Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до ЖБК «Орджонікідзевський-147» про визнання права власності на кооперативну квартиру, третя особа Відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно. Просить суд визнати за нею право власності на кооперативну квартиру [ADDRESS] в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя загальною площею 45,3 кв.м., житловою площею 27,4 кв.м. В обґрунтування позовних вимог позивач вказувала на те, що у 1988 році вона отримала ордер на житлове приміщення №001943 серії КО на підставі рішення виконавчого комітету Жданівської міської ради народних депутатів, та є членом ЖБК «Орджонікідзевський-147». Пайові внески для придбання квартири вона виплатила в повному обсязі. Спірна квартира була зареєстрована за нею в БТІ м. Маріуполя, однак своє право власності вона належним чином не засвідчила. У квітні 2014 року вона звернулася до Реєстраційній службі відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно їй було відмовлено в реєстрації у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спірну квартиру та роз'яснено про необхідність вирішення вказаного питання в судовому порядку, внаслідок чого вона змушена звернутися до суду із даним позовом. В судове засідання позивач не з'явилась, просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, про що подала письмову заяву. Відповідач в судове засідання не з'явився, від голови ЖБК «Орджонікідзевський-147» Радіонової Н.Я. надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала не заперечувала проти їх задоволення. Представник третьої особи Леуцька О.В., діюча на підставі довіреності, у судове засідання не зявилася, просила розглянути справу без її участі, не заперечувала проти задоволення позову. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] в повному обсязі, виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що підставою для вселення [PERSON] в кооперативну квартиру [ADDRESS] є ордер №001943 серії КО від 22.07.1988 року, виданий на підставі рішення виконкому Жданівської міської ради народних депутатів. [PERSON] є членом ЖСК «Орджонікідзевський-147», списки членів ЖСК затверджені рішенням міської ради виконкому про прийняття жильців ЖСК «Орджонікідзевський-147» за №379, протокол №8 від 26.07.1983 року. Відповідно до довідки № 41 від 14.04.2014 року, виданої головою ЖСК «Орджонікідзевський-147», пай за квартиру [ADDRESS] [PERSON] виплачено в повному обсязі. Згідно реєстраційного посвідчення БТІ м. Маріуполя кооперативна квартира [ADDRESS] зареєстрована за [PERSON] З технічної документації вбачається, що власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] Відповідно до ст.4 Заключних і перехідних положень Цивільного Кодексу України (далі за текстом ЦК України), який набрав чинності 01.01.2004 року, щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, які виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Таким чином, оскільки правовідносини, пов'язані з правом володіння, користування і розпорядження вказаним майном (квартирою) виникли до набрання чинності діючого Цивільного кодексу України, при вирішенні даного спору, суд застосовує положення Цивільного Кодексу України в редакції 1963 року. Відповідно до ч.1 ст. 15 Закону України «Про власність», що член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно. Згідно роз'яснень п.5-1 Постанови Пленуму Верховного Суду СРСР №9 від 18.09.1987 року «Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи», член житлово-будівельного кооперативу, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, придбає право власності на квартиру і вправі розпоряджатися нею на свій розсуд - продавати, заповідати, обмінювати, і вчиняти відносно неї інші угоди , не заборонені законом. Положенням ст. 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, з урахуванням того, що право власності на квартиру у позивача виникло правомірно, позивач повністю сплатила пайовий внесок за квартиру, але її право власності ставиться під сумнів у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на квартиру, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] в повному обсязі, внаслідок чого визнає за нею право власності на кооперативну квартиру [ADDRESS], загальною площею 45,3 кв.м., житловою площею 27,4 кв.м.

Outcome: approved