Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з цивільним позовом до [PERSON], третя особа: [PERSON] державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно, обґрунтовуючи його тим, що після смерті 18.12.2013 року її батька [PERSON], відкрилася спадщина у вигляді [ADDRESS], яка зареєстрована на імя [PERSON]. Спадкоємцями померлого є позивач та її рідний брат, - відповідач [PERSON]. У червні 2014 року вона звернулася з заявою до Другої [PERSON] державної нотаріальної контори про прийняття спадщини за законом. Враховуючи, що у відповідача [PERSON] знаходяться оригінали правовстановлюючих документів на спірне майно, що необхідні для оформлення права власності, нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, що належало померлому [PERSON]. Позивач просила суд визнати з нею право власності на 1/2 квартири [ADDRESS], зареєстрованої на імя [PERSON], як за спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON]. В відкритому судовому засіданні позивач та представник позивача позов підтримали в повному обсязі. В подальшому позивач та представник позивача в відкрите судове засідання не з»явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Від представника позивача до суду, через канцелярію суду, надійшла заява про розгляд справи без її участі. Відповідач до суду не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, направив до суду свого представника, яка в судовому засіданні позов не визнала. В подальшому відповідач та представник відповідача в відкрите судове засідання не з»явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Від представника відповідача до суду, через канцелярію суду, надійшла заява про розгляд справи без її участі, просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Крім того, в матеріалах справи містяться заперечення проти позову, в яких йде мова про те, що спірна частина домоволодіння належить відповідачу [PERSON] на підставі договору дарування, і тому вона не входить до кола спадкового майна. Представник третьої особи до суду не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Від третьої особи до суду надійшов лист про розгляд справи без участі їхнього представника. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, встановив наступні обставини та відповідні правовідносини. Судом встановлено, що 18.12.2013 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серії І-ОК № 297661. Як вбачається з копії відповіді КП КОР «ПБТІ» № 883 від 18.03.2014 року на запит адвоката [PERSON], право власності на житловий будинок № 68/2 по вул. Залізничній в м. Біла Церква Київської області було зареєстровано за: [PERSON] 1/2 частина будинку на підставі дублікату свідоцтва про право власності від 15.02.1972 року, виданого [PERSON] ЖКГ та зареєстровано в БТІ 05.11.1996 року (реєстрова книга № 14, реєстровий № 1339). Копія вказаного свідоцтва, також, міститься в матеріалах справи. Згідно копії договору купівлі-продажу частини жилого будинку від 11.12.1999 року, посвідченого державним нотаріусом [PERSON] державної нотаріальної контори встановлено, що [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є власниками 1/2 частини вищевказаного будинку. Крім того, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] належить по 1/8 частині вказаного домоволодіння кожному. Померлий [PERSON] є батьком позивача, що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження дитини. Враховуючи зазначене, позивач на підставі ч.1 ст.1261 ЦК України, є спадкоємцем першої черги. Позивач звернулась до Другої [PERSON] міської державної нотаріальної контори Київської області з заявою про прийняття спадщини, після померлого 18.12.2013 року батька [PERSON], однак, нотаріусом, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 27.06.2014 року за № 1915/02-31 було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії. Дана постанова мотивована тим, що немає можливості встановити факт належності правовстановлюючого документа на квартиру померлому. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року, у разі відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, право власності на спадкове майно визнається в судовому порядку. У відповідності до п. 2.3, 3.3 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, яке затверджене наказом Міністерства юстиції України 28.01.2003 року № 6/5 та офіційного листа МЮУ № 19-32/319 від 21.02.2005 року щодо переліку оформлення документів в разі смерті власника нерухомого майна якщо первинна реєстрація прав власності не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання належності майна попередньому чи наступному власнику (спадкоємцю) у випадку відсутності таких, вирішується в судовому порядку. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків ( спадщини) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця), до інших осіб ( спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Померлий [PERSON] розпорядження на випадок своєї смерті не зробив, заповіту не залишив. Судом встановлено, що померлий [PERSON] та відповідач по справі [PERSON], 05.12.2013 року уклали договір дарування 1/2 частки житлового будинку № 68 з відповідною часткою господарських будівель та споруд, який розташований по вул. Залізничній в м. Біла Церква, Київської області. Як вбачається з матеріалів справи, 1/2 частина подарованого будинку, що належала спадкодавцю [PERSON] та належить відповідачу по справі [PERSON] є квартирою під № 1 даного будинку. Вказаний договір посвідчено приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за № 1136. Відповідно до копії витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 05.12.2013 року встановлено, що право власності на 1/2 частину зазначеного будинку зареєстровано за відповідачем [PERSON]. До складу спадщини, у відповідності до ст. 1218 ЦК України, входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Враховуючи, що договір дарування частини житлового будинку між спадкодавцем та відповідачем [PERSON] було укладено 05.12.2013 року, тобто до смерті [PERSON], тому на момент відкриття спадщини 18.12.2013 року, вказана частка житлового будинку не належала [PERSON], і тому не входить до його спадкового майна. Доказів визнання вказаного договору недійсним у встановленому законом порядку на час розгляду справи в суді, до суду ні позивачем, ні представником позивача не надано. Згідно ч.3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Враховуючи п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2010 року «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За встановлених по справі обставин, позивач просить визнати за нею право власності в порядку спадкування на майно, яке на час відкриття спадщини спадкодавцю не належало, і тому суд прийшов до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити. На підставі ст. ст.79, 88 ЦПК України, понесені витрати на сплату судового збору слід залишити за позивачем. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed