Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 25.11.2000 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Томаківського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 60. При реєстрації шлюбу вона прийняла прізвище відповідача /дошлюбне її прізвище [PERSON]/. Від цих шлюбних відносин вони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що одруження з відповідачем виявилося невдалим. Протягом сумісного життя дедалі частіше між нею та чоловіком виникали непорозуміння, що спричиняли повсякденні сварки навіть через незначні дрібниці, створюючи психологічно нездорову атмосферу в сім'ї, внаслідок чого їх подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити її інтересам та інтересам їх дитини. В зв'язку з цим, в лютому 2014 року вона припинила з відповідачем стосунки і він переїхав проживати до іншого помешкання. Примирення між ними неможливе, спроби збереження сім'ї вважає недоцільними, оскільки факт її існування лише формальний; тривалий час вони проживають окремо своїм особистим життям і не мають наміру відновити шлюбні стосунки. Шлюб вона розриває вперше. Спори щодо поділу спільного сумісного майна відсутні. Сторони у судове засідання не з'явилися, але подали письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, при цьому позивач наполягає на позовних вимогах, а відповідач проти позову не заперечує та повністю згоден з ним. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 25 листопада 2000 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], виданим відділом РАГС Томаківського районного управління юстиції Дніпропетровської області. Сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого відділом РАГС Томаківського районного управління юстиції. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 СК України. Окрім того, частиною 8 ст. 235 ЦПК України передбачено, що у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається Тому суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню, позивач наполягає на розірванні шлюбу та відповідач не заперечує, при цьому позивач бажає залишити прізвище без змін. Статтею 115 Сімейного Кодексу України передбачено, що документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі викладеного та

Outcome: approved