникнення спору в судовому порядку. Відповідно до ст.179 ЖК УРСР, користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов'язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України №572 від 08.10.1992 року (із змінами та доповненнями, далі за текстом Правила). Пунктом 10 Правил та положеннями ЖК УРСР передбачений порядок поділу плати за житлово-комунальні послуги між співвласниками квартири в разі, якщо між ними відсутня згода щодо оплати. При цьому, за узгодженням між собою вони розподіляють загальні витрати на оплату житлово-комунальних та інших послуг. Як слідує з п.13 Правил, спори, що виникають під час користування приміщеннями квартир, житлових будинків, розв'язуються шляхом проведення переговорів між учасниками спору або у судовому порядку. Отже, власники, які мають частку в праві на житлове приміщення, несуть витрати на оплату житлово-комунальних послуг пропорційно своїй частці в порядку, передбаченому угодою між власниками. При виникненні необхідності в оформленні окремих рахунків на оплату житлових послуг власники, у випадку недосягнення між ними згоди, можуть звернутись до суду із позовом про розподіл особових рахунків в рамках встановлення порядку користування, утримання житлового приміщення. Судовим розглядом встановлено, що з 05.06.2015 року та по теперішній час [PERSON] значиться зареєстрованим та проживає за адресою: [INFO], що підтверджується відповіддю Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання громадян ГУДМС України в Миколаївській області (а.с.79). Однак такі обставини не впливають на реалізацію ним права власності на належну йому частку в нерухомому майні та не звільняють його від обовязку утримання цього майна. За даних обставин, враховуючи наявність між [PERSON] та [PERSON] неузгоджень та відсутність домовленості щодо порядку утримання належної їм на праві спільної часткової власності квартири, що позбавляє позивача можливості укласти договори з відкриттям окремих особових рахунків по оплаті житлово-комунальних послуг з організаціями, які здійснюють їх надання, з урахуванням виділу часток співвласників суд приходить до висновку про необхідність задоволення предявлених нею уточнених вимог із встановленням порядку утримання [PERSON] та [PERSON] як співвласниками житлового приміщення, розташованого за адресою: [ADDRESS] шляхом розподілу особових рахунків зі сплати житлово-комунальних послуг пропорційно належним їм часткам, у тому числі належної позивачеві 3/8 частки у праві спільної часткової власності на квартиру, що становить 23,6 кв.м. від її загальної площі. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, згідно ч.2 ст.82, ч.3 ст.88 ЦПК України, враховуючи відстрочення позивачеві сплати судового збору до ухвалення рішення по справі ухвалою суду від 19.01.2017 року (а.с.23), суд вважає за необхідне судовий збір в розмірі 640 грн. стягнути з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved