Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення неустойки за несплату аліментів у сумі 35445 грн. 10 коп., посилаючись на те, що з відповідачем перебували у шлюбі, від якого мають сина [PERSON], [INFO], на утримання якого з останнього стягнуті аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів. Однак [PERSON] злісно ухиляється від сплати аліментів, у звязку з чим за ним станом на 01 березня 2014 року утворилася заборгованість у сумі 4 807 грн. 84 коп. Оскільки заборгованість виникла з вини боржника, прохає стягнути з відповідача неустойку у сумі 35445 грн. 10 коп. До суду надійшли заперечення від адвоката відповідача [PERSON], в яких прохала відмовити в задоволенні позову. У судове засідання позивач не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримувала, прохала задовольнити. Адвокат відповідача [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позову заперечувала. Перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який розірвано 19 лютого 2003 року, про що відділом РАГС Октябрського РУЮ м.Полтави видане свідоцтво про розірвання шлюбу серії 1-КЕ № 106401 від 19 лютого 2003 року (а.с.6). Від шлюбу мають сина [PERSON]. [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-КЕ № 008127 виданим 13 серпня 1997 року (а.с.7). З довідок-розрахунків Октябрського ВДВС Полтавського РУЮ вбачається, що згідно виконавчого листа № АЕ-174 від 01 липня 2002 року виданого Октябрським районним судом м.Полтави з [PERSON] стягуються на користь [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, станом на 01 березня 2014 року заборгованість становить 4 807 грн. 84 коп.(а.с.8-9). Відповідно до ст. 195 СК України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не проводилося їх стягнення. Якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості, але працює на час визначення її розміру, заборгованість визначається із заробітку (доходу), який він одержує. Якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості і не працює на час визначення її розміру, вона обчислюється виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом. Враховуючи, що за відповідачем за період з квітня 2010 року по 01 березня 2014 року утворилася заборгованість за аліментами у розмірі 4 807 грн. 84 коп.. Станом на 01.11.2014 року за відповідачем утворилася заборгованість за аліментами у розмірі 3440 грн. 34 коп.., яку він погасив у сумі 3500 грн., розмір заборгованості обчислена державним виконавцем. Відповідно до ст.196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Верховний Суд України в своєму правовому висновку від 11 вересня 2013 року під час розгляду справи № 6-81 цс 13, встановив, що оскільки зобов'язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, то при розгляді спорів про стягнення на підставі ч. 1 ст. 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобов'язань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. З наданого позивачем розрахунку пені вбачається, що за період з квітня 2010 року по 01 березня 2014 року розмір пені становить 35 445 грн. 10 коп. Суд вважає вказаний розрахунок вірним, оскільки він проведений з врахуванням довідки - розрахунку державного виконавця та відповідно до вимог Закону (а.с.20), та приходить до висновку про задоволення позовних вимог в цій частині у повному обсязі. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ч.І ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved