Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-21 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернулася до суду з зазначеною позовною заявою 13.11.2014 року, яку уточнила та просила суд визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування уточнених позовних вимог позивач посилалася на те, що їй на праві власності на підставі свідоцтва про право на спадщину від 07.03.2012 року належить домоволодіння, розташоване за адресою: [ADDRESS]. В належному їй домоволодінні вона не зареєстрована, але мешкає зі своєї сім'єю у літній період. В домоволодінні зареєстрований її племінник [PERSON] - відповідач по справі. Відповідач за зареєстрованою адресою не проживає більше двох років без поважних причин, його місце знаходження не відоме. Позивач вказувала на те, що самостійно відповідач не бажає знятися з реєстраційного обліку, через що вона змушена звернутися до суду. На підставі вище викладеного та у відповідності до ст. 3, 16, 405 ЦК України просила суд задовольнити її вимоги. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала (а.с. 35). Відповідач - [PERSON] до суду не з'явився про причини неявки суду не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, про що свідчить офіційне повідомлення про час та місце розгляду даної справи та виклик до суду відповідача, викладене у газеті «Вісті Придніпров'я» № 37-38 (1632-1633) від 14.05.2015 року (а.с.36). Також, на адресу реєстрації та можливого місця проживання відповідача було направлено повістки про виклик до суду на 02.02.2015 року та 04.03.2015 року (а.с.28-30). Представник третьої особи - Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, до суду не з'явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, при винесенні рішення покладався на розсуд суду (а.с.24-25). В зв'язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Зі згоди позивача, яка не заперечувала проти заочного розгляду справи, враховуючи, що підстава, предмет та розмір позовних вимог не змінювався, суд на місці ухвалив постановити по справі заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позовні вимоги позивача задовольнити у повному обсязі з наступних законних підстав. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Судом встановлено, що позивачу на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право на спадщину ВРП № 703829 від 07.03.2012 року, виданого Криворізькою районною державною нотаріальною конторою, зареєстрованого в реєстрі за № 2-427 належить домоволодіння, розташоване за адресою: [ADDRESS], що підтверджується і витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.8,9,11). Як вбачається з довідки Вільненської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області від 27.06.2014 року № 211 у вказаному домоволодінні зареєстрований [PERSON] - відповідач по справі (а.с. 6). З наданої довідки вбачається, що позивач по справі [PERSON] не зареєстрована в спірному домоволодінні, однак як вона зазначила в позовній заяві і ці доводи нічим не спростовані, остання разом зі своєю сім'ю проживає у домоволодінні у літній період часу. З відомостей адресно - довідкового підрозділу ГУ ДМС України в Дніпропетровській області також вбачається, що [PERSON] зареєстрований за вказаною адресою з 18.05.2006 року (а.с. 14). Як зазначила позивач [PERSON] є її племінником, а тому був зареєстрований за зазначеною адресою як член сім'ї попереднього власника - її матері після якої вона успадкувала вказане домоволодіння, та відносно якої відповідач є онуком померлої матері позивача (а.с.9). Відповідно з ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу України член сім'ї власника житла втрачає право користування цим житлом, у разі його відсутності без поважних причин понад 1 рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Як вказувала позивач, що її племінник за зареєстрованою адресою не проживає більше двох років, особистих речей у будинку не залишив, участі в утриманні домоволодіння, сплаті комунальних платежів не приймає, його теперішнє місце знаходження не відоме. Той факт, що відповідач - [PERSON] за адресою своєї реєстрації - [ADDRESS] не проживає з 2012 року, тобто більше 1 року, підтверджується актом депутата Вільненської сільської ради [PERSON] від 08.12.2014 року, складеного за участю сусідів позивача [PERSON] та [PERSON], підпис яких засвідчено секретарем сільської ради та завірені печаткою (а.с.19). Позивач зазначала, що вона не чинила перешкод відповідачу в користуванні житлом, сам відповідач своїм правом не скористався, вони не спілкуються вже більше двох років, зв'язок не підтримують. Позивач змушена сплачувати за нього комунальні послуги, таке інше, що ставить її в скрутне матеріальне становище. Також відповідач у банках м. Кривого Рогу отримує кредити, при укладені кредитних договорів зазначає адресу реєстрації, кредити не сплачує, у зв'язку з чим банківські установи та виконавча служба постійно її турбують з цього приводу, що обмежує права позивача розпорядження її власністю. Оскільки позивач не чинить відповідачу жодних перешкод у користуванні домоволодінням і при цьому відповідач не проживає у вказаному житловому будинку більше року, не з'явився до суду та не надав доказів в підтвердження поважності причин не проживання у вказаному будинку, між ними не було досягнуто жодної домовленості про порядок користування цим житлом, тому суд вважає за необхідне визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловим приміщенням - домоволодінням за адресою [ADDRESS].

Outcome: approved