Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди у зв'язку із залиттям, мотивуючи свої вимоги тим, що вона є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності № [NUMBER] від 10 листопада 2006 року. З вини відповідача 07 травня 2017 року квартиру [ADDRESS] було затоплено мешканкою квартири [ADDRESS]. Оскільки, на день затоплення позивач перебувала поза межами міста Києва, про факт затоплення повідомила сусідка із квартири [ADDRESS] Одразу по поверненню в місто Київ, позивач звернулася до Житлово-експлуатаційної дільниці № 40, якою проведено обстеження квартири [ADDRESS], про що складено відповідний акт від 11 травня 2017 року. Після складеного відповідного акту, позивач звернулася до відповідача щодо відшкодування завданої шкоди, однак [PERSON], відмовилася компенсувати її. Оскільки відповідач не бажає добровільно відшкодувати завдану шкоду, позивач звертається до суду з даним позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на її користь збитки в розмірі 26 338,00 грн, та судові витрати по справі в розмірі 704,80 грн. Ухвалою від 02 травня 2018 року Дніпровським районним судом м. Києва було відкрите провадження у справі в порядку спрощеного провадження без виклику сторін. Позивачем [PERSON] ухвалу суду від 02.05.2018 року про відкриття провадження у справі в порядку спрощеного провадження та позовну заяву з додатками, отримано особисто 10 травня 2018 року, про що свідчить поштове повідомлення. Відповідач [PERSON] ухвалу суду від 02.05.2018 року про відкриття провадження у справі в порядку спрощеного провадження та позовну заяву з додатками отримала особисто 30 травня 2018 року, про що свідчить поштове повідомлення. Третя особа [PERSON] ухвалу суду від 02.05.2018 року про відкриття провадження у справі в порядку спрощеного провадження та позовну заяву з додатками отримала за довіреністю 11 травня 2018 року, про що свідчить поштове повідомлення. 12 червня 2018 року від відповідача [PERSON], надійшов відзив на позовну заяву про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, мотивуючи свій відзив тим, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. В позовній заяві позивач зазначає, що зверталася до відповідача, щоб останій відшкодував завдану шкоди, однак ці обставини не відповідають дійсності. Відповідчем було запропоновано врегулювання спору мирним шляхом в усній формі, нащо отримано було відмову від позивача. Доведення факту звернення та намагання врегулювати питання відповідач не має змоги, оскільки звернення відбувалося в усній формі. Відповідач готова була найняти працівників та відремонтувати пошкодження які були завдані в результаті залиття. Однак, від позивача отримала категоричну незгоду та позивач висловила в усній формі думку про відшкодування збитків виключно у грошовому еквіваленті. Пунктом 2.3.6 Правил утримання жилих будинківта прибудинкових територій, що затверджено наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 року №76, що зареєстровано в Міністерстві юстиції України 25.08.2005 року №927/11207 передбачено, що у разі залиття, аварії квартири складається відповідний акт. Як вбачається, в акті повинно бути зазначено причину залиття квартири та з актом мають бути ознайомлені мешканці квартири. Дана інформація в акті відсутня. Огляд квартири працівниками ЖЕД по факту залиття квартири проводився 07 травня 2017 року, фактично акт отримано у приміщенні ЖЕК-407, 11 травня 2017 року. Однак відповідач не заперечує проти відшкодування збитків, але у випадку якщо позивачем буде надано докази доведення факту залиття квартири саме з вини відповідача. Щодо суми збитків, то із даною сумою відповідач не погоджується в повній мірі, оскільки розрахунки зробленні на всю площу житлової кімнати, як зазначено у підсумковій відомості ресурсів, а саме 100 м2 житлової площі. Оцінки завданих збитків спеціалістом в даній сфері не зроблено, є лише розрахунки вартості проведення будівельних робіт ТОВ «Інпроект» та вартість матеріалів для здійснення будівельних робіт. У відповідності до гл. 10 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: 1) малозначні справи. Частина 2 даної статті вказує, що у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін». При цьому у відповідності до ст. 279 ЦПК України «Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п'яти днів з дня отримання відзиву. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Таким чином суд приходить до висновку про доцільність проведення спрощеного позовного провадження у даній справі без виклику сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] належить на праві власності квартира [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності № [NUMBER] від 10 листопада 2006 року, загальною площею 28,79 м2. (а.с.36) Відповідач [PERSON] є власником квартири за адресою [ADDRESS], що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власників на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна. (а.с. 47-48) 07 травня 2017 року квартиру [ADDRESS], було залито водою з вини мешканців квартири [ADDRESS] по вулиці Березняківській у місті Києві. Як вказано в позовній заяві позивач була відсутня у місті Києві на момент залиття. Однак сусідка із квартири [ADDRESS] «б», повідомила позивача про затоплення її квартири. Позивач [PERSON], одразу по поверненню до міста Києва, звернувся до Житлово-експлуатаційної дільниці № 40 з вимогою зафіксувати та підтвердити факт залиття квартири [ADDRESS]. Відповідно до п. 2.3.6. Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, у разі аварії і залиття квартири складається відповідний акт в день залиття квартири. В акті зазначаються причини залиття, висновки про те, що необхідно зробити, хто заподіяв шкоду та інше. 11 травня 2017 року комісією ЖЕД-407 «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району міста Києва» у складі: головного інженера ЖЕД-407 [PERSON], майстра т/д 5 [PERSON], майстра по ремонту [PERSON], був складений акт про наслідки залиття квартири [ADDRESS], та перелік пошкодженого приміщення. (а.с.37) Відповідно до акту від 11.05.2017 року комісійним обстеженням встановлено, при перевірці комісією встановлено, що приміщення квартири [ADDRESS], залито вище розташованою квартирою [ADDRESS], власник якої є [PERSON] Заявка поступила на Аварійну службу Дніпровського р-ну м. Києва від 07.05.2017 року о 07 год. 29 хв., в 08 год. 20 хв. по приїзді в кв. [ADDRESS] на кухні була мокра підлога, сантехнічне обладнання знаходиться в задовільному стані. Внаслідок залиття в квартирі [ADDRESS], пошкоджено такі приміщення: Кухня 5,7 м2 (стеля - водоемульсійне фарбування; стіни - шпалери) житлова кімната 16,7м2 (стеля - водоемульсійне фарбування; стіни - шпалери). Опоряджувальні роботи в квартирі проводилися 2012 році. (а.с.37) Згідно ч.4 ст. 319 ЦК України та ст. 151 Житлового кодексу України, власність зобов'язує, громадяни, які мають у приватній власності житловий будинок (квартиру), зобов'язані забезпечувати його схоронність, проводити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію. Згідно статті 323 ЦК України передбачено, ризик випадкового знищення та випадкового пошкодження (псування) майна несе його власник, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що на споживача покладені наступні обов'язки: своєчасно вживати заходів щодо усунення виявлених неполадок, пов'язаних з отриманням житлово-комунальних послуг, що виникли з власної вини та за власний рахунок ремонтувати та міняти санітарно-технічні прилади і пристрої, обладнання, що вийшли з ладу з його вини. Відповідно до ст. 319, 322 ЦК України власність зобов'язує і власник несе відповідальність за майно, що йому належить. Відповідно ст. 383 ЦК України, передбачено, що власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартири, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку. Згідно Локального кошторису на будівельні роботи № 2-1-1 на визначення розміру збитку для проведення відновлюваних робіт приміщень житлового будинку [ADDRESS], складає 26 338, 00 грн., складеним інженером- проектувальником [PERSON] (кваліфікаційний сертифікат серія [NUMBER]) . (а.с. 38-45) Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим права фізичної або юридичної особи, а також шкода задана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Розглядаючи спір про відшкодування заподіяної шкоди, суд повинен з'ясувати наявність у діях відповідача складу цивільного правопорушення, що включає неправомірність поведінки, наявність матеріальних втрат та їх розміру (збитків), причинного зв'язку між неправомірною поведінкою та заподіяними збитками. Відповідно до частини 1 та 2 статті 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Відповідно до ч. 3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Аналізуючи вищевикладене, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд вважає доведеним той факт, що залиття квартири [ADDRESS] у місті Києві відбулося з вини відповідача, в своєму відзиві відповідач зазначає, що нею було запропоновано позивачу найняти працівників та відремонтувати пошкодження, які були завдані в результаті залиття, між заподіяною шкодою та неправомірними діями відповідача є прямий причинно - наслідковий зв'язок, а тому завдана майнова шкода підлягає повному відшкодуванню за рахунок відповідача, в порядку ст. 1166 ЦК України. Тому суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, оскільки є обґрунтованим та доведеними. Суд присуджує стягнути з [PERSON] на користь [PERSON], збитки в розмірі 26 338,00 гривень завданої внаслідок залиття квартири. В частині позовних вимог щодо стягнення з відповідача на корить позивача судових витрат в розмірі 704,80 грн., задоволенню не підлягає, оскільки при подачі позову до суду, позивач не поніс витрати пов'язані зі сплатою судового збору. Згідно квитанцій №0.0.927709330.1; №0.0.1014745149.1 було сплачено судовий збір на загальну суму 704,80 грн., громадянином [PERSON], який є чоловіком третьої особи. Тому суд присуджує стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved