Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-12 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулася до суду з позовом, в якому просить виселити відповідача [PERSON] з житлового будинку за адресою [ADDRESS], без надання іншого жилого приміщення та зобов'язати Центр надання адміністративних послуг, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] зняти [PERSON] з реєстрації за адресою [ADDRESS], а також стягнути з відповідача судові витрати. В обґрунтування заявленого позову [PERSON] вказувала, що їй належить на праві власності 60/100 частин будинку по [ADDRESS] в якому зареєстрований її син, відповідач [PERSON] Відповідач оселився в будинку з 2005 року і мешкає в окремій кімнаті. Але, починаючи з вересня 2011 року, відповідач своєю поведінкою унеможливлює спільне з ним проживання, оскільки, зловживаючи спиртними напоями, вчиняє сварки з нею, під час яких ображає її нецензурною лайкою і застосовую фізичну силу. Через таку поведінку відповідача вона змушена була неодноразово звертатися до органів поліції. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, але її представник - адвокат [PERSON] подав суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за його відсутності. Одночасно, представник позивача вказав в заяві про згоду на розгляд справи за відсутності відповідача в заочному порядку. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Про причини неявки в судове засідання відповідач не повідомив, тому суд виходить з того, що його неявка відбулась за неповажних причин. Заяву про розгляд справи за його відсутності відповідач до суду не подавав. Суд, зі згоди позивача, розглянув справу у заочному порядку. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча у встановленому порядку був повідомлений про день і час проведення судового розгляду. Неявка третьої особи не перешкоджає розгляду справи по суті. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи, встановив наступне. Позивач [PERSON] являється власником 60/100 частин житлового будинку [ADDRESS] з яких 25/100 частин належать їй на підставі рішення Люботинського міського суду Харківської області від 13 грудня 2004 року, ухваленого в справі № 2-5/2004, а інші 35/100 частин - на підставі договору дарування житлового будинку, посвідченого Другою державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області 09 березня 2005 року за реєстр. № 2-245. В тій частині житлового [ADDRESS], яка належить позивачу на праві власності зареєстрований з 20 березня 2005 року і проживає відповідач [PERSON], що підтверджується записами в будинковій книзі, виданій на ім'я позивача. Відповідально до ст. 116 Житлового кодексу України, якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематичним порушенням правил співжиття роблять неможливим для інших проживання із ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. В процесі співжиття відповідач [PERSON] неодноразово влаштовував з позивачем [PERSON] сімейні сварки. Підтвердженням цього є постанови суду від 09 листопада 20012 року, від 07 лютого 2013 року, від 23 квітня 2015 року, від 20 травня 2016 року та від 27 лютого 2017 року, винесені Люботинським міським судом Харківської області за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, вчинені [PERSON] по відношенню до своєї матері, [PERSON] В більшості випадків [PERSON] було піддано адміністративному стягненню у виді арешту. У вказаних постановах суд застосовував адміністративне стягнення не лише з метою запобігання вчиненню з боку [PERSON] нових правопорушень по відношенню до матері, а й, найголовніше, з метою виховання у відповідача поваги до правил співжиття з матір'ю. Але це не вплинуло на його поведінку по відношенню до матері. Востаннє відповідача [PERSON] було піддано адміністративному стягненню 05 вересня 2017 року з підстав вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, і спрямованого по відношенню до позивача [PERSON] Згідно з постановою Люботинського міського суду Харківської області від 05 вересня 2017 року [PERSON] вчиняв насильство в сім'ї кожного дня, в період з 05 липня 2017 року по 15 липня 2017 року, потерпілою від якого була [PERSON] Порушення відповідачем правил співжиття з позивачем також підтверджується відомостями, викладеними в характеристиці від 15 липня 2017 року, складеній головою квартального комітету № 56 м. Люботин, з якої вбачається те, що відповідач часто проявляє образливу і агресивну поведінку до своєї матері, свідками чого стають сусіди. Підґрунтям такої поведінки визначено зловживання відповідача спиртними напоями. В зв'язку з тим, що відповідач своїми діями унеможливлює для позивача спільне з ним проживання, суд задовольняє позов та виселяє його з житлового будинку без надання іншої житлової площі. Однак, в задоволенні вимоги позивача про те, аби зобов'язати Центр надання адміністративних послуг зняти [PERSON] з реєстрації, суд відмовляє з тих причин, що відповідно до вимог ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року № 1382-IV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється уповноваженим органом реєстрації на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду про позбавлення права власності або права користування житловим приміщенням. Тому позивач не позбавлена можливості реалізувати своє право на звернення до уповноваженого органу реєстрації з заявою про зняття відповідача з реєстрації місця проживання на підставі рішення суду по даній справі. Одночасно з цим, суд стягує з відповідачів в рівних частках на користь позивача понесені ним витрати на оплату судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: partial