overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], де просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем 17.09.2010 року та зареєстрований у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області; після розірвання шлюбу залишити їй прізвище, набуте у шлюбі «Неліпа». В обґрунтування позовних вимог вказала, що на даний час вона та чоловік не проживають однією сімєю, сімейні відносини між ними припинені з початку осені 2014 року, бажання та наміру зберегти сімю вона не має. Від шлюбу мають повнолітню доньку, [PERSON], [INFO]. З 2015 року позивачка перебуває у фактичних шлюбних відносинах із іншим чоловіком, отже збереження шлюбу суперечить її інтересам. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила справу розглядати без її участі, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] до судового засідання повторно не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності належно повідомленого відповідача та за відсутності позивача, у порядку заочного провадження на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, дослідивши і оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що шлюб між сторонами в справі зареєстрований у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області 17.09.2010 року за актовим записом № 771, що підтверджується свідоцтвом \~про одруження серії І-КЕ № 071174. Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON], [INFO]. Подружжя шлюбних відносин не підтримує з осені 2014 року, спільного господарства не ведуть. Спільне \~життя \~сторін не склалося у звязку з виникненням непорозуміння, різними поглядами на життя. Бажання та намір відновити нормальні сімейні стосунки у позивача відсутні. Оскільки подальше спільне проживання подружжя \~і збереження \~шлюбу суперечить інтересам \~позивача, шлюб підлягає \~розірванню. Відповідно до ст.. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], де просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем 23.08.2013 року та зареєстрований у Крюківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області; місце проживання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], визначити з матірю. В обґрунтування позовних вимог вказала, що на даний час вона та чоловік проживають окремо, сімейні відносини між ними припинені з березня 2014 року, спільна дитина проживає разом із позивачкою. Збереження шлюбу суперечить її інтересам, бажання відновити сімейні стосунки позивачка не має, тому просить позовні вимоги задовольнити. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила справу розглядати без її участі, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] до судового засідання повторно не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності належно повідомленого відповідача та за відсутності позивача, у порядку заочного провадження на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, дослідивши і оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що шлюб між сторонами в справі зареєстрований у Крюківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області 23.08.2013 року за актовим записом № 386, що підтверджується свідоцтвом \~про шлюб серії І-КЕ № 109367. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-КЕ №189850. Подружжя шлюбних відносин не підтримує, з березня 2014 року спільного господарства не ведуть. Спільне \~життя \~сторін не склалося у звязку з виникненням непорозуміння, різними поглядами на життя. Бажання та намір відновити нормальні сімейні стосунки у позивачки відсутні. Оскільки подальше спільне проживання подружжя \~і збереження \~шлюбу суперечить інтересам \~позивачки, шлюб підлягає \~розірванню. Місце проживання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], за згодою сторін слід визначити з матірю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], де просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем 28.07.2007 року та зареєстрований у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції; стягнути з відповідача на її користь витрати на сплату судового збору у сумі 243,60 грн. В обґрунтування позовних вимог вказала, що з січня 2014 року між нею та чоловіком стосунки погіршилися, бажання та наміру зберегти сімю вона не має. Від шлюбу мають повнолітнього сина, [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовну заяву підтримала у повному обсязі, додатково пояснила, що чоловік почав зловживати алкогольними напоями, що негативно відображається на його відношенні до дружини та дитини. На даний час вона з чоловіком проживають разом, проте спільного господарства не ведуть,шлюбні відносини між ними припинені з січня 2014 року. Місце проживання неповнолітньої дитини після розірвання шлюбу вони з чоловіком визначать спільно. Проти винесення заочного рішення не заперечувала. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позовну заяву підтримав у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] до судового засідання повторно не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності належно повідомленого відповідача та за участю позивача, який не заперечує проти винесення заочного рішення у справі, у порядку заочного провадження на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши думку позивача та її представника, вивчивши матеріали справи, дослідивши і оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що шлюб між сторонами в справі зареєстрований у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції 289.07.2007 року за актовим записом № 615, що підтверджується свідоцтвом \~про одруження серії І-КЕ № 031209. Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON], [INFO]. Подружжя шлюбних відносин не підтримує з січня 2014 року, спільного господарства не ведуть. Спільне \~життя \~сторін не склалося у звязку з виникненням непорозуміння, різними поглядами на життя. Бажання та намір відновити нормальні сімейні стосунки у позивача відсутні. Оскільки подальше спільне проживання подружжя \~і збереження \~шлюбу суперечить інтересам \~позивача, шлюб підлягає \~розірванню. В силу ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], де просить ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання у розмірі 500 грн. щомісячно до досягнення нею 23 років, починаючи з дня подання заяви. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з'явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, направила до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила справу розглядати без її участі. Не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] повторно в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином у спосіб, передбачений законом, за останньовідомим місцем проживання відповідача. Вивчивши матеріали справи, дослідивши і оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено,що [PERSON] дійсно є донькою [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 03.10.1995 року та свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 09.07.2014 року, копії яких наявні у матеріалах справи. Довідкою №ДМП-ПС-14-2/197 від 13.02.2015 року підтверджується, що [PERSON] є студентом 1 курсу Української інженерно - педагогічної академії, денної форми навчання, стипендії не отримує. Згідно ст. 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ч. 1 ст. 200 Сімейного Кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до ст. 182 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, інші обставини, що мають істотне значення. Суд приходить до висновку, що вимоги позивача [PERSON] щодо стягнення аліментів на її користь з [PERSON] є законними та обґрунтованими і підтягають задоволенню, оскільки позивачка, яка є повнолітньою донькою відповідача, продовжує навчання і потребує матеріальної допомоги у зв'язку із цим, при цьому в матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач не може надавати доньці таку допомогу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], де прохала стягнути з нього на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Посилалась на те, що дочка знаходиться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги не надає. В судове засідання позивачка не з'явилася, надала до суду заяву, відповідно до якої прохала справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання неодноразово не з'явився, про час та місце судового розгляду справи повідомлений завчасно. Суд вирішив за можливе розглянути справу у відсутність сторін, на підставі наявних у справі доказів. Виходячи з викладеного, у відповідності до ст.224 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач свої заперечення проти прийняття заочного рішення не надав. Згідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, в зв'язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вивчивши матеріали справи, оцінивши та давши належну оцінку зібраним по справі доказам приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження [PERSON], [INFO] її батьками є [PERSON] та [PERSON]. Згідно довідки виконавчого комітету Кринківської сільської ради Глобинського району Полтавської області від 21.01.2014 року за №76/02-33, [PERSON] проживає в [ADDRESS] разом з дочкою, яка знаходиться на її утриманні. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 названого кодексу, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 1 ст.191 СК України вказано, що аліменти на дитину присуджуються від дня пред'явлення позову. Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає позовні вимоги правомірними, та такими, що підлягають задоволенню. В межах суми платежу за один місяць стягнення аліментів допускається до негайного виконання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], де прохала стягнути з нього на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Посилалась на те, що дочка знаходиться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги не надає. В судове засідання позивачка не з'явилася, надала до суду заяву, відповідно до якої прохала справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання неодноразово не з'явився, про час та місце судового розгляду справи повідомлений завчасно. Суд вирішив за можливе розглянути справу у відсутність сторін, на підставі наявних у справі доказів. Виходячи з викладеного, у відповідності до ст.224 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач свої заперечення проти прийняття заочного рішення не надав. Згідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, в зв'язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вивчивши матеріали справи, оцінивши та давши належну оцінку зібраним по справі доказам приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження [PERSON], [INFO] її батьками є [PERSON] та [PERSON]. Згідно довідки виконавчого комітету Пирогівської сільської ради Глобинського району Полтавської області від 13.01.2014 року за №14/02-30, [PERSON] проживає в [ADDRESS] разом з дочкою, яка знаходиться на її утриманні. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 названого кодексу, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 1 ст.191 СК України вказано, що аліменти на дитину присуджуються від дня пред'явлення позову. Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає позовні вимоги правомірними, та такими, що підлягають задоволенню. В межах суми платежу за один місяць стягнення аліментів допускається до негайного виконання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] і просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. Позивач в обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 14.10.2000 року було зареєстровано шлюб з відповідачем у Жовтневому відділі реєстрації актів громадянського стану м. Харкова, актовий запис № 485. В шлюбі у сторін народилась дитина [PERSON], [INFO], спору з відповідачем щодо місця проживання дитини позивач не має. Підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що у подружжя відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Сторони втратили один до одного почуття любові та поваги. Спільного господарства позивач з відповідачем не ведуть. Позивач вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливі. В добровільному порядку відповідач згоден на розірвання шлюбу. У зв'язку з викладеним, позивач змушена звернутися до суду з даним позовом. У судове засідання сторони не зявились, надали заяви з проханням проводити розгляд справи за їх відсутності, при цьому у своїй заяві позивач позов підтримала, відповідач - позов визнав. Суд вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що 14.10.2000 року [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO],уклали шлюб, зареєстрований Жовтневим відділом реєстрації актів громадянського стану м. Харкова, актовий запис №485, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-БП № 044567 (а.с.5). За час шлюбу у сторін народилась дитина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ВЛ №267907 від 02.06.2004 року (а.с. 4). Відповідно до ст. 110 СК України шлюб може бути розірвано у судовому порядку, якщо буде встановлено, що подальше проживання подружжя та збереження сім'ї неможливе. Згідно зі ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд враховуючи наведене, зясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємини подружжя, дослідивши матеріали справи, вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сімї неможливим, оскільки це може зашкодити інтересам позивача та дитини. Майнового спору сторони не мають, їх сімя розпалась, примирення неможливе. За таких обставин шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] Ісметовича про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням ( квартирою), в якій зазначено , що вона володіє на праві власності житловим приміщенням , квартирою, що знаходиться за адресою : [ADDRESS]. Разом з нею в цьому будинку прописаний її чоловік , [PERSON]. Він був прописаний по її згоді 12.01.1998 року. [PERSON] в їхній квартирі не проживав , і з моменту його реєстрації він не з?являвся. Ніхто із проживаючих поряд сусідів ніколи його не бачили і не знали , про що свідчить акт комісії КП РЕУ № 3 від04 січня 2017 року. Потреба у прописці [PERSON] була з метою розпочати приватну справу у м. Умань. У 1998 році вони з [PERSON] виїхали в Турцію на постійне місце проживання . Вона , неодноразово зверталась в органи міграційної служби м. Умані , але їй було відмовлено по причині втрати [PERSON] посвідки на тимчасове місце проживання , так як вона втратила свій термін дії та не була поновлена , так як її власник , [PERSON] , не заявляв вимогу в її поновленні та не приїжджав на територію України. Відповідно у неї виникла потреба у вирішенні цього питання в судовому порядку. Просить суд визнати [PERSON] Ісметовича , таким , що втратив право користування житловим приміщенням ( квартирою) , що знаходиться в [ADDRESS]. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] Ісметович в судове засідання не з'явився , письмово подав клопотання за вх. № 14692 від 08.06.2018 року, в якому просить справу розглядати без його участі, позов визнає в повному обсязі. Вислухавши думку представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає заявлені позовні вимоги доведеними та такими, що підлягають задоволенню за наступних обставин. В судовому засіданні встановлено, що позивач є власником квартири, що знаходиться за адресою : [ADDRESS], згідно договору купівлі продажу від 21.11.1996 року . У вказаній квартирі зареєстрований відповідач [PERSON] Ісметович, але фактично не проживає там з 1999 року, а тому є особою, що втратила право користування житловим приміщенням ( квартирою) . Відповідно до вимог ст. 72 Житлового Кодексу України - визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. На підставі ч.2 ст.405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад 1 рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст.ст.319, 321, 391 ЦК України - власник житла має право вимагати усунення будь яких перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права. Оскільки відповідач не проживає у зазначеній квартирі з 1999 року, зазначене є підставою для задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-19 00:00:00

Позивач [PERSON], звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] посилаючись на те, що 03 березня 1979 року між сторонами було укладено шлюб. 02 серпня 2008 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі продажу житлового будинку №4, що знаходиться в с.Годилів Сторожинецького району Чернівецької області по вул.Коровійській, загальною площею 301,9 кв.м., житловою 113,80 кв.м. Право власності на майно зареєстроване за відповідачем. Позивач просила суд визнати за нею право власності на 1/2 житлового будинку за вказаною вище адресою та на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,1201 га цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що розташована в с.Годилів Великокучурівської сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області. В судове засідання [PERSON] не з'явилася, направивши на адресу суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала посилаючись на викладені в позові обставини. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, направив на адресу суду письмову заяву, позовні вимоги визнав. Не заперечував проти визнання будинковолодіння, що знаходиться за вказаною вище адресою, спільною власністю його та позивача і визнання за позивачкою права власності на 1/2 житлового будинку та 1/2 земельної ділянки площею 0,1201 га. Так судом встановлено, що позивач та відповідач 03 березня 1979 року зареєстрували шлюб, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу міського відділу РАГС Чернівецької області зроблено запис №358. Перебуваючи в шлюбі [PERSON] та [PERSON] надбали нерухоме майно у вигляді будинковолодіння вартістю 2004646,88 гривень, що розташоване по вул.Коровійській, 4 в с.Годилів, Сторожинецького району, Чернівецької області, на земельній ділянці з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, площею 0,1201 га, яка належить позивачу. Згідно положень статті 60 СК України, майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Спільна сумісна власність [PERSON] та [PERSON] на нерухоме майно, сторонами не оспорюється. Вартість вказаного майна визначена та погоджена між подружжям, тому позовні вимоги в частині визнання права спільної власності є обгрунтованими. Відповідно до вимог ст.71 СК України, майно, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Приймаючи вказане до уваги і враховуючи, що сторони вирішили долю нерухомого майна, суд вважає, що вказане нерухоме майно необхідно поділити між сторонами у відповідності до визнаних позовних вимог. Виходячи з цього та зважаючи на вимоги ст.174 ЦПК України, щодо визнання відповедачем вимог позову, яке не суперечить закону, суд вважає, що, вимоги позивача є беззаперечними і підлягають задоволенню.

Outcome: approved