Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов мотивує тим, що 07.08.1999 сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Канівської міської ради Черкаської області, актовий запис № 90. Від шлюбу мають дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Причиною припинення шлюбних відносин стало те, що вони з відповідачем мають різні погляди на ті чи інші речі, на підставі чого виникають непорозуміння, які поступово призвели до того, що вони стали майже чужими людьми. За таких обставин вважає, що подальше сімейне життя суперечить її інтересам, на примирення не згідна. Просить шлюб розірвати, після розірвання шлюбу відновити дошлюбне прізвище - « [PERSON] ». Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує, судовий збір просить не стягувати, а залишити за нею. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнає. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази у справі, дійшов наступного висновку. Згідно свідоцтва про одруження (а.с.6) вбачається, що [PERSON] та [PERSON] , 07 серпня 1999 року зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Канівської міської ради Черкаської області, актовий запис № 90. Прізвище дружини після одруження - « [PERSON] ». Від шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтва про народження, паспорта (а.с. 7-8, 9). Суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Встановлені обставини свідчать про те, що між сторонами сімейні відносини відсутні. Статтею 51 Конституції України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з приписами ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Позивач зазначила про відсутність намірів відновлювати шлюбні стосунки з відповідачем. Відповідач позов визнав. Суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя, тощо. За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження їх сім`ї неможливе, оскільки буде суперечити інтересам кожної із сторін. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, вимоги про розірвання шлюбу обґрунтовані і підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved