Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про зміну розміру аліментів. Позивач повідомила, що вона з відповідачем є батьками їх неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Рішенням Вінницького міського суду від 15.11.2013 року шлюб між ними розірвано. Як після припинення шлюбу, так і в даний час, дитина проживає разом із матірю (позивачем) та перебуває на її вихованні. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 20.11.2013 року з відповідача на її користь на утримання сина [PERSON] в твердій грошовій сумі 500,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. [PERSON] добровільно сплачує аліменти, визначені судовим рішенням, тому виконавче провадження не відкривалось Іншої допомоги на утримання дитини відповідач не надає. Позивач зазначає, що останнім часом матеріальний стан [PERSON], який працює у Вінницькій філії ТОВ «Технооптторг - Трейд», має стабільну високу заробітну плату. У звязку з вищенаведеним просила змінити розмір аліментів,\~\~що були стягнуті зі [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], згідно рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 20.11.2013 року, справа № 127/23321/13-ц; стягнути зі [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі ? частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала з підстав, викладених в позові, просила їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача позов визнав частково, надавши суду заперечення та просив стягнути з відповідача на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини у розмірі 1000,00 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь в справі, дослідивши обставини справи,\~оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом\~встановлено, що сторони [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який був розірваний рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 15.11.2013 року та від якого мають сина [PERSON], 22.09.2008 року, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-АМ № 118142 від 29.09.2008 року. 20.11.2013 року Вінницьким міським судом Вінницької області ухвалено рішення (цивільна справа № 127/23321/13-ц), згідно якого стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі, яка складає 500,00 грн., щомісячно, починаючи з 02.10.2013 року і до досягнення дитиною повноліття та вирішено питання про стягнення судового збору. Суд, ухвалюючи дане рішення та визначаючи розмір аліментів, враховував матеріальний стан платника аліментів та матіері і дитини. [PERSON] добровільно сплачує аліменти, визначені судовим рішенням, тому виконавче провадження не відкривалось Іншої допомоги на утримання дитини відповідач не надає. Згідно довідки ТОВ «Техноопторг - Трейд», вбачається що [PERSON] працює на даному підприємстві з 01.12.2015 року. На даний момент займає посаду начальника відділу збуту. Загальна сума сукупного доходу за період з 01.04.2017 року по 30.09.2017 року склала 59900,00 грн. Між сторонами виникли правовідносини врегульовані нормами\~Сімейного кодексу України, зокрема, в частині обов'язку батьків утримувати дитину і його виконання. Відповідно до положень ст.ст. 1-3 Конвенції ООН «Про права дитини»\~в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обовязки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідно до ч. 2\~ст. 51 Конституції України,\~ст. 180 Сімейного кодексу України\~- батьки зобовязані утримувати своїх дітей до їх повноліття. Згідно\~ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно із ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно ч. 1\~ст. 192 СК України\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених\~СК України. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів»\~17.05.2017 року №2037-VIII внесено ряд змін та доповнень до\~Сімейного кодексу України, так зокрема внесено зміни в ч. 2\~ст. 182 СК України\~та згідно даних змін передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також\~статтю 183 СК України доповнено частиною пятою такого змісту: той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Визначаючись щодо заявлених вимог, суд приходить до висновку, що враховуючи\~матеріальне становище відповідача, який на даний час має постійне місце роботи зі стабільною заробітною платою, а тому в змозі забезпечити необхідне утримання дитини, її фізичний, інтелектуальний, моральний, культурний, духовний і соціальний розвиток. Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів суд, визначаючись щодо зміни розміру аліментів, враховує те, що відповідач здорова, працездатна особа та може надавати матеріальну допомогу, зважаючи на реальні і розумні потреби в матеріальному утриманні дитини, взаємний обовязок батьків по їх утриманню, встановлені обставини, що мають значення в їх сукупності, вважає справедливим та обґрунтованим визначити аліменти на утримання дитини в розмірі ? частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, тобто суд приходить до висновку до задоволення позову в повному обсязі. Судом враховані всі обставини, визначені\~ст. 182 СК України. Доказів неможливості надання такої допомоги відповідачем не надано, оскільки суд враховує, що дружина відповідача є вагітною, однак це не може бути підставою для відмови в задоволенні позову, а в подальшому відповідач не позбавлений права на звернення до суду з відповдіною виомгою щодо зменшення розміру аліментів тощо. Щодо вимоги про стягнення аліментів з дня звернення позивача до суду та допущення рішення суду в цій частині до негайного виконання, то суд звертає увагу, на розяснення, викладені в\~постанові Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3, відповідно до яких аліменти у новому розмiрi сплачуються з дня набрання рiшенням законної сили. Враховуючи викладене аліменти в розмір 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходів) відповідача підлягають стягненню з дня набрання даного рішення законної сили. На підставі викладеного,

Outcome: approved