Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача Мирноградської міської ради про визнання права власності на спадкове майно, в обгрунтування якого вказала, що [INFO] помер її батько [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на жилу двокімнатну квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] , яка належала йому на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Димитровською державною нотаріальною конторою 25.12.1995 за реєстровим № 629. Заповіт на своє майно [PERSON] не складав. Вона є єдиним спадкоємцем за законом першої черги. Оскільки на момент смерті батька їй було 12 років, вона вважається такою, що прийняла спадщину в розумінні ст.1268 ЦК України. У вересні 2017 року вона подала заяву про прийняття спадщини. Проте в отримання свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено з тих підстав, що вона не надала оригінал правовстановлюючого документу на спадкове майно. На її звернення до Донецького обласного держаного нотаріального архіву щодо отримання дублікату вказаного документу їй роз`яснено, що видати дублікат не виявляється можливим, оскільки всі документи залишилися в м.Донецьку, доступ до яких відсутній. З цих обставин вона не має можливості нотаріально оформити спадкові права, тому просить визнати за нею право власності на зазначену житлову квартиру в порядку спадкування за законом, що залишилася після смерті її батька [PERSON] . Позивач [PERSON] до суду не з`явилася, про час і місце розгляду справи сповіщена належним чином, наполягаючи на позові, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Представник відповідача Мирноградської міської ради до суду не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність за наявними у справі доказами. За ухвалою судді від 29.07.2019 у справі відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче засідання. За ухвалою суду від 16.10.2019 справу призначено до судового розгляду. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом установлено, що позивач [PERSON] , [INFO] , є донькою [PERSON] та [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про її народження (а.с.9). Батьки позивача перебували у шлюбі з 30.03.1996, який було розірвано, про що 21.02.2005 в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу було здійснено відповідний актовий запис. У наступному мати позивача 25.03.2005 одружилася вдруге, змінивши прізвище з Бюллер на [PERSON] . Дані обставини підтверджуються свідоцтвами про укладання шлюбу, про розірвання шлюбу, про шлюб (а.с.11, 12, 13). Відповідно до свідоцтва про смерть [INFO] [PERSON] помер, після смерті якого відкрилася спадщина, яка складається з житлової квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , яка належала померлому на підставі договору купівлі-продажу від 25.12.1995, посвідченого державним нотаріусом Димитровської державної нотаріальної контори за реєстровим № 629, та зареєстрованого в БТІ м.Димитров 11.05.1996 за реєстровим № 22, що також підтверджується копією вказаного договору, листом КП «Бюро технічної інвентаризації Мирноградської міської ради» від 11.04.2019 (а.с.10, 16, 17). За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно відомості про право власності на вказану квартиру у вказаних реєстрах відсутні (а.с.22). Відповідно до копії технічного паспорту, виготовленого за станом на 11.04.2019, спадкова квартира складається із двох кімнат загальною площею 44,7 кв.м, у тому числі житловою 26,5 кв.м (а.с.18-19). Відповідно до довідок виконавчого комітету Мирноградської міської ради від 24.04.2019 та від 06.06.2019 за адресою: [ADDRESS] , з 26.03.1996 по день смерті [INFO] був зареєстрований [PERSON] , з 02.10.1996 по теперішній час - [PERSON] та з 23.03.1997 по теперішній час - позивач [PERSON] (а.с.14, 15). Відповідно до постанови державного нотаріуса Мирноградської державної нотаріальної контори від 17.05.2019 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на спадкову квартиру, оскільки позивачем не надано оригіналу договору купівлі-продажу від 25.12.1995, посвідченого державним нотаріусом Димитровської державної нотаріальної контори за реєстровим № 629. Всі документи, які зберігалися в архіві нотаріальної контори до 01.01.2002 були передані до Донецького обласного держаного нотаріального архіву. Всі документи архіву, які передані до 31.12.2014, залишилися на не підконтрольній українській владі території в м.Донецьку, доступ до яких відсутній (а.с.23). За даними Мирноградської державної нотаріальної контори від 30.09.2019 на майно, що залишилося після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , згідно даних інформаційних довідок зі Спадкового реєстру № 57731616 та № 57731598 від 30.09.2019 14.09.2017 відкрита спадкова справа № 170/2017 за заявою від імені доньки померлого [PERSON] ; заповіти від імені [PERSON] не посвідчувалися. Відповідно до ст.ст.1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. \~ \~ \~ \~Згідно за ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.1261 ЦПК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя , який його пережив, та батьки. За приписами ч.4 ст.1268 ЦК України малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою-четвертою ст.1273 цього Кодексу. З вищенаведених доказів встановлено, що позивачу [PERSON] на момент смерті її батька було повних 12 років, її мати на той час була одружена вдруге за іншим чоловіком та протягом шести місяців після смерті спадкодавця від належної її малолітній дочці спадщини не відмовилася (ч.4 ст.1273 ЦК України). Тобто, позивач [PERSON] є такою, що прийняла спадщину після смерті свого батька [PERSON] . Інших спадкоємців першої черги померлого [PERSON] судом не встановлено. Також встановлено, що вищенаведена квартира належала спадкодавцю на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого нотаріусом та зареєстрованого в БТІ, що свідчить про належне набуття спадкодавцем права власності на спадкове майно. Відсутність у спадкоємця оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно є перепоною в отриманні нею свідоцтва про право на спадщину за законом. З огляду на ст.392 ЦК України, якщо право власності оспорюється або не визнається іншою особою, до суду може бути подано позов про визнання цього права. Проаналізувавши вищевикладене та беручи до уваги те, що оригінал правовстановлюючого документу на спадкове майно у позивача відсутній, а його дублікат не можливо отримати у зв`язку з тим, що архів знаходиться на тимчасово не підконтрольний території України в м.Донецьку, що є об`єктивною перешкодою в оформленні позивачем своїх спадкових прав згідно Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 за № 296/5, зареєстрованого 22.02.2012 за № 282/20595, інші спадкоємці, які прийняли б спадщину, відсутні, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню. На підставі ст.ст.392, 1216, 1218, 1261, 1268, 1273 ЦК України, та

Outcome: approved