Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача Димитровської міської ради про визнання права власності на спадкове майно, в обґрунтування якого вказала, що [INFO] помер її батько [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, а саме домоволодіння, розташоване за адресою: [ADDRESS], яке належало спадкодавцю на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального жилого будинку на праві особистої власності від 10.05.1956 року. [INFO] померла її мати [PERSON]. На момент своєї смерті її мати також мешкала по вищевказаній адресі, у будинку, який успадкувала після смерті свого чоловіка. Факт прийняття [PERSON] спадщини після смерті свого чоловіка підтверджується тим, що вона була єдиним спадкоємцем першої черги і постійно проживала разом з чоловіком. Після смерті чоловіка вона до моменту своєї смерті продовжувала мешкати в даному будинку і фактично прийняла спадщину - вищевказаний будинок. По причині поганого стану здоров'я і похилий вік [PERSON] позивач [PERSON] з середини 2007 року постійно проживала разом з матір'ю та допомагала вести господарство. Вважає, що вона таким чином прийняла спадщину, що залишилася після смерті матері, оскільки не відмовлялася від неї і на даний час користується нею. Вона є єдиним спадкоємцем першої черги. Вона звернулась до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину. Однак приватним нотаріусом Димитровського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON] видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, в якій підставою для відмови вказано, що правовстановлюючі документи на вищевказаний будинок не зареєстровані у встановленому законом порядку. На теперішній час адреса: [ADDRESS] змінена і перереєстрована на: [ADDRESS]. Просить суд визнати за нею в порядку спадкування за законом право приватної власності на жилий будинок з надвірними будівлями та спорудами, а саме: А1 - житловий будинок, а1 - веранда, а2 - погреб, Б1 - літня кухня, В1 - вбиральня, №1 - паркан, І - водопровід, що знаходяться за адресою: [ADDRESS], розташований на земельній ділянці площею 331,1 кв.м. Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, обґрунтовуючи їх викладеними в позовній заяві обставинами. Також пояснила, що її батьками був збудований будинок, розташований за адресою: [ADDRESS], але цей будинок не був введений в експлуатацію у встановленому порядку, акта вводу будинку в експлуатацію немає. Просить суд визнати за нею право власності на вказаний будинок. Представник відповідача до судового засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Вислухавши пояснення позивача, свідків та дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] та [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про смерть (а.с. 21, 22). [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 22.04.1953 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с. 16). Згідно свідоцтв про народження та про шлюб, [PERSON], [INFO], є дочкою [PERSON] і [PERSON] (а.с. 14, 15). Відповідно до рішення виконкому Новоекономічної міської ради від 28.03.1956 року № 6, [PERSON] було надано дозвіл на будівництво жилого будинку на земельній ділянці [ADDRESS] (а.с. 20). Відповідно до договору про надання в безстрокове користування земельною ділянкою для будівництва індивідуального жилого будинку на праві особистої власності від 10.05.1956 року, [PERSON] було надано право безстрокового користування земельною ділянкою для будівництва житлового будинку на земельній ділянці, розташованій за адресою: [ADDRESS] ( а.с. 18-19). Згідно довідки КП «Бюро технічної інвентаризації» Димитровської міської ради, по реєстраційним даним БТІ домоволодіння [ADDRESS] (колишня [ADDRESS]) належить [PERSON]. Право власності на домоволодіння не оформлено (а.с. 43). Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 18.02.2014 року, у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні відомості щодо об'єкта нерухомого майна, розташованого за адресою: [ADDRESS] (а.с. 41). Постановою приватного нотаріуса Димитровського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON] від 21.01.2014 р. за № 43/02-31 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS], у зв'язку з тим, що спадкодавцем надано правоустановчий документ на житловий будинок, який не зареєстрований відповідно до чинного законодавства України. (а.с. 8). Відповідно до довідок приватного нотаріуса Димитровського міського нотаріального округу [PERSON] від 17.02.2014 року, на майно, яке залишилось після смерті [PERSON] і [PERSON] спадкові справи не відкривалися, заповіти від імені [PERSON] і [PERSON] не посвідчувались (а.с. 44-56). Свідок [PERSON] пояснила суду, що вона мешкає за адресою: [ADDRESS] майже з народження. Добре знайома з позивачем [PERSON] та добре знала її батьків [PERSON] і [PERSON] Позивач завжди доглядала свою мати, у всьому їй допомагала і піклувалася про неї. Позивач мешкає за адресою: [ADDRESS], а її мати мешкала за адресою: [ADDRESS]. Мати позивача померла рік тому, а батько помер 15 років тому. До смерті свого чоловіка [PERSON] мешкала разом з ним за адресою: [ADDRESS]. Перед смертю матері позивач мешкала в своєму будинку за адресою: [ADDRESS], однак завжди навідувала мати та доглядала за нею. Свідок [PERSON] пояснила суду, що вона мешкає за адресою: [ADDRESS] майже 7 років. За адресою: [ADDRESS] мешкала бабуся [PERSON]. Позивач є її дочкою. Позивач завжди навіщала свою мати, допомагала та піклувалася про неї. Позивач мешкає неподалік на сусідній вулиці. Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ч.1 ст.182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Також відповідно до ст.4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», право власності на нерухоме майно підлягає обов'язковій державній реєстрації. Відповідно до ч.2 ст.331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Враховуючи надані суду докази, судом встановлено, що оскільки після завершення будівництва жилого будинку [ADDRESS] зазначений будинок не було прийнято до експлуатації, не було отримано правовстановлюючого документу на будинок, не було здійснено державну реєстрацію права власності на зазначений будинок, то особа, яка здійснила будівництво будинку - [PERSON] за своє життя не набув правових підстав на вказане домоволодіння і, таким чином, після смерті [PERSON] спадщина на вказаний будинок не відкривалася, у зв'язку з чим вказаний будинок не може бути успадковано спадкоємцями померлого. Крім того, позивачем не надано доказів прийняття нею спадщини після смерті батьків [PERSON] та [PERSON] Тому суд вважає, що в задоволенні позову необхідно відмовити. На підставі ст.ст.182, 328, 331, 1218 ЦК України, Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень»,

Outcome: dismissed