overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що одруження з відповідачем виявилося невдалим, у них відсутнє взаєморозуміння, втрачено почуття любові та поваги, шлюбні відносини фактично припиненні, разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Позивач [PERSON], в судове засідання не з»явилася, звернувшись в суд із заявою про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала, просить його задоволити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з»явився, звернувшись в суд із заявою про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позову не заперечив. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Частиною 1 статті 24 СК України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У силу ст. 56 СК України кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Відповідно до п.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони перебувають у зареєстрованому у Відділі реєстрації актів цивільного стану Монастириського районного управління юстиції Тернопільської області шлюбі з 15.02.1996 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 20.11.2007 року. За час шлюбу у сторін народилися: [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 04.03.2011 року), [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 13.02.2004 року). Як убачається із змісту позовної заяви, у сторін відсутнє взаєморозуміння, втрачено почуття любові та поваги, шлюбні відносини фактично припиненні, разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Зі змісту письмових заяв, адресованих суду 07.11.2017 року, 08.11.2017 року убачається, що сторони проти розірвання шлюбу не заперечують. Згідно з роз'ясненнями, викладеними у п.п. 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21 грудня 2007 року, шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Враховуючи вище наведене, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати. Згідно частини першої статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому слід стягнути із відповідача в користь позивача сплачений судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що одруження з відповідачем виявилося невдалим, у них відсутнє взаєморозуміння, втрачено почуття любові та поваги, шлюбні відносини фактично припиненні, разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Позивач [PERSON], в судове засідання не з`явилася, звернувшись в суд із заявою про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала, просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, звернувшись в суд із заявою про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позову не заперечив. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Частиною 1 статті 24 СК України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У силу ст. 56 СК України кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Відповідно до п.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони перебувають у зареєстрованому у Відділі реєстрації актів цивільного стану Монастириського районного управління юстиції Тернопільської області шлюбі з 07.11.2009 року, актовий запис №69, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 07.11.2009 року. За час шлюбу у сторін народилася [PERSON], [INFO], (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 11.11.2010 року). Як убачається із змісту позовної заяви, у сторін відсутнє взаєморозуміння, втрачено почуття любові та поваги, шлюбні відносини фактично припиненні, разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Зі змісту письмових заяв, адресованих суду 27.11.2017 року, 02.01.2018 року убачається, що сторони проти розірвання шлюбу не заперечують. Згідно з роз'ясненнями, викладеними у п.п. 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21 грудня 2007 року, шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати. У силу ст.141 ЦПК України, із відповідача слід стягнути судовий збір в користь позивача в сумі 640,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що одруження з відповідачем виявилося невдалим, у них відсутнє взаєморозуміння, втрачено почуття любові та поваги, шлюбні відносини фактично припиненні, разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, звернувшись в суд із заявою про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала, просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини своєї відсутності не повідомив, відзиву на позов не подав, що згідно ч.1 ст.280 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі доказів, наявних у справі та ухвалення заочного рішення, оскільки щодо заочного розгляду справи не заперечила позивач. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Частиною 1 статті 24 СК України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У силу ст. 56 СК України кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Відповідно до п.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони перебувають у зареєстрованому у виконавчому комітеті Гранітненської сільської ради Монастириського району Тернопільської області шлюбі з 09.06.2013 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ИД №096681 від 11.07.2013 року. За час шлюбу у сторін народився: [PERSON] (свідоцтво про народження серії І-ИД №233063 від 20.04.2016 року). Як убачається із змісту позовної заяви, у сторін відсутнє взаєморозуміння, втрачено почуття любові та поваги, шлюбні відносини фактично припиненні, разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Згідно з роз'ясненнями, викладеними у п.п. 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21 грудня 2007 року, шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати. Відповідно до\~ст. 113 СК України\~особа,\~\~яка\~\~змінила\~своє прізвище\~у зв'язку\~з реєстрацією\~шлюбу,\~\~має\~право після\~розірвання шлюбу\~\~надалі\~\~іменуватися\~\~цим прізвищем\~або відновити\~своє дошлюбне\~прізвище,\~а тому позовна вимога [PERSON] щодо відновлення її дошлюбного прізвища\~«Задунайчук» підлягає задоволенню. У силу ст.141 ЦПК України слід стягнути із відповідача в користь позивача сплачений судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що одруження з відповідачем виявилося невдалим, у них відсутнє взаєморозуміння та повага, тривалий час, протягом декількох років проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюб носить формальний характер. Позивач [PERSON], в судове засідання не з'явилася, звернувшись в суд із заявою про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала, просить його задовольнити, миритися не бажає. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, звернувшись в суд із заявою про розгляд справи у його відсутності, позов визнав, миритися не бажає, просить шлюб розірвати. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні підготовчого судового засідання відповідно до ч. 3 ст.200 ЦПК України, в порядку, встановленому ст.206 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Частиною 1 статті 24 СК України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У силу ст. 56 СК України кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Відповідно до п.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони перебувають у зареєстрованому у Велеснівській сільській раді Монастириського району Тернопільської області шлюбі з 01.05.1993 року, актовий запис №01, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 07.06.2007 року. За час шлюбу у сторін народився: [PERSON], [INFO], (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 19.03.1996 року). Як убачається із змісту позовної заяви у них відсутнє взаєморозуміння та повага, тривалий час, протягом декількох років проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюб носить формальний характер. Зі змісту письмових заяв, адресованих суду 23.08.2018 року, 18.10.2018 року убачається, що сторони проти розірвання шлюбу не заперечують. Згідно з роз'ясненнями, викладеними у п.п. 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21 грудня 2007 року, шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що подальше подружнє життя є неможливим і єдиним розумним вирішенням ситуації є розірвання шлюбу. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, а тому вона просить розірвати шлюб. Проти примирення категорично заперечує. Ухвалою судді від 21 червня 2019 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві. Додатково зазначила, що у шлюбі з відповідачем вона перебуває з 29 грудня 2011 року. Причиною розірвання шлюбу є різні характери та погляди подружжя на життя. Протягом останнього місяця сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Проти надання судом терміну на примирення заперечує. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, відносно надання судом терміну на примирення заперечив. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши та оцінивши докази, суд встановив наступні обставини справи. 29 грудня 2011 року сторони зареєстрували шлюб, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 29 грудня 2011 року, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис № 2263. У шлюбі в сторін народилася дочка [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 03 лютого 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції. В судовому засіданні встановлено, що між подружжям погіршилися відносини, вони проживають окремо, не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних стосунків. Сумісне життя подружжя є неможливим, шлюб існує лише формально, і тому його доцільно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. За змістом ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Враховуючи викладенні обставини в їх сукупності, зважаючи на те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач позов визнає, з огляду на засади добровільності шлюбу, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам, що має істотне значення. Шлюб вони розривають вперше, проти примирення категорично заперечує. Позивач вважає, що примирення та збереження шлюбу є неможливим, а тому просить розірвати шлюб. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 лютого 2019 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві. Додатково зазначила, що причиною розірвання шлюбу стали різні характери та погляди подружжя на сім'ю. Сторони разом не проживають вісім місяців, не ведуть спільного господарства. Проти надання терміну на примирення позивач заперечила. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, відносно надання судом терміну на примирення заперечив. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши та оцінивши докази, суд встановив наступні обставини. 28 травня 2011 року сторони зареєстрували шлюб, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 28 травня 2011 року, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис № 577. У шлюбі в сторін народилася дочка [PERSON], [INFO], як слідує із свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 05 жовтня 2011 року, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції. В судовому засіданні встановлено, що між подружжям погіршилися відносини, вони тривалий час проживають окремо, не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних стосунків. Сумісне життя подружжя є неможливим, шлюб існує лише формально, і тому його доцільно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. За змістом ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Враховуючи викладенні обставини в їх сукупності, зважаючи на те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач позов визнає, з огляду на засади добровільності шлюбу, тому суд вважає, що позов підлягає до задоволення. В силу ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що подружжя не знайшло спільної мови, у зв`язку з чим між ними практично припинилися шлюбні стосунки, вони перестали вести спільне господарство і вирішили розірвати шлюб. Подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам, що має істотне значення, а тому просить розірвати шлюб. Проти примирення категорично заперечує. Ухвалою судді від 12 червня 2019 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити. Додатково зазначила, що причиною розірвання шлюбу стали непорозуміння, що виникали в сім`ї, різні характери та погляди на життя. Подружжя проживає окремо з лютого 2019 року, спільне господарство не ведуть. Проти надання судом терміну на примирення заперечила. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечив щодо розірвання шлюбу. Проти надання судом терміну на примирення заперечив. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ознайомившись із письмовими заявами позивача, відповідача, дослідивши та оцінивши докази, суд встановив наступні обставини справи. Як слідує із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 07 вересня 2017 року Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, сторони 07 вересня 2017 року зареєстрували шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 1062. У шлюбі в подружжя народилася дочка [PERSON] , [INFO] , що вбачається із свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 12 червня 2018 року Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області. В судовому засіданні встановлено, що між подружжям погіршилися відносини, вони проживають окремо, тривалий час не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних стосунків. Сумісне життя подружжя є неможливим, шлюб існує лише формально, і тому його доцільно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. За змістом ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Враховуючи викладенні обставини в їх сукупності, зважаючи на те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач позов визнає, з огляду на засади добровільності шлюбу, тому суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що подружжя проживає окремо, кожен з них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. У зв`язку з цим вони і вирішили розірвати шлюб. Від даного шлюбу у них народилилося троє синів, двоє з них на дату звернення з позовом неповнолітні. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, попередньо подала до суду письмову заяву, у якій просила справу слухати без її участі, позовні вимоги підтримала, просить суд шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленими про дату час та місце розгляду справи, до матеріалів справи долучено заяву відповідача від 23.12.2019 року, яка посвідчена секретарем Микулинецької селищної ради, про те, що [PERSON] з позовом [PERSON] про розірвання шлюбу ознайомлений, проти розлучення не заперечує. Відповідно до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем Дослідивши та оцінивши докази, суд встановив наступні обставини справи. 26.01.1993 року сторони зареєстрували шлюб увиконавчому комітеті Микулинецької селищної ради Теребовлянського району Тернопільської області, що стверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] виданим повторно 01.12.2015 року відділом ДРАЦС Теребовлянського районного управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис №2. Судом встановлено, що подружжям проживає окремо та не підтримують шлюбних стосунків. Сумісне життя подружжя неможливе, шлюб існує лише формально, і тому його доцільно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Відповідно до вимог ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Враховуючи викладенні обставини в їх сукупності, зважаючи на те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, з огляду на засади добровільності шлюбу, тому суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved