Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з відповідачем [PERSON] вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 15.06.2010 року. Шлюб реєструвався Відділом реєстрації актів цивільного стану Васильківського районного управління юстиції Дніпропетровської області за актовим записом №25. В липні 2020 року позивач звернулася до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовною заявою про розірвання шлюбу. Від спільного життя мають неповнолітніх дітей: доньку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . Діти проживають разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення старшої дитини повноліття, тобто до [INFO] . До початку судового засіданні від позивача [PERSON] та її представника [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити. Відповідач [PERSON] надав заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги визнає повністю. Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд встановив наступне. Матеріалами справи підтверджено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15.10.2010 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] ), мають неповнолітніх дітей- [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження [NUMBER] ), [PERSON] , [INFO] (паспорт № [NUMBER] виданий 05.11.2019 року). Факт проживання дітей разом з позивачем підтверджується довідкою голови квартального комітету №26 в м.Синельникове [PERSON] від 26.07.2020. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1,2 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Відповідно до п.п.3 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Враховуюче вищевикладене, суд вважає встановленою наявність підстав, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а тому існують законні підстави для задоволення позовних вимог в повному обсязі. Відповідно до ст.141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 840,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved