Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого вказала, що 17.04.2010 вона зареєструвала з відповідачем шлюб, в якому [INFO] народився син [PERSON] , який проживає разом з нею та на утримання якого з відповідача за рішенням суду стягуються аліменти в розмірі 1/6 частки доходу останнього. Шлюбні відносини між нею та відповідачем фактично припинені з липня 2019 року, спільного бюджету та господарства вони не ведуть. Відповідач зловживає спиртними напоями, інколи може підняти на неї руку, це все відбувається на очах їх сина. Дії відповідача наносять моральну шкоду їх дитині, а їй фізичні та моральні страждання. Вона і раніше після сварок розходилася з відповідачем і не проживала з ним по півроку. Сумісне життя з відповідачем стало нестерпним та неможливим. На теперішній час вона з відповідачем проживають окремо, вони стали одне для одного чужими людьми, не спілкуються, в кожного з них своє особисте життя та свої інтереси, сім`я існує тільки формально. Вважаючи збереження сім`ї та примирення неможливим, позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Сторони до суду не з`явилися, про час і місце розгляду справи сповіщені належним чином, письмово повідомили суд про розгляд справи у підготовчому засіданні у їх відсутність. При цьому позивач [PERSON] вказала, що вона наполягає на позові, а відповідач [PERSON] вказав про визнання ним позовних вимог. З огляду на ч.3 ст.200 ЦПК України, беручи до уваги визнання позову відповідачем, суд вважає за необхідне ухвалити рішення у підготовчому засіданні. Ухвалою судді від 07.10.2019 у справі відкрито загальне позовне провадження та призначене підготовче засідання. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 17.04.2010 сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Димитровського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 78. У даному шлюбі сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з позивачем. На підставі рішення Димитровського міського суду Донецької області від 14.06.2012 про зміну розміру аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] стягнуті аліменти у розмірі 1/6 частки заробітку (доходу) відповідача. Шлюбно-сімейні стосунки сторони остаточно припинили з липня - серпня 2019 року. Вказані обставини встановлені на підставі заяв сторін, свідоцтв про їх шлюб, про народження дитини, копії рішення суду від 14.06.2012, довідки виконавчого комітету Мирноградської міської ради від 14.08.2019 про склад сім`ї позивача (а.с.10, 11, 12-13, 14). Частиною 1 ст.51 Конституції України та ч.1 ст.24 СК України встановлена основна засада, на якій ґрунтується шлюб, а саме: вільна згода жінки та чоловіка. У шлюбі дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що передбачено ч.1 ст.55 СК України. Згідно з положеннями частин 3 і 4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, а примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Частиною четвертою ст.4 СК України закріплено та ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано право на повагу до приватного та сімейного життя, що включає в себе захист права на розірвання шлюбу у спосіб та в порядку, передбачені законодавством. Зокрема, згідно з ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно за ст.112 СК України суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Беручи до уваги вищенаведене та те, що шлюб сторін фактично розпався, примирення та збереження сім`ї сторони вважають неможливим, наполягають на розірванні шлюбу, місце проживання неповнолітньої дитини узгоджено, спір про майно відсутній, суд вважає, що подальше сумісне життя сторін і збереження сім`ї не відповідало б їх інтересам, тому їх шлюб підлягає розірванню. За приписами ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач не заявила про відновлення її дошлюбного прізвища. Згідно за ч.1 ст.142 ЦПК України з огляду на визнання позову відповідачем, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків від суми судового збору у 768 грн 40 коп., сплаченого нею при поданні позову до суду, а інші 50 відсотків судового збору, тобто 384 грн 20 коп. на підставі ч.1 ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі ст.ст.110, 112, 113 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved