Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить змінити розмір та спосіб стягнення аліментів, який стягується на підставі рішення Фрунзенського районного суду м.Харкова від 06.04.2006 року з [PERSON], [INFO], на користь [PERSON], [INFO], на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON], [INFO], зі стягнення у твердій грошовій сумі у розмірі 220 грн. на стягнення у частці від заробітку (доходу) [PERSON] у розмірі ? частки, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі позові і до настання повноліття дитини. З 15 квітня 2005 року по 30 травня 2006 року позивач перебувала у шлюбі з [PERSON], від якого у них є неповнолітня донька - [PERSON], [INFO], яка зареєстрована та проживає з позивачем. [PERSON] добровільно не надає допомогу на утримання дитини, у зв'язку з чим позивач змушена була звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів. Рішенням суду на користь позивача було стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 220 гривень, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 06.04.2006 року по день повноліття, протягом 12 років [PERSON] щомісячно сплачує аліменти на дитину тільки в сумі 220 гривень. Позивач працює на посаді фахівця в ХНУ ім..Каразіна і отримує заробіток у розмірі 4000 гривень щомісячно, однак, цих коштів не вистачає на утримання дитини. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити, надала суду пояснення, аналогічні викладеним вище, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про час, дату та місце слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку за місцем реєстрації, про що свідчить конверт, який повернувся на адресу суду із зазначенням причини повернення - за закінченням терміну зберігання, причини неявки суду не повідомляв, відзив на позовну заяву не надходив, а тому суд за згодою позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.3 ст.128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Згідно ч.5 ст.128 ЦПК України, судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п'ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення завчасно. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК Україна, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасним існуванням умов, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ст.282 ЦПК України, за формою і змістом заочне рішення повинно відповідати вимогам, встановленим статтями 263 і 265 цього Кодексу, і, крім цього, у ньому має бути зазначено строк і порядок подання заяви про його перегляд. Відповідно до ст.283 ЦПК України, відповідачам, які не з'явилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу. Суд, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У ході судового розгляду встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 30 травня 2006 року (свідоцтво про розірвання шлюбу серія [NUMBER] від 30 травня 2006 року). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серія [NUMBER] від 24 червня 2005 року). Рішенням Фрунзенського районного суду м.Хакрова від 3 квітня 2006 року, задоволено позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. Стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 220 гривень, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для Враховуючи зміст ст.ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Значне погіршення або покращення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення або збільшення розміру аліментів. Відповідно до ст.183та ст.184 СК Україниза рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс Українипередбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. Зст. 181 СК України).Стаття 192 СК Українитільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннямист. 192 СК Українизміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). У спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тількист.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). З даного приводу Верховний суд України висловив свою правову позицію у постанові від 05.02.2014р. по справі №6-143цс13 в якій вказав: з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннямист. 192 СК Українизміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав свобод чи законних інтересів. Статтею 16 ЦК встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Особа вільна у виборі способу способі захисту цивільних прав судом. Разом з тим, передбачені ст. ст. 12 і 13 ЦПК України засади змагальності та диспозитивності цивільного судочинства визначають основні правила, в межах яких мають діяти особи, що беруть участь у справі, та суд при вирішенні справи. Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона у цивільному судочинстві повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, до яких дана справа не відноситься. Суд, згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим законом випадках. Враховуючи наведене суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. На підставі наведеного,

Outcome: approved