Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, в якому просить визнати за нею як за спадкоємцем за законом першої черги, право спільної часткової власності на спадкове нерухоме майно, з саме: на 1/2 частину земельної ділянки, площею - 0,0500 га., кадастровий номер: [NUMBER], цільове призначення якої - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована по [ADDRESS]. В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що вона є спадкоємцем за законом першої черги після смерті чоловіка [PERSON], який помер [INFO], однак право на спадкове майно у вигляді 1/2 частини вищевказаної земельної ділянки вона не може оформити у нотаріальній конторі тому, що частка земельної ділянки, яка успадковується не визначена, що явилось підставою для звернення із даним позовом до суду. Представник позивачки [PERSON] подала до суду заяву, в якій просить суд справу розглянути без її участі та зазначила, що позов підтримує. Відповідач - Богуславська міська рада Київської області свого представника в судове засідання не направила, однак надіслала до суду заяву, в якій позов визнає та просить його задовольнити і розглянути справу без участі представника. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до частини 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові докази надані позивачкою, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивачка [PERSON] у відповідності до ч. 2 ст. 1223, ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем за законом першої черги на спадщину після смерті чоловіка - [PERSON], який помер [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть спадкодавця та матеріалами спадкової справи № 17/2019. У відповідності до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Матеріалами спадкової справи №17/2019 заведеної приватним нотаріусом Богуславського районного нотаріального округу Київської області Дошкою Л.А. підтверджується факт, що після смерті спадкодавця [PERSON], який помер [INFO], із заявою про прийняття спадщини в шестимісячний строк з моменту відкриття спадщини за законом першої черги, згідно зі ст.1261 Цивільного кодексу України, звернулася [PERSON]. Інших спадкоємців у спадкодавця - [PERSON], на момент його смерті не було та не має на даний час, що підтверджується матеріалами спадкової справи за № 17/2019. Із постанови приватного нотаріуса Богуславського районного нотаріального округу Київської області Дошки Л.А. №02-31/33 від 01.02.2019 року вбачається, що [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею - 0,0500 га., кадастровий номер: [NUMBER], цільове призначення якої - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована по [ADDRESS], яка належала спадкодавцю та співвласнику - [PERSON] (помер [INFO] у віці 73 роки), який проживав та був зареєстрований в по [ADDRESS], не може бути видане, оскільки частка земельної ділянки, яка успадковується не визначена. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини згідно ч. 2 ст. 1220 ЦК України є день смерті особи, а тому спадкоємцю [PERSON] з дня смерті [PERSON], який помер [INFO], належить спадкове майно, що залишилось після смерті спадкодавця. Згідно копії державного акту на право приватної власності на земелю серії [NUMBER], який був виданий Богуславською міською радою 24 травня 2000 року, спадкодавець [PERSON] та [PERSON] були співвласниками земельної ділянки площею 0,050 га, цільове призначення якої - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована по [ADDRESS]. Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації цього права. Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-321327649219 від 10.01.2019 року, підтверджується факт належності на праві спільної власності [PERSON] та [PERSON] земельної ділянки площею - 0,050 га, цільове призначення якої - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована по [ADDRESS]. У відповідності до ч. 2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Тобто, із даної норми Закону вбачається, що спадкодавець [PERSON] за життя мав право на поділ спільного сумісного майна і його частка є рівною з часткою іншого співвласника [PERSON] та становлять по 1/2 частині земельної ділянки - площею 0,050 га, цільове призначення якої - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована по [ADDRESS]. У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Оскільки спадкоємець [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON], в тому числі і зазначену земельну ділянку, але не може в нотаріальному порядку отримати свідоцтво про право на спадкове майно в зв'язку з тим, що у правовстановлюючому документі на вказану спадкову земельну ділянку не визначено частки співвласників, а тому для захисту її прав на землю даний позов необхідно задовольнити. Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позову. Згідно положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України про судовий збір. Оскільки, відповідачем позов визнано під час підготовчого судового засідання до початку розгляду справи по суті, позивачці необхідно повернути з державного бюджету 50% відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 384 гривні 10 коп. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved