overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою, де просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 14.07.2006 року Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, за актовим записм № 491. Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що збереження шлюбу неможливе, оскільки вони не підтримують шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть, втратили почуття любові та поваги, хоча й проживають у одному помешканні. Також позивачка просить після розірвання шлюбу їй залишити прізвище «[PERSON]», місце проживання неповнолітньої доньки [PERSON],[INFO], визначити з матір'ю, та стягнути з відповідача витрати на сплату судового збору у сумі 243,60 грн. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилась, про часта місце розгляду справи була належним чином повідомлена, надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила справу розглядати без її участі. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі, справу просив розглядати без його участі. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, дослідивши і оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що шлюб між сторонами в справі зареєстрований у центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області 14.07.2006 року за актовим записом № 491, що підтверджується свідоцтвом про одруження [NUMBER]. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження [NUMBER]. Подружжя шлюбних відносин не підтримує, спільного господарства не ведуть. Спільне життя сторін не склалося у зв'язку з виникненням непорозуміння, різними поглядами на життя. Почуття любові між ними втрачено. Бажання та наміру відновити нормальні сімейні стосунки у сторін відсутні. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила прізвище у зв»язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу [PERSON] бажає залишити прізвище «[PERSON]». Місце проживання неповнолітньої доньки - [PERSON], [INFO], визначити з матір'ю. В силу ст..88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою, де просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 16.04.2010 року у Бугаївській сільській раді Глобинського району Полтавської області, за актовим записом № 2; після розірвання шлюбу позивачці залишити прізвище «[PERSON]»; місце проживання малолітньої дитини - [PERSON], [INFO], визначити з матірю; стягнути з відповідача на користь позивачки судові витрати у сумі 243,60 грн. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що між нею та відповідачем постійно виникали сварки на ґрунті різних поглядів на шлюб та сім'ю, з січня 2014 року вони проживають окремо, стосунки між нею та [PERSON] поступового погіршувалися, що призвело до втрати почуттів любові та поваги. На даний час примирення та збереження шлюбу позивачка вважає неможливим та таким, що суперечить її інтересам, тому позовні вимоги просить задовольнити. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила справу розглядати без її участі. Відповідач [PERSON] до судового засідання повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Вивчивши матеріали справи, дослідивши і оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що шлюб між сторонами в справі зареєстрований у Бугаївській сільській раді Глобинського району Полтавської області 16 квітня 2010 року за актовим записом № 2, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER]. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. Подружжя шлюбних відносин не підтримує з січня 2014, спільного господарства не ведуть. Спільне життя сторін не склалося у зв'язку з виникненням непорозуміння, різними поглядами на життя, бажання та наміру відновити нормальні сімейні стосунки у сторін відсутні. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу [PERSON] бажає залишити прізвище «[PERSON]». Місце проживання малолітнього сина - [PERSON], [INFO], за згодою сторін слід визначити з матір'ю. В силу ст..88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою, де просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 19.03.2011 року Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, за актовим записом № 144; після розірвання шлюбу залишити їй дошлюбне прізвище «[PERSON]»; стятягнути з відповідача на її користь судові витрати у сумі 243,60 грн. Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що збереження шлюбу неможливе, оскільки вона і відповідач мають різні погляди на подружнє життя, з березня 2014 року не підтримують шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть. Наміру зберегти сім'ю вона не має. Зважаючи на викладене, позовні вимоги просить задовольнити. В судовому засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, направила до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, проти винесення заочного рішення заперечень не направила. Відповідач [PERSON] до судового засідання повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності належно повідомленого відповідача та за відсутності позивача, у порядку заочного провадження на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, дослідивши і оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що шлюб між сторонами в справі зареєстрований у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області 19.03.2011 року за актовим записом № 144, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER]. Від шлюбу сторони дітей не мають. Подружжя шлюбних відносин не підтримує з березня 2014 року, спільного господарства не ведуть. Спільне життя сторін не склалося у зв'язку з виникненням непорозуміння, різними поглядами на життя, бажання та наміру відновити нормальні сімейні стосунки у сторін відсутні. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню. Після розірвання шлюбу позивачці [PERSON] слід залишити прізвище «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою, де просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 20.08.2005 року Крюківським відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, за актовим записм № 442, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]», місце проживання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], визначити з матір'ю, судові витрати покласти на відповідача. Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що збереження шлюбу неможливе, оскільки вони мають різні погляди на сімейне життя та ведення господарства, не підтримують шлюбних стосунків, з 8 вересня 2014 року проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Відповідач зловживає алкогольними напоями, агресивно поводиться. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу та визначення місця проживання сина з позивачкою. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, дослідивши і оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що шлюб між сторонами в справі зареєстрований у Крюківському відділі реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області 20.08.2005 року за актовим записом № 442, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] Подружжя шлюбних відносин не підтримує, спільного господарства не ведуть. Спільне життя сторін не склалося у зв'язку з виникненням непорозуміння, різними поглядами на життя. Бажання та наміру відновити нормальні сімейні стосунки у сторін відсутні. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу [PERSON] бажає залишити прізвище «[PERSON]». Місце проживання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], за згодою сторін визначено з матір'ю. В силу ст..88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свої позовні вимоги позивач пояснює тим, що з відповідачем по справі [PERSON] було розірвано шлюб 17.07.2010р. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: дочку [PERSON], 10.10.2004р.н., яка проживає з позивачем. Відповідач матеріальної допомоги в добровільному порядку на утримання дочки не надає, хоча має рішення суду. На даний час матеріальний стан батька змінився та збільшився прожитковий мінімум на дитину відповідного віку, збільшилися витрати на дитину, в звязку з чим вона вимушена звернутись до суду з позовом про збільшення розміру аліментів та просила визначити їх у розмірі 1\\4 частки заробітку щомісячно, але не менше ніж 30% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, але скерувала до суду заяву, в якій просить справу розглядати без її участі, на позовних вимогах наполягає в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, але скерував до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що згідно рішення Золотоніського міськрайонного суду від 12.02.2010 року відповідач сплачує аліменти на користь [PERSON] в твердій грошовій сумі у розмірі 300 грн., щомісячно з дня звернення до суду до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 03.02.2010р. Відповідно до свідоцтва про народження, серії I-CP № 155204, [PERSON] народилася 10.10.2004 року, її батьками зазначено [PERSON] та [PERSON]. Згідно ч.1 ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених\~ст. 184 СК України. Відповідно до ч. 1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я. Суд, задовольняючи позов, стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 640,00 грн., від якого при подачі заяви була звільнена позивач.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про збільшення розміру аліментів, посилаючись на те, що шлюб з відповідачем було розірвано 17.10.2011 року за рішенням суду. Їхня дитина [PERSON], [INFO], проживає з нею, а відповідач проживає окремо. Вона власними силами намагається матеріально забезпечити, доглядати та виховувати дитину. Виконавчим листом №2-262 від 28.10.2011, виданим Гребінківським районним судом Полтавської області, стягнуто на її користь аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі 500,00 грн. щомісячно. Просить суд змінити розмір аліментів на 1/4 частку з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У судове засідання позивач не зявилася, надала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, у якій позовні вимоги підтримала, не заперечувала проти постановлення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час і місце розгляду справи був сповіщений належним чином, у встановленому законом порядку. Суд вважає за необхідне провести заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ч.1 ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи та перевіривши фактичні обставини справи в межах наданих письмових доказів, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Гребінківського районного суду Полтавської області від 17.10.2011 року за №2-263/11 шлюб розірвано (а.с.9). Також Гребінківським районним судом видано виконавчий лист №2-262/2011 від 28.10.2011 року, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON], [INFO], аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 500,00 грн. щомісячно (а.с.5). Згідно з п.23 Постанови пленуму Верховного суду від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліменти у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них. Відповідно до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно зі ст.192 СК України розмір аліментів, визначений судом, згодом може бути зменшений або збільшений судом. На підставі викладеного, враховуючи обставини справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про зміну порядку та розміру стягнення аліментів на неповнолітню дитину. Свої позовні вимоги позивач пояснює тим, що рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 12.08.2009 року із відповідача по справі [PERSON] на користь позивача для утримання дитини стягуються аліменти у твердій фіксованій сумі в розмірі 240 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. На сьогоднішній день відповідач [PERSON] має постійне місце роботи та стабільний дохід, іншої матеріальної допомоги, крім визначених судом 240 грн., на утримання спільної дитини не надає, тому позивач змушена звернутися до суду, з вимогами про зміну способу і розміру стягнення аліментів та у подальшому стягувати з відповідача аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму у місяць до досягнення дитиною повноліття. На розгляд справи позивач не з'явилася однак надала заяву у якій просила розглянути справу без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягала. Відповідач на розгляд справи не з'явився, однак надав до суду заяву у якій просив розгляд справи здійснювати у його відсутності, проти позовних вимог не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до свідоцтва про народження від 08.05.2001 року - [PERSON] народилася [INFO] року, а її батьком зазначено [PERSON]. Відповідно до рішення Золотоніського міськрайонного суду від 12.08.2009 року

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу між подружжям та стягнення аліментів на дитину. Свої позовні вимоги позивач пояснює тим, що 19.11.2011 р. між нею та відповідачем укладено шлюб, зареєстрований відділом РАЦС по місту Золотоноші Золотоніського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за № 234. Від цього шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO] Відповідач пішов з помешкання, де сторони спільно проживали та не відвідує ні позивачку ні їхню дитину, матеріально не забезпечує та не приймає участі у вихованні дитини. Згоди з приводу матеріального утримання та виховання дитини між сторонами не досягнуто. Позивач в судовому засіданні наполягала на задоволенні позовних вимог в повному обсязі, після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище - [PERSON]. Відповідач в судовому засідання позов визнав в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 19.11.2011 року, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у відділі ДРАЦС по м. Золотоноші Золотоніського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 234, після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON]. Враховуючи, що шлюб може повноцінно існувати лише за взаємною згодою сторін, що в даний час не має місця в подружжя, їхній шлюб має бути розірвано. Дана сім'я остаточно розпалася, шляхів та бажання у сторін для її відновлення немає. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Відповідно до ст. 113 СК України після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище набуте у шлюбі - [PERSON]. Відповідач є батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 25.07.2012 року, а тому відповідно до ст. 180 СК України зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За положеннями ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі ст 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд, стягує з відповідача на користь позивача судовий збір 243,60 грн., та на користь держави судовий збір 487,20 грн., від яких при подачі заяви була звільнена позивач.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з відповідачем перебуває з 18 січня 2019 року у шлюбі зареєстрованому Центральним районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, за актовим записом №12. Позивач зазначила, що підставою для розірвання шлюбу є відсутність спільних інтересів, вони мають різні погляди на життя, відсутнє взаємопорозуміння. Спільного господарства вони з відповідачем не ведуть. За таких обставин позивач вважає, що спільне проживання з відповідачем є неможливим, тому просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. До початку судового засідання позивач надала суду письмову заяву, в якій зазначила, що заявлені вимоги підтримує повністю, просить розгляд справи здійснювати без її присутності та після розірвання шлюбу відновити дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Судові витрати не стягувати з відповідача. До початку судового засідання відповідач надав суду письмову заяву, якою просить суд розглянути справу без його участі, заявлені вимоги визнає. Таким чином, суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Факт перебування сторін у шлюбних правовідносинах, зареєстрованих 18 січня 2020 року Центральним районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, за актовим записом №12, підтверджується копією Свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] , виданого 18 січня 2019 року (а.с.7). Подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи наведені правові норми, приймаючи до уваги, що примирення між сторонами неможливе, а також врахувавши позиції сторін, викладені у письмових заявах з приводу підтримання та визнання позову відповідно, суд дійшов до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню, як належним чином обґрунтовані. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного та ст.ст. 7, 110-113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved