Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовну заяву обґрунтовує тим, що вона 16 вересня 2000 року зареєструвала шлюб з відповідачем по справі. Від шлюбу мають неповнолітніх синів: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося, оскільки у них різні характери та погляди на життя, в сім'ї часто виникали неприязні стосунки, не могли дійти згоди щодо вирішення жодних питань внаслідок чого між ними погіршилися сімейні відносини. [PERSON] вважає, що збереження шлюбу є недоречним і неможливим, а призначення будь-яких строків для примирення недоцільним. Позивач [PERSON] просить суд шлюб між нею та відповідачем [PERSON] розірвати. 28 грудня 2017 року в судовому засіданні позивач [PERSON] свої вимоги підтримала і пояснила суду, що вона сама забезпечувала сім'ю, оскільки відповідач майже не працював, вживає спиртні напої. Проживають окремо з квітня 2017 року. [PERSON] вважає, що примирення і відновлення сімейних відносин неможливе. Відповідач знає про те, що справа розглядається судом, але йти до суду не хоче. Просить суд шлюб між нею та відповідачем розірвати без надання строку для примирення. Відповідач [PERSON] в судове засідання на розгляд справи 13.12., 28.12.2017 року не з'явився. Про день, час та місце розгляду справи належним чином повідомлявся у встановленому законом порядку. Причини неявки, суду не повідомив. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 16 вересня 2000 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Баришівського районного управління юстиції Київської області (актовий запис № 47). Від спільного подружнього проживання сторони мають неповнолітніх синів: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сімейне життя у позивача та відповідача не склалося, оскільки у них різні характери та погляди на життя. Шлюбні відносини не підтримують, проживають окремо з квітня 2017 року, спільного господарства не ведуть, наміру зберегти сім'ю не мають. Відповідно до ч. 3, ч. 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, а тому позов слід задовольнити. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Встановлені судом обставини підтверджуються: -ксерокопією паспорта [PERSON], [NUMBER] від 25 січня 2001 року; -ксерокопією паспорта [PERSON]; -ксерокопією свідоцтва про одруження [NUMBER] від 16 вересня 2000 року; -ксерокопією свідоцтва про народження [PERSON], [NUMBER] від 17 січня 2001 року; -ксерокопією свідоцтва про народження [PERSON], [NUMBER] від 14 грудня 2002 року; -довідкою №2959 від 22 листопада 2017 року, виданою Баришівською селищною радою Київської області про склад сім'ї; -іншими матеріалами справи.

Outcome: approved