Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про усунення перешкод в користуванні будинком до відповідача [PERSON], в обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що за договором купівлі-продажу житлового будинку від 12 вересня 2016 року позивачем, [PERSON], був придбаний у [PERSON], житловий будинок, загальною площею - 59,0 м2, в тому числі житловою площею 39,1 м2, з належними до нього господарськими побудовами та спорудами, розташований за адресою: місто Мирноград Донецької області, пров. Піщаний, будинок 4. На теперішній час в зазначеному житловому будинку зареєстровані особи, а саме: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується відомостями домової книги та довідкою № 2219 від 20.09.2016 року. Між позивачем і відповідачем, або будь з ким і з них, не укладався договір найму (оренди) жилого приміщення. Починаючи з червня 2013 року відповідач не мешкає за місцем реєстрації, добровільно за власним бажанням виселитися із будинку не бажає, оскільки він переїхав на постійне місце проживання до Росії і не планує повертатися до України. Від так, без поважних на те причин, відповідач на час укладення договору купівлі-продажу, фактично не проживав у [INFO] понад один рік, що підтверджується актом складеним квартальною провулку Піщаний, та позбавляє відповідача права на користування цим житловим приміщенням. Відповідач перешкоджає позивачу, користуватись, розпоряджатись та володіти її майном. Просить суд, прийняти рішення про усунення перешкод в користуванні позивача, [PERSON], житловим будинком № 4 по провулку Піщаний у місті Мирнограді Донецької області, шляхом визнання: [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловим будинком № 4 по провулку Піщаний в місті Мирнограді, Донецької області. Позивач в судове засідання не з*явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, наполягає на позовних вимогах у повному обсязі. Представник позивача підтримала вимоги позову, обґрунтовуючи свою позицію обставинами, викладеними у позовній заяві. Просила суд визнати відповідача таким, що втратив право користування будинком № 4 по провулку Піщаний в місті Мирнограді Донецької області. Відповідач до судового засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи або даних про поважність відсутності у судовому засіданні від відповідача до суду не надходило. Враховуючи, що відповідач належним чином тричі повідомлений про час та місце розгляду стосовно нього цивільної справи, клопотання про відкладення розгляду справи від нього до суду не надходило, відповідно до вимог частини четвертої статті 169 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає необхідним розглянути дану справу заочно за відсутності відповідача. Судом встановлено, що за адресою: місто Мирноград Донецької області, провулок Піщаний, буд. 4, зареєстрованими значаться: з 14 січня 2010 року [PERSON], з 14 січня 2010 року [PERSON]. [PERSON] з червня місяця 2013 року фактично не проживає за вказаною адресою, що встановлено з акту від 29 вересня 2016 року квартальної по провулку Піщаний та домової книги для прописки громадян, які проживають у [INFO] (а.с. 13-16), а також підтверджено в судовому засіданні показами свідків [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які є сусідами позивача і все життя знали відповідача. Свідки в судовому засіданні із впевненістю засвідчили в судовому засіданні про відсутність відповідача у місці своєї реєстрації останні три роки через виїзд на постійне місце проживання до Російської Федерації. Вищезазначений будинок № 4 по провулку Піщаний в місті Мирнограді Донецької області на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку з 12 вересня 2016 року належить [PERSON], право власності якої на цей житловий будинок зареєстроване і дані внесені у Державний реєстр речових прав на нерухоме майно 12 вересня 2016 року Димитровською державною нотаріальною конторою за № 501 (а.с.39-40). Права власника житлового будинку, квартири визначені статтею 383 Цивільного кодексу України та статтею 150 Житлового кодексу України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Відповідно до частини першої статті 156 Житлового кодексу України, з урахуванням положень частини першої статті 405 Цивільного кодексу України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником. Аналіз змісту вказаних правових норм свідчить про те, що право члена сім'ї власника будинку (квартири) користуватися цим житлом існує лише за наявності у власника права приватної власності на це майно. Із зазначеного слід дійти висновку, що виникнення права членів сім'ї власника будинку (квартири) на користування цим будинком та обсяг цих прав залежить від виникнення у власника будинку права власності на цей будинок, а відтак - припинення права власності особи на будинок припиняє право членів її сім'ї на користування цим будинком. Передбачаючи право власника житлового будинку (квартири) на відчуження цих об'єктів, Закон не передбачив при переході прав і обов'язків попереднього власника до нового власника в частині збереження права користування житлом членів сім'ї колишнього власника у випадку зміни власника будинку (квартири) (на відміну від договору найму (оренди) житла - ст. ст. 810, 814 ЦК України). Частина четверта статті 156 Житлового кодексу України передбачає збереження такого права користування житлом лише для членів сім'ї, які припинили сімейні відносини з власником будинку, при умові збереження права власності на будинок цього ж власника, тобто при незмінності власника майна. Оскільки 12 вересня 2016 року змінився власник будинку № 4 по провулку Піщаний в місті Мирнограді, відповідача [PERSON] не є членом сімї нового власника [PERSON], а законодавством у такому випадку збереження права користування житлом власника та члена сім'ї колишнього власника не передбачено, суд вважає, що він втратив право користування вищезазначеним будинком з моменту зміни власника і у звязку з цим вимоги позивача [PERSON] до відповідача підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 150, 156 ЖК України, ст.ст. 386, 405 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved