Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», треті особи: приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Оніщенко Дмитро Сергійович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічова Олега Миколайовича про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Свої позовні вимоги мотивує тим, що між ПАТ «Альфа-Банк» та нею було укладено договір № 500335204 від 10.01.2013 року, предметом якого було надання кредиту у розмірі 4432,00 гривень зі сплатою процентів за ставкою 0,1 % річних, строком до11.01.2016р. Кредитна заборгованість у позивача станом на 11.01.2016 року відсутня повністю, отримані кошти позивач сплатила протягом дії кредитного договору, що підтверджується квитанцією №4691591 від 15.04.2015 року на 3600,00 грн., №14735 від 20.03.2013 року на 275,00грн., №12202.228.1 від 07.10.2013 року та інші. 02 жовтня 2020 року позивач отримала заробітну плату, яку їй нараховує Управління освіти Херсонської області, де вона працює нянею в дитячому садочку, значно нижчу посадового окладу, а 05.10.2020 року, від бухгалтера Управління освіти дізналася, що на адресу управління, для виконання, надійшла постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, винесену приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Оніщенком Д.С. Копію постанови про звернення стягнення на заробітну плату позивач отримала в бухгалтерії 05.10.2020 року. В своїй постанові про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію інші доходи боржника від 13.08.2020 року, ВП 62591458, приватний виконавець зазначив, що у нього на виконанні знаходиться виконавчий напис №57 виданий 20.01.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічевим Олегом Миколайовичем, про стягнення з [PERSON] користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія Управління Активами» заборгованість в сумі 12096,28 грн., відповідно до кредитного договору від 10.01.2013року, укладеного з ПАТ «Альфа - Банк», право вимоги за яким перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія Управління Активами. Окрім зазначеного, в своїй постанові приватний виконавець постановив стягнув також витрати на проведення виконавчих дій в сумі 600,00грн. Вимоги про сплату боргу від відповідача, повідомлення від ПАТ «Альфа Банк» про відступлення права вимоги ТОВ «Фінансова компанія управління активами» також не отримувала. Вважає, що виконавчий напис вчинений з порушенням вимог діючого законодавства, тому що вказана в ньому сума боргу не є безспірною, оскільки позичальником виконане зобов`язання по сплаті кредиту; повідомлення - письмової вимоги про усунення порушень ТОВ «Фінансова компанія управління активами» не надсилав на адресу [PERSON] , виконавчий напис вчинений не на нотаріально посвідченому договорі. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 21.10.2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідач 25.11.2020 року надав відзив, в якому зазначив, що позов не визнає, вважає його необґрунтованим. Вважає, що нотаріусом правомірно було вчинено виконавчий напис, відповідно до вимог законодавства, строк звернення до нотаріуса не пропущено, підстав вважати незаконність дій нотаріуса немає. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 30.11.2020 року витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гуревічова Олега Миколайовича, належним чином завірені копії документів на підставі яких вчинено виконавчий напис №57 від 20.01.2020 року про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами» заборгованості за кредитним договором від 10.01.2013 року у розмірі 12096,28 грн. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 15.04.2021 року витребувано з Київського державного нотаріального архіву (м. Київ, Повітрофлотський проспект, 76-Г), належним чином завірені копії матеріалів нотаріальної справи на підставі яких приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем вчинено виконавчий напис №57 від 20.01.2020 року про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами» заборгованості за кредитним договором від 10.01.2013 року у розмірі 12096,28 грн. 14.05.2021 року до суду надійшли копії витребуваних документів. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, повідомлялася. Надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, повідомлявся. У поданому відзиві просив відмовити у задоволенні позовних вимог, справу розглянути без участі представника відповідача. Третя особа приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Оніщенко Дмитро Сергійович в судове засідання не з`явився, повідомлявся, причини неявки суду не повідомив. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічова Олега Миколайовича в судове засідання не з`явився, повідомлявся, причини неявки суду не повідомив. За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи, суд приходить до наступного. Судом встановлено,\~що 10.01.2013\~року між\~Публічним акціонерним\~товариством «Альфа-Банк»\~та [PERSON] \~укладено Кредитний\~договір №\~500335204,\~згідно якого\~останній надано\~кредит в\~сумі 4432\~грн.,\~під 0,1\~%\~річних. Позивачем надані копії квитанцій про сплату кредиту № 500335204, а саме копія квитанції від 15.04.2015 року на суму 3600 грн., копія квитанції № 63286507721869 від 20.03.2013 року про сплату 275 грн. та копія квитанції № 1202.228.1 від 07.10.2013 року про сплату 300 грн. ТОВ «Фінансова компанія управління активами» надано вимогу про усунення порушень кредитних зобов`язань та повідомлення про відступлення права вимоги, адресовані позивачу, доказів направлення таких повідомлень та вимог та отримання їх адресатом, до суду не надано. 20.01.2020\~року за\~заявою відповідача,\~приватним нотаріусом\~Київського міського\~нотаріального округу\~Гуревічовим Олегом\~Миколайовичем винесено\~виконавчий напис,\~що зареєстрований\~в реєстрі\~за №\~57,\~яким пропонується\~стягнути з\~ [PERSON] на\~користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами» за період з 08.10.2016 року по 20.01.2020 року суму у розмірі:. - \~ \~ \~ \~ заборгованість за тілом кредиту 3\~179,69 грн.; - \~ \~ \~ \~ заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками 1416,59грн.; - \~ \~ \~ \~ заборгованість за нарахованою та несплаченою пенею - 7350,00 грн.; - \~ \~ \~ \~ плата за вчинення виконавчого напису - 150,00 грн. Всього сума становить 12\~096,28 грн. 13.08.2020 року приватним виконавцем м. Києва Оніщенком Д.С. на підставі вищевказаного виконавчого напису винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 62591458. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі статтею 18 ЦК України, а також статтями 87, 88 Закону України «Про нотаріат» вчинення виконавчого напису це форма захисту цивільних прав кредитора, нотаріусом, за допомогою спрощеної, позасудової процедури, яка полягає у вчиненні на боргових документах напису про стягнення грошей або витребування майна на користь кредитора, за наявності між боржником і кредитором правовідносин, які визначаються Кабінетом Міністрів України шляхом встановлення переліку документів, що підтверджують ці правовідносини. Відповідно до пунктів 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Судом встановлено, що виконавчий напис виданий на підставі п. 2 Переліку документів, за яким стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14, яка була залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року та Постановою Великої палати Верховного Суду від 20.06.2018 року відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року, було визнано незаконною та не чинною постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у тому числі: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Зазначена постанова апеляційного суду у відповідності до п.4 ст. 254 КАС України (в редакції, що діяла на момент винесення постанови) набула законної сили з моменту проголошення, з 22 лютого 2017 року, а отже з цієї ж дати законодавство не передбачало можливості вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, яка випливає із кредитних відносин. Таким чином, в момент вчинення виконавчого напису 24.12.2019 року були відсутні правові підстави для його вчинення, а отже такий виконавчий напис не підлягає виконанню. Крім того, на думку суду, навіть у разі наявності правових підстав у відповідності до п.2 Переліку документів, за яких стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 для вчинення виконавчого напису нотаріуса, то неможливість вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, визначеної у відповідності до виконавчого напису 24.12.2019 року була обумовлена й іншими обставинами, наведеним нижче. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного суду України від 05.06.2017 року у справі №6-887цс17, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачам документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів; для правильного застосування положень статей 87,88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною. З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, враховуючи наявність квитанцій про часткове погашення кредиту та приймаючи до уваги той факт, що не встановлено судом факт отримання позивачем повідомлення вимоги про наявність такої заборгованості, яка була надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису. Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача. Крім цього, із матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні напису нотаріус отримував від позивача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед банком, суми штрафних санкцій, зазначені у написі, є безспірними. Отже, на думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Згідно ст.12 та ст.81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Суд також враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. З врахуванням викладеного, суд прийшов до висновку, що у нотаріуса були відсутні підстави для вчинення виконавчого напису, а відтак оспорюваний виконавчий напис слід визнати таким, що не підлягає до виконанню. Крім того, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір в сумі 840,80 гривень.

Outcome: approved