Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з даною позовною заявою до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів. Позов мотивовано тим, що сторони перебували у шлюбі, який розірвано. Від шлюбу мають дочку [PERSON] , [INFO] . Рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 16.10.2018 року з [PERSON] було стягнуто аліменти на користь позивача на утримання неповнолітньої дочки в розмірі не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини віком 6 до 18 щомісячно та до повноліття дитини. Відповідач у виховані дочки участі не приймає, будь-яким іншим чином про дочку не піклується. Призначеного судом розміру аліментів не вистачає для нормального рівня життя та забезпечення потреб дитини. Відповідач працездатний, спроможний виконувати обов`язки по утриманню дитини. Заробітної плати, яку отримує позивач не вистачає на її потреби та утримання дитини. Просить ухвалити рішення про зміну способу стягнення аліментів, який було встановлено рішенням Жмеринського міськрайонного суду про стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітнього сина з твердої грошової суми в розмірі 700 грн. щомісяця на 1/4 частки всіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою від 20.09.2021 року відкрито провадження у справі та ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, в наданій до суду позовній заяві просила розгляд справи провести у її відсутність, заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчать повідомлення про отримання поштового відправлення, причини його неявки суду невідомі. Будь-яких заяв про проведення розгляду справи у його відсутність чи про відкладення розгляду справи не надав. Відзиву не надав. З огляду на вищезазначене суд, на підставі ч.5 ст.279 ЦПК України розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов належить задовольнити враховуючи таке. Судом встановлені наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, врегульовані нормами СК України в частині обов`язку батьків утримувати дітей. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірваний рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 13.11.2012 року (а.с.6-7). Від шлюбу вони мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] (а.с.4). Дочка проживає з позивачем та перебуває на її утриманні (а.с.11), позивачем сплачуються комунальні послуги (а.с.14-15). За рішенням Жмеринського міськрайонного суду від 16.10.2018 року з відповідача на користь позивача на утримання дочки [PERSON] стягуються аліменти в розмірі 700 грн. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини віком від 06 до 18 років щомісячно і до досягнення дитиною повноліття (а.с.7-8), на підставі зазначеного рішення суду видано виконавчий лист (а.с.9). Відповідач має заборгованість по сплаті аліментів в сумі 9520,50 грн. (а.с.10). Позивач [PERSON] працює помічником вихователя ЗДО №3 «Веселка та щомісяця отримує заробітну плату (а.с.12). Дочка [PERSON] навчається в 8 класі в закладі загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів №3, батько [PERSON] контакту з школою не підтримує, з вчителями не спілкується (а.с.13). Згідно положень ст.ст. 1-3 Конвенції ООН «Про права дитини», в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідно до ч.2 ст. 51 Конституції України, ст.180 СК України - батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до їх повноліття. Згідно ст.8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Положеннями ст.182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров`я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, інші обставини, що мають істотне значення; розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. З огляду на викладене, суд вважає, що наявні підстави для зміни способу аліментів на утримання дитини, оскільки це є правом позивача відповідно до ч. 3 ст.182 СК України. Відповідно до ст.ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. З огляду на дослідженні в судовому засіданні докази в суду немає сумнівів щодо справжності обставин, викладених у позовній заяві позивачем. Оскільки відповідач проти позову не заперечив, відзиву на позовну заяву у визначені судом строки не подав, а тому суд вважає, що він повністю погодився із позовом і не заперечував викладені в ньому обставини та не наполягав на їх доведенні згідно вимог ст.81 ЦПК України Суд враховує, що дитина проживає разом з матір`ю, а тому, виходячи із засад справедливості, розумності та пропорційності, зважаючи на обов`язок обох батьків утримувати дитину до її повноліття, розмір гарантованого законодавством України прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, те, що відповідач здорова, працездатна особа, суд вважає за необхідне змінити спосіб стягнення аліментів, визначених рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 16.10.2018 року з розміру не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини віком 6 до 18 щомісячно та до повноліття дитини на 1/4 частину від доходу. але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання законної сили даним рішенням і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави 908 грн. судового збору. На підставі викладеного, згідно ст.ст.180-182 СК України, Конвенції ООН «Про права дитини», ЗУ «Про охоронну дитинства»,

Outcome: approved