Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що її батьку, належала на праві приватної власності земельна ділянка в розмірі 0,0822 га, що розташована в [ADDRESS] Після смерті [PERSON], вона, [PERSON] та його дружина, [PERSON] прийняли спадщину та 25.03.2009 отримали Свідоцтва про право на спадщину за законом у вигляді 1/3 частини земельної ділянки кожна. [INFO] померла їхня мати - [PERSON]. Вона звернулась до нотаріальної контори з відповідною заявою про прийняття спадщини у вигляді 1/3 частини земельної ділянки після смерті матері у відповідний строк. ЇЇ сестра - [PERSON] звернулась до нотаріальної контори з відповідною заявою про відмову від прийняття спадщини на її користь. 31.07.2014 вона отримала постанову нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії в зв'язку з тим, що мати не зареєструвала належним чином свідоцтово про право на спадщину за законом на 1/3 частини земельної ділянки. Тому просила визнати за нею право власності на 1/3 частину земельної ділянки [ADDRESS] після смерті [PERSON]. В судовому засіданні позивач позов підтримала. Відповідач позов визнала. Суд, вислухавши осіб, які приймають участь у розгляді справи, вивчивши матеріали справи, позов задовольняє з наступних підстав: Судом встановлено, що батьку позивачки - [PERSON], належала на праві приватної власності земельна ділянка в розмірі 0,0822 га, що розташована в [ADDRESS], що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю 1-КВ №087305 від 02.09.1998. Після смерті [PERSON], 09.10.2007 сторони та дружина померлого [PERSON] прийняли спадщину та 25.03.2009 отримали свідоцтва про право на спадщину за законом у вигляді 1/3 частини земельної ділянки кожна. [INFO] померла мати сторін - [PERSON]. Позивач звернулась до нотаріальної контори з відповідною заявою про прийняття спадщини у вигляді 1/3 частини земельної ділянки після смерті матері у відповідний строк. Відповідач [PERSON] звернулась до нотаріальної контори з відповідною заявою про відмову від прийняття спадщини на користь позивачки. 31.07.2014 позивач отримала постанову нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії в зв'язку з тим, що мати не зареєструвала належним чином свідоцтово про право на спадщину за законом на 1/3 частини земельної ділянки. Згідно ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. П. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року за № X передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов цля одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому-розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Отже, суд, оцінюючи докази в їх сукупності, дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність вимог позивача, оскільки вони відповідають вимогам ст.57-59 ЦПК України. Згідно ст.. 88 ЦПК України судові витрати суд покладає на відповідача. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved