overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного 16 жовтня 2015 року, зареєстрованого Личаківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №274. В обґрунтування позовних вимог покликалася на те, що 16 жовтня 2015 року уклала з відповідачем шлюб та у подружжя є спільна донька [PERSON] , [INFO] . Проте сімейне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя та обов`язки, внаслідок чого в сім`ї постійно відбувалися сварки. Тривалий час кожен із подружжя живе окремим життям та своїми інтересами. Подружні відносини між ними припинились з 13.02.2020 та з цього часу не проживають разом, спільного господарства не ведуть. Переконана, що сім`я розпалась остаточно, примирення неможливе, шлюб існує формально а збереження такого суперечитиме їх інтересам. Позивач у судове засідання не з`явилася, до суду надійшла заява, в якій позов підтримала, просила такий задовольнити, а розгляд справи здійснювати за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, звернувшись до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечив. У зв`язку з неявкою сторін на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити з таких підстав. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 16 жовтня 2015 року, зареєстрували такий у Личаківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №274. У подружжя є спільна донька [PERSON] , [INFO] . Сторони не проживають разом, не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства. Враховуючи наведене, а також те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, визнання відповідачем позову, суд прийшов до переконання, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, а відтак шлюб необхідно розірвати. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд враховує положення ч. 1 ст. 142 ЦПК України, згідно з якими у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки позивачем при поданні позову понесено витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, у розмірі 840, 80 грн., а відтак останній необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, що становить 420, 40 грн., а решту судових витрат у розмірі 420, 40 грн. стягнути з відповідача на її користь.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного 17.01.2009, зареєстрованого Франківським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №22. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 17.01.2009 уклала з відповідачем шлюб, від якого народився син, [PERSON], [INFO] Сімейне життя не склалось через різницю в поглядах на сімейне життя та ведення спільного господарства, відсутність взаєморозуміння та спільних інтересів, в результаті чого постійно виникали сварки, що і остаточно призвело до розпаду сім'ї. З січня 2016 року вони не проживають разом, не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх відносин. Переконана, що сім'я розпалась остаточно, примирення між ними неможливе, шлюб існує формально. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] у судове засідання не з'явилися, від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав, просив такий задовольнити. У судове засідання відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] не з'явилися, представник відповідача подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу за їх відсутності, позов визнала та не заперечила проти розірвання шлюбу. На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 17.01.2009 та зареєстрували такий у Франківському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, проте, міцної сім'ї не створили. Від шлюбу у них народився син, [PERSON], [INFO] Сторони з січня 2016 тривалий час не проживають разом, не підтримують подружніх стосунків та не ведуть спільне господарство. Позивач наполягала на розірванні шлюбу, а відповідач визнав позовні вимоги. У відповідності зі ст. 113 СК України, особа, що змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За таких обставин, суд дійшов висновку, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе і такі обставини суперечать інтересам сторін, відтак, шлюб необхідно розірвати, змінивши прізвище позивача на дошлюбне - «[PERSON]». Крім цього, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору, у розмірі 551 грн. 20 коп. На підставі статей 110, 112, 113 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON]. про розірвання шлюбу, укладеного 17 березня 1994 року, зареєстрованого Галицьким відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №93. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що сімейне життя не склалось через систематичні конфлікти з різних підстав, що негативно впливало на шлюбні стосунки та призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. З квітня 2012 року вони не проживають разом, не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства. Переконана, що сім'я розпалась остаточно, примирення між ними неможливе, шлюб існує формально. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надав пояснення, аналогічні змісту позовної заяви, просив таку задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав, пояснив, що їх сім'я розпалась, примирення між ними неможливе, не заперечив проти розірвання шлюбу. Суд, заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 17 березня 1994 року у Галицькому відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, проте, міцної сім'ї не створили. З квітня 2012 року сторони не проживають разом, не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства. Позивач наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач визнав позовні вимоги, а тому, суд дійшов висновку, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе і такі обставини суперечать інтересам сторін, відтак, шлюб необхідно розірвати. На підставі статей 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного 17 листопада 1984 року, зареєстрованого Львівським палацом урочистих подій, актовий запис №3700. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що подружні стосунки між ними погіршились через втрату взаєморозуміння, взаємоповаги та почуття любові, внаслідок чого виникали конфлікти, що і остаточно призвело до розпаду сімї. Протягом 15 років вони не проживають разом, не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх відносин. З 1999 року позивач проживає за межами України та повертатися наміру немає. Позивач переконана, що сімя розпалась остаточно, примирення між ними неможливе, шлюб існує формально. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не з'явилися, подали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримали, просили такий задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позов визнав та не заперечив проти розірвання шлюбу. На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, зясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 17 листопада 1984 року у Львівському палаці урочистих подій, актовий запис №3700, проте, міцної сімї не створили. Сторони протягом 15 років не проживають разом, не підтримують подружніх стосунків та не ведуть спільного господарства. З 1999 року позивач проживає за межами України та наміру повертатися немає. Позивач наполягала на розірванні шлюбу, а відповідач визнав позовні вимоги. За таких обставин, суд дійшов висновку, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе і такі обставини суперечать інтересам сторін, відтак, шлюб необхідно розірвати. На підставі статей 110,112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного 17 травня 2019 року, зареєстрованого Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 973. В обґрунтування позовних вимог покликалася на те, що уклала з відповідачем шлюб та у подружжя є малолітня дочка [PERSON] , [INFO] , яка проживає з нею на перебуває на її утриманні. У сторін відсутні спільні інтереси, взаєморозуміння, існують різні погляди на життя. Вказала, що з відповідачем спільного господарства не ведуть, останній не бере жодної участі в її та дитини житті. Переконана, що примирення неможливе, шлюб існує формально, а збереження такого суперечитиме її та дитини інтересам. Просила при розірванні шлюбу змінити прізвище на дошлюбне - « [PERSON] ». Позивач в судове засідання не з`явилася, звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала, просила суд такий задовольнити. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання , причин неявки не повідомив та не подав відзив на позовну заяву, а тому, відповідно до ст. 280 ЦПК України, судом здійснено заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою сторін на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити з таких підстав. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 17 травня 2019 року, зареєстрували такий у Львівському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис №973. У подружжя є донька [PERSON] , [INFO] . Сторони не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства. У відповідності зі ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд прийшов до висновку, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе і такі обставини суперечать інтересам позивача, а відтак шлюб необхідно розірвати, змінивши прізвище позивача на дошлюбне - « [PERSON] ». На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені нею судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 908 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного 17 червня 2017 року, зареєстрованого Личаківським районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис №133. В обґрунтування позовних вимог покликалася на те, що 17 червня 20017 року уклала з відповідачем шлюб, в якому народився син [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на сімейне життя і обов`язки, часті сварки, побиття та погрози, в результаті чого вони стали зовсім чужими людьми. Подружні відносити та ведення спільного господарства припились з 25.04.2019 внаслідок заподіяння їй відповідачем тілесних ушкоджень. Вважає, що сім`я розпалась остаточно, примирення між ними неможливе, шлюб існує формально, а збереження такого суперечитиме її та дитини інтересам. Позивач у\~судове засідання\~не з`явилася,\~до суду\~надійшла заява\~про розгляд\~справи за\~її відсутності, проти\~заочного розгляду\~справи не\~заперечила, позов підтримала, просила суд такий задовольнити. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання , причин неявки не повідомив та не подав\~відзив на позовну заяву, а тому, відповідно до ст. 280 ЦПК України, судом здійснено заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити з таких підстав. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 17 червня 2017 року, зареєстрували такий у Личаківському районному у місті Львові відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального правління юстиції у Львівській області, актовий запис №133. В шлюбі у них народився син [PERSON] , [INFO] . Сторони тривалий час не проживають разом, не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства. Враховуючи те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд прийшов до висновку, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе і такі обставини суперечать інтересам позивача, а відтак шлюб необхідно розірвати. Окрім цього, вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача підлягають стягненню понесені нею судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 840, 80 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного 18 лютого 2012 року, зареєстрованого Сихівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 36. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що зареєструвала з відповідачем шлюб 18.02.2012, у шлюбі народився син, [PERSON], [INFO] Сімейне життя між ними не склалось через різницю в поглядах на життя, виховання дитини та введення господарства, що в кінцевому результаті призвело до розпаду сім'ї. З січня 2016 року вони не проживають разом, не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства. Переконана, що сім'я розпалась остаточно, примирення між ними неможливе, шлюб існує формально. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, надала пояснення, аналогічні змісту позовної заяви, просила таку задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав, пояснив, що їх сім'я розпалась, примирення між ними неможливе, не заперечив проти розірвання шлюбу. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 18 лютого 2012 року, зареєстрували такий у Сихівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, проте, міцної сім'ї не створили. Від шлюбу народився син, [PERSON], [INFO] Сторони з січня 2016 року не проживають разом, не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства. Позивач наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач визнав позовні вимоги, а тому, суд дійшов висновку, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе і такі обставини суперечать інтересам сторін, відтак, шлюб необхідно розірвати. На підставі статей 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного 19 липня 2008 року, зареєстрованого Шевченківським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №317. В обґрунтування позовних вимог покликався на те, що 19 липня 2008 року уклав з відповідачкою шлюб та у подружжя є спільний син [PERSON] , [INFO] . Станом на день подання позову спільне життя між сторонами не склалось, оскільки вони є різними за характером людьми і не можуть знайти спільного консенсусу. Подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини не має через те, що на ґрунті діаметрально протилежних поглядів на сімейне життя розвинулась неприязнь один до одного, втрачено почуття любові та поваги. Переконаний, що сім`я розпалась остаточно, примирення неможливе, шлюб існує формально а збереження такого суперечитиме їх інтересам. Позивач у судове засідання не з`явилася, просив розглядати справу з його відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явилася, звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позову не заперечила. У зв`язку з неявкою сторін на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити з таких підстав. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 19 липня 2008 року, зареєстрували такий у Шевченківському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 317. У подружжя є спільний син [PERSON] , [INFO] . Сторони не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства. Враховуючи наведене, а також те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, визнання відповідачем позову, суд прийшов до переконання, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, а відтак шлюб необхідно розірвати. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд враховує положення ч. 1 ст. 142 ЦПК України, згідно з якими у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки позивачем при поданні позову понесено витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, у розмірі 840, 80 грн., а відтак останньому необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, що становить 420, 40 грн., а решту судових витрат у розмірі 420, 40 грн. стягнути з відповідача на його користь.

Outcome: approved