Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання малолітньої дитини - доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до виповнення дитиною повноліття, тобто до [INFO]. В обґрунтування позову зазначила, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі, який було зареєстровано 23.12.2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис за № 2612, вказала, що на даний час триває судовий розгляд цивільної справи за її (позивача) позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, від шлюбу мають спільну дитину - доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні, в свою чергу відповідач, який не надає добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини, не маючи на утриманні інших малолітніх дітей, стягнень за виконавчими листами, офіційно працевлаштований, відповідно до Закону, зобов'язаний брати участь в утриманні дитини. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] в судове засідання надала заяву за вх. № 2871 від 10.02.2017 року про розгляд справи без її участі, позовні вимоги про стягнення аліментів підтримала, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце судового розгляду справи повідомлений в порядку ч. 5 ст. 74 ЦПК України шляхом направлення судової повістки за адресою його місця проживання, зареєстрованому у встановленому Законом порядку, причини неявки суду не відомі, заяв, клопотань не надходило. Суд визнав за можливе розглянути справу у відсутності відповідача за наявними у справі доказами та в порядку ч.1 ст.225 ЦПК України ухвалив розглядати справу заочно, про що в адресованій на адресу суду заяві представник позивача не заперечувала. Зваживши доводи, викладені в позові, перевіривши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, з'ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернулася позивач, та надавши їм правову оцінку, суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, ґрунтуються на вимогах закону, які регулюють сімейні правовідносини, та підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що від шлюбу, який було зареєстровано 23.12.2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис за № 2612, [NUMBER], сторони мають малолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER], виданого Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис за № 873, батьками дитини в свідоцтві про народження зазначені: батько «Дяченко Павло Олегович» та мати «Дяченко Тетяна Миколаївна» . Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). За змістом статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, причому відповідно до ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно із ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Більш того, відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. На підставі вищевикладеного, враховуючи, що обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, враховуючи, що дитина проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні, при цьому, припинення фактичних шлюбних відносин між батьками, а так само проживання їх окремо від дитини, не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від виконання обов'язків щодо дитини, крім того, судом під час розгляду справи не встановлено наявності у платника аліментів інших неповнолітніх (малолітніх) дітей, непрацездатних осіб, виконавчих листів, за якими б проводилися стягнення, не можливості сплачувати аліменти, а також інших обставин, визначених ст.182 СК України, які мають прийматися судом до уваги при розгляді питання про стягнення аліментів, на підставі чого суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення аліментів з відповідача на утримання малолітньої дитини - доньки [PERSON], [INFO], обґрунтовані, ґрунтуються на вимогах закону, в зв'язку з чим підлягають задоволенню. Згідно з п.1 ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в частині суми платежу за один місяць. Крім того, відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп. Відповідно до ст.ст.180, 182, 183, 191 СК України,

Outcome: approved