Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідачів [PERSON] та [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, в обґрунтування якого вказала, що 11.03.2013 року о 04.50 годині до чергової частини Димитровського МВ ГУМВС України в Донецькій області надійшло повідомлення від [PERSON] про те, що на ринку «Лідер», розташованому на м-ні «Світлий» в м.Димитров Донецької області, відбувається пожежа, горять торгові приміщення. За даним фактом було розпочато кримінальне провадження за попередньою кваліфікацією за ч.2 ст.194 КК України, тобто умисне знищення чужого майна шляхом підпалу. Місцем пожежі є комплекс ринку «Лідер», який на підставі рішення виконавчого комітету Димитровської міської ради від 16.03.2011 року перебуває у приватній власності відповідача [PERSON] Внаслідок пожежі було знищено кілька крамниць, у тому числі належна їй крамниця «Свадебный салон». В ході огляду місця події по вказаному кримінальному провадженню, в приміщенні згорілого магазину «[INFO]», що належить відповідачу [PERSON], було виявлено та вилучено фрагменти знищеного пожежею електрочайника. Згідно висновку пожежно-технічної експертизи від 22.05.2013 року № 15 осередок пожежі знаходився в підсобному приміщенні магазину «[INFO]» біля правої відносно входу з території ринку стіни. Згідно висновку судової металознавчої експертизи від 22.08.2013 року № 4931 встановлено, що серед фрагментів мідної проволоки, вилучених з місця події, є два провідника з опаленням, яке утворилося внаслідок короткого замикання електричного струму. При допиті власника магазину «[INFO]» [PERSON], а також продавців вказаного магазину [PERSON], [PERSON] та [PERSON], було встановлено, що в приміщенні вказаного магазину знаходився електричний чайник заводського виготовлення марки «ТЕFАL», який був у справному стані. Постановою слідчого від 01.03.2014 року кримінальне провадження було закрите у зв'язку з тим, що вказана пожежа виникла через первинне коротке замикання електричного струму. Внаслідок пожежі в крамниці «Свадебный салон» був знищений належний їй товар, а саме: листівки на суму 3000 грн., прикраси для залу на суму 5000 грн., прикраси для автомобілю на суму 30000 грн., подушки під кільця 10 шт. по 70 грн. на суму 700 грн., корзини 12 шт. по 150 грн. на суму 1800 грн., фата для наречених на суму 2500 грн., нижня спідниця (під,юбники) 20 шт. по 60 грн. на суму 1200 грн., коляски 8 шт. по 150 грн. на суму 1200 грн., сувеніри на суму 1000 грн., віночки на суму 1000 грн., квіти на суму 3500 грн., стрічки на суму 2500 грн., стрічки в рулонах 30 шт. по 100 метрів на суму 11000 грн., ікони на суму 1800 грн., букети 25 шт. по 65 грн. на суму 1625 грн., ложки дерев'яні 12 шт. по 60 грн. на суму 720 грн., гірлянди весільні 5 шт. по 60 грн. на суму 300 грн., сукні весільні на загальну суму 89600 грн., вечірні сукні на загальну суму 22850 грн., дитячі сукні на загальну суму 9480 грн., чоловічі костюми на загальну суму 33700 грн., чоловічі брюки на загальну суму 5400 грн., накидки хутряні на загальну суму 5100 грн., краватки чоловічі на суму 3000 грн., туфлі чоловічі на суму 3980 грн., туфлі жіночі на суму 2800 грн., чеські вази на суми 6565 грн., весільні бокали на суму 3020 грн., свічі на суму 2720 грн., біжутерія на суму 7500 грн., рукавички на суму 3500 грн., колготки на суму 3000 грн., рушники на суму 2000 грн. Всього в наслідок пожежі їй завдано матеріальної шкоди на загальну суму 273030 грн. Окрім того їй була завдана моральна шкода, яку вона оцінює в 10000 грн. і яка полягає у її переживанні негативних емоцій з приводу цього випадку, оскільки фактично був знищений її бізнес. Вона не може в повній мірі задовольняти свої матеріальні і духовні потреби, так як залишилася без прибутку, який отримувала від своєї підприємницької діяльності. Позивач вважає, що за завдану їй шкоду цивільно-правову відповідальність повинні нести відповідачі [PERSON] та [PERSON] солідарно, оскільки осередок пожежі знаходився в крамниці, що належить [PERSON], і ця крамниця входила до складу комплексу ринку «Лідер», що знаходиться у власності [PERSON] Тому позивач, посилаючись на норми статей 22, 23, 319, 1166 та 1167 ЦК України, просить стягнути з відповідачів солідарно на свою користь завдану їй матеріальну шкоду у розмірі 273030 грн., моральну шкоду у розмірі 10000 грн., судові витрати у розмірі 2830,30 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 1500 грн. Під час розгляду справи позивач двічі уточнила свої позовні вимоги, а саме: 03.10.2014 року, виключивши зі складу відповідачів [PERSON], звернувшись до суду з проханням про стягнення вказаних сум лише з відповідача [PERSON]; та 29.10.2014 року, додатково обґрунтувавши свої вимоги ст.1187 ЦК України, відповідно до якої вважає, що відповідачем [PERSON] здійснювалася діяльність щодо використання електричної мережі, яка є джерелом підвищеної небезпеки, а тому він відповідає за завдану їй шкоду незалежно від наявності його вини. У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] підтримали заявлені позовні вимоги, з урахуванням їх уточнень, у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, оскільки його вини у спричиненні шкоди позивачу взагалі немає, він також був визнаний потерпілим від пожежі у кримінальному провадженні, наряду з позивачем, так як і його майну завдана шкода. Ним, як директором ринку «Лідер», власником якого він є, передавалися у користування розташовані на ринку приміщення на підставі договорів оренди, при укладенні яких відповідальність, у тому числі і за пожежну безпеку, покладалась на орендаря. З позивачем, як з фізичною особою, також був укладений договір оренди на приміщення, де знаходився магазин «Свадебный салон». Органом пожежного нагляду було видано дозвіл на введення в експлуатацію ринку «Лідер», ніяких порушень правил пожежної безпеки з його боку не встановлено. Коротке замикання електричного струму може статися і з вини енергопостачальника, з яким він уклав договір, і з вини виробника чайника. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні підтримала позицію свого довірителя та пояснила, що позивачем не надано жодного доказу на підтвердження наявності вини [PERSON] у виникненні пожежі та у спричиненні їй матеріальної шкоди. Кримінальне провадження закрито у зв'язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, тобто протиправні дії будь-якої особи не встановлені. Позивач посилається на ч.4 ст.319 ЦК України, де зазначено, що власність зобов'язує. Проте ця норма вирвана з контексту ст.319 ЦК України і повинна тлумачитись у комплексі з ч.5 цієї статті: власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Також безпідставне посилання позивача на норму ст.1187 ЦК України, оскільки судова практика визнає джерелом підвищеної небезпеки будь-яке застосування концентрованої енергії у таких випадках, коли енергію використано не в споживчих цілях, не в побуті, а на виробництві, на транспорті. Також позивачем не доведено, що вона є суб'єктом підприємницької діяльності і має право здійснювати торгівлю, а також наявність та розмір матеріальної, а звідси і моральної шкоди. Заслухавши сторін, дослідивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до постанови слідчого слідчого відділення Димитровського МВ ГУМВС України в Донецькій області Кабатова М.І. від 01.03.2014 року кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12013050490000423 від 11.03.2013 року за фактом пожежі на території ринку «Лідер», закрите у зв'язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України, так як вказана пожежа виникла внаслідок первинного короткого замикання електричного струму, тобто умисне пошкодження або знищення майна шляхом підпалу, вибуху чи іншим загальнонебезпечним способом слідством не встановлено (а.с.4-5). З тексту даної постанови вбачається, що місцем пожежі, яка зафіксована 11.03.2013 року, є комплекс ринку «Лідер», розташований за адресою: [ADDRESS], який на підставі рішення виконавчого комітету Димитровської міської ради від 16.03.2011 року знаходиться у приватній власності [PERSON] Внаслідок пожежі було знищено декілька крамниць фізичних осіб-підприємців, у тому числі крамницю «Свадебный салон», яка належить фізичній особі-підприємцю [PERSON], та крамницю «[INFO]», який належить фізичній особі-підприємцю [PERSON] (а.с.4-5). За висновком пожежно-технічної експертизи № 15 від 22.05.2013 року осередок пожежі на ринку «Лідер» знаходився у підсобному приміщенні магазину «Салон «[INFO]» коло правої відносно входу з території ринку стіни. Вказати точне місце виникнення горіння у просторі не представляється можливим у зв'язку з повним знищенням індивідуальних ознак термічного впливу на горючі елементи будівлі та речі. Найбільш вірогідною причиною пожежі є вплив теплових проявів аварійних режимів роботи електромережі та електрообладнання на горючі матеріали, які знаходилися у підсобному приміщенні магазину «Салон «[INFO]». Виникнувши у підсобному приміщенні магазину «Салон «[INFO]», вогонь по горючим конструктивним елементам будівлі та речах, через дверний отвір, який знаходився зліва в безпосередній близькості від встановленого осередку пожежі, поширився до торгової зали та після прогорання перекриття приміщення по горючих конструкціях крівлі та перекриття до сусідніх магазинів. Найбільш інтенсивне горіння було в приміщеннях магазинів «Салон «[INFO]», «Экономька», «Золушка», «Входные двери. Окна» та підприємця [PERSON] (а.с.216-224 кримінального провадження № 12013050490000423). Відповідно до висновку металознавчої експертизи № 4931 від 22.08.2013 року серед фрагментів мідної проволоки, вилучених з місця події - пожежі на торгових рядах ринка «Лідер», є два провідника з оплавленням, яке утворилось внаслідок первинного короткого замикання електричного струму (а.с.265-267 кримінального провадження № 12013050490000423). Відповідно до заяв сторін останні були залучені до вказаного кримінального провадження як потерпілі особи (а.с.11, 14). Відповідно до довідки адвоката [PERSON] від 16.06.2014 року останнім за підготовку позовної заяви та участь у розгляді даної цивільної справи у якості представника позивача на підставі договору про надання правової допомоги від 16.06.2014 року отримана від [PERSON] оплата у розмірі 1500 грн. (а.с.17). Згідно квитанцій від 17.06.2014 року та від14.07.2014 року [PERSON] сплачено судовий збір у розмірі 2830 грн. 31 коп. та 143 грн. 60 коп. (а.с.1, 28). Згідно загальних засад шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню у повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Так, відповідно до ч.ч.1, 2 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Пленумом Верховного Суду України у пункті 2 постанови від 27.03.1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз'яснено, що шкода підлягає відшкодуванню у повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній зв'язок та є вина зазначеної особи. За приписами ст.36 Закону України «Про пожежну безпеку» від 17.12.1993 року № 3745-ХП, що діяв на час виникнення спірних правовідносин, підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодувати збитки, завдані у зв'язку з порушенням ними протипожежних вимог, відповідно до чинного законодавства. За приписами п.11 Порядку видачі органами державного пожежного нагляду дозволу на початок роботи підприємств та оренду приміщень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.02.2001 року № 150 та діючого на час виникнення спірних правовідносин, у разі прийняття в експлуатацію об'єктів нового будівництва державною комісією дозвіл органу державного пожежного нагляду не оформляється. Судом встановлено, що 05.12.2008 року державною приймальною комісією було прийнято в експлуатацію закінчений будівництвом об'єкт - комплекс ринку «Лідер», розташований на м-ні «Світлий» в м.Димитров Донецької області (а.с.90-92). Складений про це акт було затверджено рішенням виконавчого комітету Димитровської міської ради від 17.12.2008 року (а.с.157). Відповідно до п.2.3, 2.4 Правил пожежної безпеки на ринках України, затверджених наказом МНС України від 17.01.2005 року № 30, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 28.01.2005 року за № 111/10391, забезпечення пожежної безпеки на ринках покладається на їх директорів (керівників) або осіб, які виконують його обов'язки, а виконання вимог цих Правил, зокрема, в частині дотримання протипожежного режиму, покладається на власників, орендарів торгових місць (на підставі укладених договорів), учасників торгівлі. Судом встановлено, що між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] 01.05.2012 року було укладено договір, відповідно до якого [PERSON], як директор торгівельного комплексу «Лідер», здав [PERSON], як фізичній особі, в оренду торгівельне приміщення № 2 (торгове місце № 2) на території ринку для здійснення торгівлі товарами народного споживання, що встановлено на підставі наданої суду світлокопії (а.с.15). Дана обставина у судовому засіданні сторонами визнавалася і не заперечувалася, тому відповідно до ст.61 ЦПК України не підлягає доказуванню. Аналогічний договір 01.01.2013 року було укладено між [PERSON] та [PERSON] щодо надання в оренду торгівельного приміщення № 2 (торгове місце № 3) (а.с.9). За інформацією 9-го державного пожежно-рятувального загону ГУ ДСНС України у Донецькій області від 22.07.2014 року відомості щодо виявлених порушень вимог Правил пожежної безпеки в Україні, які було допущено з боку [PERSON] при експлуатації торгового комплексу «Лідер», розташованого за адресою: [ADDRESS], за період з 2011 року по березень 2013 року відсутні (а.с.89). Як зазначено вище, кримінальне провадження за фактом пожежі на території торгового комплексу «Лідер» закрито через відсутність складу кримінального правопорушення за ст.194 ч.2 КК України щодо умисного пошкодження або знищення майна шляхом підпалу, вибуху або іншим загальнонебезпечним шляхом, тобто протиправні дії будь-якої особи встановлені не були. Згідно висновку пожежно-технічної експертизи осередок пожежі знаходився у приміщенні магазину «[INFO]», яке було орендоване підприємцем [PERSON] Виходячи з наведених правових норм та досліджених у суді доказів, наданих сторонами, факт неправомірних дій відповідача [PERSON] судом не встановлений, що виключає наявність інших складових цивільної відповідальності, а саме причинний зв'язок між неправомірними діями і шкодою та вину. Суд не приймає правову позицію позивача щодо спричинення їй шкоді в наслідок джерела підвищеної небезпеки, яким, на її думку, є здійснювана відповідачем [PERSON] діяльність щодо використання ним електричної мережі. Відповідно до ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухово- і вогненебезпечних та інших речовин, утримання диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання,зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду , якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. [PERSON] з 1992 року є фізичною особою-підприємцем, видами його господарської діяльності є роздрібна торгівля товарами на ринках, продаж, надання в оренду (експлуатацію) власного нерухомого майна (а.с.12). Відповідачем на підставі укладеного з енергопостачальником договору використовувалася електрична енергія для споживчих цілей на території належного йому торгового комплексу «Лідер». Застосування концентрованої енергії, у тому числі електричної, у таких випадках не може бути визнано джерелом підвищеної небезпеки, оскільки умови використання електромереж, які у випадку з відповідачем знаходилися у належному стані (іншого судом не встановлено), не створюють ніякої небезпеки для оточуючих. До предмету доказування у справі про відшкодування матеріальної шкоди входить розмір спричиненої шкоди. Позивачем на підтвердження розміру спричиненої їй матеріальної шкоді внаслідок знищення її товару під час пожежі надано два товарних чеки. Згідно товарним чекам без числа і місяця позивач придбала у фізичної особи-підприємця [PERSON]: - у 2012 році товар на суму 68845 грн., а саме: листівки на суму 3000 грн., прикраси для залу на суму 5000 грн., прикраси для автомобілю на суму 30000 грн., подушки під кільця 10 шт. по 70 грн. на суму 700 грн., корзини 12 шт. по 150 грн. на суму 1800 грн., фата для наречених на суму 2500 грн., нижня спідниця (під,юбники) 20 шт. по 60 грн. на суму 1200 грн., коляски 8 шт. по 150 грн. на суму 1200 грн., сувеніри на суму 1000 грн., віночки на суму 1000 грн., квіти на суму 3500 грн., стрічки на суму 2500 грн., стрічки в рулонах 30 шт. по 100 метрів на суму 11000 грн., ікони на суму 1800 грн., букети 25 шт. по 65 грн. на суму 1625 грн., ложки дерев'яні 12 шт. по 60 грн. на суму 720 грн., гірлянди весільні 5 шт. по 60 грн. на суму 300 грн.; - у 2011 році товар на суму 204185 грн., а саме: сукні весільні на загальну суму 89600 грн., вечірні сукні на загальну суму 22850 грн., дитячі сукні на загальну суму 9480 грн., чоловічі костюми на загальну суму 33700 грн., чоловічі брюки на загальну суму 5400 грн., накидки хутряні на загальну суму 5100 грн., краватки чоловічі на суму 3000 грн., туфлі чоловічі на суму 3980 грн., туфлі жіночі на суму 2800 грн., чеські вази на суми 6565 грн., весільні бокали на суму 3020 грн., свічі на суму 2720 грн., біжутерія на суму 7500 грн., рукавички на суму 3500 грн., колготки на суму 3000 грн., рушники на суму 2000 грн. (а.с.16). Також судом було досліджено протокол огляду місця події від 11.03.2013 року, відповідно до якого при огляді приміщення під № 2/2 на території ринку «Лідер», яке має вивіску «Свадебный салон «Жемчужина», було встановлено, що пластикові двері у приміщення відчинені, на одній із створок розбито скло, всі три вікна розбиті, ролети на них пошкоджені, скло розбито, дах приміщення повністю зруйновано вогнем, на підлозі знаходяться залишки обгорілого шиферу, металопрофілю, погорілі металеві вішалки, дерев,яні фрагменти каркасу вітрин, обгоріла вітрина з металевими полицями з елементами нарядів для автомобілю, обгоріле взуття, стільці, манекени (а.с.12-13 кримінального провадження № 12013050490000423). Відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію [PERSON] зареєстрована як фізична особа-підприємець з 2006 року. У судовому засіданні позивач пояснила, що приблизно у 2012 році, ще до пожежі її підприємницька діяльність була призупинена, нею безпосередньо торгівельна діяльність не здійснювалася. У орендованому нею приміщенні її товаром торгувала фізична особа -підприємець [PERSON] Із придбаного нею товару, вказаному в товарних чеках, щось продавалось та купувалось, щось надавалось у прокат, можливо від цієї діяльності було отримано 20000 грн. виручки. Аналіз наведених доказів та встановлених обставин не надає судові підстав вважати доведеним розмір спричиненої шкоди. Товарні чеки посвідчують факт купівлі-продажу товарів. Для покупця товарний чек на товар є доказом факту покупки товару у конкретного продавця, початком відрахунку строку служби та гарантійного строку на товар, а також документом на підтвердження витраченої грошової суми. Протокол огляду місця події не утримує відомостей щодо знищеного товару, заявленого позивачем. Тому самі по собі товарні чеки без наявності інших доказів не можуть слугувати підтвердженням розміру знищеного майна. Крім того, наведені товарні чеки не містять повної дати їх заповнення (числа та місяця), ціну за одиницю деяких товарів, підпис продавця. Відповідно до ст.ст.10, 11 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін і інших осіб, які беруть участь у справі. З огляду на приведене наявні в матеріалах справи докази не підтверджують сукупність необхідних складових для притягнення відповідача до цивільної відповідальності, а отже, не дають і достатніх правових підстав для задоволення позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди. Позивач також просить суд стягнути з відповідача моральну шкоду, яка була їй завдана знищенням належного їй майна в наслідок пожежі. За приписами ст.1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, спричинена фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її спричинила, за наявністю її вини. Оскільки судом встановлена відсутність підстав для задоволення позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди, то, відповідно, не підлягають задоволенню позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди, які ґрунтуються на мотивах спричинення шкоди майну позивача. Згідно за ст.88 ЦПК України суд присуджує стороні, на користь якої ухвалено рішення, понесені нею судові витрати. Оскільки рішення суду ухвалюється не на користь позивача, не можуть бути стягнуті понесені нею витрати на правову допомогу та витрати з оплати судового збору. На підставі ст.ст.22, 23, 1166, 1167, 1187 ЦК України,

Outcome: dismissed