Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-03 00:00:00

Позивач\~\~[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про визнання правочину недійсним, визнання права власності на частку у спільному сумісному майні подружжя, витребування майна з чужого незаконного володіння в якому просила суд ухвалити рішення яким визнати недійсним правочин з відчуження автомобіля марки Opel Combo, 2008 р.в., білого кольору, номер кузова [NUMBER], державний номер [NUMBER], який був вчинений [PERSON] на користь [PERSON], визнати за нею право власності на ? частку та за [PERSON] право власності на іншу ? частку автомобіля марки Opel Combo, 2008 р.в., білого кольору, номер кузова [NUMBER], державний номер [NUMBER], який є спільною сумісною власністю їхнього подружжя,витребувати від [PERSON] та передати їй автомобіль марки Opel Combo, 2008 р.в., білого кольору, номер кузова [NUMBER], державний номер [NUMBER], а також передати у її власність холодильник Samsung вартістю 5150,00 грн. та кухонну посуду з електромясорубкою на суму 500 грн., а [PERSON] залишити у власності шафу-купе вартістю 5700,00 грн. та витребувати від [PERSON] та передати їй набір дитячої меблі (стіл, тумбочка, ліжко та шкаф), дитяче ліжко з матрацом, дитячу постільну білизну, дитячі штори, пральну машину марки LG. Свій позов мотивувала тим, що вона та відповідач перебували в шлюбі, від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. За час спільного проживання у шлюбі сторонами було придбано майно, відносно якого виник спір, а саме: автомобіль марки Opel Combo, холодильник Samsung, кухонний посуд з електромясорубкою та шкаф-купе. 27 серпня 2013 року сторони придбали автомобіль марки Opel Combo. Для придбання цього транспортного засобу позивач працювала на двох роботах. Після його придбання сторонами були витрачені додаткові кошти в сумі 20 000 грн. для переобладнання цього автомобіля з вантажного в пасажирський. Вказаний транспортний засіб був оформлений на відповідача. Незважаючи на те, що цей автомобіль є спільною власністю, відповідач цього не визнає і не бажає у добровільному порядку вирішувати питання щодо його поділу. 13 грудня 2014 року відповідач без дозволу [PERSON] зняв спірний автомобіль з обліку для його реалізації, а 19 грудня 2014 року цей автомобіль був зареєстрований на [PERSON] (матір відповідача [PERSON]І.). Інше спільне майно щодо якого також виникає спір позивач запропонувала поділити наступним чином, а саме: передати їй у власність холодильник та кухонну посуду з електромясорубкою а відповідачеві залишити у власності шкаф- купе. В звязку із припиненням їх шлюбних відносин між сторонами виник спір і відносно іншого майна, яке не підлягає поділу, а підлягає витребуванню від [PERSON], а саме:набір дитячої меблі (стіл, тумбочка, ліжко та шкаф), речі їхньої дочки а саме - дитяче ліжко з матрацом, дитяча постільна білизна, дитячі штори з вікна в дитячій спальні, придбані для доньки сторін по справі - [PERSON] та пральна машина марки LG, яка була придбана позивачу її бабусею до шлюбу. Відповідачем по справі [PERSON]І було подано зустрічний позов до [PERSON] про поділ майна подружжя, в якому він просив суд ухвалити рішення яким йому виділити та передати у власність холодильник вартістю 5150 грн. та шкаф купе, вартістю 5700 грн. а всього на загальну суму 10 850 грн.Відповідачу [PERSON] виділити та передати у власність майно, а саме: дитячу кімнату, вартісно 4700 грн., компютер, вартісно 2500 грн.,кухонний комбайн Moulinex, вартісно 2000 грн., фотоапарат Canon, вартісю -3000грн. а всього на загальну суму 12 200 грн. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначив, що він разом з [PERSON] перебували в шлюбі, який потім ними було розірвано. Згоди про добровільний поділ майна, що є їх спільною власністю, між ними не досягнуто. За час проживання у шлюбі сторонами за спільні кошти було придбано майно, а саме:дитячу кімнату, компьютер, кухонний комбайн Моulinех, фотоапарат Саnоn, холодильник, шкаф купе. Спільне майно [PERSON] запропонував поділити таким чином, а саме: залишити йому холодильник та шкаф купе, а відповідачу віддати дитячу кімнату, компютер, кухонний комбайн та фотоапарат . Позивач [PERSON] в судовому засіданні свій позов підтримала та просила задовольнити. Зустрічний позов про поділ майна подружжя визнала частково в частині залишення в користуванні шкафа купе [PERSON] \~ Крім того пояснила, що дитячі меблі купувала її мама. Автомобіль купував її бувший чоловік разом з його батьком за 70\~000 грн. Пральна машинка подарована їй до шлюбу знаходиться у [PERSON] Представник позивача [PERSON]М в судовому засіданні первинний позов підтримав в повному обсязі та просив задовольнити, зустрічний позов визнав частково в частині залишення в користуванні шкафа купе [PERSON] Крім того пояснив, що сторонами шлюб був укладений 16.10.2010 року, подружжям був придбаний автомобіль за наступні кошти: 10\~000 грн. - кошти подаровані на весілля; 10\~000 грн. - кошти які позивач отримала після народження доньки, а інші кошти були зароблені ними спільно. Також під час шлюбу ними були куплені холодильник та шкаф купе. На думку представника позивача дитячі меблі не повинні ділитися так як вони належать дитині, але знаходяться у відповідача і позивачу не повернуті. Пральна машинка була куплена позивачу до шлюбу її бабусею. Відповідач [PERSON] без дозволу позивача переоформив автомобіль на свою матір. Автомобіль не ділиться навпіл в натурі, тому прошу суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] первинний позов не визнав, а заявлений ним зустрічний позов підтримав в повному обсязі. Крім того в судовому засіданні пояснив, що речі які придбали в шлюбі це фотоапарат, холодильник, шафа-купе, дитячі меблі, кухонний комбайн, компютер який знаходиться в позивача. Кухонний комбайн та пральна машина теж знаходиться в позивача. Спірний автомобіль купував він разом з батьком в [PERSON] Франківську. На придбання цього авто його батьки дали подружжю кошти після продажу свого автомобіля за 50\~000 грн, а інші 20000 були їх спільні кошти. Просив залишити в його користуванні шкаф купе та холодильник. Відповідач [PERSON] позов не визнала. В судовому засіданні пояснила, що вона з чоловіком дозволила дітям продати належний її чоловікові автомобіль Opel Vectrу та купити новіший. Кошти [PERSON] та [PERSON] давали у борг. Купували спірний автомобіль чоловік з сином. Приїхавши з цією машиною оформили її на сина. Рік син разом з [PERSON] проживали на квартирі, син працював один а позивач сиділа вдома і за цей період здобула другу вищу освіту та здала на водійські права. Зі слів сина [PERSON] машину Opel Vectrу продали за 50\~000 грн. Представник відповідача [PERSON] позовні вимоги [PERSON] не визнав та пояснив, що автомобіль Opel Combo був куплений його довірителем з покійним батьком, тоді вони жили сімєю і ніхто не брав ніяких доручень чи розписок. Автомобіль був куплений за кошти сімї [PERSON]. Стосовно визнання недійсним правочину з відчуження автомобіля вважає, що в цій частині позов не підлягає задоволенню, [PERSON] на сьогодні є власником автомобіля, у неї є гараж вона користується автомобілем. Просив передати [PERSON] холодильник та шкаф-купе. Залишити [PERSON] кухонний комбайн, фотоапарат та компютер. Пояснив, що його довіритель не думав розлучатись з дружиною, тому й не зберіг чеки на деяке майно, що було придбане у шлюбі. Деяке майно, в тому числі й пральна машина позивачу раніше було повернуто. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що її донька на даний час залишилася без майна. Кошти подружжю на придбання дитячої кімнати давала вона. Пральна машинка, яка була куплена та подарована дочці її матірю, так і не повернута. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що деякий час в сімї [PERSON] були проблеми, піднімалося питання про розподіл майна. 14.05.2015 року [PERSON] свідку сказала за пральну машину, в цей момент [PERSON] поверталась на роботу і побачила автомобіль Opel, під керування [PERSON] яким він перевозив пральну машинку. Коли [PERSON] проживали разом позивач запросила її до себе в гості й свідок бачила таку саму пральну машину в будинку у [PERSON]. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що у [PERSON] купив автомобіль по генеральній довіреності. У 2014 році був у відрядженні в м. Кременчуці побачив автомобіль, він йому сподобався і вирішив купити. Відповідач [PERSON] поїхав взяв дружину і вони разом з нею поїхали до нотаріуса переоформляти автомобіль. Свідку відомо що автомобіль належав батьку [PERSON] На той час батько працював і не міг зявитися, але йому телефонували, домовились про ціну за 5000 доларів. Доручення він отримав від [PERSON], вона виписала від імені батька. Гроші за автомобіль віддав [PERSON]. Договір купівлі продажу вони не оформили так як не було коштів. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Суд, заслухавши пояснення сторін, їх представників, свідків, вивчивши матеріали справи, дослідивши і оцінивши наявні у справі докази, приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] та [PERSON]\~ про визнання правочину недійсним, визнання права власності на частку у спільному сумісному майні подружжя, витребування майна з чужого незаконного володіння задовольнити частково та зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON]\~ про поділ майна подружжя слідзадовольнити частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 16 жовтня 2010 року сторони уклали шлюб у центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області за актовим записом № 932, що підтверджується свідоцтвом про шлюб /а.с. 10/. Відповідно до ч 3 ст. 368 ЦК України та ч. 1 ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу є їх спільною сумісною власністю. Згідно вимог ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Спірний автомобіль був придбаний подружжям в період шлюбу що підтверджується довідкою № 34/г-1776 від 26.12.2014 року виданою начальником Центру ДАІ 3503 з обслуговування Онуфріївського та Світловодського районів УДАІ УМВС України в Кіровоградській області а саме, автомобіль Opel Combo 27.08.2013 року зареєстрований Центром ДАІ 7301 м. Чернівці на відповідача [PERSON] про даний факт відповідач не заперечує. 13.12.2014 року автомобіль Opel Combo був знятий з обліку власником [PERSON] для реалізації, а 19.12.2014 року автомобіль Opel Combo був зареєстрований на громадянку [PERSON] що підтверджується вищевказаною довідкою /а. с. 13/. Згідно з ч.1 ст.65 СК України дружина, чоловік, розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності, за взаємною згодою . Частиною 2 та частиною 3 цієї статті передбачено, що при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя.\~\~Дружина, чоловік має право\~\~на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його\~\~згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена. Оскільки автомобіль є цінним майном, тому оспорюваний правочин виходить за межі дрібного побутового і згідно ч.3 ст. СК України позивач, як дружина, повина була надати письмову згоду на відчуження даного майна відповідачу [PERSON]\~\~Так як, реєстрація автомобіля на іншу особу потребує державної реєстрації, то письмова згода другого з подружжя має бути посвідчена нотаріально. Згідно з ч.3 ст.215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована\~\~особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). \~\~\~\~ Автомобіль марки\~\~ Opel Combo, 2008 року випуску було придбано під час перебування у зареєстрованому шлюбі, то відповідно до ст.60 СК України, 368 ЦК України він\~\~є спільною власністю подружжя і володіння, користування та розпорядження цим майном необхідно здійснювати з урахуванням обмежень, встановлених ст.65 СК України, а саме за спільною згодою подружжя. Відповідно до ст. 71 СК України, майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Відповідно до п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 листопада 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи питання про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71 СК України щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. На підставі викладеного автомобіль Opel Combo, 2008 року випуску є спільним майном подружжя та враховуючи, що вимога про отримання грошової компенсації його частки у праві спільної сумісної власності на автомобіль жодним з подружжя не заявлена суд визнає за [PERSON] право власності на 1\\2 частину даного автомобіля. Позовна вимога [PERSON] про витребування від [PERSON] автомобіля та передачу в її користування не підлягає задоволенню, оскільки порядок користування майном, що нележить особам на праві спільної сумісної власності визначається за домовленістю між її власниками. Згідно гарантійного талону вбачається, що пральна машинка LG, модель F1256MD, придбана 02.10.2010 року /а.с.15/. 09.08.2014 року придбаний шкаф купе вартістю 5700,00 грн, що підтверджується копією товарного чека /а.с. 17/. Згідно гарантійного талону та квитанції Приватбанку вбачається, що холодильник Samsung придбаний 08.12.2012 року вартістю 5150 грн. /а.с.18/. Тож, судом встановлено та підтверджується належними доказами, що окрім автомобіля за період шлюбу [PERSON] та [PERSON] було придбано слідуюче майно: холодильник Samsung, вартістю 5150 гривень, шкаф-купе, вартістю 5700 гривень та вважає, що у власності позивача [PERSON] слід залишити холодильник Samsung, вартістю 5150 гривень, у власності відповідача [PERSON] шкаф-купе, вартістю 5700 гривень, з виплатою компенсації позивачеві за різницю вартості виділеного в натурі майна у сумі 550 гривень. Не відноситься до спільного майна подружжя електром»ясорубка Zelmer, вартістю 880 гривень та пральна машина LG модель F 1256 MD, які згідно гарантійних талонів придбані до укладення шлюбу. Оскільки відповідачем не було доведено факт передачі пральної машинки позивачу, вона підлягає поверненню у розпорядження власника. Набір дитячих меблів, дитяча постільна білизна, дитячі штори, які придбавались для малолітньої [PERSON], не є предметом поділу й підлягає виключенню з переліку речей, що є спільною сумісною власністю відповідно до ч.2 ст.59 СК України та передачі позивачу, оскільки малолітня донька сторін проживає разом з матір»ю [PERSON] Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.\~Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідач [PERSON] в зустрічному позові вказував, що крім холодильник Samsung та шафи-купе ними з колишньою дружиною було придбано компютер, вартісно 2500 грн.,кухонний комбайн Moulinex, вартісно 2000 грн., фотоапарат Canon, вартісю -3000грн, однак на підтвердження своїх вимог ним не було надано належних доказів, тому його позов підлягає частковому задоволенню в частині залишення у його власності шафи-купе. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: partial