Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом у якому вказала, що квартира [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності: [PERSON] - 1/3 на підставі свідоцтва про право на спадщин у законом від 14.08.2015р., посвідчене приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] та 2/3 належить на праві спільної сумісною власності [PERSON] і [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 06.12.2006р. видане Хортицькою районною адміністрацією Запорізької міської ради. У квартирі зареєстрована колишня дружина сина [PERSON]. Відповідач - [PERSON] (до розірвання шлюбу [PERSON]) [PERSON] з часу реєстрації (2013 рік) в квартирі не проживала та не проживає, її реєстрація має формальний характер, особисті речі, що належать їй у квартирі відсутні. У звязку з реєстрацією відповідачки в квартирі, на неї нараховуються комунальні послуги, які вона не сплачує, та неможливо належно оформити субсидію, що ставить в скрутне матеріальне становище, позбавлена право володіти та розпоряджатись своїм майном. Просить суд визнати [PERSON], [INFO], такою, що втратила право користування житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS]. Ухвалою від 27.11.2018 року було відкрито провадження по справі і визначена форма розгляду справи: за правилами спрощеного провадження. У встановлений ухвалою від 27.11.2018 року строк відповідачу на подання відзиву, від відповідача відзив не надійшов. Відповідно до ст. 130 ч. 10 ЦПК України, якщо місцеперебування відповідача невідоме, суд розглядає справу після надходження до суду відомостей щодо його виклику до суду в порядку, визначеному цим Кодексом. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, відзив на позов не надала, від отримання судової повістки відмовилася не зявившись до органів пошти за її отриманням, також на офіційному веб-порталі суду було розміщено оголошення про час і місце розгляду справи. Відповідно до ст. 128 ч. 11 ЦПК України, відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Судом були використані можливі способи сповіщення відповідача про наявність справи у суді, та виклик до суду, але вони результатів не дали. Відповідно до ст. 280 ч.1 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1)\~відповідач належним\~чином повідомлений\~про дату,\~час і\~місце судового\~засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач, та третя особа надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують, не заперечують проти ухвалення заочного рішення. У суду є підстави для ухвалення заочного рішення. Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва № 18399 про право власності на житло від 06.12.2006 року, яке видане Хортицькою районною адміністрацією Запорізької міської ради, та свідоцтва про право на спадщин у законом від 14.08.2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON], [PERSON] і [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS]. Відповідно до ст. 317, 319 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном; власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідачка зареєстрований у спірній квартирі. Факт не проживання відповідачки у спірній квартирі, крім тверджень позивача, підтверджується письмовими поясненнями третьої особи [PERSON], і свідків [PERSON], [PERSON], наданими до суду. Судом встановлено, що позивач та третя особа є співвласниками спірної квартири, відповідачка, не будучи власником вказаної квартири, зареєстрована в ній, на момент розгляду справи понад один рік у квартирі не проживає. Положення ст. 405 ЦК України, ст. 156 ЖК України, регулюють права і обов'язки членів сім'ї власника квартири. Згідно зі ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином суд вважає, що вимоги позивача законні обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved