Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, просила суд визнати відповідача [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням в квартирі [ADDRESS], з тих підстав, що остання з березня 2014 року перестала проживати в квартирі, покинула жиле приміщення добровільно, її майна в квартирі не має, нею не сплачуються комунальні послуги. Позивач [PERSON], належним чином повідомлена про час, місце розгляду справи, в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про підтримку позовних вимог, та розгляд справи у її відсутності. Відповідач [PERSON], належним чином повідомлена про час, місце розгляду справи, в судове засідання не зявилася, про причини своєї неявки суду не повідомила. Неявка вказаних осіб у судове засідання не є перешкодою для розгляду справи по суті, так як матеріали справи містять достатньо доказів для вирішення спірних правових відносин. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності з ч.2 ст.197 ЦПК України, у звязку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть в ній участь. Дослідивши представлені докази, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню в повному об'ємі, з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 2.07.2003 року, посвідченого нотаріусом та зареєстрованого в реєстрі за №591 є власниками квартири [ADDRESS]. (а.с.6) Згідно витягу про реєстрацію права власності нерухоме майно, Маріупольським бюро технічної інвентаризації 2.07.2003 року за [PERSON] зареєстроване право власності на вказану квартиру за реєстровим номером 752018. (а.с.5) Згідно даних ТОВ «Житло-Плюс» у вказаній квартирі значиться зареєстрованою відповідач [PERSON], але фактично вона в квартирі не проживає з березня 2014 року по теперішній час, про що свідчать відповідні акт від 19.06.2015 року. Згідно ч.1 ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. При цьому, відповідно до ч.1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Крім того, відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За ст.405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим приміщенням у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Суд вважає, що [PERSON], не будучи колишнім член сімї власника більше року не проживає в спірній квартирі без поважних причин, її майна в квартирі не має, квартира нею покинута добровільно. З урахуванням викладеного та положень матеріального права, суд дійшов висновку, що [PERSON] втратила право користування жилим приміщенням у квартирі [ADDRESS], тому її слід визнати такою, що втратила право користування жилим приміщенням у вказаній квартирі, внаслідок чого вона підлягає зняттю з реєстраційного обліку за вказаною адресою. Оскільки позивач не наполягала на стягненні з відповідача судових витрат, суд пришов до висновку про недоцільність їх стягнення. На підставі викладеного,

Outcome: approved