Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи від дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову зазначила, що з відповідачем з 08.12.2006 року перебувала у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано на підставі рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда, від шлюбу з відповідачем мають спільну дитину - сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні, в свою чергу відповідач, проживаючи окремо, - не надає матеріальної допомоги на утримання сина, а також ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, домовленості та порозуміння про порядок утримання, відвідування та прийняття участі у виховані сина з відповідачем не має, при цьому відповідач має можливість виплачувати аліменти на сина, так як він працевлаштований та працює на Інгульській шахті, у зв'язку з чим, а також приймаючи до уваги, що відповідач належним чином не дбає про сина та не надає коштів на його утримання є необхідним стягувати з відповідача аліменти в примусовому порядку. В судове засідання позивач [PERSON] надала заяву за вх. № 10003 від 03 травня 2017року про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги про стягнення аліментів підтримала, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином про час та місце судового розгляду справи, заяв,клопотань, заперечень не надходило. Зваживши доводи, викладені в позові, перевіривши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, з'ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернулася позивач, та надавши їм правову оцінку, суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, ґрунтуються на вимогах закону, які регулюють сімейні правовідносини, та підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що з 08.12.2006 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 27.02.2009 року Ленінським відділом ДРАЦС РС Кіровоградського МУЮ, актовий запис № 48, від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського обласного управління юстиції, про що в Книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис за № 289, його батьками в свідоцтві про народження зазначені: батько «[PERSON]» та мати «[PERSON]» . Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). За змістом статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, причому відповідно до ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно із ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Більш того, відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. На підставі вищевикладеного, враховуючи, що обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, враховуючи, що дитина проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні, в той час як проживання батьків окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини, при цьому, судом під час розгляду справи не встановлено наявності у платника аліментів інших дітей, непрацездатних осіб, виконавчих листів, за якими б проводилися стягнення, не можливості сплачувати аліменти, а також інших обставин, визначених ст.182 СК України, на підставі чого суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітнього сина - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини усіх його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову до суду, тобто з 13.02.2017 року і до досягнення сином повноліття, тобто до [INFO] - підлягають задоволенню. Згідно з п.1 ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в частині суми платежу за один місяць. В порядку ч.3 ст.88 ЦПК України судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави, приймаючи до уваги, що позивач відповідно до положень Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору при поданні до суду позову про стягнення аліментів. Відповідно до ст. ст. 180, 182, 183, 191 СК України,

Outcome: approved