Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON], зареєстрований 04 вересня 2014 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 1116. В обґрунтування позову зазначила, що 04 вересня 2014 року між нею та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис № 1116. Від шлюбу мають малолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Крім того, позивач зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалося, так як через постійні конфлікти та суперечки, спільне життя стало неможливим та нестерпним, вони мають різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, в звязку з чим, шлюбні стосунки були фактично припинені, з березня, 2017 року вони проживають окремо. Позивач вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливі, більш того, подальше спільне життя, як подружжя, суперечило б її інтересам та інтересам дитини. Шлюб носить формальний характер, примирення з відповідачем неможливе. Донька проживає разом з нею (позивачем). Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала з підстав, зазначених у ньому, просила його задовольнити, розірвати шлюб з відповідачем. Крім того, зазначила, що шлюбно-сімейні відносини з відповідачем припинені з березня, 2017 року, із цього часу вони проживають окремо, наміру відновлювати шлюбні відносини з відповідачем не бажає, строк на примирення просила не надавати, так як подальше спільне життя з відповідачем буде суперечити її інтересам. Також заперечила щодо доводів відповідача про подружню зраду з її сторони. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги про розірвання шлюбу визнав, не заперечував щодо їх задоволення. Також зазначив, що він хотів би зберегти шлюб з відповідачем, до якої у нього збереглися почуття любові та поваги, однак він також не буде заперечувати щодо прийнятого позивачем рішення про розірвання шлюбу. Крім того, вважає, що причиною для розірвання шлюбу є подружня зрада зі сторони позивача. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, не суперечать законодавству, яке регулює сімейні правовідносини, а тому підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що сторони зареєстрували шлюб 04 вересня 2014 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис № 1116, та 04 вересня 2014 року видано свідоцтво про шлюб серії І-ЖД № 210883, шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, з березня 2017 року проживають окремо, намірів відновлювати їх не мають. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серія І-ЖД № 420838). За вказаних вище обставин та підстав позову, зазначених позивачем причин для розірвання шлюбу, серед яких позивач зазначила різницю характерів, відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, з приводу чого між ними постійно виникали сварки та конфлікти, що призвело до фактичного припинення шлюбних стосунків, з березня, 2017 року проживають окремо, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя, збереження шлюбу сторін суперечить інтересам подружжя, і зокрема, позивача, якою предявлено позов до суду про розірвання шлюбу з відповідачем. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, при цьому, розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За викладених обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, припинення сторонами шлюбно-сімейних відносин, дійсні причини предявлення позову про розірвання шлюбу, волевиявлення позивача припинити шлюбні відносини, враховуючи також ту обставину, що рішення позивача про розірвання шлюбу та предявлення з цього приводу позову до суду прийнято з усвідомленням нею його наслідків, виходячи при цьому також з відсутності у взаєминах сторін морально-правової основи шлюбу, до якої належать почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги, взаєморозуміння, підтримки та піклування, суд дійшов висновку про те, що шлюб між сторонами носить суто формальний характер, подальше спільне життя і збереження шлюбу та шлюбно-сімейних відносин суперечить інтересам подружжя, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті права сторін, а також права їх малолітньої дитини, у звязку з чим позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України судові витрати, що складаються із судового збору у розмірі 640 грн. 00 коп., стягнути з відповідача на користь позивача. Відповідно до ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved