Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, який було зареєстровано 06 серпня 2004 р. у міському відділі реєстрації актів цивільного стану №2 Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 574. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO], яка на цей час мешкає з нею. В обґрунтування позову позивач зазначила, що спільне життя не склалося із - за відсутності взаєморозуміння та спільних інтересів, втрати почуття один до одного. На даний момент не ведуть спільного господарства, шлюбно сімейні стосунки не підтримують і подальше спільне проживання з відповідачем вважає неможливим, збереження шлюбу недоречним. Стосунки, які склалися між нею та відповідачем, перешкоджають їх подальшому спільному проживанню, тому примирення неможливо. Подальша наявність юридичного факту реєстрації шлюбу суперечить її інтересам, тому позивач просить суд розірвати шлюб. Сумісне проживання припинили, спору про розподіл майна немає, дитина залишається мешкати з нею. У судове засідання позивач надав заяву про слухання справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] також надав заяву про слухання справи за його відсутністю, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Суд дослідивши матеріали справи, вважає необхідним позовні вимоги задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 06 серпня 2004 р. у міському відділі реєстрації актів цивільного стану №2 Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 574. ( свідоцтво серія 1-ВЛ № 217049 ) Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Як встановлено у судовому засіданні причиною розірвання шлюбу сталі різні погляди на життя, відсутності взаєморозуміння та спільних інтересів. Позивач втратила до відповідача почуття поваги та кохання та не має наміру в подальшому проживати з ним однією сімєю. На сьогоднішній час сторони мешкають окремо, не ведуть спільне господарство, відсутній сімейний бюджет, не підтримують шлюбно - сімейні відносини, на надання строку на примирення не наполягають. Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємостосунки подружжя, дослідивши матеріали справи, вважає подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї за неможливе і тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач при реєстрації шлюбу змінила прізвище та наполягає на тому, щоб їй було залишено шлюбне прізвище після розірвання шлюбу, тому післяшлюбне прізвище позивача визначити як - «Морозова». Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved