Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про визначення розміру стягуваних аліментів. В обґрунтування свої позовних вимог вказала, що рішенням Жашківського районного суду Черкаської області від 17 липня 2013 року з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON] та доньки [PERSON] , у розмірі 1/3 частини з усіх видів його доходів, тобто по 1/6 частини на кожну дитину. У відповідності\~до ч.ч.2,3\~ст.183\~Сімейного кодексу\~України,\~якщо стягуються\~аліменти на\~двох і\~більше дітей,\~суд визначає\~єдину частку\~від заробітку\~(доходу)\~матері,\~батька на\~їх утримання,\~яка буде\~стягуватися до\~досягнення найстаршою\~дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. [INFO] син [PERSON] досяг повноліття, а тому розмір стягуваних аліментів з відповідача підлягає зменшенню. Ст.192 Сімейного кодексу України\~передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за\~рішенням суду\~за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Оскільки позивач має на утриманні одну неповнолітню дитину доньку [PERSON] , розмір аліментів повинен становити ј частину від заробітку відповідача. У зв`язку з вказаними вище обставинами позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визначення\~розміру стягуваних\~аліментів,\~в якій\~просить зменшити\~розмір аліментів\~стягуваних з [PERSON] з 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходів) до 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів), а також стягнути з відповідача на його користь сплачений нею судовий збір. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася по невідомих суду причинах, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчить наявне у матеріалах справи поштове повідомлення. \~ \~ \~ \~У судове засідання відповідач [PERSON] , не з`явився при цьому подав заяву, в якій просить розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Ч.1 ст.4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Судом установлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який на підставі рішення Жашківського районного суду Черкаської області від 24 липня 2013 року було розірвано. Від спільного проживання у шлюбі сторони мають двох дітей: неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , та повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] .. На підставі заочного рішення Жашківського районного суду Черкаської області від 16 липня 2013 року по справі №2/693/339/13 з [PERSON] , уродженця с. Босівка Лисянського району Черкаської області, жителя с. Литвинівка Жашківського району Черкаської області, не працюючого, на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , та доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини з усіх видів доходів щомісячно, починаючи з 05 липня 2013 року і до повноліття дітей, але не менше встановленого законом мінімуму. Статтею 180 Сімейного кодексу України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до\~ст.192 Сімейного кодексу України\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Судом установлено, що [INFO] син [PERSON] досяг повноліття. Відповідно до положення ст.3 «Конвенції про права дитини» від 20.11.1989р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з п. 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тількист.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Враховуючи зміст ст.ст.181,\~192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із зміною матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ст.183\~та ст.184 СК України\~за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно положення ч.1\~ст.182 Сімейного кодексу України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зміну розміру стягуваних аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. За правилами ст.191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. До початку\~розгляду справи\~по суті\~відповідач[PERSON] подав заяву про визнання позовних вимог позивача [PERSON] про зміну розміру стягуваних аліментів. Таким чином, з урахуванням фактичних обставин справи, враховуючи рівність прав та обов`язків батьків щодо виховання та утримання дитини, виходячи з закріплених ч.9 ст.7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, суд вбачає зміну матеріального стану у одержувача аліментів, тобто у позивача, а тому вважає, що його вимоги щодо зміни розміру стягуваних аліментів є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. \~ \~ \~ \~Згідно із ч.ч.1,5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст.76 ЦПК України ці данні встановлюються на підставі письмових, речових і електронних доказів; висновків експертів; показань свідків. Згідно ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до уваги докази, які не стосуються предмета доказування. \~ \~ \~ \~Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Проаналізувавши вищевикладені обставини, оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази та врахувавши встановлений законом прожитковий мінімум на одну особу, зміну сімейного стану та зміну матеріального становища позивача, а також враховуючи, що відповідач визнав позовні вимоги позивача та не заперечує проти їх задоволення, суд вбачає підстави для задоволення позовних вимог. На підставі п.3 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються. Таким чином, позивач [PERSON] звільняється від сплати судового збору у даній справі. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. [PERSON] звільнена від сплати судового збору, але при цьому за подання до суду позовної заяви сплатила судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп., а тому з врахуванням того, що відповідач [PERSON] до початку розгляду справи по суті позовні вимогивизнав повністю, з нього на користь позивача підлягає стягненню 50\~відсотківсудового\~збору в\~сумі 420\~грн.\~40\~коп.,\~та 50\~відсотківсудового\~збору в\~сумі 420 грн. 40 коп. підлягає поверненню з державного бюджету. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved