Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-04 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням квартирою № 92 по пр.Червоної Калини, 44 в м.Львові, покликаючись на те, що такий у спірній квартирі з листопада 2016 року не проживає. Ухвалою судді від 13 серпня 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи. У судовому засіданні позивач і його представник позов підтримали та просять задоволити. Відповідач у порядку ст.130 ЦПК України повідомлявся про розгляд справи, однак у судове засідання не зявився, а тому у порядку ст.280 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Треті особи у судове засідання не зявилися, скористались правом, наданим ч.3 ст.211 ЦПК України, та подали суду заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують та просять задоволити. Вирішуючи питання, передбачені ст.264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суду із оцінкою доказів, як цього вимагає ст.89 ЦПК України, суд дійшов до наступного висновку з огляду на таке. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. \~ \~ \~ \~Позивачу [PERSON], третім особам [PERSON] та [PERSON], а також неповнолітньому [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS], що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 31 жовтня 2018 року. За вказаною адресою і зареєстроване їх місце проживання (довідка ЛКП «Житловик-С» від 6 серпня 2018 року № 1998 з місця проживання). \~ \~ \~ \~Встановлено, що у спірній квартирі також зареєстрований відповідач [PERSON], син позивача, який має право користування житлом як член сім'ї власника. Відповідно до актів житлового органу від 7 серпня 2018 року, 1 жовтня 2018 року та 23 листопада 2018 року, показань свідків [PERSON] (знайома позивача) та [PERSON] (сусід позивача), попереджених про кримінальну відповідальність за давання завідомо неправдивих показань за ст.384 КК України, відповідач [PERSON] з листопада 2016 року у спірній квартирі не проживає. Свідки ствердили, що відповідач добровільно залишив квартиру та перешкод йому у користуванні ніхто не чинив. Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позивачем з дотриманням вимог ст.ст.12, 13, 81 ЦПК України доведено, що відповідач не проживає у спірній квартирі понад встановлений законом строк збереження права користування нею (відомості про іншу домовленість з власником відсутні), поважних причин непроживання чи перешкод йому у користуванні такою судом не встановлено. Таким чином, позовні вимоги позивача про визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, в порядку ч.2 ст.405 ЦК України, є підставними та обґрунтованими. Розподіляючи судові витрати, в порядку ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 704,80 грн. судового збору.

Outcome: approved