Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] в обґрунтування якого зазначила, що з 20 серпня 1994 року, перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який зареєстрований Свистунівською сільською радою народних депутатів Сватівського району Луганської області, актовий запис №5. Від шлюбу малолітніх дітей не мають. Позивач в своїй заяві зазначила, що сімейне життя з відповідачем не склалося в звязку з тим, що після того як відповідач виїхав на заробітки до іншої країни у нього склалися інші стосунки та відновлювати сімейні відносини з позивачем він не бажає. У кожного з них різні інтереси і погляди на подружжя, у звязку з чим виникають непорозуміння. Разом не проживають з серпня 2015 року. Позивач прийшла до висновку, що її сімя розпалася і її неможливо зберегти. Спір про поділ майна відсутній. Подальше спільне життя та збереження шлюбу стало суперечить інтересам позивача. Примирення з відповідачем вважає неможливим, просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, а також позивач просить суд стягнути на її користь судові витрати понесені нею при подачі позову до суду у розмірі 704 (сімсот чотири) грн., 80 коп. Позивач в судове засідання не зявилася, надала заяву у якій просить суд строк для примирення не надавати, розглянути справу без її участі, а також зазначила про те, що проти винесення заочного рішення по справі не заперечує (а.с.20). Відповідач у судове засідання не зявився, не повідомивши суд про причини своєї неявки, повідомлений про дату, час та місце розгляду справи належним чином шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі Сватівського районного суду Луганської області (а.с. 30, 35). Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Матеріалами справи встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб, серії І-ЕД №261085 від 20 серпня 1994 року, між позивачем та відповідачем, Свистунівською Сільською радою народних депутатів Сватівського району Луганської області, зареєстровано шлюб, актовий запис №5 (а.с.4). Від шлюбу малолітніх дітей не мають. В своїй заяві позивач зазначила, що сімейне життя з відповідачем не склалося в звязку з тим, що після того як відповідач виїхав на заробітки до іншої країни у нього склалися інші стосунки та відновлювати сімейні відносини з позивачем він не бажає. У кожного з них різні інтереси і погляди на подружжя, у звязку з чим виникають непорозуміння. Разом не проживають з серпня 2015 року. Позивач прийшла до висновку, що її сімя розпалася і її неможливо зберегти. Спір про поділ майна відсутній. Подальше спільне життя та збереження шлюбу стало суперечить інтересам позивача. Вважає, що примирення між ними неможливе. Відповідно до ст. ст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз чоловіка і жінки, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 105 СК України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 СК України. Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, шлюб існує формально, суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати. У чинність ч. 2 ст. 115 Сімейного Кодексу України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач надала до суду заяву в якій зазначила про те, що прохає суд при вирішенні питання про розірвання шлюбу, залишити їй прізвище «Терентьєва», яке було набуте у звязку із реєстрацією шлюбу. У чинність п. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного Кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі ст.ст. 24, 56, 105, 110, 112, 115 Сімейного Кодексу України, та

Outcome: approved