Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу до відповідача [PERSON] посилаючись на те, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 19.11.2011 року, який зареєстровано Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 666. В шлюбі дітей сторони не мають. Зазначає, що протягом останнього часу сімейне життя між ними поступово погіршилося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ним шлюбних відносин. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Між сторонами постійно виникають сварки. Вважає, що примирення між ними не можливе тому просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем [PERSON] . Спору щодо поділу майна подружжя не має. Так, ухвалою суду від 04.03.2020р. було відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду у підготовчому судовому засіданні. Ухвалою суду від 04.05.2020 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В судове засідання сторони не з`явилися, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, відповідач визнав позовні вимоги частково, зазначивши, що просить лише відмовити у задоволенні позову в частині стягнення з нього на користь позивача понесених нею судових витрат в розмірі 840,80 грн. у зв`язку з тим, що він є ліквідатором аварії а ЧАЄС та віднесений до 2 категорії постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи. Крім того, в своєму відзиві відповідач зазначив, що позивач [PERSON] жодних заходів, спрямованих на досудове врегулювання спору щодо розірвання шлюбу у добровільному порядку, тобто органом державної реєстрації актів цивільного стану за заявою подружжя, не вживала та відповідної пропозиції з її боку не надходило відповідачу. Процесуальне право учасників справи про розгляд справи за їх відсутності унормовано в ч. 3 ст. 211 ЦПК України, водночас, якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Судовий розгляд цієї справи здійснено на підставі наявних у суду матеріалів, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає правилам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, взявши до уваги заяви сторін, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 19.11.2011 року, який зареєстровано Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, про що складено відповідний актовий запис № 666, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Дітей в шлюбі у сторін не має. Причиною припинення шлюбних відносин між позивачем та відповідачем стало непорозуміння один одного, різні погляди на життя та на сімейні цінності, сторони втратили почуття любові один до одного, між сторонами спору припинилися шлюбні стосунки, а шлюб існує лише формально. Збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Спору щодо поділу майна на час подання позовної заяви немає. Так, побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки (стаття 1 СК України). Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно п. 10 Постанови ПВСУ № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Конституцією України проголошена охорона сім`ї державою, що полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вирішуючи питання про розірвання шлюбу, вважає за необхідне з`ясувати прізвища подружжя після розірвання шлюбу, залишивши прізвище позивачу - [PERSON] , відповідачу - Припа. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Пунктом 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України встановлено, що у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. Як вбачається з матеріалів справи позивачем сплачений судовий збір за подання позивної заяви, що складає 840,80 грн. відповідно до платіжного доручення № ПН819 від 17.01.2020 року. Так п. 10 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» - передбачено, що громадяни, віднесені до 1 та 2 категорій постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи звільняються від сплати судового збору. На підставі посвідчення серія [NUMBER] від 06 травня 1993 року відповідач [PERSON] , віднесений до 2 категорії постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни інвалідів війни. Відповідно до посвідчення громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи серія [NUMBER] від 06 травня 1993 року, [PERSON] є учасник ліквідації наслідків на ЧАЄС (Категорія 2). Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентуються ст. 141 ЦПК України. Якщо рішення ухвалено на користь позивача, а відповідач звільнений від сплати судового збору, то вони компенсуються за рахунок держави у порядку встановленому Кабінетом Міністрів України. Разом з тим, відповідно до роз`яснень, викладених в п. 35 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністром України. Зазначене стосується й у випадку, коли рішення ухвалено на користь позивача, а відповідач звільнений від сплати судового збору. Враховуючи те, що відповідач [PERSON] від сплати судового збору звільнений на підставі п. 10 ч.1ст. 5 Закону України «Про судовий збір» й те, що позивні вимоги позивача судом задоволені частково, суд доходить висновку про те, що понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви у розмірі 840,80 грн. необхідно компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі викладеного,

Outcome: approved