Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов мотивує тим, що 28.06.1986 року вона уклала шлюб із відповідачем, який був зареєстрований Берестечківською міською радою Горохівського району Волинської області, актовий запис №9. Позивач вказує, що через різні погляди на життя на протязі останніх років сімейне життя з відповідачем поступово погіршувалось, що призвело до припинення шлюбних відносин, ведення спільного господарства. Вказує, що шлюб існує лише формально. На підставі викладеного, просить шлюб, укладений між нею та [PERSON] зареєстрований Берестечківською міською радою Горохівського району Волинської області, актовий запис №9, розірвати. Позивач в судове засідання не з`явилася, проте подала до суду письмову заяву в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи до суду не з`явився, причин неявки суду не повідомив, відзив чи будь яких інших заяв чи клопотань не подав. Статтею 280 ЦПК України закріплена можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, у разі належним чином повідомленого відповідача про дату, час та місце судового засідання. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та подані докази, проаналізувавши встановлені обставини справи в їх сукупності, приходжу до наступного висновку. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 28 червня 1986 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстровано Берестечківською міською радою Горохівського району Волинської області, актовий запис №9. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено не [PERSON] (а.с.13). Відповідно до ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч.3 та ч.4 ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки відповідач в судове засідання не з`явився, враховуючи відсутність із його сторони будь-яких заперечень чи фактів, які спростовують обставини викладені у позовній заяві позивачем, беручи до уваги характер сімейних відносин, які склалися в даній сім`ї, з врахуванням вимог ст.ст.24, 55, 56 СК України, приходжу до висновку про задоволення позову. Пунктом 2 ч.3 ст.115 СК України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved