Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів з відповідача на свою користь на утримання доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що 13.04.2016 року між нею та відповідачем громадянином Арабської Республіки Єгипет\~ [PERSON] на території Арабської Республіки Єгипет був зареєстрований шлюб.\~ На початку 2017 року вона разом з чоловіком повернулась на постійне місце проживання в Україну. З 19.07.2017 року відповідач зареєстрував своє\~ місце проживання та до даного часу зареєстрований разом із позивачем за адресою [ADDRESS] . [INFO] у сторін народилась дочка [PERSON] . Причиною розірвання шлюбу стало те, що подружжя перестало знаходити спільну мову з приводу ведення домашнього господарства, у них різні погляди на життя та\~ майбутнє їхньої сім`ї. У зв`язку з цим, на даний момент між ними припиненні шлюбні стосунки та припинено ведення спільного господарства.\~ Після розірвання шлюбу, дитина залишиться проживати разом з позивачем. В судовому засіданні позивач та представник позивача позов підтримали, мотивуючи його тими ж обставинами. Представник відповідача в судовому засідання позов визнала частково, зазначивши, що з позовом про розірвання шлюбу відповідач згоден повністю, а щодо стягнення аліментів, то просить стягнути\~ аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1100 грн., але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки відповідач не має постійного джерела прибутку. Мешкає у м.Київ, має значні витрати на винаймання квартири. Позивач згодна на стягнення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 1100 грн., але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, а саме: шлюбний договір, яким зареєстровано шлюб між [PERSON] та громадянином Арабської Республіки Єгипет [PERSON] на території Арабської Респубки Єгипет, актовий запис під номером 1831 від 13.04.2016 року, що підтверджується офіційним шлюбним договором, консульська легалізації якого, відповідно до інструкції про порядок консульської легалізації документів в Україні і за кордоном, затверджена наказом Міністерства закордонних справ України від 04.06.2002 року № 113 ( зареєстрована в Міністерстві юстиції України 26.06.2002 року за № 535/6823), була проведена консулом Посольством в Арабській Республіці Єгипет 29.12.2016 року (а.с. 5-8), згідно якого позивач та відповідач дійсно перебувають у зареєстрованому шлюбі; копію свідоцтва про народження дитини за а.з. № 138 від 21.04.2018 р. (а.с. 12), відповідно до якого сторони є батьками малолітньої\~ [PERSON] ; довідку про склад сім`ї (а.с. 11), згідно якої дитина проживає разом з позивачем, тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини згідно ст. 182 СК України. Відповідно до ст. 191 аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ст.ст. 110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлено одним із подружжя і суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Судом встановлено, що на сьогоднішній день збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, відповідача, дитина проживає та знаходиться на утриманні матері, потребує матеріальної допомоги з боку батька, тому суд вважає, що позов доведено і він підлягає задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 114, абз. 2 ч. 3 ст. 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved