Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Передільської сільської ради Станично-Луганського району Луганської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування уточнених позовних вимог посилалась на те, що [INFO] помер її батько - [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді Ѕ частки житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] ; Ѕ частки житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , земельної ділянки розміром 3,0700 гектарів, яка розташована за адресою: Луганська область, Станично-Луганський район, с. Передільське, та право на земельну частку (пай) розміром 6,24 умовних кадастрових гектари колективного сільськогосподарського підприємства «Україна», що належали померлій в 2010 році [PERSON] , спадщину після якої померлий [PERSON] фактично прийняв, але право власності документально не оформив. Стосовно свого майна [PERSON] склав заповіт, згідно змісту якого позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем майна. Право власності померлої [PERSON] на вказану земельну ділянку розміром 3,0700 гектарів підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку, виданим на підставі розпорядження голови Станично-Луганської районної державної адміністрації Луганської області від 05.07.2005 № 534, а право на земельну частку (пай) КСП «Україна» підтверджується сертифікатом, виданим на підставі розпорядження голови Станично-Луганської районної державної адміністрації Луганської області від 27.02.1998 № 85. Право спільної власності померлих [PERSON] та [PERSON] на вищевказаний житловий будинок підтверджується свідоцтвом на право власності на домоволодіння від 25.01.1988, виданим Станично-Луганським районною радою народних депутатів. Позивач зазначає, що він є спадкоємцем спадкового майна після померлого [PERSON] за заповітом. Проте у встановлений законом строк позивач [PERSON] спадщину не прийняла оскільки в зв`язку із проведення АТО та пов`язаних з нею бойовими діями, які проводилися на протязі 2014-2016 років га території Луганської області, вона покинула тимчасово своє постійне місце проживання, після чого хворіла, була госпіталізована та прооперована, внаслідок хвороби отримала інвалідність. З цих причин [PERSON] не мала об`єктивної можливості своєчасного особистого подання письмової заяви про прийняття спадщини. Після того, як позивач [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Станично-Луганського нотаріального округу, однак отримала відмову в учиненні нотаріальної дії та письмові роз`яснення з рекомендацією звернутися до суду з позовом про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. У зв`язку із наведеним, позивач [PERSON] просила суд визначити їй додатковий строк для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті батька. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, просила суд розглянути справу без її участі. Представник відповідача Передільської сільської ради Станично-Луганського району Луганської області у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є такими, що відповідають вимогам чинного законодавства і підлягають задоволенню з наступних підстав. Зі свідоцтва про смерть від 22.02.2016 року серії [NUMBER] , слідує, що [PERSON] помер [INFO] в м.Щастя Новоайдарського району Луганської області. Зі свідоцтва про смерть від 02.09.2010 року серії [NUMBER] , слідує, що [PERSON] померла [INFO] в с. Передільське Станично-Луганського району Луганської області. Родинний зв`язок між позивачем [PERSON] та померлими [PERSON] та [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 14.02.1963 Станично-Луганським ЗАГС, актовий запис № 29. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді Ѕ частки житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] ; Ѕ частки житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , земельної ділянки розміром 3,0700 гектарів, яка розташована за адресою: Луганська область, Станично-Луганський район, с. Передільське, та право на земельну частку (пай) розміром 6,24 умовних кадастрових гектарів колективного сільськогосподарського підприємства «Україна», що належали померлій в 2010 році [PERSON] , спадщину після якої померлий [PERSON] фактично прийняв, але право власності документально не оформив. З копії державного акту № 935594 на право власності на земельну ділянку, виданого на підставі розпорядження голови Станично-Луганської районної державної адміністрації Луганської області від 05.07.2005 № 534, встановлено, що померла [PERSON] є власником земельної ділянки розміром 3,0700 гектарів, розташованої на території Передільської сільської ради Станично-Луганського району Луганської області. Зі змісту копії сертифіката серії ЛГ № 0153610 , виданого на підставі розпорядження голови Станично-Луганської районної державної адміністрації Луганської області від 27.02.1998 № 85, встановлено, що померла [PERSON] має право на земельну частку (пай) розміром 6,24 умовних кадастрових гектарів колективного сільськогосподарського підприємства «Україна». З копії свідоцтва на право власності на домоволодіння від 25.01.1988, виданого Станично-Луганською районною радою народних депутатів на підставі рішення виконавчого комітету № 13 вбачається, що померлі [PERSON] та [PERSON] є співвласниками (по 1/2 частці) житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . З копії заповіту, складеного 04.01.2016 року та посвідченого секретарем виконавчого комітету Передільської сільської ради Станично-Луганського району Луганської області Твердохліб Т.О., реєстровий номер № 01, встановлено, що [PERSON] заповідає все належне йому на день смерті майно позивачу [PERSON] . З копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 14.03.2018 № 12, винесеної приватним нотаріусом Станично-Луганського нотаріального округу Галкіним С.А., встановлено, що [PERSON] нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину у зв`язку із пропуском шестимісячного строку, встановленого ЦПК України на подання заяви про прийняття спадщини. Зі змісту повідомлення приватного нотаріуса Станично-Луганського нотаріального округу Галкіна С.А. від 25.06.2019 № 125/01-16 встановлено, що спадкова справа після смерті [PERSON] , померлого [INFO] - не заводилась. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Статтею 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно змісту ст. 1272 ЦК України позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: 1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори; 2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви. Згідно роз`яснень, викладених у п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» вбачається, що «суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права». Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «Ілхан проти Туреччини» від 27 червня 2000 року вбачається, що при вирішенні питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Таким чином, оскільки факти, які викладені в позовній заяві знайшли своє підтвердження, суд приходить до висновку про те, що причини пропуску позивачем строку прийняття спадщини слід визнати поважними, оскільки останній звернувся до приватного нотаріуса Станично-Луганського нотаріального округу з заявою про прийняття спадщини, але у зазначений законом строк шість місяців, згідно ст.1270 ЦК України, не подав заяву до органів нотаріату, а також за відсутності спору про спадщину, суд вважає позов обґрунтованим і таким що підлягає задоволенню.

Outcome: approved