Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача Комунального підприємства «Вінницька транспортна компанія» про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.Позовні вимоги мотивовані тим, що вона вселилася у кімнату [ADDRESS] у грудні 2014 року. Спірна кімната є її постійним місцем проживання, вона користується правами та виконує усі обов`язки наймача житла, зокрема, щодо оплати комунальних послуг. Однак, у позасудовому порядку її право користування спірним житлом не визнається. Вказані обставини і стали підставою для звернення до суду з даним позовом. Позивач просила визнати бездіяльність протиправною та зобов`язати КП «Вінницька транспортна компанія» укласти договір найму житлового приміщення з [PERSON] , що проживає в кімнаті [ADDRESS] . У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник - адвокат Бардин М.Б. позовні вимоги підтримали у повному обсязі з підстав, зазначених у позові, та просили їх задовольнити. Представник відповідача - Комунального підприємства «Вінницька транспортна компанія» у судове засідання не з`явився, проте від Комунального підприємства «Вінницька транспортна компанія» надійшла заява, у якій відповідач просить суд розгляд справи проводити без участі його представника та зазначає, що КП «Вінницька транспортна компанія» визнає позов частково, а саме в частині укладення договору найму з позивачем на всю кімнату; у частині визнання дій відповідача протиправними просить відмовити. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов такого висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом установлено, що [PERSON] та її сину [PERSON] (2002 року народження) 23.12.2014 року КП «Вінницька транспортна компанія» було видано ордер № 149 на право зайняття ліжко-місця в гуртожитку по [ADDRESS] на підставі Рішення адміністрації та профкому № 114 від 23.12.2014 року (а.с. 9). Позивач [PERSON] 13.01.2015 року зареєструвалася у кімнаті [ADDRESS] , що підтверджується відміткою у її паспорті серії [NUMBER] , виданому 04.09.2002 року Жмеринським РВ УМВС України в Вінницькій області (а.с. 5, зворотній бік) та довідкою КП «Вінницька транспортна компанія» від 13.05.2019 року № 99 (а.с. 8). На даний час у спірній кімнаті проживають позивач [PERSON] та її діти - [PERSON] , 2002 року народження, та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується довідкою КП «Вінницька транспортна компанія» від 13.05.2019 року № 99 (а.с. 8). Інші особи у спірній кімнаті не проживали та не проживають. У відповіді КП «Вінницька транспортна компанія» № 412 від 15.04.2019 року на звернення [PERSON] зазначено про те, що немає законних підстав укласти договір найму житлового приміщення на всю кімнату [ADDRESS] , оскільки право на зайняття усієї кімнати їй не надавалось (а.с. 7). Разом з тим, саме [PERSON] регулярно перераховує кошти на рахунок відповідача за квартплату, комунальні послуги та недоговірні платежі за спірну кімнату, що вбачається з платіжних документів, які містяться у матеріалах справи (а.с. 10-12). Згідно зі ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Відповідно до ст. 61 ЖК УРСР, користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Згідно з ч.1 ст. 63 ЖК УРСР, предметом договору найму жилого приміщення у будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок. Відповідно до ст. 379, 382 ЦК України, житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них; квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання, а згідно ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Згідно з пп. 4 п. 18 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру» від 2 березня 2016 року № 207 до документів, що підтверджують право на проживання в житлі належать: ордер, свідоцтво про право власності, договір найму (піднайму, оренди), рішення суду, яке набрало законної сили, про надання особі права на вселення до житлового приміщення, визнання за особою права користування житловим приміщенням або права власності на нього, права на реєстрацію місця проживання або інші документи. Таким чином, суд вважає, що між сторонами склалися правовідносини, що випливають з договору найму житла (спірна кімната є постійним місцем проживання [PERSON] , вона користується правами та виконує усі обов`язки наймача житла, зокрема, щодо оплати комунальних послуг), а тому суд доходить до висновку про часткове задоволення позову та вважає за необхідне зобов`язати Комунальне підприємство «Вінницька транспортна компанія» укласти з [PERSON] , [INFO] , договір найму житлового приміщення за адресою: [ADDRESS] ) як з такою, що має право користування житлом. Що стосується позовної вимоги про визнання бездіяльності КП «Вінницька транспортна компанія» протиправною,то суд зазначає, що між сторонами виникли цивільно-правові відносини, а тому у задоволенні даної позовної вимоги слід відмовити. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з КП «Вінницька транспортна компанія» на користь [PERSON] 384,20 грн. судового збору, тобто пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial