Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок та земельну ділянку. Позивач зазначив, що 15 квітня 2013 року вона придбала у відповідачки житловий будинок № 41 по вулиці Зарічній в селі Шостакове Миколаївського району Миколаївської області та земельну ділянку за тією ж адресою. З того часу вона фактично проживає у [INFO], сплачує усі необхідні комунальні платежі та здійснює витрати на ремонт будинку. Факт проживання в зазначеному будинку підтверджується даними паспорту про реєстрацію, з яких вбачається, що вона зареєстрована у будинку 28 травня 2013 року. Посилаючись на те, що відповідачка ухиляється від нотаріального посвідчення договору, позивачка просила суд визнати за нею право власності на житловий будинок та земельну ділянку по вулиці Зарічній, 41 в селі Шостакове Миколаївського району Миколаївської області. Представник позивача в судове засідання не зявився, але надіслав до суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, але надіслав до суду заяву, в якій позов визнав та не заперечує проти його задоволення. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 15 квітня 2013 року сторони уклали в простій письмовій формі договір купівлі-продажу, за яким позивачка придбала у відповідачки за 16 000 гривень житловий будинок по вулиці Зарічній, 41 в селі Шостакове Миколаївського району Миколаївської області та земельну ділянку площею 0,10 га за тією ж адресою. Гроші відповідачу були сплачені позивачем в повному обсязі, що підтверджується розпискою. Житловий будинок № 41 по вул. Зарічній в с. Шостакове Миколаївського району Миколаївській області належав [PERSON] відповідно до розпорядження органу приватизації, з якого вбачається, що їй було передано у власність будинок № 37 по вулиці Зарічній в селі Шостакове Миколаївського району Миколаївської області. Згодом, у зв'язку з упорядкуванням нумерації номер будинку було змінено на 41. Земельна ділянка площею 0,10 га належала [PERSON] відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії МК № 6050, виданого 26 грудня 1996 року Шостаківською сільською радою Миколаївського району Миколаївської області. Після укладення договору у простій письмовій формі між позивачем і відповідачем, остання в подальшому фактично ухилилася від нотаріального посвідчення зазначеного договору. Відповідно до ч. 2 ст. 218 Цивільного кодексу України якщо правочин, для якого законом встановлена його недійсність у разі недодержання вимоги щодо письмової форми, укладений усно і одна із сторін вчинила дію, а друга сторона підтвердила її вчинення, зокрема шляхом прийняття виконання, такий правочин у разі спору може бути визнаний судом дійсним. Згідно ст. 220 Цивільного кодексу України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. На підставі вищезазначеного, відповідно до вимог ст. 328 ч. 1 ЦК України, суд вважає за можливе визнати за [PERSON] право власності на будинок № 41 по вулиці Зарічній в селі Шостакове Миколаївського району Миколаївської області та земельну ділянку площею 0,10 га, розташованою за тією ж адресою. Виходячи з наведеного, позовні вимоги є обґрунтованими. Судові витрати належить залишити за позивачем.

Outcome: approved