Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про зміну розміру та способу стягнення аліментів на утримання дитини. Позивач повідомила, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу. Від шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу позивач змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON]. Зважаючи на те, що відповідач після фактичного припинення між ними шлюбних відносин ніякої матеріальної допомоги на утримання сина не надавав, а тому позивач була змушена звернутися з позовом до суду про стягнення аліментів на утримання дитини. Рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 11.03.2009 року по справі № 2-1843/09 позовні вимоги [PERSON] щодо стягнення аліментів задоволено. Стягнуто з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі у розмірі 200,00 грн., щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 17.02.2009 року. Позивач зазначає, що на сьогоднішній день дана сума стягуваних аліментів є надзвичайно малою та недостатньою аби задовольнити елементарні потреби дитини для її прожиткового мінімуму, даних коштів навіть недостатньо для елементарних матеріальних потреб як то належного харчування та одягу, розвиток дитини (відвідування різних гуртків та інші витрати). У звязку з вищенаведеним просила збільшити розмір аліментів та змінити спосіб їх стягнення, а саме: щомісячно стягувати аліменти з [PERSON], на користь [PERSON], на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні позивач та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали з підстав, викладених в позові, просили їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача позов визнав частково, надавши суду заперечення та просив стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/8 частини від всіх видів його заробітку, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дітей відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили до 23.07.2018 року (дня досягнення 3-х років його меншою донькою [PERSON], [INFO]), а з 24.07.2018 року стягувати з нього аліменти на користь [PERSON] на утримання [PERSON] в розмірі 1/6 частини від всіх видів його заробітку, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дітей відповідного віку, до досягнення [PERSON] повноліття. Також просив стягнути з [PERSON] на його користь понесені ним витрати на правничу допомогу в сумі 500,00 грн. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши обставини справи,\~оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом\~встановлено, що сторони [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який був розірваний відділом РАЦС Вінницького МУЮ Вінницької області 20.11.2009 року, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-АМ № 054148 від 20.11.2009 року, відповідний актовий запис № 1262. Від даного шлюбу у сторін 22.09.2003 року народився син [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого повторно серії І-АМ № 339131 від 13.05.2016 року, відповідний актовий запис 2677. 11.03.2009 року Вінницьким міським судом Вінницької області ухвалено рішення (цивільна справа № 2-1843/09), згідно якого стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 200,00 грн., до досягнення дитиною аліментів. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про судові витрати. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 31.05.2016 року задоволено позов [PERSON] до [PERSON] за участю третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Орган опіки та піклування Вінницької міської ради про позбавлення батьківських прав. Позбавлено [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON], [INFO]. Вирішено питання про судові втирати. Згідно свідоцтва про зміну імені серії І-АМ № 009307 від 20.05.2016 року [PERSON] 20.05.2016 року змінила імя. Прізвище, власне імя, по батькові після державної реєстрації зміни імені: [PERSON]. Суд, ухвалюючи дане рішення та визначаючи розмір аліментів, враховував матеріальний стан платника аліментів та матіері і дитини. Між сторонами виникли правовідносини врегульовані нормами\~Сімейного кодексу України, зокрема, в частині обов'язку батьків утримувати дитину і його виконання. Відповідно до положень ст. 1-3 Конвенції ООН «Про права дитини»\~в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обовязки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідно до ч. 2\~ст. 51 Конституції України,\~ст. 180 Сімейного кодексу України\~- батьки зобовязані утримувати своїх дітей до їх повноліття. Згідно\~ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно із ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно ч. 2 ст. 166 СК Укрїни, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від\~обов'язку щодо утримання дитини. Згідно ч. 1\~ст. 192 СК України\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених\~СК України. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів»\~17.05.2017 року № 2037-VIII внесено ряд змін та доповнень до\~Сімейного кодексу України, так зокрема внесено зміни в ч. 2\~ст. 182 СК України\~та згідно даних змін передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також\~статтю 183 СК України доповнено частиною пятою такого змісту: той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів суд, визначаючись щодо зміни розміру аліментів, враховує те, що відповідач здорова, працездатна особа та може надавати матеріальну допомогу, зважаючи на реальні і розумні потреби в матеріальному утриманні дитини, взаємний обовязок батьків по їх утриманню, встановлені обставини, що мають значення в їх сукупності, вважає справедливим та обґрунтованим визначити аліменти на утримання дитини у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини, тобто суд приходить до висновку до часткове задоволення позову. При цьому суд звертає увагу, що відповідачем не обгрунтовано стягнення алміентів в розмірі 1/8, оскільки не надано доказів щодо стягнення аліментів на утримання дружини. Судом враховані всі обставини, визначені\~ст. 182 СК України. Доказів неможливості надання такої допомоги відповідачем не надано, а в подальшому відповідач не позбавлений права на звернення до суду з відповдіною виомгою щодо зменшення розміру аліментів тощо. Що стосується періоду, з якого слід розпочати стягнення аліментів у новому розмірі, суд враховує, що відповідно до пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Враховуючи викладене аліменти в розмір 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача підлягають стягненню з дня набрання даного рішення законної сили. Відповідно до\~ст. 137 ЦПК України, витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Адвокат [PERSON] який в свою чергу є представником [PERSON], в судовому засіданні просив стягнути з відповідача понесені судові витрати на правову допомогу, понесені [PERSON] Відповідно до розрахункової квитанції серії АКАА № 405529, за виконану роботу замовник перераховав виконавцю 2200,00 грн. Також [PERSON] просив стягнути з [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу в сумі 500,00 грн., згідно договору квитанції від 08.02.2018 року, виданою адвокатом [PERSON] Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим, граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах». Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо повязаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Європейським судом з прав людини висловлена правова позиція, згідно з якою при розгляді питань компенсації витрат, понесених сторонами на отримання ними юридичної допомоги (в тому числі й під час розгляду їх справ в національних судах) задоволенню судом підлягають лише ті вимоги, по яким доведено, що витрати заявника були фактичними, неминучими, необхідними, а їх розмір розумним та обґрунтованим (остаточне рішення Європейського суду з прав людини від 10 січня 2010 року, №33210/07 і 41866/08) та «Гуриненко проти України» (рішення Європейського суду з прав людини від 18 лютого 2010 року, № 37246/04). Суд, виходячи із суті спору та зважаючи на складність цієї справи, тривалий час розгляду, вважає, що позивачем [PERSON] не обґрунтовано зазначений затрачений час на надання цих послуг і їх об'єм, а тому визначена представником позивача сума витрат на правову допомогу є дещо завищеною. Відтак, ураховуючи засади виваженості, розумності та справедливості, а також те, що [PERSON] просив стягнути з [PERSON] витрати на правову допомогу у розмірі 500,00 грн. суд приходить до висновку до часткового задоволення про стягнення судових витрат з [PERSON] на користь [PERSON] 1500,00 грн. Згідно з ч. 6 статті 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Отже, оскільки позивач при зверненні до суду судового збору не сплачувала, так як звільнена від його сплати, з відповідача слід стягнути на користь держави 704,80 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: partial