Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] та просить збільшити розмір аліментів присуджених згідно рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 11.05.2011 року в її користь на утримання дитини [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1000 гривень щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з моменту звернення до суду та до досягнення дитиною повноліття. Посилається на те, що рішенням Гусятинського районного суду Тернопільської області від 11.05.2011 року шлюб між нею та відповідачем розірвано. В шлюбі в них народилася дочка [PERSON], [INFO], яка перебуває повністю на її утриманні. Рішенням Гусятинського районного суду Тернопільської області від 11.05.2011 року постановлено стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання дитини в розмірі по 300 гривень щомісячно. На даний час дитина потребує значно більшого догляду та матеріальних коштів. Продукти харчування, одяг, навчальне приладдя, все дорожчає, матеріальні потреби дитини з кожним днем зростають. Відповідач на даний час не працює, проте є здоровим та працездатним. Позивач [PERSON] в судове засідання не з»явилась, подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує повністю, просить задовольнити позов. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, подав до суду заяву, у якій позовні вимоги визнає повністю, не заперечує щодо задоволення позову. Перевіривши матеріали справи суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Гусятинського районного суду Тернопільської області від 11.05.2011 року в цивільній справі № 2-253/11 вирішено стягувати з [PERSON] в користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 300 гривень щомісячно, починаючи з 18 березня 2011 року та до досягнення дитиною повноліття(а.с.6). Сторони є батьками [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ИД № 032256 від 16.06.2006 року (а.с.5) Як вбачається із довідки виданої Пізнанською сільською радою Гусятинського району Тернопільської області № 49 від 03.04.2018 року [PERSON]- позивачка по справі зареєстрована та проживає в [INFO] та до складу її сімї входять: батько [PERSON], [INFO], мати [PERSON],[INFO], брат - [PERSON], [INFO], [PERSON] [INFO], яка знаходиться на утримані матері [PERSON] (а.с.8). Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно ст.192 Сімейного Кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.3 ст.181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Судом встановлено, що з часу присудження аліментів, через значні інфляційні процеси в Україні значно підвищилася вартість життя. Окрім того, законом збільшений мінімальний розмір аліментів, якій не може становить менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У звязку з чим, визначений раніше судом розмір аліментів 300,00 грн. щомісячно на дитину не може забезпечити належний рівень матеріального утримання дитини, що свідчить на те, що майновий стан отримувача аліментів погіршився. З огляду на викладене, враховуючи, що розмір аліментів, який сплачує за попереднім рішенням суду, не забезпечує дитині встановлений законом прожитковий мінімум, матеріальний стан одержувача аліментів погіршився, суд дійшов висновку, що позов про збільшення розміру аліментів на утримання дитини слід задовольнити повністю. З урахуванням фактичних обставин справи та виходячи з закріплених ч. 9 ст. 7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, розмір стягуваних аліментів підлягає збільшенню до 1000 гривень щомісячно на дитину, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, оскільки такій розмір з урахуванням визначеного законом прожиткового мінімуму та рівного з батьком обовязку матері утримувати дітей забезпечить належні умови для утримання та проживання дитини. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути 704,80 грн. судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: approved