Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просила розірвати шлюб з відповідачем [PERSON] , який було зареєстровано 23 червня 2015 року у Дзержинському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції. Вказала, що від шлюбу мають двох спільних доньок: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . З відповідачем спільного господарства не ведуть та не підтримують шлюбні стосунки з березня 2019 року. 14 травня 2020 року у справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін. В судове засідання позивач та її представник не з`явились, направили заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали повністю та просили їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, направив заяву про розгляд справи у його відсутність, проти розірвання шлюбу не заперечував. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 23.06.2015 року вбачається, що сторони 23 червня 2015 року зареєстрували шлюб у Дзержинському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №502 (а.с.4). Від шлюбу сторони мають двох спільних доньок: [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 06.02.2018 року, актовий запис № 151, та [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 13.11.2015 року, актовий запис № 778 ( а.с.20,21). Як встановлено з позовної заяви, подружжя сімейно-шлюбних стосунків не підтримує з березня 2019 року, спір про місце проживання дітей та про поділ майна не заявлено. Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України - у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Враховуючи, що фактично шлюб між подружжям розпався, сімейні стосунки припинені, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, суд вважає, що позов обґрунтовано, та підтверджено доказами, тому він підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому сплачений позивачем судовий збір в розмірі 840, 80 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Враховуючи викладене, та

Outcome: approved