Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому зазначила, що перебуває у шлюбі з відповідачем [PERSON], який зареєстрований 23.02.2013 виконавчим комітетом Пологівської сільської ради Пологівського району Запорізької області, актовий запис №8. За час спільного проживання у шлюбі у них народилася дитина - син [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем і перебуває на її утриманні. Шлюбні відносини припинено з січня 2018 року через несумісність характерів, подружжя має різні погляди на сімейне життя та обов'язки, що призводили до частих сварок, свідком яких був їхній син, що негативно впливає на його психічний розвиток, у подружжя відсутні взаєморозуміння та повага один до одного, подружжя проживає окремо і спільне господарство не веде, подальше збереження шлюбу вважає недоречним, а призначення будь-яких строків для примирення недоцільним. До рішення про розірвання шлюбу позивач з відповідачем дійшли спільно, дитина буде проживати з позивачем. Крім цього, забезпечити належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини позивач сама не в змозі. Відповідач, який є працездатний, не має іншої родини та дітей, не має на утриманні інших осіб, взмозі сплачувати аліменти на утримання сина. У зв'язку із цим, позивач просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], зареєстрований 23.02.2013 виконавчим комітетом Пологівської сільської ради Пологівського району Запорізької області, актовий запис №8; стягнути аліменти з відповідача [PERSON] на утримання малолітнього сина, [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частки всіх доходів відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з моменту подачі позовної заяви і до повноліття дитини. Позивач [PERSON] подала до суду заяву про підтримання позову та про розгляд справи без її участі, після розірвання шлюбу бажає залишити собі прізвище «[PERSON]». Відповідач [PERSON] подав до суду заяву, в якій зазначив, що позов, поданий до нього [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітнього сина, [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частки всіх його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з моменту подачі позовної заяви і до повноліття дитини, визнає, просить справу розглянути без його участі. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Таким чином, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у справі матеріалів. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи та давши оцінку доказам, вважає, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Відповідно до ч.3 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 23.02.2013 виконавчим комітетом Пологівської сільської ради Пологівського району Запорізької області, актовий запис №8. Вбачається, що у сім'ї склалися не нормальні відносини, сторони не розуміють одна одну по більшості питань сімейного життя, відсутня спільна ціль у шлюбі, взаємоповага та любов, шлюбні відносини припинено, тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача [PERSON], що має істотне значення. За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше сімейне життя неможливе і шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач [PERSON], яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, виявила бажання після розірвання шлюбу залишити собі прізвище «[PERSON]». Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума, яких перевищує розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж на 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату на аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER], виданим 14.06.2013 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Пологівського районного управління юстиції Запорізької області. Встановлено, що малолітній [PERSON], [INFO], проживає разом із матір'ю позивачем [PERSON] Відповідач [PERSON] є працездатним за віком, відомостей про те, що він має незадовільний стан здоров'я чи має інших утриманців до суду надано не було, пред'явлений до нього позов про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина визнав повністю, тому, з огляду на викладене, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] в змозі сплачувати аліменти на утримання сина у визначеному позивачем розмірі. Відповідач [PERSON], будучи батьком [PERSON], [INFO], зобов'язаний його утримувати до повноліття, тому з нього підлягають стягненню аліменти на утримання сина у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. Крім того, з відповідача належить стягнути на користь держави судовий збір в сумі 704,8грн., оскільки позивача звільнено від сплати судових витрат при подачі позову до суду щодо позовних вимог про стягнення аліментів. На підставі викладеного,

Outcome: approved