Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, який зареєстровано 25 вересня 2010 року Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї, актовий запис № 2864. Обгрунтовуючи свої вимоги, позивачка зазначила, що 25.09.2010 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Причиною розпаду шлюбу є те, що вони з відповідачем не зійшлися характерами, мають протилежні погляди на шлюб та життя загалом, в результаті чого виникають постійно сварки. Вони втратили почуття взаємної поваги, любові, вззаємодопомоги та підтримки. Фактичні сімейні відносини припинені з квітня 2019 року. Майнових спорів немає, питання утримання виховання та місця проживання дитини вирішено добровільно . Ухвалою судді Баранівського районного суду від 02.09.2020 року було відкрито спрощене позовне провадження по справі та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, справу призначено до розгляду по суті з повідомленням сторін, роз`яснено відповідачу наслідки неподання відзиву на позов у встановлений судом строк (а.с. 27-28). Ухвалою судді Баранівського районного суду від 21.09.2020 року справу було прийнято до провадження суддею Васильчук О.В. в зв`язку з повторним автоматизованим розподілом справи між суддями в зв`язку зі звільненням у відставку судді [PERSON] (рішення Вищої ради правосуддя від 15.09.2020 року № 2618/0/15-20), справу призначено до розгляду в спрощеному позовному провадженні з повідомленням сторін, надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, роз`яснено відповідачу наслідки неподання відзиву на позов у встановлений судом строк ( а.с. 33). Позивач [PERSON] , в судове засідання не з`явилася, надіслала заяву в якій просила розглядати дану справу без її участі, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач [PERSON] , в судове засідання не з`явився, надіслав заяву в якій просив розглядати дану справу без його участі. Позов визнає, згідний на розірвання шлюбу. Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, надавши їм об`єктивну та неупереджену оцінку, враховуючи відсутність заперечень проти позову з боку відповідача, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони перебувають між собою у шлюбі, зареєстрованому 25 вересня 2010 року Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї, актовий запис № 2864 , що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 25.09.2010 року (а.с. 5). Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 08.11.2011 року (а.с. 4 ). Сторони не мають наміру відновлювати подружні стосунки, збереження шлюбу неможливе, що відповідачем не спростовано. Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України та Сімейним Кодексом, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України. Відповідно до ст.55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового права та інтересу (ст. 16 ЦК України). Згідно зі ст.51 Конституції України та ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Відповідно до ст.ст. 105, 110, 112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги те, що спору щодо місця проживання дитини між сторонами немає, а також відсутність заперечень проти позову з боку відповідача, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам як позивача, так і відповідача. Оскільки у суду склалася достатня переконаність у тому, що подальше спільне життя подружжя не можливе, позивачка наполягає на розлученні, відповідач не заперечує, а також враховуючи, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам обох сторін, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Згідно з ч.2 ст.141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача у разі задоволення позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, які складаються з судового збору в сумі 840,80 грн.

Outcome: approved