Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до Виконавчого комітету Рудківської сільської ради Гребінківського району Полтавської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що [INFO] помер її батько, [PERSON]. На час своєї смерті [PERSON] мав право на земельну частку (пай), розміром 4,12 в умовних кадастрових гектарах на території Рудківської сільської ради Гребінківського району Полтавської області на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай), серії [NUMBER]. На випадок своєї смерті спадкодавець [PERSON] заповіту не залишав. Зазначила, що у нотаріальному порядку вона не може отримати на своє ім'я Свідоцтва про право на спадщину на вищевказане спадкове майно через відсутність у неї оригіналу Сертифікату на земельну частку (пай). Внаслідок таких обставин, що склалися, з метою захисту своїх прав та охоронюваних законом інтересів, позивач вимушене звернутися до суду із заявою про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом. Позивач та її представник у судове засідання не з'явилися, надавши до суду письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності, у якій позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, надавши суду письмову заяву про розгляд справи без його участі. Проти задоволення позову не заперечував. Дослідивши матеріали справи та перевіривши фактичні обставини справи у межах наданих письмових доказів, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], що підтверджується відповіднимСвідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим Рудківською сільською радою Гребінківського району Полтавської області, актовий запис №10. (а.с.09). На час своєї смерті [PERSON] мав право на земельну частку (пай), розміром 4,12 в умовних кадастрових гектарах, яка розташована на території Рудківської сільської ради Гребінківського району Полтавської області на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай), серії [NUMBER], виданого на підставі Рішення голови Гребінківської райдержадміністрації від 24 грудня 1996 року № 404 та зареєстрованого 17 лютого 1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за [NUMBER]. Дана обставина підтверджується довідкою № 01-18/1379 від 24.07.2014 року, виданою Відділом Держземагенства України у Гребінківському районі Полтавської області (а.с. 10). На випадок своєї смерті спадкодавець [PERSON] заповіту не залишав. Після його смерті відкрилася спадщина на вищевказану земельну частку (пай). Згідно статей 525, 548 ЦК Української РСР (1963 року) часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця; прийняття спадщини визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до п.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2004 року Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, а тому, враховуючи, що спірні правовідносини виникли до набрання цим кодексом чинності, суд вважає, що при розгляді даної справи слід керуватися положеннями Цивільного кодексу УРСР 1963 року. Той факт, що позивач є дочкою спадкодавця, підтверджуються Свідоцтвом про народження позивача серії [NUMBER], Свідоцтвом про розірвання шлюбу серії[NUMBER] та Свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER]. (а.с.06-08). Статтею 529 ЦК Української РСР (1963 року) визначено, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. … Окрім позивача інших спадкоємців за законом не має. Із матеріалів справи вбачається, що позивач фактично вступила в управління і володіння майном яке належало спадкодавця. Ці обставини підтверджуються наявністю у позивача ощадних книжок вкладів СССР які належали спадкодавцю, [PERSON] (а.с.11-12). Відповідно до статті 549 ЦК Української РСР (1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Із письмового роз'яснення № 406/01-16 від 93 липня 2015 року, виданого Гребінківською ДНК вбачається, що позивач [PERSON] не може отримати Свідоцтво про право на спадщину, оскільки у неї відсутній оригінал Сертифікату на спірну, спадкову земельну частку (пай) (а.с. 17). Статтею 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. За змістом положень ст.ст.560, 561 ЦК УРСР в редакції 1963 року спадкоємці, закликані до спадкоємства, можуть одержати в державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини свідоцтво про право на спадщину. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям за законом після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до Пленуму Верховного Суду України від 24.06.1983 р. № 4 із змінами, внесеними постановою Пленуму від 25.012.1992 р. № 130 при вирішенні справ про спадкування суди повинні вживати заходів до всебічного і повного з'ясування обставин справи, суворо керуватись цивільним законодавством, що регулює перехід майна померлого громадянина до спадкоємців. Якщо позивач вступив в управління або володіння спадковим майном, суд вирішує питання про визнання права на спадкове майно. Відповідно до ч. 2 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. На підставі викладеного,

Outcome: approved