Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача - [PERSON], про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей. В обґрунтування позову зазначила наступне: 24 вересня 2005 року позивач та відповідач уклали шлюб, який був зареєстрований виконкомом [PERSON] сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, актовий запис № 23 від 24.09.2005 року. Від даного шлюбу вони мають трьох дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO] які знаходять на її утриманні та вихованні. На протязі останніх трьох років сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сімю. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями з його ініціативи між ними постійно виникають сварки, причиною яких є його безпричинні ревнощі, відсутність довіри та поваги до позивачки як до жінки. На думку позивача, подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, збереження шлюбу неможливе і суперечитиме інтересам кожного з подружжя. Майнового спору між ними немає, шлюб розривається вперше. Позивач у судове засідання не прибув, про час і місце розгляду справи був судом повідомлений належним чином. Крім того, 15.09.2017 року подала до суду заяву, про можливість розгляду справи за її відсутності, у якій також зазначила, що позов підтримує повністю. Відповідач також у судове засідання не прибув, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, однак 07.09.2017 року відповідач [PERSON] подав до суду заяву, у якій зазначив, що позов визнає повністю, а також просить розглянути справу без його участі. Як зазначено у ч. 2\~ст. 197 ЦК України\~у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З урахуванням зазначених положень та у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі в їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків. Як вбачається із матеріалів справи, 24 вересня 2005 року позивач [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який був зареєстрований виконкомом [PERSON] сільської ради Ужгородського району Закарпатської області України, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 23 та видано свідоцтво про шлюб серії І-ФМ № 008973. Від даного шлюбу у сторін є діти [PERSON], 03.10.2006 року, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-Ф № 055269, виданим 26.10.2005 року виконком Великодобронської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області України, [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ФМ № 113747, виданим 26.09.2008 року виконком Великодобронської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області України та [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-Ф № 239868, виданим 20.11.2012 року виконавчим комітетом Великодобронської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області України. Подружні відносини між сторонами почали погіршуватися з 2014 року, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з позивачів має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сімю. На думку позивача та відповідача, який повністю визнає позовну заяву, подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, збереження шлюбу неможливе і суперечитиме інтересам кожного з подружжя та інтересам їх доньок, з чим погоджується і відповідач [PERSON] що підтверджується поданою ним заявою про визнання позову у повному обсязі. Спір про поділ майна та про місце проживання дітей відсутній, шлюб між сторонами розривається вперше. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України - шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 109 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Із ст. 55 СК України вбачається, що дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Враховуючи наведене, та з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини даного позову, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сім'я розпалася остаточно, збереження шлюбу може суперечити інтересам сторін, а отже, укладений між сторонами по справі шлюб підлягає розірванню. Як зазначено у ч. 1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Також згідно ч. 2 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Враховуючи те, що позивач та відповідач досягли згоди щодо місця проживання дітей, суд вирішує визначити місце проживання [PERSON], 03.10.2006 року, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] - місце проживання їх матері [PERSON]. Витрати із сплати судового збору у відповідності до ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved