Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду зі вказаним позовом та просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 2218 гривень щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення нею повноліття; стягнути витрати на правову допомогу у розмірі 5370 гривень. В обґрунтування вимог посилалася на те, що між нею та відповідачем 14 липня 2010 року укладено шлюб. Від шлюбу сторони мають доньку, [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що сама несе всі витрати з утримання дитини, її навчання в школі, відповідач не приймає участі у вихованні дитини, коштів на утримання доньки не надає, тому звернулася з даним позовом до суду. Оскільки відповідач працездатний, отримує дохід, інших утриманців не має, просила позов задовольнити та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їхньої дитини. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, у разі неявки відповідача наполягала на заочному розгляді справи. Відповідач [PERSON] про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином та своєчасно шляхом направлення судових повісток, в судове засідання не з`явився, відзив не подавав, причину своєї неявки суду не повідомив. За клопотанням позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. 31 березня 2020 року ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова прийнято позов про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Дослідивши матеріали справи, перевіривши обставини справи, суд доходить наступних висновків: У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються. Згідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлено, що сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . В свідоцтві про народження дитини в графі «батько» зазначено відповідача. Дитина знаходиться на утриманні матері та відповідач матеріальної допомоги на її утримання в добровільному порядку не надає. У відповідності до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.2\~ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених\~статтею 184 цього Кодексу. Зі змісту та аналізу зазначених статей слідує, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Розмір аліментів у разі спору у всіх випадках встановлюється судом, при цьому\~статтею 182 СК України\~передбачений перелік найбільш вагомих обставин, які мають братися до уваги при визначенні розміру аліментів на дитину. А саме, зокрема - матеріальне становище дитини та загальний матеріальний стан того з батьків, з якого будуть стягуватися аліменти, свідченням чого є величина витрат на утримання себе та членів своєї родини. Згідно ч. 1\~ст. 191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає за доцільне задовольнити позов щодо стягнення аліментів на утримання дитини, а саме стягнути з відповідача суму аліментів в твердій грошовій сумі у розмірі 2218,00 грн. щомісяця, починаючи з 10 лютого 2020 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до п.1 ч.1\~ст.430 ЦПК України, суд вважає допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу на один місяць. На підставі\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача також слід стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 840,80 грн. Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача на користь позивача понесені нею витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5370 гривень, суд зазначає наступне. Так, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, у числі інших, витрати на професійну правничу допомогу (ч. 1\~ст. 133 ЦПК України). Згідно зі\~ст. 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до п.1 ч.2 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката та представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Позивачем надано договір № П-091 від 03.02.2020 року, який передбачає обсяг наданих послуг та розмір витрат на правову допомогу. Також, відповідно до п. 3.1. Договору вартість надання юридичних послуг складає 5370,00 грн. На підтвердження розміру, найменування та сплати витрат позивачем надані квитанції № 00000039 від 03.02.2020 року та № 00000102 від 06.02.2020 року, згідно якої позивачу були надані юридичні послуги. У постанові Великої Палати Верховного Суду по справі №751/3840/15-ц від 20 вересня 2018 року суд зазначає, що на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку щодо повного стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу у розмірі 5370,00грн.

Outcome: approved