Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON], в обґрунтування якого зазначила, що з 14.08.2015 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який вони зареєстрували у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сватівського районного управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 93. Починаючи з 26.04.2016 р. між позивачем та відповідачем були припинені шлюбні стосунки, з цього часу вони мешкають окремо. Спільних дітей позивач та відповідач не мають, проте відповідач відмовляється звертатися до органу реєстрації актів цивільного стану з метою розірвання шлюбу. Основна причина розпаду сімї - відсутність взаєморозуміння, яке призвело до постійних сварок. Просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем та стягнути на її користь витрати по сплаті судового збору. Позивач в судове засідання не зявилася, в позовній заяві просила справу розглянути за її відсутності, надала згоду на заочний розгляд справи (а.с. 2). Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив (а.с. 20, 22). Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Матеріалами справи встановлено, що згідно свідоцтва про укладення шлюбу, серії 1-ЕД № 229400 від 23.05.2017 р., між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON], 14.08.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сватівського районного управління юстиції у Луганській області було зареєстровано шлюб, актовий запис № 93 (а.с. 6). Як вбачається з матеріалів справи, починаючи з 26.04.2016 р. між позивачем та відповідачем були припинені шлюбні стосунки, з цього часу вони мешкають окремо. Спільних дітей позивач та відповідач не мають, проте відповідач відмовляється звертатися до органу реєстрації актів цивільного стану з метою розірвання шлюбу. Основна причина розпаду сімї - відсутність взаєморозуміння, яке призвело до постійних сварок. Відповідно до ст. ст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз чоловіка і жінки, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 105 СК України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 СК України. Вивчивши матеріали справи, приймаючи до уваги, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, шлюб існує формально, суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати. У чинність ч. 2 ст. 115 Сімейного Кодексу України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. У чинність п. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного Кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved