Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей. У позовній заяві позивач посилається на те, що 18.02.2012 року вона уклала шлюб з [PERSON]. В період перебування у шлюбі народилися сини -[PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Добровільно допомогу на утримання дітей відповідач надає не постійно, тому вона просить суд стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на її користь на утримання дітей в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня подання заяви і до досягнення дітьми повноліття, а також стягнути витрати на правову допомогу в розмірі 1500 гривень. В судове засідання позивач не з'явилася, про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково та просила стягнути аліменти на утримання дітей в розмірі ? частини від усіх видів заробітку її довірителя, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку починаючи з дня ухвалення рішення, оскільки [PERSON] вже сплачує аліменти на утримання дружини в розмірі 1/8 частини від заробітку. Також просила суд врахувати той факт, що відповідач надає матеріальну допомогу на утримання дітей в добровільному порядку. Суд, заслухавши пояснення представників позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що батьком малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] є [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER], виданого 26.03.2014 року та серії [NUMBER], виданого 09.02.2013 року Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського управління юстиції Полтавської області, актовий запис №333 та №1178. Відповідач матеріальну допомогу на їх утримання дітей надає не постійно. Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Отже, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог та стягнення аліментів з [PERSON] на утримання малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Суд враховує, що відповідач частково надавав матеріальну допомогу на утримання дітей за період з вересня 2015 року по січень 2016 року і це підтверджується копіями чеків про придбання дитячого одягу та продуктів харчування, тому приходить до висновку, що аліменти підлягають стягненню з дня ухвалення судового рішення, тобто з 01.02.2016 року. Відповідно до вимог ст.ст. 84 ЦПК України витрати, пов»язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно квитанції від 15.09.2015 року [PERSON] за надання правової допомоги було сплачено 1500 грн., які підлягають до стягнення з відповідача. Крім того, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» [PERSON] звільнено від сплати судового збору. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Отже, з відповідача підлягає до стягнення на користь держави судовий збір в розмірі 487 грн. 20 коп.

Outcome: partial