Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача Державного підприємства «Мирноградвугілля» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. В обґрунтування позовних вимог вказала, що в період з 19.04.2012 року по 30.09.2019 року вона працювала у відокремленому підрозділі «Шахта «Капітальна» ДП «Мирноградвугілля». 30.09.2019 року її було звільнено за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію на підставі п.1 ст.38 КЗпП України. При звільненні відповідач своєчасно не провів з нею повний розрахунок, чим порушив вимоги ст.ст.47, 116 КЗпП України щодо повного розрахунку в день звільнення. Відповідач здійснив з нею повний розрахунок тільки 24.03.2020 року, що підтверджується довідкою відповідача. Згідно довідки відповідача її середня заробітна плата становить 313,24 грн. Статтею 117 КЗпП України передбачено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 КЗпП України, відповідач повинен виплатити їй її середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Таким чином відповідач повинен їй сплатити середній заробіток за весь час затримки розрахунку з 01.10.2019 року по 24.03.2020 року включно у розмірі 37902,04 грн. із розрахунку: 313,24 грн. х 121 робочих днів за час затримки розрахунку з часу звільнення до повного розрахунку. Просить суд стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 37902,04 грн. Відповідач надав відзив на позов, в якому зазначив, що згоден з розрахунком заборгованості середнього заробітку за час затримки при звільненні, наданим позивачем, та з позовними вимогами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що позивач з 19.04.2012 року по 30.09.2019 року знаходилася у трудових відносинах з відповідачем, була звільнена за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію на підставі п.1 ст.38 КЗпП України (а.с. 6-13). Згідно довідок відповідача, повний розрахунок з позивачем по заробітній платі проведено 24.03.2020 року. Середньоденна заробітна плата позивача становить 313,24 грн. (а.с. 14,15). Відповідно до ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Відповідно до ст.117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Таким чином, враховуючи що відповідачем повний розрахунок з позивачем було проведено 24.03.2020 року, тому за період з 01.10.2019 по 24.03.2020 позивач має право на отримання середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 37902,04 грн., виходячи із розрахунку: 313,24 грн. х 121 робочих днів за період з 01.10.2019 по 24.03.2020. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати зі сплати судового збору щодо позовних вимог про стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні в розмірі 840,80 грн. На підставі ст.ст.116, 117 КЗпП України,

Outcome: approved