Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог вказала, що з відповідачем по справі вони перебувають у шлюбі з 16.03.2007 року. Шлюб був зареєстрований Центрально-Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 105. Від цього шлюбу сторони мають доньку [PERSON] - [INFO], яка мешкає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Шлюбні відносини між сторонами були фактично припинені. Причиною припинення шлюбних відносин стало те, що у сторін різні характери, різні погляди на сімейне життя, сімейний побут, що і призвело до втрати почуття любові та взаєморозуміння та розірвання відносин. З моменту фактичного припинення шлюбних відносин, сторони мешкають разом, але не ведуть сумісного господарства, не мають спільного бюджету. Позивачка вважає подальше зберігання шлюбних відносин з відповідачем недоцільним. Просить винести рішення, яким розірвати цей шлюб, після розірвання шлюбу прізвище змінювати не бажає. Спору щодо поділу майна та місця проживання дитини на сьогоднішній час сторони не мають. У разі виникнення такого спору, він буде вирішуватися окремо у рамках чинного законодавства. Позивачка у судове засідання не з'явилася, про день та час слухання справи повідомлялася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлявся, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що заявлені вимоги підлягають задоволенню по наступним підставам: Як встановлено із матеріалів справи сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 16.03.2007 року. Шлюб був зареєстрований Центрально - Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, атовий запис № 105 (а.с.5) Від цього шлюбу сторони мають доньку [PERSON] - [INFO] (а.с.6), яка мешкає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Шлюбні відносини між сторонами були фактично припинені. Причиною припинення шлюбних відносин стало те, що у сторін різні характери, різні погляди на сімейне життя, сімейний побут, що і призвело до втрати почуття любові та взаєморозуміння та розірвання відносин. З моменту фактичного припинення шлюбних відносин, сторони мешкають разом, але не ведуть сумісного господарства, не мають спільного бюджету. Спору що до поділу майна та місця проживання дитини на сьогоднішній час сторони не мають. Обидва вважають подальше зберігання шлюбних відносин недоцільним. Суд не застосовує положення ст. 111 СК України, оскільки в судовому засіданні було зібрано достатньо доказів, які підтверджують, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими, почуття любові та взаємоповаги зникло, а подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ст. 112 ч.2 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Суд дійшов висновку, що сім'я розпалася остаточно, примирення неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, у зв'язку із чим шлюб зареєстрований між сторонами, повинний бути розірваний. Відповідно до п. 12 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» військовослужбовці звільнені від сплати судового збору, тому судовий збір не підлягає стягненню з відповідача [PERSON], оскільки останній є військовослужбовцем.

Outcome: approved