Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за комунальні послуги у розмірі 5875 грн. 93 коп., інфляційні втрати-1096 грн. 09 коп., 3% річних в сумі 490 грн., а всього 7462 грн. 92 коп., посилаючись на те, що сторонам на праві спільної власності належить чотирикімнатна квартира, власники зобов'язані утримувати майно та вносити плату за комунальні послуги, проте відповідач, як власник частини квартири, з вересня 2011 р. оплату не здійснює і всі витрати несе позивач. [PERSON] зазначає, що у 2015 р. вона погасила частину заборгованості за комунальні послуги у розмірі 11751 грн., тому позивач вважає за можливе половину зазначеної суми стягнути з відповідача. В подальшому позивач неодноразово збільшувала свої вимоги і в остаточній редакції просила стягнути з [PERSON] заборгованість за комунальні послуги- 10975 грн. 93 коп., інфляційні втрати-1676 грн. 34 коп., 3% річних у розмірі 784 грн. 54 коп., а всього 13436 грн. 81 коп. В судове засідання позивач подала заяву про можливість розгляду справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала і просила їх задовольнити, поклавши на відповідача понесені судові витрати. Представник відповідача частково заперечував проти позовних вимог, стверджуючи, що [PERSON] належить 18/100 частин квартири [ADDRESS] та він має сплачувати комунальні витрати пропорційно належній йому частині. Крім того, відповідач зазначає, що з липня 2011 р. він не проживає в квартирі, тому як йому перешкоджають користуватися його часткою, були змінені замки і в ній мешкають квартиранти. Відповідно [PERSON] комунальними послугами не користується, а водопостачання рахується за показника встановлених лічильників. Посилається на те, що позивачем не надано доказів того, що комунальні послуги сплачувались з урахуванням передбаченої ст. 625 ЦК України відповідальності, а між сторонами ніяких договірних відносин не існує. Представник відповідача в судовому засіданні просив суд не приймати до уваги платежі,в яких не зазначено період оплати призначення платежу. Суд, вислухавши пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, прийшов до наступного. Квартира [ADDRESS] перебуває у спільній частковій власності та згідно відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності зареєстровано за [PERSON] на 82/100 частини квартири на підставі рішення Жовтневого районного суду м.Харкова і Апеляційного суду Харківської області від 20.02.2014 р., за [PERSON]- 18/100 частин на підставі договору купівлі-продажу від 16.03.2007 р. За правилами ст. 322 ЦК України, власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово комунальних послуг є власник, споживач, виконавець, виробник. Оскільки спірна квартира належить двом власникам, то обов'язок здійснення платежів за житлові комунальні послуги відповідно до ч.2 ст. 21 Закону України «Про житлово комунальні послуги» покладається на власників житла. [PERSON] і [PERSON] є споживачами послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, які їм надає КП «Жилкомсервіс. Згідно зі ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1). Комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо-та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо; 2). Послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо; 3). Послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4). Послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). За вимогами п.п.5, ч. 3 ст. 20 цього Закону споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Позивачем надані квитанції оплати комунальних послуг від 23.03.2015 р. на суму 1195 грн. 17 коп., від 15.05.2015 р. на суму 2000 грн., від 28.07.2015 р. на суму 7755 грн. 77 коп. від 15.06.2015 р. на суму 511 грн. 33 коп., від 04.07.2015 р. на суму 450 грн. За 2016 р. позивачем оплачено 27.01.2016 р.-1000 грн., 13.04.2016 р. -8700 грн., 05.05.2017 р.-500 грн. Загальна сума оплат за комунальні послуги складає 22112 грн. 27 коп. Як вбачається з довідки голови правління ЖК «Мрамор» заборгованість по комунальним послугам по квартирі сторін на 01.01.2015 р. складала 6616 грн. 80 коп., а з урахуванням оплачених 7755 грн. 77 коп.-813 грн. 55 коп. на 01.01.2016 р. Станом на 01.03.2017 р. сторони мають заборгованість по оплаті послуг-3083 грн. 93 коп. Відповідно до абз.1 ст. 162 ЖК УРСР плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Згідно ч. 2 ст. 32 Закону «Про житлово-комунальні послуги» розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. У разі наявності засобів обліку оплата комунальних послуг здійснюється виключно на підставі їх показників на кінець розрахункового періоду згідно з умовами договору, крім випадків, передбачених законодавством. Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005р. № 630 затверджено Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення , які визначають порядок користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення населених пунктів України. Положеннями п. п. 17, 18 Правил №630 визначено, що, надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення послуги з водовідведення оплачуються споживачем з розрахунку обсягу витрат холодної та гарячої води згідно з нормативами (нормами) споживання або показаннями засобів обліку води. Судом встановлено, що у спірній квартирі встановлені 07.06.2015 р. лічильники обліку використання води, що підтверджується відповідним актом. Представником відповідача надана в судове засідання інформація Новобаварського відділу поліції Національної поліції в Харківській області, з якої випливає, що [PERSON] неодноразово у 2016 р. викликав поліцію за адресою: [ADDRESS] з приводу перебування в квартирі сторонньої особи, перешкоджання з боку [PERSON] доступу до житла та вселення в квартиру квартирантів. Під час виїзду на місце поліція виявила чоловіка, який винаймає житло за договором оренди у позивача. За таких обставин суд вважає, що відповідач, як власник 18/100 частин квартири зобов'язаний сплачувати комунальні послуги пропорційно своєї долі за послуги, які нараховуються відповідно до кількості власників на загальну площу квартири. Приймаючи до уваги, що відповідач не проживає в квартирі і не користується водопостачанням, водовідведенням, підігрівом води для потреб гарячого водопостачання, не споживає електричну енергію, такі комунальні витрати не враховуються. По квитанціям від 23.03.2015 р. , 15.05.2015 р. не враховується оплата електроенергії та водовідведення в сумі 699 грн. 06 коп., по квитанціям від 15.06.2015 р. і 04.07.2015 р.-оплата електроенергії та водопостачання на загальну суму 961 грн. 33 коп., по квитанції від 27.01.2016 р.- оплата водопостачання на суму 155 грн. 11 коп. Надану квитанцію про оплату 8700 грн. 13.04.2016 р. у філії Харківського обласного управління АТ «Ощадбанк» суд не приймає до уваги, тому як призначення платежу не зазначено, а довідкою з місця проживання такий платіж за комунальні послуги не був отримано. Таким чином, комунальні послуги, які були оплачені позивачем, без врахування послуг за показаннями лічильника, якими відповідач не користувався , складає 11596 грн. 77 коп. (22112 грн. 27 коп.- 699,06 грн. -961, 33 грн.-155,11 грн.-8700 грн.). Відповідно до долі [PERSON], яку належить 18/100 частин квартири, з нього підлягає стягненню на користь [PERSON]- 2087 грн. 41 коп. Статтею ст. 526 ЦК України визначено, що, зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно з ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Позивачем не надано належних та допустимих доказів існування між нею і відповідачем [PERSON] договірних відносин, тому позовні вимоги в частині оплаті 3% річних та інфляційних витрат на підставі ст. 625 ЦК України за порушення виконання грошових зобов'язань, задоволенню не підлягають. Судові витрати підлягають розподілу за приписами ст. 88 ЦПК України пропорційно до задоволеної частини вимог. На підставі викладеного і

Outcome: partial