Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з відповідачем перебуває з 29 січня 2005 року у шлюбі зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану Синельниківського міського управління юстиції Дніпропетровської області, за актовим записом №14. Від даного шлюбу дітей не мають. Позивач зазначила, що з початку 2015 року шлюбно - сімейні відносини з відповідачем почали погіршуватись через непорозуміння, різні погляди на сімейне життя та несхожості характерів ,які призвели до втрати почуття поваги та любові один до одного. З січня 2020 року шлюбні відносини з відповідачем припинені остаточно. Спільного господарства вони з відповідачем не ведуть. За таких обставин позивач вважає, що спільне проживання з відповідачем є неможливим, тому просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. На прохання позивача звернутися до органів ДРАЦС з заявою про розірвання шлюбу в добровільному порядку відповідач відповідає відмовою, посилаючись на брак часу, через що вона змушена була звернутися до суду. До початку судового засідання позивач надала суду письмову заяву, в якій зазначила, що заявлені вимоги підтримує повністю, просить розгляд справи здійснювати без її присутності . Прізвище залишити [PERSON] . До початку судового засідання відповідач надав суду письмову заяву, якою просить суд розглянути справу без його участі, заявлені вимоги визнає. Таким чином, суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Факт перебування сторін у шлюбних правовідносинах, зареєстрованих 29 січня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Синельниківського міського управління юстиції Дніпропетровської області, за актовим записом №14, підтверджується копією Свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] , виданого 29 січня 2005 року (а.с.6). Зміна прізвища позивача [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про зміну імені серія [NUMBER] ,виданого 07 травня 2019 року (а.с. 5). Подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи наведені правові норми, приймаючи до уваги, що примирення між сторонами неможливе, а також врахувавши позиції сторін, викладені у письмових заявах з приводу підтримання та визнання позову відповідно, суд дійшов до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню, як належним чином обґрунтовані. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Крім того, згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. В зв`язку із зазначеним, позивачу [PERSON] якою при зверненні до суду сплачено судовий збір у сумі 840 грн. 80 коп., необхідно здійснити повернення з державного бюджету 50 відсотків судового збору, що відповідно становить 420 грн. 40 коп., а також здійснити стягнення з відповідача на користь позивача у сумі 420 грн. 40 коп. судового збору, що відповідає пропорційному розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та ст.ст. 7, 110-113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved