Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-18 00:00:00

Позивач [PERSON], звернулася до суду з позовом до [PERSON], про стягнення аліментів на дітей. Свої вимоги обгрунтовує тим, що відповідач [PERSON], є батьком дітей: дочки [PERSON], [INFO], та дочки [PERSON], [INFO], які знаходяться на її утриманні. Згідно виконавчого листа №2-992/2011 р., виданого Славутським міськрайонним судом 26.10.2011 р., відповідач сплачував аліменти на користь позивача на утримання дітей в розмірі 500 грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 26.05.2015 р., винесено рішення, позов задоволено частково, яким змінено розмір стягнутих аліментів на утримання дочки [PERSON] на 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача [PERSON], але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Рішення вступило в законну силу 12.06.2015 року, виконавчий лист знаходився на виконанні в ВДВС Славутського МРУЮ, по заяві позивача 20.11.2015 року виконавчий лист повернуто без подальшого виконання. [PERSON], є одноосібним засновником СФГ «Клепачі» у майнових відносинах виступає як його власник. [PERSON], здійснює керівництво СФГ «Клепачі» через [PERSON], з лютого 2012 року. Договір продажі корпоративних прав СФГ «Клепачі» від 21.02.2012 р., є нікчемним, так як корпоративні права - це акції, яких СФГ «Клепачі» не має, крім того СФГ «Клепачі» діє на земельних засадах, земля сільськогосподарського призначення не є товаром, так як накладений мораторій на її продаж. З цього можна зроби висновки, що [PERSON], як власник СФГ «Клепачі» продав [PERSON], рухоме майно сільськогосподарського призначення, яке зазначено в її Податковій декларації за 2013 рік. Як засновник СФГ «Клепачі» [PERSON], на протязі лютого-травня 2008 р., заключив довгострокові договори оренди строком на 15 років до 2023 року. З 2009 року [PERSON], через суд оформив право власності, з орендованих ним земельних ділянок, як на спадкове майно отримане від жителів Славутського району. Після переходу права власності на земельні ділянки сільськогосподарського призначення після прийняття спадщини, до [PERSON], також перейшло корпоративне право на дохід від передачі в оренду земельних ділянок сільськогосподарського призначення. На праві власності за [PERSON], рахується станом на 01.01.2013 р., 438 земельних ділянок сільськогосподарського призначення площею 890. разом 473 земельних ділянок площею 967,5675 га; на 01.01.2014 р., 510 земельних ділянок сільськогосподарського призначення площею 1048,6375га; на 01.01.2015р., 605 земельних ділянок сільськогосподарського призначення площею 1268.8575 га. У податкових деклараціях про майновий стан [PERSON], за 2012-2014 р., задекларовано дохід у вигляді вартості успадкованого майна в сумі 4924229 грн.55 коп., прибутковий податок з фізичних осіб сплачений СФГ «Клепачі», як орендарем. Від успадкованого майна, у вигляді земельних ділянок сільськогосподарського призначення [PERSON], отримав доходи: за 2012 рік в сумі1824153 грн.04 коп., з якого, згідно відомостей про ф/о податнииків річної декларації, [PERSON], виплачено 914172 грн.03 коп.; 2013 рік в сумі 850723 гри. 26 коп., з яких, згідно відомостей про ф/о податників річної декларації, виплачено [PERSON], 72955 грн.91 коп., більша частина доходу в сумі 1196296 грн. 74 коп; 2014 рік - в сумі 2249353 грн. 25 коп., з них, з яких згідно відомостей про ф/о податників річної декларації, [PERSON], виплачено 979955 грн.51 коп. Свій дійсний дохід як власник СФГ «Клепачі» [PERSON], в Податкових деклараціях про майновий стан за 2012-2014 р., не зазначає, дохід зазначається в Податкових деклараціях господарства СФГ «Клепачі». Своє навмисне ухилення від сплати аліментів відповідач не приховує. Складається враження, що [PERSON], ворог своїм дітям. Аліменти [PERSON], сплачував вкрай нерегулярно та в недостатній кількості. Позивачка пенсіонерка, отримує пенсію 1411 грн., постійно хворіє. 16.07.2015 р., дочка [PERSON] прийнята на навчання до Університету Марії Кюрі- Складовської, Люблін, Польща, форма навчання стаціонарна вища магістерська. Дочка потребує матеріальної допомоги, так як необхідні кошти на проїзд до місця навчання, кошти на харчування, на проживання в гуртожитку, на придбання одягу, на придбання підручників, зошитів. Дочка [PERSON] на даний час навчається у одинадцятому класі. Витрати школи по ремонту, придбанню підручників та інші нагальні погреби лягають на плечі батьків. Майже щомісяця позивач повинна здавати батьківські внески в фонд навчальною закладу. Для нормального фізичного розвитку дітей необхідне харчування, яке включає в себе щоденне вживання свіжих овочів, фруктів та м'ясо-молочних продуктів. Ціни на продукти значно підвищились. А якщо діти не будуть отримувати достатньої кількості вітамінів їх організм буде більш вразливий перед хворобами. Дітям регулярно треба оновлювати гардероб. Крім того, дочці [PERSON] як майбутній абітурієнтці необхідні додаткові заняття з математики та фізики. Це вимагає додаткових витрат, які і так складаю чималу суму. Невідповідальне ставлення відповідача [PERSON], до утримання дітей ставить позивача у скрутне фінансово положення. Позивач [PERSON], у поданій позовній заяві про стягнення аліментів на дітей просить суд стягнути з [PERSON], [INFO], уродженця та жителя с. Клепачі, Славутського району на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON] [INFO], та дочки [PERSON] [INFO], в розмірі ? частини доходу: за 2012 рік 889894 грн. 25 коп., 2013 рік 405917 грн. 20 коп., 2014 рік 1093624 грн. 50 коп. разом 2389435 грн. 95 коп. В судовому засіданні позивач позов підтримала, просила задовольнити з підстав зазначених у ньому. Представник відповідача заперечував проти задоволення позову. Вислухавши думку позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], [INFO] року народилася [PERSON], мати [PERSON], батько [PERSON] Також згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] [INFO] року народилася [PERSON], мати [PERSON], батько [PERSON] Із матеріалів справи вбачається, що [PERSON], неодноразово з 2009 року зверталась з позовами до [PERSON], про стягнення аліментів на двох дітей [PERSON], [PERSON], в частці до його заробітку (доходу), в твердій грошовій сумі, а також про зміну розмірів аліментів. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, а також інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до п.п.3 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Позивач, як на підставу своїх позовних вимог, посилається на погіршення свого матеріального становища, у зв'язку із навчанням дітей, що вимагає додаткових витрат (харчування, проживання в гуртожитку, придбання одягу, придбання підручників, зошитів). А також, що відповідач приховував від нарахування та сплати інші доходи, отримані ним від використання спадкового майна. Водночас, частиною 2 ст. 185 СК України встановлено, що розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Відповідно до вимог ст. ст. 27, 28, 29, 30 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За правовим аналізом вказаної норми закону, визначення обставин, що можуть бути визнані істотними, закон відносить до компетенції суду. В свою чергу, доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров'я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо). Разом з тим, додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення. Причому, якщо причина, що зумовила додаткові витрати, є триваючою (тяжка хвороба або каліцтво) додаткові витрати можуть фінансуватися наперед із вказівкою або без вказівки кінцевого терміну їх виплати. Суд критично ставиться до посилань позивача, що [PERSON], сплачував вкрай нерегулярно та в недостатній кількості аліменти, оскільки це не підтверджено належними та допустимими доказами. Крім того у справі відсутні докази того, що відповідач повідомлявся державним виконавцем про наявність у нього заборгованості по сплаті аліментів відповідно до приписів ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження». Вирішуючи спір, суд звертає увагу на те, що позовні вимоги позивача про стягнення з [PERSON], на її користь аліментів на утримання дочки [PERSON] [INFO], та дочки [PERSON] [INFO], в розмірі ? частини доходу: за 2012 рік 889894 грн. 25 коп., 2013 рік 405917 грн. 20 коп., 2014 рік 1093624 грн. 50 коп. разом 2389435 грн. 95 коп. не обґрунтовані, позивач вказуючи вищевказані грошові суми не зазначає на підставі чого зроблено такий розрахунок. Також позивач просить стягнути з відповідача аліменти на дітей за 2012-2014 роки, що унеможливлює задоволення вищевказаних позовних вимог. Доводи позивача щодо якихось неофіційних доходів відповідача не знайшли підтвердження в суді, а тому суд ці доводи до уваги не приймає, оскільки доходи відповідача за минулі роки не підтверджують матеріальний стан відповідача на сьогодні. Згідно зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку, що позов [PERSON], до [PERSON], про стягнення аліментів на дітей є необґрунтованим та не підлягає задоволенню. На підставі ст.ст. 80, 84, 181-182, 192 Сімейного Кодексу України та

Outcome: dismissed