Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-15 00:00:00

Позивач [PERSON] , звернулася до суду з позовною заявою до Званівської сільської ради, яку згодом уточнила та в якій остаточно просить: визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомості підприємства що ліквідується від 11 березня 2002 року укладений між Комісією по реформуванню та ліквідації Колективного сільськогосподарського підприємства «Дружба» в особі Андруника Михайла Михайловича - як продавцем, діючого на підставі рішення комісії по реформуванню та ліквідації КСП «Дружба» від 18.02.2000 року та фізичною особою [PERSON] - як покупцем нежитлового приміщення (корівник), що розташоване в селі Верхньокам`янське, Бахмутського (Артемівського) району А-1 - корівник та [PERSON] . Позовні вимоги обґрунтовує тим, що на підставі договору купівлі-продажу нерухомості підприємства що ліквідується від 11 березня 2002 року між комісією по реформуванню та ліквідації Колективного сільськогосподарського підприємства «Дружба» (далі КСП «Дружба») в особі [PERSON] - як Продавця, діючого на підставі рішення комісії по реформуванню та ліквідації КСП «Дружба» від 18.02.2000 року та фізичною особою [PERSON] як Покупця: Продавець продав у власність Покупцеві наступне майно: нежитлове приміщення (корівник з підсобками), що розташований в Артемівському районі, село Верхньокам`янське Донецької області загальною площею 1828,3 квадратних метрів, а Покупець набуває у власність вищевказане майно на умовах цього Договору. Вартість майна, що є предметом цього Договору, становила 27208,78 гривень разом з ПДВ, при цьому Продавець гарантував, що майно, яке є предметом продажу за даним договором належить йому на праві власності. Покупець ще до підписання договору купівлі-продажу нерухомості сплатив суму в повному об`ємі. Ці обов`язки Покупець виконав, що зафіксовано в самому договорі. На підставі п. 11 Договору та відповідно до Цивільного кодексу України, що діяв на той час, цей договір підлягав реєстрації в Бюро Технічної Інвентаризації за місцем розташування об`єкта нерухомості, тобто в м. Артемівську Донецької. Ця умова також була виконана Покупцем, а саме: 28 березня 2002 року Артемівським БТІ була проведена реєстрація об`єкта нерухомості корівника та підсобних приміщень [ADDRESS] за [PERSON] . Позивач вважає, що якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Так, у позивача, як власника нерухомого майна, виникло бажання розпорядитися ним. Після звернення до нотаріуса, її повідомили, що договір купівлі-продажу нерухомості від 11.03.2002 року має недоліки, які перешкоджають вчиненні нотаріальних дій, а саме: не вказана повна адреса об`єкта нерухомості, тобто не вказана вулиця, на якій розташований спірний корівник з підсобками. На підставі викладених обставин, позивач звертається до суду із дійсним позовом. Ухвалою судді Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 04.09.2020 року відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання, відповідачу був наданий строк для подання відзиву на позовну заяву. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 01.10.2020 року відкладено підготовче засідання по цивільній справі у зв`язку із відсутністю відомостей, про належне повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 12.11.2020 року відкладено підготовче засідання по цивільній справі за клопотанням позивача. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 04.12.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, надала суду заву по розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити. Відповідач Званівська сільська рада про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, участі свого представника у судовому засіданні забезпечено не було. Суду надана заява про розгляд справи без участі представника відповідача, проти задоволення позовних вимог не заперечує. На підставі ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, в разі неявки всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до наступного висновку. Положення ч.1 ст. 4 ЦПК України надають право кожній особі звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Частина 2 ст. 16 ЦК України визначає можливі способи захисту цивільних прав та інтересів. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст.6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» таке конституційне право повинно бути забезпечене справедливими судовими процедурами. Судом встановлено, що 11 березня 2002 року Українською Товарною Біржею зареєстрований договір купівлі-продажу нерухомості, укладений між [PERSON] , який представляє інтереси комісії по реформуванню на підставі виписки із рішення Комісії по реформуванню та ліквідації КСП «Дружба» від 18.02.2000 р., як продавцем та [PERSON] , як покупцем, щодо купівлі-продажу нерухомості, а саме: нежитлового приміщення (корівник), що розташований в Артемівському районі, село Верхньокам`янське. В особисте користування переходить: А-1 - коровник, Б - підсобки (а.с.5). Згідно довідки №701 виданої Комунальним підприємством «Бахмутське бюро технічної інвентаризації», [PERSON] , належить нерухомий об`єкт (коровн., підс.) розташовані за адресою: в [ADDRESS] (а.с.6). Згідно довідки №320/01-18 виданої 18.08.2020 року Верхньокам`янським старостинським округом №1 Званівської сільської ради, нежитлове приміщення (коровник), яке розташоване за адресою: [ADDRESS] належить - [PERSON] , на підставі договору купівлі-продажу нерухомості від 11.03.2002 року, реєстраційний номер 218875, посвідчений відділом реєстрації №0532 Товарна Українська Біржа в м. Артемівськ (а.с.7). Згідно копії технічного паспорту на громадський будинок виданого Комунальним підприємством «Артемівське бюро технічної інвентаризації» (коровник, підсобки) по [ADDRESS] належить [PERSON] . Нежитлова будівля корівник - 1554, 9 кв.м., побутівки - 273,4 кв.м., загальною площею - 1828,3 кв.м. Паспорт виготовлено за станом на 16.08.2000 року (а.с.8-11). Згідно інформаційної довідки №235431047 сформованої 04.12.2020 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, за параметрами запиту: [ADDRESS] , приміщення б/н, приміщення б/н, відомості відсутні (а.с.46). За нормами чинного законодавства згідно з ч. 1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. За загальними вимогами, додержання яких є необхідним для чинності правочину передбаченими п.4 ст.203 ЦК України, правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Відповідно до ч.1 ст. 655 ЦК України (в редакції, чинній на момент виникнення правовідносин) за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Частиною 1 ст. 656 ЦК України передбачено, що предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому. До договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті (ч.4 цієї статті). Стаття 657 ЦК України визначає форму окремих видів договорів купівлі-продажу. Так, договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Згідно положень ч.1, 2 ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість і правочинів щодо нерухомості є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов`язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Відповідно до ч.3 ст. 640 ЦК України, договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення, і державної реєстрації - з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч. 1 ст. 220 ЦК у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Згідно з ч. 2 ст. 220 ЦК, якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Однією з умов застосування частини другої статті 220 ЦК України та визнання правочину дійсним в судовому порядку є встановлення судом факту безповоротного ухилення однієї із сторін від нотаріального посвідчення правочину та втрата стороною можливості з будь-яких причин нотаріально посвідчити правочин. При розгляді справи про визнання правочину дійсним суд повинен з`ясувати, чому правочин не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилилася від його посвідчення та чи втрачена така можливість. Згідно ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» (в редакції чинній на момент посвідчення угоди), біржовою операцією визнається угода, що відповідає сукупності зазначених нижче умов: а) якщо вона являє собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі; б) якщо її учасниками є члени біржі; в) якщо вона подана до реєстрації та зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня. Угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. Біржові операції дозволяється здійснювати тільки членам біржі або брокерам. На теперішній час, для [PERSON] можливість нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу є втраченою, оскільки 10.11.2011 року відбулося припинення юридичної особи Колективного сільськогосподарського підприємства «Дружба» номер запису про припинення 12371720005000033, підстава - спрощена процедура припинення, що вбачається з даних ЄДРПОУ. Проте, враховуючи, що всі зобов`язання по договору сторонами були виконані в повному обсязі, волевиявлення сторін було вільним, відповідало їх намірам та було спрямоване на реальне настання наслідків укладеної угоди, суд вважає можливим визнати даний правочин дійсним. На підставі викладеного,

Outcome: approved