Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Згідно позовної заяви позивач [PERSON] вказує про те, що з відповідачем [PERSON] перебуває у шлюбі, що був зареєстрований 18 травня 2015 року в Хрінницькій сільській раді Демидівського району Рівненської області, актовий запис № 2. Від шлюбу мають одну малолітню дитину [PERSON], [INFO]. З відповідачем [PERSON] спільне життя не склалося, оскільки мають різні погляди на життя та різні характери. У звязку з чим між ними постійно виникали конфлікти і суперечки на побутовому грунті. Розлад у сімї носить тривалий характер. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного та шлюбних відносин з грудня 2015 року не підтримують. Вважає, що подальше збереження шлюбу є неможливим, суперечить її інтересам. У позовній заяві позивач [PERSON] просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], що зареєстрований 18 травня 2015 року в Хрінницькій сільській раді Демидівського району Рівненської області, актовий запис № 2, та стягнути з відповідача понесені нею судові витрати. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, з підстав викладених у позовній заяві, просила розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву в якій вказував про те, що позовні вимоги позивача [PERSON] визнає, не заперечує проти розірвання шлюбу, та просив справу розглянути без його участі. Суд, заслухавши пояснення позивача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем [PERSON] позовних вимог не встановлено. Згідно Свідоцтва про шлюб серії 1-ГЮ № 107253 (а.с. 4) сторони по справі зареєстрували шлюб 18 травня 2015 року в Хрінницькій сільській раді Демидівського району Рівненської області, актовий запис № 2. Від шлюбу мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO]. В силу вимог ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 109 Сімейного кодексу України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Стаття 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачає, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі не бажають зберегти шлюб позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач подав до суду заяву в якій вказує про те, що позовні вимоги позивача визнає та не заперечує проти розірвання шлюбу. Шлюбні відносини між сторонами припинені, сторони по справі з грудня 2015 року спільно не проживають, а тому суд, на підставі статті 112 Сімейного кодексу України, приходить до висновку про розірвання шлюбу між сторонами, оскільки встановлено, що подальше збереження шлюбу суперечить їх інтересам, що має істотне значення. Розірвання шлюбу між сторонами по справі не буде суперечити інтересам відповідача чи інтересам дитини сторін, яка є малолітньою. Спорів між сторонами про поділ майна, на час розгляду справи, немає. Відповідно до ч. 1 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України\~до витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до вимог ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України понесені позивачем судові витрати, що становлять 640,00 гривень судового збору, сплаченого на час подання до суду позивачем позовної заяви, суд покладає на відповідача [PERSON], оскільки понесення таких витрат позивачем [PERSON] підтверджено документально (а.с. 1). Оскільки позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають до задоволення, суд, з урахуванням положень ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, приходить до висновку про стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON], понесені нею витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 700,00 гривень, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера № 24 від 11 жовтня 2017 року та довідкою адвоката [PERSON] від 11 жовтня 2017 року (а.с. 10, 11). Відповідно до ст.ст. 105, 109, 112-114 Сімейного кодексу України, ст.ст. 258, 259, 265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

Outcome: approved