Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача, у якій просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилою квартирою [ADDRESS]. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що на підставі свідоцтва про право власності на житло їй належить трикімнатна квартира [ADDRESS] Ще до приватизації квартири, 15.05.1992 року нею було зареєстроване місце проживання її сина у спірній квартирі. Відповідач у вказаній квартирі не проживає з 2016 року, витрат на утримання житла не несе, комунальні платежі не сплачує. Проживання сина наразі невідомо, що унеможливлює вирішення спору в позасудовому порядку. Реєстрація відповідача у належній позивачу квартирі створює перешкоди для повноцінного користування та розпорядження нею, зокрема, позивач не має можливості оформити житлову субсидію на оплату житлово-комунальних послуг. Позивач та представник позивача у судове засідання не з'явились. Про час, дату та місце розгляду справи були повідомленні належним чином. 4 лютого 2019 року представник позивача - адвокат [PERSON] подав до суду заяву, у якій просив судове засідання провести без його та позивача участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечують. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відзиву, заяв і клопотань від нього не надходило. За відсутності заперечень позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши надані докази, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно свідоцтва про право власності на житло від 12.08.1993 року виданого виконавчим комітетом Олександрійської міської ради на підставі розпорядження (наказу) №4421 від 10.08.1993 року, зареєстрованого Олександрійським КМБТІ 20.02.1995 року за реєстр. №8686/54, [PERSON], на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] Згідно довідки про склад сім'ї виданої ОСББ «Наш Дім - 143» відповідач [PERSON] зареєстрований в [ADDRESS] з 15.05.1992 року, що також підтверджується довідкою ВОМІР про реєстрацію місця проживання в Кіровоградській області від 28.08.2018 року. Згідно довідки ОСББ «Наш Дім - 143» від 12.07.2018 року, [PERSON], [INFO], дійсно зареєстрований в [ADDRESS], проте в квартирі не проживає з 2016 року. За приписами ч.ч. 1, 2 п. 3 ч. 3, ч. 5 ст. 71, ст. 72 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців у випадку тимчасового виїзду з постійного місця проживання за умовами і характером роботи або у зв'язку з навчанням (учні, студенти, стажисти, аспіранти тощо), у тому числі за кордоном, - протягом усього часу виконання цієї роботи або навчання. У випадках, передбачених пп. 1 - 7 цієї статті, право користування жилим приміщенням зберігається за відсутнім протягом шести місяців з дня закінчення строку, зазначеного у відповідному пункті. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. У п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» роз'яснено, що у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням на підставі ст. 71 ЖК України, необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності суд може продовжити пропущений строк. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи надані позивачем докази, виходячи зі змісту наведених норм права і з урахуванням вимог ст.ст. 76, 81 ЦПК України, а також те, що відповідач не надав суду доказів, які б вказували на те, що він не проживає у зазначеному вище будинку або відсутній у ньому з поважних причин, або за ним відповідно до закону зберігається право користування жилим приміщенням, суд вважає доведеним те, що відповідач втратив право користування будинком. Тому позов [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved