Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідачів про усунення перешкод в користуванні власністю, визнання втратившим право користування житловим приміщенням посилаючись на те, що позивач та її син [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS]. Відповідач з малолітньою дочкою зареєстровані в даній квартирі, але з 2012 року в ній не мешкають, їх речі відсутні, відповідач не приймає участі в утриманні нерухомого майна. Ухвалою суду від 03 серпня 2018 року у цивільній справі відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до розгляду. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала та пояснила, що реєстрація відповідача та її неповнолітньої доньки перешкоджає позивачу користуватися власністю. Просила позов задовольнити. Представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, не заперечувала проводити розгляд справи у заочному провадженні. Відповідач [PERSON] в своїх інтересах та інтересах [PERSON] у судове засідання не з'явилася, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, причина неявки суду не відома, клопотаня про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з'явився належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, наддав заяву про розгляд справи в його відсутність. Представник третьої особи - орган опіки та піклування виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради у судове засідання не з'явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, причина неявки суду не відома. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав, передбачених ст.223 ЦПК України для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що в судове засідання не з'явились, з ухваленням заочного рішення. Суд, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, свідка, дослідивши докази по справі, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 25.09.2000 року виданного відділом привтаизації житла виконавчим комітетом Полтавської міської ради, [PERSON] та [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS]. Крім власників, в даній квартирі зареєстровані: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] що підтверджується довідкою КП «ЖЕО № 2» Полтавської міської ради. Згідно ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно акту про не проживання від 30 липня 2018 року встановлено, що за адресою [ADDRESS] [PERSON] та малолітня донька [PERSON] не проживає, особистих речей, які б належали відповідачу та її доньці в квартирі не виявлено. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що знає позивача більше десяти років, відповідач з донькою не проживає у спірній квартирі більше п'яти років. Реєстрація відповідача та її малолітньої дитини у даній квартирі порушує права позивача як власника нерухомого майна, позбавляє права на розпорядження даним майном, а тому її порушене право підлягає захисту в порядку ст. ст. 383, 391 ЦК України, а позовні вимоги підлягають задоволенню. Позивач звільнена від сплати судового збору, а тому судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп. підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь держави.

Outcome: approved