Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON], Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Ватутіна 36/11», Київського районного сектору у місті Полтава Управління державної міграційної служби України в Полтавській області про визначення порядку користування квартирою [ADDRESS]. Свій позов обґрунтовує тим, що відповідно до рішення Київського районного суду м. Полтави від 10.09.2013 року за нею визнано право власності на ? частину квартири [ADDRESS]. Але вона не має вільного доступу до даної квартири, оскільки не має ключів від неї, а відповідач [PERSON] чинить їй перешкоди в користуванні квартирою. Просила визначити порядок користування за нею кімнатою площею 17,2 кв.м. в квартирі [ADDRESS], в користуванні відповідача залишити кімнату площею 14,7 кв.м., зобов'язати відповідача [PERSON] не чинити їй перешкод в користуванні власністю, а саме надати ключі від вхідних дверей, зобов'язати Київський районний сектор у м. Полтава УДМС України в Полтавській області зареєструвати її в квартирі [ADDRESS] як співвласницю, зобов'язати об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Ватутіна 36/11» укласти з нею окремий особовий рахунок як із співвласницею ? частини квартири [ADDRESS], зобов'язати об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Ватутіна 36/11» прийняти її члени об'єднання. В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали частково та відмовились від вимоги про зобов'язання відповідача [PERSON] не чинити їй перешкоди в користуванні квартирою та передати їй ключі від квартири та щодо зобов'язання ОСББ «Ватутіна 36/11» укласти з нею окремий особовий рахунок. Просили суд визначити порядок користування за нею кімнатою площею 17,2 кв.м. в квартирі [ADDRESS], в користуванні відповідача залишити кімнату площею 14,7 кв.м., зобов'язати УДМС України в Полтавській області зареєструвати її в квартирі [ADDRESS] як співвласницю, зобов'язати об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Ватутіна 36/11» прийняти її члени об'єднання. Відповідно до ухвали Київського районного суду від 22.04.2014 року провадження в частині позовних вимог щодо зобов'язання відповідача [PERSON] не чинити позивачу перешкоди в користуванні квартирою та передати ключі від квартири та щодо зобов'язання ОСББ «Ватутіна 36/11» укласти з позивачем окремий особовий рахунок закрито. Відповідач [PERSON] позов визнав частково та пояснив, що він не чинив жодних перешкод в користуванні позивачем квартирою, яка є їх спільною власністю. Його колишня дружина [PERSON] в добровільному порядку виїхала з квартири та забрала свої речі. Представник відповідача позов не визнав та просив відмовити в його задоволенні. Представник відповідача ОСББ «Ватутіна 36/11» в судовому засіданні пояснив, що при вирішенні спору він покладається на розсуд суду. Після перерви представник в судове засідання не з'явився. Відповідно до ухвали Київського районного суду м. Полтава від 18.03.2014 року замінено відповідача Київський районний сектор у м.Полтава УДМС України в Полтавській області на належного відповідача Управління державної міграційної служби в Полтавській області. Представник відповідача Управління державної міграційної служби в Полтавській області в судове засідання не з'явився, від нього надійшла заява про розгляд справи без участі їх представника, в задоволенні позову просив відмовити. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, встановив наступне. Відповідно до рішення Київського районного суду м. Полтави від 10.09.2013 року за [PERSON] визнано право власності на ? частину квартири [ADDRESS]. Власником ? частини квартири [ADDRESS] є [PERSON]. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] мають спільного сина - [PERSON]. Відповідно до довідки від 21.05.2013 року виданої головою ОСББ «Ватутіна 36/11» [PERSON] зареєстрований в [ADDRESS]. Співвласники не дійшли згоди про порядок користування квартирою. Відповідно до ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Згідно ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб'єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади. Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Відповідно до ст. 155 ЖК України власник квартири чи її частки не може бути позбавлений права користуватися житловим приміщенням, крім випадків, передбачених законодавством. З таких обставин суд вважає за можливе задовольнити позов в частині встановлення порядку користування квартирою наступним чином. Встановити такий порядок користування житловим приміщенням квартирою [ADDRESS], а саме виділити в користування позивачу [PERSON] житлову кімнату площею 17, 2 кв. м., відповідачу [PERSON] у користування житлову кімнату площею 14,7 в. м. В спільному користуванні [PERSON] та [PERSON] залишити коридор площею 8,7 кв.м, кухню площею 10,1 кв.м, ванну (6) площею 3,7 кв.м, вбиральню (7) площею 0,9 кв.м. В частині задоволення позову до УДМС України в Полтавській області та ОСББ «Ватуніта 36/11» слід відмовити за безпідставністю виходячи з наступного. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси. Позивачем не доведено які її права порушено цими особами, оскільки як встановлено в ході судового розгляду справи позивач взагалі не зверталась до цих установ. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Отже, оскільки позовні вимоги задоволено частково, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 114,70 гривень судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial