Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Кредитної спілки «Землевласник» про захист прав споживача фінансових послуг та стягнення грошових коштів. В обґрунтування позову позивач посилалася на те, що 26.02.2013 між нею та кредитною спілкою «Землевласник» було укладено договір № Д1833 про надання фінансової послуги-залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок. Відповідно до договору вона перерахувала на рахунок спілки грошові кошти в сумі 13 000 гривень, а спілка зобовязалась повернути їй кошти та сплатити проценти у розмірі 24 % річних в строк до 26.02.2014. Згідно додаткового договору від 18.03.2013 між позивачем [PERSON] та Кредитною спілкою було укладено додатковий договір №Д1833 відповідно до якого було внесено на депозитний рахунок 7360 грн. Згідно додаткового договору від 26.06.2013 між позивачем [PERSON] та Кредитною спілкою було укладено додатковий договір №Д1833 відповідно до якого було внесено на депозитний рахунок 5000 грн. Згідно додаткового договору від 26.02.2014 між позивачем [PERSON] та Кредитною спілкою було укладено додатковий договір №Д1833 відповідно до якого було внесено на депозитний рахунок 3757,42 грн. Проценти спілка зобовязалась нараховувати і сплачувати щомісяця. Строк дії договору скінчився 26.02.2014. 27.11.2014 позивачеві в останній раз були нараховані відсотки за користування коштами в розмірі 827 грн. 77 коп. Залишок депозитного внеску склав 41\~439 грн. 56 коп. Вона неодноразово зверталася до спілки з вимогою про повернення вкладу та процентів. Відповідач в зазначені договором строки свої зобовязання не виконав та не повернув основної суми депозиту та відсотків за користування грошовими коштами. За таких обставин вважала, що має право на судовий захист.\~ Позивач до суду не зявилася, надала суду заяву в якій просила суд розглянути справу без її участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала (а.с.19, 23). Відповідач - представник КС «Землевласник» у судові засідання 09.11.2016 та 29.11.2016 не зявився, про причини неявки суду не повідомив, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчать повідомлення про поштові відправлення. Згідно з вимогами ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не зявилися в судове засідання без поважних причин. \~\~На підставі ст. 224 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. 29 листопада 2016 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, перевіривши наведені в позові доводи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 26.02.2013 між Кредитною спілкою Землевласник та [PERSON] було укладено договір №Д1833 про надання фінансової послуги - залучення страхового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок, відповідно до якого член КС вносить внесок (вклад) члена кредитної спілки на депозитний рахунок до КС у розмірі 13 000 гривень, а КС приймає внесок і зобовязується повернути вкладникові внесок та виплатити проценти на внесок на умовах та в порядку, встановлених договором. Договір укладено строком на 12 місяців, днем початку строку дії договору є 26.02.2013, днем закінчення строку дії договору є 26.02.2014. Процента ставка (плата) за внеском встановлюється у розмірі 24 % річних (а.с. 7-8). Факт внесення позивачем в касу спілки внеску в сумі 13 000 гривень підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера від 26.02.2013 (а.с.9). 18.03.2013 було внесено зміни та доповнення до основного договору № Д1833 та позивачем зроблено додатковий внесок у розмірі 7360 грн.(а.с.10). Факт внесення позивачем в касу спілки внеску в сумі 7 360 гривень підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера від 18.03.2013 (а.с.11). 26.02.2013 було внесено зміни та доповнення до основного договору № Д1833 та позивачем зроблено додатковий внесок у розмірі 5000 грн.(а.с.12). Факт внесення позивачем в касу спілки внеску в сумі 5000 гривень підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера від 26.06.2013 (а.с.13). 26.02.2014 було внесено зміни та доповнення до основного договору № Д1833 та позивачем зроблено додатковий внесок у розмірі 3757грн. 42 (а.с.14). Факт внесення позивачем в касу спілки внеску в сумі 3757грн. 42 гривень підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера від 26.02.2014 (а.с.15). Позивачем було виконано зобовязання за вказаним договором. Відповідно до п.3.2.5 вказаних договорів КС зобовязується повернути вкладнику суму внеску, а також нараховані проценти в розмірах, які передбачені умовами Договору. Проте, свої зобовязання КС не виконала і до теперішнього часу позивачу грошові кошти не повернуто. Не зважаючи на прийняті зобовязання, відповідач порушив умови договору. Стаття 526 ЦК України\~встановлює, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до\~ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.1\~ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Відповідно до ч.2\~ст. 536 ЦК України, розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно\~ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Відповідно до ч.1\~ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно\~ст. 629 ЦК України, зазначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно з ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. При цьому законодавець чітко зазначає, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. За змістом ст.ст.\~1058,\~1060 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладнику таку суму та проценти на неї; або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Відповідно до п.1 ч.3\~ст. 21 ЗУ «Про кредитні спілки», кредитна спілка відповідно до свого статуту: залучає на договірних умовах внески (вклади) своїх членів на депозитні рахунки як у готівковій так і в безготівковій формі. Відповідно до ч.1\~ст. 23 ЗУ «Про кредитні спілки», внески (вклади) членів кредитної спілки на депозитні рахунки, а також нарахована на такі кошти та пайові внески плата (проценти) належать членам кредитної спілки на праві приватної власності. Відповідно до п.2 ч.2\~ст. 23 ЗУ «Про кредитні спілки»\~кожний член кредитної спілки має право одержати належні йому кошти, зазначені в частині першій цієї статті, у порядку і строки, які визначені відповідно до частини сьомої\~статті 10 цього Закону, статуту кредитної спілки або укладеними з членом кредитної спілки договорами. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, щопрострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Приймаючи до уваги, те, строк дії договору закінчився, відповідач свої зобовязання за договором не виконав, позов підлягає задоволенню. \~ Суд у відповідності зі п. 3 ст.88 ЦПК України стягує з\~відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп. \~ На підставі викладеного ст. ст. 526, 530, 536, 610, 611, 612, 625, 629, 1058, 1060 ЦК України, ст. 21, 23 Закону України «Про кредитні спілки»,

Outcome: approved