Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Драбівецької сільської ради про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування, посилаючись на те, що 10.03.2010 року померла гр. [PERSON] При житті померла склала заповіт, посвідчивши його у Драбівецькій сільській раді 12.01.1993р., реєстр № 2, за яким все належне їй майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що належатиме їй на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла [PERSON] Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: Черкаська область, Золотоніський район, с. Драбівці, вул. Вишнева, 34. Після смерті [PERSON]Є позивач спадщину прийняла, подавши до Золотоніської районної державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, але у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів. За таких обставин у позивача виникла необхідність звернення до суду з позовом. У судове засідання позивач не зявилася, але скерувала до суду заяву з проханням провести розгляд справи у її відсутність та також задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача у судове засідання не зявився, але звернувся до суду з заявою, в якій просить розглянути справу без його участі, позов визнає повністю. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що даний позов підлягає до повного задоволення, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] померла 10.03.2010 року, відповідно до свідоцтва про смерть серії ІСР № 138388 від 16.03.2010 року, про що в Книзі реєстрації актів про смерть зроблено запис за № 7 у Драбівецькій сільській раді Золотоніського району Черкаської області. Відповідно до заповіту, посвідченого секретарем Драбівецької сільської ради Золотоніського району, Черкаської області 12 січня 1993 року, зареєстрованого у реєстрі за № 2, [PERSON], все належне майно, де б воно не було, і з чого б воно не складалось, і взагалі все, що їй буде належати на день смерті, і на що вона за законом матиме право заповіла [PERSON]. З даних довідки № 474, виданої 18.05.2016 року Драбівецькою сільською радою, вбачається, що згідно запису у погосподарській книзі № 9, особовий рахунок № 0430-5, за [PERSON], 28.12.1916р.н., яка померла 10.03.2016р., рахується житловий будинок з надвірними будівлями в с. Драбівці Золотоніського району, Черкаської області за адресою вул. Вишнева, 34 (до перейменування вул. Жовтнева), рік побудови будинку 1964. На день смерті померла проживала одна, в даний час у спадковому будинку ніхто не зареєстрований та не проживає. Будинок знаходиться на земельній ділянці площею 0,45 га, наданій для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд для ведення особистого селянського господарства, яка не приватизована. Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 24740839 від 15.09.2010 року заведена спадкова справа № 49940977 номер у спадковому реєстрі 523/2010. Відповідно до технічного паспорта на житловий будинок, від 07.04.2016 року, інвентаризаційна вартість житлового будинку по вул. Жовтневій, 34 с. Драбівці, Золотоніського району, Черкаської області становить 55540,00 грн. У постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданій 31.05.2016 року Золотоніською районною державною нотаріальною конторою, зазначено, що гр. [PERSON] відмовлено у видачі Свідоцтв про право на спадщину за заповітом, посвідченим у Драбівецькій сільській раді, на житловий будинок, що знаходиться в с. Драбівці, вул. Вишнева, 34, Золотоніського району, Черкаської області, після померлої 10.03.2010 року [PERSON], у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів. Згідно інформації, наданої Золотоніською районною державною нотаріальною конторою від 22.06.2016 р. № 652/01-16 вбачається, що після померлої, 10.03.2010 р. [PERSON], заведена спадкова справа 05.09.2010р. за № 523/2010. Підставою для її заведення була подана заява про прийняття спадщини від [PERSON], що проживає за адресою [INFO]. Згідно ст. 346 ЦК України однією з підстав припинення права власності є смерть власника, отже первинна реєстрація права власності в такому випадку не може бути проведена на померлого. Оскільки власник будинку помер, а за життя право власності не було зареєстроване в належному порядку, то позивач не може отримати відповідні документи на право власності, а тому визначення належності зазначеного майна повинно проводитись шляхом визнання права власності за спадкоємцем, який подав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини чи іншим чином має право на спадщину. Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Враховуючи викладене вище, суд вважає, що позовні вимоги позивача [PERSON] підлягають до повного задоволення.

Outcome: approved