Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визначення порядку користування квартирою мотивуючи свої вимоги тим, що вона та її двоюрідна сестра [PERSON] є власницями квартири [ADDRESS] в рівних долях тобто по ? частці на кожну згідно свідоцтва про право на спадщину за законом виданого 25.03.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ніщенко А.П. Так, квартира загальною площею 54 кв.м. складається з двох кімнат жилою площею 33,4 кв.м. у тому числі одна кімната - 14,3 кв.м. , друга кімната - 19,1 кв.м. , кухні - 6,7 кв.м, ваної кімнати - 3,2 кв. м., вбиральні - 1,5 кв. м., коридору 8,2 кв.м. та балкону - 1 кв.м. В квартирі зареєстрованих осіб немає. Сторони не можуть дійти згоди щодо користування квартирою. Відповідач [PERSON] чинить позивачу перешкоди у користуванні її майном. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася. Надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги просила задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася. Надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Проти задоволення позовних вимог не заперечила. Представник третьої особи: Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» в судове засідання не з'явився про причини неявки суд не повідомили. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], третя особа: Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» про визначення порядку користування квартирою, підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] належить ? частина квартири [ADDRESS] згідно свідоцтва про право на спадщину за законом виданого 25.03.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ніщенко А.П. Відповідачу [PERSON] належить ? частина квартири [ADDRESS] згідно свідоцтва про право на спадщину за законом виданого 25.03.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ніщенко А.П. Згідно Технічного паспорта квартира [ADDRESS] загальною площею 54 кв.м. складається з двох кімнат жилою площею 33,4 кв.м. у тому числі одна кімната - 14,3 кв.м. , друга кімната - 19,1 кв.м. , кухні - 6,7 кв.м, ваної кімнати - 3,2 кв. м., вбиральні - 1,5 кв. м., коридору 8,2 кв.м. та балкону - 1 кв.м. Необхідність визначення порядку користування житловими кімнатами в квартирі позивач обґрунтовує порушенням її права вільно користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно зі ст. ст. 358 ч. 1 і ч. 2, 391 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст.360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов»язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов»язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов»язаннями, пов»язаними із спільним майном; тобто встановлення порядку користування спільним нерухомим майном не змінює часток співвласників у спільній частковій власності на таке майно. Відповідно до п.14 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995р. №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», роз'яснено, що квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення із самостійними виходами, які можуть використовуватись як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз'яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. У зв'язку з вищевикладеним, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в порядку, передбаченому п.1 ч.2 ст. 49 та ч.4 ст. 206 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову на будь-якій стадії судового процессу не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved