Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , у якому просить стягнути з відповідача 16\~614 грн. 00 коп. на відшкодування матеріальної шкоди, завданої залиттям квартири [ADDRESS] , 10\~000 грн. 00 коп. моральної шкоди, 3\~100 грн. 00 коп. витрат на оплату послуг експертизи та 9\~900 грн. 00 коп. витрат на правничу допомогу. Свої позовні вимоги мотивує тим, що вищезазначена квартира належить на праві спільної сумісної власності позивачу, 09.05.2020 року близько 10 год. 00 хв. зі стелі її квартири почала текти вода, а саме з квартири [ADDRESS] , яка знаходиться на другому поверсі, де проживає відповідач. Зазначає, що після того, як вона піднялася у квартиру [ADDRESS] , відповідач перебував у нетверезому стані, після зауваження щодо затоплення квартири і прохання прийняти міри щодо припинення затоплення останній ображав позивача нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою. 01.06.2020 року комісією ЛКП «Сяйво» було проведено обстеження квартири [ADDRESS] та [ADDRESS] , у результаті якого складено Акт від 01.06.2020 року яким стверджується, що залиття квартири позивача відбулося з вини мешканця квартири [ADDRESS] , тобто відповідача у справі, однак 27.07.2020 року о 14 год. 00 хв. відбулося повторне залиття квартири у результаті чого було складено Акт від 28.07.2020 року. Вказує також, що згідно Висновку експерта № 1245 від 04.08.2020 року вартість проведення відновлювальних робіт квартири складає 16\~614 грн. 00 коп. У добровільному порядку відповідач не відшкодував завдані збитки, тому позивач звертається до суду. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 21.01.2021 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про відшкодування моральної та матеріальної шкоди заподіяних внаслідок залиття квартири. Розгляд справи постановлено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. У вказаний строк відповідач не надав суду відзив на позовну заяву, відповідно до вимог\~ст. 178 ЦПК України, без поважних причин. У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Враховуючи наведене, відповідно до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279\~ЦПК України суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України\~в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши справу у порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, на які позивач посилається, дійшов до наступного висновку. Відповідно до положень ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу,\~в межах\~заявлених нею\~вимог і\~на підставі\~доказів,\~поданих учасниками\~справи або\~витребуваних судом\~у передбачених\~цим Кодексом\~випадках. Збирання\~доказів у\~цивільних справах\~не є\~обов`язком суду,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Зі змісту ст.ст. 76-80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Докази повинні відповідати ознакам належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність достатності. Статтями 12, 81\~ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно\~ст. 1166 ЦК України\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Судом встановлено,\~що позивач [PERSON] є співвласником квартири [ADDRESS] , що підтверджується Довідкою з місця проживання про склад сім`ї і прописки ЛКП «Сяйво» № 2018 від 21.08.2020 року (а.с. 10), Свідоцтвом про\~право власності\~на житло\~від 10.01.1996\~року (№\~3\~реєстровій книзі\~11491) (а.с. 4). Актом складеним комісією ЛКП «Сяйво» від 01.06.2020 року, стверджується, що обстеженням квартири [ADDRESS] , яка знаходиться на 1 поверсі були виявлені сліди залиття у ванній кімнаті по стуку панелей розміром 0.2 х 1.5 м біля світильника, а також у туалеті на стелі пляма розміром 1.0 х 0.4 м, причиною залиття вказано: незадовільний стан інженерних мереж квартирної розводки у квартирі [ADDRESS] , яка знаходиться над квартирою [ADDRESS] . На час обстеження умивальник відсутній, водовідвідна труба закрита ганчіркою (а.с. 11). Актом складеним комісією ЛКП «Сяйво» від 28.07.2020 року, стверджується, що обстеженням квартири [ADDRESS] , яка знаходиться на 1 поверсі були виявлені сліди залиття у ванній кімнаті по стуку панелей розміром 0.3 х 1.5 м біля світильника, а також у туалеті на стелі пляма розміром 1.0 х 0.5 м, причиною залиття вказано: незадовільний стан сантехнічних приладів у квартирі [ADDRESS] , а саме: унітаз повністю від`єднаний від гофри, вода з зливного бачка тече на підлогу (а.с. 12). Згідно Висновку експерта № 1245 від 04.08.2020 року за результатами проведення будівельно-технічної експертизи вартість відновлювальних робіт (ремонтно-будівельних робіт), проведення яких необхідне для приведення квартири за адресою: [ADDRESS] у попередній стан (до залиття), на дату проведення експертизи становить 16\~614 грн. 00 коп. (а.с. 14-25). Згідно Довідки з місця проживання про склад сім`ї і прописки ЛКП «Сяйво» № 2015 від 21.08.2020 року [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] (а.с. 9). Відповідно до\~ст. 1192 ЦК України\~з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. За правилами\~ст. 317 ЦК України\~власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Власність зобов`язує (ч. 4\~ст. 319 ЦК України). Статтею 22 ЦК України\~встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до\~ст. 23 ЦК України\~особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із пошкодженням її майна. Відповідно до\~ст. 1166 ЦК України\~майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 2\~постанови від 27.03.1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина. Таким чином, цивільне законодавство у деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на викладене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а позивач доводить наявність шкоди та її розмір. Суд дійшов висновку, що позивачем доведено факт завдання шкоди та підтверджено її розмір. Щодо відповідача, то він, відсутності своєї вини у спричиненій позивачу шкоди внаслідок залиття квартири не довів. Згідно ч. 1 ст. 23\~ЦК України\~особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. За змістом ч. 2\~ст. 23 ЦК України моральна\~шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору (п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»). Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що протиправними діями відповідача позивачеві було завдано моральної шкоди, які виразились у негативних емоціях та переживаннях з приводу пошкодження майна та неможливості нормального користування ним, порушення звичного способу життя, докладені додаткових зусиль для організації життя. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості (п. 9 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»). За таких обставин, суд дійшов висновку про задоволення позовної вимоги щодо відшкодування моральної шкоди частково. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд враховує глибину фізичних та душевних страждань позивача, з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення, беручи до уваги, що немає і не може бути точних критеріїв майнового виразу фізичного, душевного болю, страждань, а будь-яка компенсація моральної шкоди не може відповідати дійсним стражданням позивача і може мати тільки умовний вираз та виходячи з міркувань розумності та справедливості, вважає за необхідне визначити розмір відшкодування завданої моральної шкоди у сумі 5 000 грн. Відповідно до положень\~ст. 263 ЦПК України, а також з урахуванням абз. 4 п. 2\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Відповідно до ч. 5\~ст. 263 ЦПК України\~обґрунтованим є рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, повинні відповідати дійсності і підтверджуватися достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Виходячи із вищенаведеного, після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи викладених позивачем у позовній заяві, обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження у ході судового розгляду, доводи є достовірними, обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами, та сумніву у суду не викликають. Таким чином, доводи позивача знайшли своє підтвердження. \~\~\~\~\~\~ Крім цього, у відповідності до\~ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останньою та документально підтверджені судові витрати у розмірі 3 100 грн. за оплату експертизи (згідно квитанції до прибуткового касового ордеру № 1245 від 04.08.2020 року) та 9\~900\~грн.\~00\~коп. витрат на\~правову допомогу (згідно квитанції до прибуткового касового ордеру № 1375 від 14.08.2020 року). Задовольняючи позовні\~вимоги частково, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, сплачений позивачем судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп. за вимогу про стягнення майнової шкоди та 840 грн. 80 коп. за вимогу про стягнення моральної шкоди розділяється між сторонами пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, із відповідача на користь\~позивача слід\~стягнути 420\~грн.\~40\~коп.\~(50\~%\~від 840\~грн.\~80\~коп.)\~судового збору за вимогу про стягнення моральної шкоди та 840 грн. 80 коп. за вимогу про стягнення матеріальної шкоди.

Outcome: partial