Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, відповідно до якої, просить суд визнати [PERSON] , [INFO] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] . В обґрунтування своїх вимог зазначила, що вона є власником квартири [ADDRESS] . У вказаній квартирі зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] Відповідач [PERSON] з 2016 року не проживає в даній квартирі, на даний час позбавлений волі за вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 13.07.2018 року та відбуває покарання в Полтавській виправній колонії (№64). У зв`язку з тим, що [PERSON] фактично не проживає за вказаною адресою, не вносить плату за житлово-комунальні послуги, тому вона вимушена нести додаткові витрати на утримання житла. У неї відсутня можливість зняти відповідача з реєстрації за місцем проживання за його документальною згодою. Також, наявність реєстрації відповідача у належній їй квартирі позбавляє її можливості у повній мірі реалізувати свої права, а саме, вона не має можливості отримати субсидію на оплату житлово-комунальних послуг, так як для її призначення в рахунок сукупного доходу домогосподарства включається середньомісячний дохід всіх зареєстрованих осіб. В судове засідання позивач не з`явилася, надала до суду заяву, відповідно до якої, остання просить розгляд справи проводити без її участі, просить позов задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення, судові витрати просить покласти на відповідача. Відповідач в судовому засіданні не з`явився, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, шляхом направлення ухали, копії позову з додатками та повісток по місцю відбування покарання, однак останній до суду відзиву у передбачений в ухвалі строк не направив, а також, ніяких клопотань від відповідача до суду не надходило. Враховуючи, що відповідач, який був належним чином повідомлений про місце і час розгляду справи не з`явився в судове засідання без повідомлення причин своєї неявки, та з урахуванням заяви позивача, суд вирішив на підставі ст. ст. 247, 280 ЦПК України провести розгляд справи без фіксації технічними засобами та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, при тому, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо дослідивши всі наявні докази у справі, з`ясувавши всі обставини, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, вислухавши думку сторін по справі, приходить до наступного. Позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири від 08.10.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі № 14234, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 20579675 від 15.10.2008 року. Згідно довідки ТОВ «Місто для людей Кременчук» № 338/32 в квартирі [ADDRESS] , зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно акту про не проживання № б/н від 08.02.2019 року [PERSON] в квартирі [ADDRESS] не проживає з 2016 року по теперішній час. Також, судом встановлено, що [PERSON] відбуває покарання у ДУ «Полтавська виправна колонія (№64)» з 23.11.2018 року на підставі вироку Автозаводського районного суду м. Кременчука від 13.07.2018 року. Початок строку відбування покарання 13.11.2018 року. Кінець строку відбування покарання 13.02.2022 року. Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Водночас, відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Зняття з реєстрації здійснюється в день звернення особи. За заявою особи зняття з реєстрації може бути здійснено одночасно з реєстрацією нового місця проживання з урахуванням вимог, визначених частиною одинадцятою статті 6 цього Закону. Виходячи з того, що Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов`язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов`язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Відповідно до ст.ст. 317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст.ст.386, 391 ЦК України, власник має право звертатися з до суду за захистом свого права власності перед іншою особою та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання. На підставі викладено, враховуючи той факт, що відповідач, без поважних причин не користуються житловим приміщенням, яке належить позивачу, понад 1 рік, суд вважає, що відповідача слід визнати таким, що втратив право на користування вказаним приміщенням.

Outcome: approved