Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], який був зареєстрований 17.11.2001 року у міському відділі реєстрації актів громадянського стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1140. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 17.11.2001 року вони зареєстрували шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, через різні погляди на сімейне життя та обов'язки. Відсутність взаєморозуміння та поваги між ними призвели до того, що вони стали зовсім чужими людьми. Позивач зазначила, що у листопаді 2016 році вони припинили подружні відносини. Подальше спільне життя суперечить її інтересам та інтересам дітей. Позивач у підготовче судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву, згідно якої позов підтримала повністю, просила розглядати справу без її участі, прізвище після розірвання шлюбу просила залишити без змін. Відповідач у підготовче судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, згідно якої позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував та просив розглядати справу без його участі. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно з вимогами ч.4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Відповідно до ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно зі ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який був зареєстрований 17.11.2001 року у міському відділі реєстрації актів громадянського стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1140, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER]. (а.с.3) Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. (а.с.6-7) Сімейно-шлюбні відносини сторони не підтримують та не мають наміру поновлювати їх. Мають спільне бажання розірвати шлюб, за обставин, що склалися, поновлювати сімейно-шлюбні відносини сторони бажання не мають. Таким чином, виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам та інтересам дітей, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За таких обставин шлюб підлягає розірванню, після розірвання шлюбу прізвище позивача суд залишає без змін. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір, від якого позивач звільнений, у розмірі 640,00 грн.

Outcome: approved