Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з часу реєстрації їхнього шлюбу відносини між подружжям поступово погіршилися. Відповідач став зловживати спиртними напоями, влаштовувати скандали, ображати та принижувати її. Подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе, шлюб носить формальний характер і зберігати його надалі позивач не бажає. Ухвалою судді від 14 серпня 2020 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, просила позов задовольнити. Надання судом терміну на примирення не бажає. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечив з приводу розірвання шлюбу. Надання судом терміну на римирення не бажає. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши докази, суд встановив наступні обставини справи. Як слідує із свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого 08 листопада 2003 року Виконавчем комітетом Васильківської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області, сторони 08 листопада 2003 року одружились, про що складено відповідний актовий запис №06. У цьому шлюбі в них народилися діти: [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане Виконавчим комітетом Соколівської сільської ради Бучацького району Тернопільської області, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Соколівською сільською радою Бучацького району Тернопільської області, та [PERSON] , [INFO] , як слідує із свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Соколівською сільською радою Бучацького району Тернопільської області. Відтак, до виниклих між сторонами правовідносин підлягають застосуванню наступні норми матеріального права. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. В силу ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Відповідно до п. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. В судовому засіданні встановлено, що між подружжям погіршилися відносини, вони тривалий час не підтримують шлюбних стосунків. Сумісне життя подружжя є неможливим, шлюб існує лише формально, і тому його доцільно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. За змістом ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Враховуючи викладенні обставини в їх сукупності, зважаючи на те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, з огляду на засади добровільності шлюбу, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Згідно з ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 142 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Виходячи з того, що відповідачем визнано позов до початку розгляду справи по суті, позивачу слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а решту 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову стягнути з відповідача.

Outcome: approved