Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила наступне: 20 грудня 1997 між нею та відповідачем було укладено шлюб, який був зареєстрований Чопською міською радою Ужгородського району Закарпатської області під актовим записом № 58. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей вони не мають. Причиною звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу є те, що спільне життя з відповідачем не склалося із-за відсутності взаємопорозуміння між ними, різних поглядів на життя, психологічної та фізичної несумісності. У них відсутні спільні інтереси, вони абсолютно різні люди, які не можуть дійти до згоди навіть у дрібязкових питаннях. Все це призвело до того, зо з листопада місяця 2015 року вони подружнім життям не живуть, спільного господарства не ведуть, сімя розпалася і існує тільки формально. Примирення між ними вважає неможливим, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити її інтересам. Претензії щодо розподілу спільного майна відсутні. Позивач - [PERSON] в судове засідання не прибула, хоча про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, проте нею на адресу суду була подана заява, в якій він зазначає, що позов підтримує в повному обсязі, та просить розглянути справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, хоча про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, проте ним на адресу суду була подана заява, в якій він зазначає, що позов визнає в повному обсязі, не заперечує проти розірвання шлюбу та просить розглянути справу у його відсутності. Як зазначено у ч. 2\~ст. 197 ЦК України\~у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З урахуванням зазначених положень та у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі в їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків. Як вбачається з наданих позивачем доказів, 20 грудня 1997 між позивачкою - [PERSON] та відповідачем [PERSON] укладено шлюб, який був зареєстрований Чопською міською радою Ужгородського району Закарпатської області під актовим записом № 58, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ФМ № 051311, виданим 20.12.1997 року. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей вони не мають. Відповідно до ч. 3 ст. 109 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Із ст. 55 СК України вбачається, що дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Враховуючи наведене, та з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини даного позову, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сім'я розпалася остаточно, збереження шлюбу може суперечити інтересам позивача, а отже, укладений між сторонами по справі шлюб підлягає розірванню. Витрати із сплати судового збору у відповідності до ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved