Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з заявою в якій просить стягнути з відповідача [PERSON] , [INFO] , на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та аліменти на її утримання до досягнення сином трирічного віку, в розмірі ј частини від усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму і витрати на правову допомогу в сумі 850 грн. Мотивуючи свої вимоги, позивач вказує, що перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстровано 01 серпня 2017 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Каланчацького районного управління юстиції у Херсонській області, актовий запис № 45. Однак, в даний час, проживають окремо. У період шлюбу [INFO] у них народився син [PERSON] , який проживає з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач допомогу на утримання сина не надає. Крім того, син не досяг трирічного віку, тому вона перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною, в зв`язку з чим не має можливості працювати та самостійно себе утримувати і в силу положень ст. 84 СК України, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною трьох річного віку. Ухвалою суду від 25 лютого 2019 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено слухання справи до судового розгляду. Будь-які інші процесуальні дії не здійснювалися. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про підтримання позову та розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про часткове визнання позову в частині сплати аліментів на утримання сина та розгляд справи за його відсутності. У встановлений судом строку відповідач подав відзив на позов в якому зазначає, що не має будь-яких заперечень, щодо стягнення з нього аліментів на утримання сина. Однак, вимоги про стягнення аліментів на утримання позивача не визнає в повному обсязі, оскільки не має можливості сплачувати аліменти, так як навчається і не має постійного місця роботи. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини і відповідні їм правовідносини. У відповідності до\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 82 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. \~ Відповідно до положень\~статті 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Як вбачається з матеріалів справи, сторонни є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачем. Угоди між сторонами з приводу сплати аліментів не досягнуто, тому позивач в судовому порядку просить стягнути з відповідача аліменти. У відповідності до\~ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно\~ст. 182 СК України\~при визначенні аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Згідно\~ст. 181 ч. 3 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно\~ст. 183 ч. 1 СК України\~частка заробітку /доходу/ матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до\~ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідач позовні вимоги в частині сплати аліментів на утримання сина визнав в повному обсязі. Частиною 4 ст. 206 ЦК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи вищевикладене, визнання відповідачем позову в частині стягнення аліментів на утримання сина в розмірі заявленому позивачем, всі обставини справи, зокрема, матеріальне становище відповідача, який не працює, оскільки навчається, відсутність на його утриманні інших дітей, матеріальне становище дитини, що проживає з матір`ю, яка не має постійного місця роботи, так як перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку, суд вважає за можливе стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 20 лютого 2019 року. Щодо позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, суд приходить до висновку, що дані вимоги задоволенню не підлягають з огляду на наступне. Статтею 75 СК України\~передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. \~ Згідно ч.1\~ст.\~80\~СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2\~ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягненням дитиною трьох років. Згідно ч. 4\~ст.\~84 СК України\~право на утримання має вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, необхідною умовою утримання дружини, з якою проживає дитина є можливість чоловіка надавати матеріальну допомогу. Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач [PERSON] , є студентом 4 курсу денної форми навчання Херсонського факультету Одеського Державного університету внутрішніх справ, що підтверджується довідкою даного університету від 20 березня 2019 року. Крім того, відповідач офіційно не працевлаштований, постійного заробітку (доходу) не має, а доказів того, що він має можливість надавати матеріальну допомоги дружині, позивачем суду не надано. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про необхідність відмовити в задоволенні позову в цій частині вимог. Поряд з цим, позивач також просить стягнути з [PERSON] витрати на правову допомогу в сумі 850 грн., однак вказана вимога не підлягає задоволенню, оскільки на підтвердження таких витрат позивачем надано лише квитанцію до прибуткового касового ордеру на вказану суму. Згідно ч. 3\~ст. 137 ЦПК України,\~для визначення\~розміру витрат\~на правничу\~допомогу з\~метою їх\~розподілу,\~учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Склад та розмір витрат на правову допомогу входить до предмета доказування у справі. Відповідно до судової практики у питанні стягнення витрат на правову допомогу, заявник має довести, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір - обґрунтованим. Відсутність розрахунку витрат на правову допомогу є підставою для відмови у задоволенні вимог про їх відшкодування, що узгоджується із висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 27 червня 2018р. у справі № 826/1216/16. В зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог, та враховуючи положення ст. 142 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягнення судовий збір в розмірі 768,40 грн. пропорційно до задоволеної частини вимог. \~ \~ \~ \~

Outcome: partial