Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою «про розірвання шлюбу» із [PERSON], в обґрунтування якої зазначила, що вони за обоюдною згодою з відповідачем припинили спільне проживання, так як подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них. Від шлюбу мають дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], місцем постійного проживання яких є місце проживання матері [PERSON], спору про місце проживання дитини не має. Також не має майнового спору. Питання щодо утримання дитини вирішено між сторонами самостійно. Враховуючи що збереження сімї не є можливим, подружні стосунки припинені за обоюдною згодою, просить суд розірвати шлюб, зареєстрований між нею та [PERSON], 29.04.2011 року Баглійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 70 (а.с.4), та стягнути з відповідача судові витрати сплачений нею судовий збір. В судове засідання сторони подали заяви про обоюдну згоду щодо розірвання шлюбу, та проведення судового розгляду на підставі наявних доказів, підтвердили факт припинення спільного проживання з 2014 року, відсутність спору щодо місця мешкання дітей, та відсутності майнового спору. При цьому відповідач заперечував проти стягнення з нього судових витрат, понесених позивачкою, оскільки являється інвалідом ІІІ групи. На підставі ч. 2 ст. 158 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі письмових заяв сторін, та наявних доказів у матеріалах справи. Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, суд приходить до наступного: Як встановлено у судовому засіданні, сторони зареєстрували шлюб 29.04.2011 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Баглійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 70 (а.с.4). Від шлюбу мають дітей: [PERSON], [INFO] (а.с. 5), та [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Як встановлено, сторони припинили подружні стосунки та спільне проживання, не ведуть спільного господарства, не можуть дійти до згоди стосовно розподілу обовязків. Самі найважливіші питання не можуть вирішувати безконфліктно. Втратили один до одного почуття кохання та поваги. Майнового спору сторони не мають. Вважаючи, що позивач [PERSON] наполягає на розірванні шлюбу, вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам, та відповідач визнав позовні вимоги у повному обсязі, про що сторони надали письмові заяви, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, інтересам їх дітей, що має істотне значення, що є згідно до вимог ч. 2 ст. 112 СК України підставою для розірвання шлюбу. Оскільки чинним законодавством не передбачено звільнення від сплати судового збору категорії громадян, до якої належить відповідач інвалідів ІІІ групи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення з [PERSON] судових витрат, а саме суми судового збору, підлягають задоволенню. На підставі вищезазначеного, з врахуванням встановлених обставин у судовому засіданні, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, і

Outcome: approved