Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що [PERSON] являється власником двокімнатної квартири [ADDRESS], вказана квартира розподілена на дві рівні частки, власником яких є Позивачка. Позивачка зазначила, що відповідно до довідки за Формою №3, в квартирі зареєстровані наступні особи: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], [PERSON], зареєстрована у вказаній квартирі з 02 березня 2010 року, з того часу вона постійно там проживає. Позивачка вказує, що [PERSON] в спірній квартирі зареєстрований але не проживає, між Позивачем та Відповідачем відсутня будь-яка домовленість про збереження за ним житлової площі за період його не проживання, також, Відповідач не приймає жодної участі в оплаті за надані житлово-комунальні послуги, хоча рахунки виставляють на двох начебто проживаючих осіб. Позивач вважає, що на підставі вище викладеного, Відповідач повинен бути визнаним таким, що втратив право користування жилим приміщенням, оскільки він не проживає в зазначеній квартирі вже більше десяти років, а тому Позивач вимушена звернутися до суду. В судовому засіданні позивач підтримала заявлені позовні вимоги, підтвердивши суду вищезазначені обставини справи викладені в позовній заяві. Відповідачі належним чином повідомлені у судове засідання не з»явилися, про поважні причини неявки не повідомили, а тому у відповідності до ст. 169, 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу за його відсутності та ухвалити по справі заочне рішення. Заслухавши пояснення позивача, його представника, дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає за можливе позов задовольнити виходячи зі наступного. Судом встановлено, що [PERSON] являється власником двокімнатної квартири [ADDRESS], вказана квартира розподілена на дві рівні частки, власником яких є Позивачка. Судом встановлено, що [PERSON] в спірній квартирі зареєстрований але не проживає, між Позивачем та Відповідачем відсутня будь-яка домовленість про збереження за ним житлової площі за період його не проживання, також, Відповідач не приймає жодної участі в оплаті за надані житлово-комунальні послуги, хоча рахунки виставляють на двох начебто проживаючих осіб. Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Житлового кодексу України. Відповідно до ст.ст.71, 72 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім»ї за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи, такою що втратила право користування жилим прміщенням, внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року №2 зі змінами та доповненнями, у справах про визнання наймача або членів його сім»ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням, необхідно з»ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, осіб, які потребують догляду внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім»ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів, а також не повідомлено про підстави звільнення від доказування, що останній був відсутній у спірному житловому приміщенні з поважних причин. На підставі зазначеного, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, та надані сторонами пояснення по справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об»єктивному та безпосередньому досліджені наявних у справі доказів, враховуючи те, що в судовому засіданні достовірно досліджені докази, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач більше шести місяців не проживає у квартирі за місцем реєстрації, що підтверджено письмовими доказами. На підставі наведеного та

Outcome: approved