Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини, в обґрунтування якого вказала, що 15.06.2012 вона зареєструвала з відповідачем шлюб, в якому народилися: син [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO], які проживають разом з нею та перебувають на її утриманні. Подружні стосунки з відповідачем не склалися через різні погляди на життя, наслідками чого були постійні сварки з чоловіком на очах дітей. З цих підстав вона з 11.02.2019 припинила з відповідачем шлюбні відносини та перестала вести з ним спільне господарство. Вона працює касиром у Центральній міській соціальній стоматології м.Мирнограда, де отримує середньомісячну заробітну плату у розмірі 2924,18 грн. Відповідач працює в АТ «ШУ «Покровське» гірничим робітником, його середньомісячний дохід становить 15000 грн, інших утриманців не має. Вважаючи примирення між нею та відповідачем неможливим, позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем та стягнути з нього аліменти на її користь на утримання сина [PERSON] у розмірі однієї чверті його доходів до повноліття дитини, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За ухвалою судді від 29.03.2019 у справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання. Позивач [PERSON] у підготовчому засіданні наполягала на своїх позовних вимогах, понесені нею судові витрати щодо сплати судового збору за вимогу про розірвання шлюбу просила покласти на неї. Відповідач [PERSON] вказав про визнання ним позовних вимог у повному обсязі, у звязку з чим просив розглянути справу у підготовчому засіданні. З огляду на ч.3 ст.200 ЦПК України, беручи до уваги визнання позову позивачем, суд вважає за необхідне ухвалити рішення у підготовчому засіданні. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що 15 червня 2012 року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Димитрвоського міського управління юстиції у Донецької області, актовий запис № 104, в якому народився син [PERSON], [INFO], який має задовільний стан здоровя, також сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Діти мешкають разом з позивачем. Шлюбно-сімейні стосунки сторони припинили з 11.02.2019. Зазначені факти встановлено на підставі свідоцтв про шлюб сторін, про народження дітей, довідок виконавчого комітету Мирноградської міської ради від 26.02.2019 про склад сімї позивача, комунального некомерційного підприємства «Мирноградський центр первинної медико-санітарної допомоги» про стан здоровя дитини (а.с.9, 10, 11, 12, 14, 17). \~ \~ \~ \~Частиною 1 ст.51 Конституції України та ч.1 ст.24 СК України встановлена основна засада, на якій ґрунтується шлюб, а саме: вільна згода жінки та чоловіка. \~ \~ \~ \~У шлюбі дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги дружби, взаємодопомоги, що передбачено ч.1 ст.55 СК України. Згідно з положеннями частин 3 і 4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, а примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Особливо це стосується закріпленого ч.4 ст.4 СК України і гарантованого ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод права на повагу до приватного та сімейного життя, що включає в себе захист права на розірвання шлюбу у спосіб та в порядку, передбачені законодавством. Зокрема, згідно з ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Беручи до уваги вищенаведене та те, що шлюб сторін фактично розпався, примирення та збереження сімї сторони вважають неможливим, обидва наполягають на розірванні шлюбу, спір про майно відсутній, місце проживання дитей узгоджено, суд вважає, що подальше сумісне життя сторін і збереження сімї не відповідало б їх інтересам, а тому їх шлюб підлягає розірванню. За приписами ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище.\~ Позивач не заявила про відновлення її дошлюбного прізвища. Судом також встановлено, що відповідач [PERSON] має задовільний стан здоровя, працює у АТ «ШУ «Покровське» гірничим робітником, його заробітна плата у середньому складає 15000 грн. Дані обставини встановлені з пояснень відповідача і не оспорюються позивачем. Позивач [PERSON] працює у Центральній міській соціальній стоматології м.Мирнограда у якості касира, її дохід за період з грудня 2018 року по січень 2019 року склав 5848,35 грн, що підтверджується довідкою закладу від 25.02.2019 (а.с.15). Згідно довідки Покровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 15.03.2019 аліментних стягнень з доходу відповідача [PERSON] у примусовому порядку не провадиться (а.с.16). Відповідно за ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Одним із засобів виконання батьками зобовязань по утриманню дітей є виплата аліментів, стягнутих за рішенням суду. Враховуючи вищевикладене, те, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO], який проживає разом із позивачем та знаходиться на її утриманні, працездатний, отримує заробітну плату, суд вважає, що він, як зобовязальна особа, може надавати матеріальну допомогу позивачці на утримання свого сина до досягнення ним повноліття у розмірі 1/4 частки доходу відповідача. Враховуючи, що позивач в силу п.3 ч.1\~ст.5 Закону України «Про судовий збір»\~при зверненні до суду з вимогами про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору, а відповідачем визнано позов на стадії підготовчого провадження, то згідно із ч.1 ст.142 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню у дохід держави 50 відсотків розміру судового збору, який належить до сплаті при поданні вказаних позовних вимог, що становить 384,20 грн. На підставі ст.ст.110, 112, 113, 180-183 Сімейного Кодексу України, ст.ст.12,\~13,\~76,\~141,\~259,\~263-265,\~352,\~354,\~355 ЦПК України, суд

Outcome: approved