Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого вказала, що 21.05.2011 вона зареєструвала з відповідачем шлюб, який фактично припинений з весни 2017 року. З того часу вона разом з дітьми проживає окремо від відповідача і не веде з ним спільного господарства. Причиною припинення сумісного проживання стало те, що між нею та відповідачем часто виникали сварки та скандали на побутовому грунті, відповідач належним чином не утримував сім`ю матеріально, ставився до неї критично, не проявляв до неї уваги, принижував у присутності дітей, образливо висловлювався на її адресу, траплялися випадки, коли відповідач підіймав на неї руку. З моменту припинення сумісного проживання відповідач самоусунувся від виховання дітей, не сплачує аліменти, тому нею подано заяву про видачу судового наказу про стягнення аліментів примусово. Вважаючи збереження сім`ї та примирення неможливим та таким, що суперечить її інтересам та інтересам їх дітей, позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Ухвалою судді від 12.11.2019 у справі відкрито загальне позовне провадження та призначене підготовче засідання. Сторони до суду не з`явилися, про час і місце розгляду справи сповіщені належним чином, письмово повідомили суд про розгляд справи у підготовчому засіданні за їх відсутності. При цьому позивач [PERSON] зазначила, що вона наполягає на позові, а відповідач [PERSON] вказав про визнання ним позовних вимог. З огляду на ч.3 ст.200 ЦПК України, беручи до уваги визнання позову відповідачем, суд вважає за необхідне ухвалити рішення у підготовчому засіданні. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що 21 травня 2011 року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м.Красноармійську Красноармійського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 132. У даному шлюбі сторони мають дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та доньку [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з позивачем. Шлюбно-сімейні стосунки сторони припинили з весни 2017 року. Вказані обставини встановлені на підставі заяв сторін, свідоцтв про їх шлюб, про народження дітей (а.с.6, 7, 8). Частиною 1 ст.51 Конституції України та ч.1 ст.24 СК України встановлена основна засада, на якій ґрунтується шлюб, а саме: вільна згода жінки та чоловіка. У шлюбі дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що передбачено ч.1 ст.55 СК України. Згідно з положеннями частин 3 і 4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, а примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Частиною четвертою ст.4 СК України закріплено та ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано право на повагу до приватного та сімейного життя, що включає в себе захист права на розірвання шлюбу у спосіб та в порядку, передбачені законодавством. Зокрема, згідно з ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно за ст.112 СК України суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Беручи до уваги вищенаведене та те, що шлюб сторін фактично розпався більше двох років тому, примирення та збереження сім`ї сторони вважають неможливим, наполягають на розірванні шлюбу, місце проживання дітей узгоджено, спір про майно відсутній, суд вважає, що подальше сумісне життя сторін і збереження сім`ї не відповідало б їх інтересам, тому їх шлюб підлягає розірванню. За приписами ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище.\~ Позивач у своїй заяві від 06.12.2019 просила не відновляти її дошлюбне прізвище. Згідно за ч.1 ст.142 ЦПК України з огляду на визнання позову відповідачем, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків від суми судового збору у 768,40 грн, сплаченого нею при поданні позову до суду, а інші 50 відсотків судового збору, тобто 384,20 грн, на підставі ч.1 ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі ст.ст.110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved