Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину та на дружину до досягнення дитиною віку трьох років з тих підстав, що як стверджує, 13.11.2016 року вони з відповідачем уклали шлюб, який зареєстрували в виконавчому комітеті Устянської сільської ради Бершадського району Вінницької області, актовий запис № 06. Від цього шлюбу мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] , батьком котрої є та записаний відділом РАГС відповідач. Дочка проживає з нею і знаходиться на її утриманні, що підтверджується копією довідки Устянської сільської ради № 790. Їхня сім`я не склалася. Відповідач на утримання дитини не надає достатньої допомоги, хоча здоровий, працює, є приватним підприємцем та має змогу це робити. Вона в даний час знаходиться в декретній відпустці по догляду за дитиною та потребує матеріальної допомоги. Просить постановити рішення суду, яким стягувати щомісячно з відповідача аліменти на її користь на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини певного віку до її повноліття та стягувати щомісячно з нього на її утримання аліменти в твердій грошові сумі, в розмірі 1500 гривень до досягнення дитиною трьох років, а саме до [INFO] . В подальшому позивачка [PERSON] звернулася ще з однією позовною заявою до суду про стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на своє утримання з тих підстав, що як стверджує, вона з відповідачем перебувала у шлюбі з 13.11.2016 року, який розірвано в судовому порядку 03.09.2019 року за рішенням Бершадського районного суду у справі № 126/1669/19. Від їхнього життя з відповідачем у них є діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Вона зараз перебуває у відпустці по догляду за дитиною [PERSON] , [INFO] , віку трьох років. Батьком дітей є та записаний органами ДРАЦСу відповідач. Діти проживають з нею та знаходяться на її утриманні та вихованні, про що свідчить довідкою № 130 від 23.01.2020 року. Батько дітей надав їй з вересня 2019 року матеріальну допомогу - шапочку-1 шт., куртку-1 шт. та одну пару взуття. Зрозуміло, що на двох дітей така допомога є незначною. Вважає, що він більше повинен допомагати дітям, а також їй. Відповідач проживає окремо від сім`ї та має доходи, заробітки, але не надає допомоги на дітей та її утримання за вимогами ст.ст. 79, 84 СК України. Тому вона змушена звернутись до суду за захистом своїх прав та прав, інтересів дітей. Відповідач матеріально забезпечений, має заробітки, доходи, так як працює та зареєстрований ФОП - фізична особа (підприємець). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789X11 (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Просить постановити рішення, яким стягувати з відповідача аліменти на її користь в розмірі 1/4 його доходу (заробітку) на утримування дочки [PERSON] , [INFO] , але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і до її повноліття, а також стягувати з відповідача на її користь аліменти на дружину щомісячно в твердій грошовій сумі 1500 грн. до трьох річного віку дочки [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Бершадського районного суду Вінницької області від 30.07.2020 року ці дві цивільні справи об`єднані в одне провадження. Ухвалою Бершадського районного суду Вінницької області від 28.08.2020 року позовні вимоги за другою позовною заявою про стягнення з відповідача аліментів на дружину щомісячно в твердій грошовій сумі 1500 грн. до трьох річного віку дочки [PERSON] , [INFO] , залишено без розгляду на підставі п.4 ч.1 ст. 257 ЦПК України, оскільки у провадженні цього суду є справа між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав. В судовому засіданні представник відповідача адвокат Янчук В.М. від позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дружини до одягнення віку трьох років меншою дочкою вдруге відмовився, просить в цій частині позов залишити без розгляду. В іншій частині позов він підтримує повністю, просить його задовольнити. Представник відповідача адвокат Мельник О.С. стверджує, що відповідач в добровільному порядку надає допомогу дітям, дружину утримувати немає змоги, тому просить в позові відмовити. Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги є такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується їхніми свідоцтвами про народження. Ці обставини визнаються учасниками справи, у суду немає обгрунтованих сумнівів у достовірності цих обставин та добровільності їх визнання. Позивач стверджує, що діти проживають біля неї, знаходяться на її утриманні. Ці обставини підтверджуються копіями довідок Устянської сільської ради № 790 від 10.07.2018 року та № 130 від 23.01.2020 року. Факт проживання дітей біля матері та знаходження на утриманні матері визнається учасниками справи, у суду немає обгрунтованих сумнівів у достовірності цих обставин та добровільності їх визнання. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів судом враховуються наступні обставини:: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно зі ст. 183 цього ж Кодексу частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Виходячи з вищенаведеного, врахувавши всі вищевказані обставини, суд вважає, що справедливим і достатнім буде визначення розміру аліментів, котрі підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки на утримання їх двох малолітніх дітей у розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до постанови КЦС ВС від 27.05.2020 у справі № 712/4702/19 надання малолітній дитині матеріальної допомоги у добровільному порядку не звільняє від обов`язку утримувати дитину. Відповідно до ст. 360-7 ЦПК України рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов`язковим для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов`язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України. Тому в іншій частині позову про стягнення аліментів на малолітніх дітей в розмірі 1/6 (1/4 + 1/4 -1/3 = 1/6) слід відмовити із-за його недоведеності. Відповідно до ч.ч.2, 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно зі ст.ст. 12 ч.3, 60, 81 ч.1 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу, Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Оскільки позивач та його представник не довела обставин того, що відповідач може надавати матеріальну допомогу позивачці до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , віку трьох років, позов у цій частині є незаконним, безпідставним і необгрунтованим. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обгрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обгрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVTN AND OTHERS v. UKRAINE. № 4909/04, § 58, ССПЛ, від 10 лютого 2010 року). На підставі вищенаведеного, ст.ст. 84, 180, 182, 183 СК України,

Outcome: partial