Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] треті особи, які не заявляють самостійних вимог Лановецька міська рада Лановецького району Тернопільської області, виконавчий комітет Лановецької міської ради Тернопільської області, про позбавлення відповідача батьківських прав відносного дочки [PERSON] , [INFO] . Обґрунтовує позов тим, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано [INFO] . Від даного шлюбу в них народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Починаючи з 2009 року відповідач жодної участі у вихованні дитини не бере, не провідує її, не цікавиться здоров`ям дочки, успіхами у навчанні, морально та матеріально не підтримує, не опікується нею, не проявляє заінтересованості в її подальшій долі, не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, не спілкується з дочкою, не надає доступу до культурних та інших цінностей, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу. Позивач самостійно без участі та підтримки відповідача вирішує усі питання виховання дочки, дитина знаходиться на повному її утриманні та проживає разом з нею. Посилаючись на наведене, просила задовольнити позов. Ухвалою суду від 28 лютого 2020 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання 26 березня 2020 року на 14 год. 30 хв. У зв`язку з неявкою сторін у вказану дату та час підготовче судове засідання відкладено на 30 квітня 2020 року на 14 год. 30 хв. Ухвалою суду від 30 квітня 2020 року залучено до участі в справі третю особу виконавчий комітет Лановецької міської ради Тернопільської області. Підготовче судове засідання відкладено на 19 травня 2020 року на 10 год. 30 хв. У судовому засіданні 19 травня 2020 року представник позивача [PERSON] адвокат Вальчук М.М. заявила клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з чим підготовче судове засідання відкладено на 28 травня 2020 року на 16 год. 45 хв. У зв`язку з неявкою відповідача у підготовче судове засідання 28 травня 2020 року на 16 год. 45 хв. підготовче судове засідання відкладено на 30 червня 2020 року на 16 год. 30 хв. 11 червня 2020 року представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог Лановецької міської ради Лановецького району Тернопільської області подала заяву про розгляд справи без її участі. Ухвалою суду від 30 червня 2020 року закрито підготовче судове засідання у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 23 липня 2020 року на 09 год. 30 хв. В судове засідання представник позивача [PERSON] адвокат Вальчук М.М. подала заяву про розгляд справи без її та позивача участі, згідно з якою позовні вимоги підтримала та не заперечила проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, до суду не з`явився, не повідомивши про причини неявки. Клопотання про відкладення розгляду справи не подавав. Представники третіх осіб у судове засідання не з`явилися, однак, як зазначалося, представником Лановецької міської ради Лановецького району Тернопільської області раніше була подана заява про розгляд справи без її участі. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно з ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки відповідач був належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання, не з`явився у судове засідання без повідомлення причин, не подав відзиву, а представник позивача не заперечила проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 13 січня 2011 року. Від даного шлюбу в сторін народилась дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 06 червня 2006 року. Як убачається з відповіді Лановецького міського комунального ЗДО «Сонечко» №5 від 30 січня 2020 року, [PERSON] відвідувала ЗДО «Сонечко» з 26 травня 2008 року по травень 2011 року. [PERSON] за період відвідування садочка дочкою не цікавився, не відвідував святкові виступи, батьківські збори, плату за перебування дитини в садочку не проводив. Як слідує з викладених у позовній заяві обставин, якими позивач [PERSON] обґрунтовує свої позовні вимоги, відповідач, починаючи з 2009 року відповідач жодної участі у вихованні дитини не бере, не провідує її, не цікавиться здоров`ям дочки, успіхами у навчанні, морально та матеріально не підтримує, не опікується нею, не проявляє заінтересованості в її подальшій долі, не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя,. не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, не спілкується з дочкою, не надає доступу до культурних та інших цінностей, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу. Відповідно до п.п. 4.2.3 положення про комісію з питань захисту прав дитини Лановецької міської ради, затвердженого рішенням виконавчого комітету Лановецької міської ради Лановецького району Тернопільської області, комісія відповідно до покладених на неї завдань розглядає питання надання висновку про доцільність або недоцільність позбавлення, поновлення батьківських прав, відібрання дитини у батьків без позбавлення батьківських прав та, за необхідності, висновок про необхідність подання до суду позову. Висновком органу опіки та піклування комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Лановецької міської ради Тернопільської області від 14 лютого 2020 року №3, затвердженим рішенням Лановецької міської ради Тернопільської області №63 від 15 травня 2020, визнано доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно дитини [PERSON] , [INFO] . Як убачається із зазначеного висновку, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Від спільного шлюбу сторони мають дочку [PERSON] , [INFO] , яка проживає з матір`ю. З 2009 року батько з дитиною не спілкується, не бере участі у її вихованні, не цікавиться її здоров`ям, матеріально та морально не підтримує. Зазначений висновок органу опіки і піклування є достатньо обгрунтованим, відповідає вимогам ч. 5 ст. 19 СК України. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Законом України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України (ст. 8). Право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Дитина має право противитися неналежному виконанню батьками своїх обов`язків щодо неї. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України однією з правових підстав для позбавлення батьківських прав є ухилення матері, батька від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. На підставі досліджених судом доказів судом установлено, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов`язків з виховання своєї неповнолітньої дочки [PERSON] , зокрема свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками, не займається її вихованням та матеріальним утриманням, не створює умов для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що позовні вимоги позивача про позбавлення відповідача батьківських прав підлягають до задоволення шляхом позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . Згідно з ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Відповідно до\~ч.\~3\~ст.\~181\~Сімейного кодексу\~України за\~рішенням суду\~кошти на\~утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до\~ст.\~182\~Сімейного кодексу\~України при\~визначенні розміру\~аліментів суд\~враховує: 1)\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини; 2)\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів; 3)\~наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; 3-1)\~наявність рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів; 3-2)\~доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; 4)\~інші обставини,\~що мають\~істотне значення. Розмір\~аліментів має\~бути необхідним\~та достатнім\~для забезпечення\~гармонійного розвитку\~дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З урахуванням зазначених вище вимог закону, суд приходить до переконання, що з відповідача [PERSON] в користь позивача слід стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј (однієї чверті) його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 24 лютого 2020 року, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] в користь позивача [PERSON] слід стягнути судовий збір у розмірі 840,80 гривень. У зв`язку із задоволенням позову відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача слід стягнути 840,80 грн. понесеного судового збору. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 164, 180 182, 183, 184, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved