Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, у якій зазначила про те, що 09 квітня 2019 року між сторонами по справі було укладено шлюб. За період подружнього життя у них народився син [PERSON] , [INFO] , який на цей час проживає з нею. Сторони не проживають однією сім`єю, оскільки між ними втрачено взаєморозуміння. Примирення вважає неможливим, сім`я розпалася остаточно, шлюб існує формально, підстав для збереження шлюбу не вбачає. Просить суд постановити рішення, яким розірвати шлюб між нею [PERSON] та відповідачем [PERSON] , зареєстрований Уманським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, відповідний актовий запис за №165. Судові витрати просить покласти на відповідача. Ухвалою судді від 15 лютого 2021 року у справі відкрите спрощене провадження, а також роз`яснено відповідачу його право подати відзив на позовну заяву або пред`явити зустрічний позов до позивача у строк 15 днів з дня отримання копії ухвали судді про відкриття провадження у справі. Позивач в судовому засіданні підтримала вимоги позову, пояснила, що на цей час шлюб існує лише формально, оскільки більше року вона з відповідачем проживає окремо, спільного господарства сторони не ведуть та не мають будь-яких спільних інтересів. Причиною розпаду сім`ї вважає негативне ставлення до неї зі сторони відповідача, його неповага до сімейних цінностей, оскільки він належним чином не утримує її та дітей, матеріально не допомагає. Також зазначила, що відповідач постійно знущається з неї, ображає її та дітей, застосовує до неї фізичне насильство. На примирення категорично не погоджується, вважає, що змінити відносини у сім`ї уже неможливо, а збереження сім`ї призведе до порушення її прав, та негативно відобразиться на психологічному здоров`ї дитини, тому проти надання строку для примирення заперечувала через недоцільність. У зв`язку з цим просить суд позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову та проти обставин зазначених позивачем, оскільки вважає, що сім`ю необхідно зберегти, так як він кохає і дружину, і дитину. Він намагався неодноразово примиритися з позивачкою, та бачитися з дитиною, яка повинна рости з батьком. Просив суд надати строк на примирення, про що подав письмове клопотання. Представник відповідача адвокат Прилуцький В.С., в судовому засіданні підтримав подане відповідачем клопотання про зупинення справи з метою надання подружжю строку для примирення, оскільки позивач бажає налагодити сімейні відносини, зберегти сім`ю. Суд, вислухавши позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом достовірно встановлено про те, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Уманським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 09 квітня 2019 року актовий запис №165. Прізвища після реєстрації шлюбу: чоловіка [PERSON] , дружини [PERSON] . У вказаному шлюбі у позивача та відповідача народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Уманським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області. Згідно\~ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Так, відповідно до\~ст. 51 Конституції України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Частинами 3, 4\~ст. 56 СК України\~передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин,\~примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до положень ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Відповідно до\~ст. 112 СК України\~суд з`ясовує\~фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя, в тому числі факти неодноразових конфліктів та напружених стосунків в сім`ї, через які сторони тривалий час проживають окремо, про що позивачем було заявлено в судовому засіданні. В судовому засіданні позивач категорично заперечувала щодо надання строку на примирення, зазначала, що сім`я розпалась, а шлюб носить формальний характер, при цьому відповідач під час розгляду справи не зміг вказати яким чином може відбутись примирення між ним та позивачем. Ні з пояснень відповідача, ні з поданого ним клопотання, не прослідковується намір останнього відновити шлюбні стосунки з позивачем, а навпаки прослідковуються вкрай напружені стосунки. Крім вказаного, судом встановлено та підтверджено сторонами, що останні проживають тривалий час окремо один від одного, а саме проживають за різними адресами. Згідно зі\~ст. 111 СК України\~суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Тлумачення\~статті 111 СК України\~свідчить, що примирення подружжя здійснюється судом\~лише за умови, що це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків особистого характеру тощо. Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя. Надання додаткового строку для примирення є виключно правом суду, а не його обов`язком. Суд приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання відповідача про надання строку на примирення, оскільки викладені в ньому обставини та вчинені стороною відповідача дії, свідчать про припинення виконання сторонами обов`язку, передбаченого\~ст. 55 СК України, щодо спільного піклування про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях\~взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, а тому вжиття заходів щодо збереження сім`ї у цьому випадку не може дати позитивного результату. Згідно ч. 3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Статтею 56 Сімейного кодексу України\~визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Отже, враховуючи, що відповідачем не надано до суду жодного доказу на підтвердження наміру зберегти сім`ю та відновити шлюбні стосунки з позивачем, а також не вбачається наміру вчинення останнім дій, направлених на примирення, враховуючи категоричність позивача щодо надання строку на примирення, суд дійшов висновку, що сім`я фактично розпалась та зберегти її неможливо, оскільки збереження сім`ї призведе до порушення інтересів позивача та неповнолітньої дитини подружжя, тому є наявні підстави для задоволення позову щодо розірвання шлюбу. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 113 СК України\~особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач у своєму позові не ставить питання щодо зміни прізвища. Суд вирішує судові витрати в порядку ст. 141 ЦПК України, тому вважає, що сума сплаченого судового збору у розмірі 908 гривень 00 копійок підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved