Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] на її користь аліментів на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу) Відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення дітьми повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що з 02 січня 2001 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. За період шлюбу у сторін народились троє дітей: син [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Одруження з відповідачем виявилось невдалим, у зв'язку з чим, 02 вересня 2013 року Дубровицьким районним судом Рівненської області їх шлюб було розірвано. З самого початку їх спільного сімейного життя стосунки на протязі року були добрі, а потім почали поступово погіршуватися, так як відповідач почав вживати алкогольні напої та вчиняв сварки в процесі яких, застосовував до позивача фізичне насильство, а також ображав її нецензурними словами, що в очах дітей її морально принижувало. Відповідач не піклувався про створення нормальних сімейних стосунків, взаємоповагу один до одного та виховання їх дітей, які потребують батьківської уваги та допомоги, в тому числі і матеріальної. Коштів позивачу він не давав і ніякого вкладу в їх сімейний бюджет не вносив, а тримав їх при собі та витрачав на свої власні потреби та алкогольні напої. Продукти харчування та одяг для дітей відповідач також не купував. Починаючи з вересня 2013 року відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання їхніх неповнолітніх дітей не надавав, не цікавився їхнім життям і здоров'ям та не брав ніякої участі у їх вихованні. Діти знаходяться на повному утриманні позивача. Від позивача до суду надійшла заява, у якій вона просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення, нг заперечує. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, причини неявки суду невідомі, про час та місце розгляду справ був повідомлений своєчасно та належним чином (а.с.12,15). Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відповідно до ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Оскільки від відповідача до суду не надійшло жодних заперечень проти позову або ж доказів добровільної згоди на сплату аліментів, тому суд, дослідивши докази належного повідомлення відповідача про дату та час розгляду справи, дійшов висновку про можливість розгляду справи за його відсутності та постановлення заочного рішення у справі. Суд, дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення позивача, прийшов до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. З копій свідоцтв про народження дітей вбачається, що батьком [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 10.10.2001 року, актовий запис №15 (а.с.5)), [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 20.06.2004 року, актовий запис №10 (а.с.6)) та [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 11.08.2006 року, актовий запис №8 (а.с.7)) є відповідач - [PERSON]. Як вбачається з довідки про склад сім'ї №301 від 06.08.2014 року виданої Лютинською сільською радою Дубровицького району Рівненської області, до складу сім'ї [PERSON], [INFO] входять: [PERSON], [INFO]; син - [PERSON], [INFO]; син - [PERSON], [INFO] та син - [PERSON], [INFO]. Діти проживають разом з [PERSON] і перебувають на її утриманні (а.с.9). Як вбачається із копії рішення Дубровицького районного суду Рівненської області від 02 вересня 2013 року, шлюб [PERSON] та [PERSON], зареєстрований Лютинською сільською радою Дубровицького району Рівненської області 02 січня 2001 року, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний актовий запис №1, розірвано. Неповнолітніх дітей - сина [PERSON] [INFO], сина [PERSON] [INFO] та сина [PERSON] [INFO], залишено проживати разом з мавтір'ю до досягнення ними повноліття. Згідно ч.1 ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ч.3 ст.181 СК України, способом виконання батьками обов'язку утримання дитини, за рішенням суду є аліменти, які присуджуються у частці від доходу її матері, батька і у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до ст.182 СК України повинен враховувати стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, а також інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що відповідач є працездатною особою, на своєму утриманні інших непрацездатних осіб не має. Суду не надано жодних доказів того, що відповідач є нездоровим чи непрацездатним, а також не надано підтвердження того, що на своєму утриманні має інших непрацездатних осіб. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі вищенаведеного, а також враховуючи те, що обов'язок по утриманню дітей покладається на обох батьків, суд приходить до переконання, що щомісячний розмір аліментів слід призначити у розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з моменту подачі заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Згідно ч.1 п.3 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються: позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі ст.ст. 180-183, 191 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved