Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з уточненим позовом зазначивши, що з відповідачем [PERSON] вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 14.02.2017 року, під час якого народилася одна дитина: донька [PERSON] , [INFO] . Шлюб між позивачем та відповідачем не розірваний. Відповідач матеріально не допомагає дитині, а тому позивач просить суд в судовому порядку стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 3000,00 гривень щомісячно на дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з подальшою індексацією відповідно до закону, до досягнення нею повноліття, починаючи з дня подання позовної заяви до суду. Також позивач [PERSON] просить стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на її утримання у розмірі 3000,00 грн. щомісячно, починаючи з моменту подачі позову до суду і до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] трирічного віку, тобто до [INFO] . Позивач в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позов підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву про визнання позову частково. Не заперечує, щодо стягнення з нього аліментів на користь позивача [PERSON] , на утримання дитини в розмірі 1500,00 грн., також аліменти на утримання дружини [PERSON] в розмірі 1000,00 грн. Просив розглядати справу за його відсутності. У зв`язку з цим, в силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони мають одну неповнолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] (а.с. 8). Дитина мешкає з позивачем та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою про склад сім`ї, яка надана Тарутинською селищною радою Тарутинського району Одеської області № 588 від 20.03.2019 року (а.с. 9). Батько дитини [PERSON] проживає за іншою адресою, місце реєстрації [ADDRESS] , (а.с.27). Позивач зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання (а.с. 10). Відповідач є фізичною особою підприємцем (а.с.11,12) Відповідно до вимог ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За правилами ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 2 ст.51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до статті 8 Закону України від 26 квітня 2001 року №2402-ІІІ«Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Зі змісту положень ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради Української РСР від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, частин 7, 8 ст.7 СК України, вбачається, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст.182 СК України, при визначені розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В порядку ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Наведені норми імперативно закріплюють обов`язок обох батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, діючої на Україні з 27 вересня 1991 року «держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей». Таким чином, вивчивши матеріали справи, взявши до уваги, що відповідач є фізично здоровою та працездатною особою, здійснює підприємницьку діяльність, докази того, що на його утриманні є інші особи до матеріалів справи не додано, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення із відповідача аліментів на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 3000,00 гривень щомісячно на дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з подальшою індексацією відповідно до закону, до досягнення нею повноліття, починаючи з дня подання позовної заяви до суду, підлягають задоволенню. Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача аліментів на її утримання, суд прийшов до наступного. Згідно ч. 2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Частино 4 статті 84 СК України передбачено, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Тож, враховуючи наведене, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на її утримання у розмірі 2000 гривень щомісячно до досягнення дитиною трьох років. Такий розмір аліментів буде у повній мірі відповідати вимогам закону, розімності і справедливості, з урахуванням обставин справи та доказів наданих позивачем. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Частина 2 статті 184 СК України регламентує, що розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Згідно положень ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Крім того, згідно п. 3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. У відповідності до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, вони стягуються з другої сторони пропорційно до задоволеною чи відхиленої частини вимог. Позивач звернулась до суду з зазначеним позовом 29.03.2019 року (а.с.1). Згідно п.п.2 п. 1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» станом на 29.03.2019 року за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою справляється судовий збір в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру. Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік» передбачено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2019 року в розмірі 1921 гривня 00 копійок. Враховуючи вище викладене розмір судового збору по даній категорії справ складає - 768 гривень 40 копійок. Тож, враховуючи, що позивачку звільнено від сплати судового збору, з відповідача [PERSON] в дохід держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 1536 гривень 80 копійок. На підставі викладеного ст.ст. 110, 112, 113, 180, 182, 184, 191 СК України,

Outcome: partial