Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-21 00:00:00

Позивач [PERSON], звернулася до суду з позовом до [PERSON], про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі, посилаючись на те, що 23.09.2015 року, між сторонами було укладено шлюб, який зареєстровано Сторожинецьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сторожинецького районного управління юстиції у Чернівецькій області, актовий запис №210. Від шлюбу народився син [PERSON], [INFO], який проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Спільне життя з чоловіком не склалося. Позивач дійшла висновку що шлюб носить формальний характер і просила його розірвати та стягувати на утримання дитини аліменти в твердій грошовій сумі по 750 (сімсот п'ятдесят) гривень, щомісячно, але не менше чим по ? частині прожиткового мінімуму, встановленого для дітей відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, та її утримання по 600 гривень щомісячно, до досягнення сином трьох річного віку. Необхідність такого розміру аліментів обґрунтовано тим, що відповідач ухиляється від утримання дитини, а вона самостійно не може утримувати спільну дитину. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник [PERSON], позовні вимоги змінили та просили суд шлюб розірвати та стягувати на утримання дитини аліменти в твердій грошовій сумі по 750 (сімсот п'ятдесят) гривень, щомісячно, але не менше чим по ? частині прожиткового мінімуму, встановленого для дітей відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, відмовилася від стягнення з [PERSON], аліментів на її утримання по 600 гривень щомісячно, до досягнення сином трьох річного віку. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні змінені позовні вимоги визнав. Розглянувши даний спір, встановивши фактичні обставини справи та відповідні правовідносини, суд знаходить що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на наступне. В судовому засіданні було встановлено, що 23.09.2015 року, між сторонами було укладено шлюб, який зареєстровано Сторожинецьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сторожинецького районного управління юстиції у Чернівецькій області, актовий запис №210. про що свідчить оригінал свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданий 29.09.2015р. Від шлюбу народився син [PERSON], [INFO], що згідно свідоцтва про народження якого, батьками являються позивач і відповідач по справі. Дитина сторін проживає з позивачем. Згідно положень абзацу першого ч.2 ст.3 СК України сім'ю складають особи які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки, а відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них або інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Вирішуючи даний спір про розірвання шлюбу суд враховує, що відповідно до положень ст.24 СК України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст.51 Конституції України та у відповідності до положень ст.ст.180, 181 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Таким чином відповідач, проживаючи окремо від сім'ї, зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття, нарівні із матір'ю, що він не здійснює і що свідчить про необхідність задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача, який не приймає участі в утриманні дитини, аліментів на утримання своєї дитини. При цьому, суд виходить з того, що згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що відповідач ніде не працює і не має доходу, а тому розмір аліментів має бути визначено у твердій грошовій сумі. Згідно частини 1 статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Законом України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік» встановлено прожитковий мінімум з 1 травня по 30 листопада, для дітей віком до 6 років в сумі 1426 гривень, а від 6 до 18 років, в сумі 1777 грн. Відповідно до вимог ст.ст. 213, 215 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим, а за змістом має містити встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини. При встановленні фактів суд оцінює належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Виходячи з цього та зважаючи на те, що обов'язок утримувати дітей є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька і з урахуванням матеріального становища батьків суд знаходить, що таке, належне утримання можливе в розмірі який буде повністю забезпечувати встановлений Законом прожитковий мінімум дітей сторін. Тобто суд визначає до стягнення із відповідача, аліменти в розмірі по 750 (сімсот п'ятдесят) гривень щомісяця на утримання [PERSON], [INFO]. На думку суду, саме така сума, буде забезпечувати, нарівні із часткою матері, належне утримання дитини сторін і повністю забезпечувати її потреби, як сьогодні так і в найближчі роки, з урахуванням інтересів також і сторін. Аліменти на утримання дитини суд стягує з часу звернення позивача до суду, тобто з 16.08.2017 року, що відповідає положенням ст.191 СК України та згідно вимог п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, допускає негайне виконання судового рішення в цій частині в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved