overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-30 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог вказала, що згідно договору дарування квартири, посвідченого приватним нотаріусом Димитровського міського нотаріального округу 12.05.2016 року, реєстр 1304, вона є власником квартири, розташованої за адресою: м. Мирноград Донецької області, м-н Західний, 57/31. На теперішній час в квартирі окрім неї зареєстровані її чоловік [PERSON] та її бабуся [PERSON]. Відповідач у вищевказаній квартирі зареєстрований з 19.10.2016 року, проте з березня 2017 року та по теперішній час не проживає у квартирі, а мешкає за іншою адресою. Житлово-комунальні послуги вона сплачує самостійно, особові рахунки зареєстровані на її імя. Просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою № 31 в будинку № 57 на м-ні Західний в м.Мирнограді Донецької області. Позивач до судового засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач до судового засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву про визнання позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. \~ \~ \~ \~ \~ Судом\~встановлено,\~що позивач\~є власником\~квартири №\~31\~будинку №\~57\~на м-ні\~Західний в\~м.\~Мирнограді Донецької\~області на підставі договору дарування квартири від 12.05.2016 року (а.с.10, 11). Згідно довідки Виконкому Мирноградської міської ради від 24.04.2018, [PERSON] зареєстрований в квартирі № 31 будинку № 57 на м-ні Західний м. Мирнограда Донецької області (а.с.12). Згідно акту Координаційного комітету органів самоорганізації населення міста Мирнограда від 26.04.2018 року, [PERSON], [INFO], зареєстрований в квартирі № 31 будинку № 57 на мікрорайоні Західний в м.Мирнограді, але за вказаною адресою не проживає з 2017 року по теперішній час (а.с. 13). \~ \~ \~ \~ Згідно з ч.2 ст.405\~ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності в житлі без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, судом встановлено, що відповідач не\~проживає в\~квартирі №\~31\~будинку №\~57\~на м-ні\~Західний в місті Мирнограді Донецької області з 2017 року і по теперішній час, загалом вже більше одного року. Поважних причин не проживання відповідача у цій квартирі судом не встановлено. Враховуючи вищенаведене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог вказала, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 07.08.2007 року, виданого комунальним підприємством «Служба єдиного замовника», вона є власником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS]. На теперішній час в квартирі окрім неї зареєстрований її син [PERSON]. Відповідач у вищевказаній квартирі зареєстрований, проте з листопада 2000 року та по теперішній час не проживає у квартирі. Житлово-комунальні послуги вона сплачує самостійно, особові рахунки зареєстровані на її ім'я. Просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, обґрунтовуючи їх викладеними в позовній заяві обставинами. Відповідач до судового засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений у передбаченому Цивільно-процесуальним кодексом порядку. Відповідно до ст.280 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити по справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з'явився в судове засідання, не повідомив причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач є власником квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житло [NUMBER] від 07.08.2007 року (а.с.7, 12). Згідно довідки Виконкому Мирноградської міської ради від 10.04.2018, [PERSON] зареєстрований в [ADDRESS] (а.с.6). Згідно акту Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Кристал» міста Димитрова від 04.04.2018 року, [PERSON], [INFO], зареєстрований в квартирі [ADDRESS], але за вказаною адресою не проживає з листопада 2000 року по теперішній час (а.с. 10). Свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили суду, що вони є сусідами позивача, мешкають в будинку [ADDRESS]. Їм відомо, що відповідач це син позивача і він з 2000 року не проживає разом з позивачем в квартирі [ADDRESS]. Згідно з ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності в житлі без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, судом встановлено, що відповідач не проживає в квартирі [ADDRESS] з листопада 2000 року і по теперішній час, загалом вже більше сімнадцяти років. Поважних причин не проживання відповідача у цій квартирі судом не встановлено. Враховуючи вищенаведене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог вказала, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 09.01.2007 року, виданого комунальним підприємством «Служба єдиного замовника», вона є власником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS]. На теперішній час в квартирі окрім неї зареєстрований її син [PERSON]. Відповідач у вищевказаній квартирі зареєстрований, проте з 2006 року та по теперішній час не проживає у квартирі, а мешкає в [ADDRESS] і де точно їй не відомо. Житлово-комунальні послуги вона сплачує самостійно, особові рахунки зареєстровані на її ім'я. Просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, обґрунтовуючи їх викладеними в позовній заяві обставинами. Відповідач до судового засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений у передбаченому Цивільно-процесуальним кодексом порядку. Відповідно до ст.280 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити по справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з'явився в судове засідання, не повідомив причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач є власником квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житло № 2/8-190 від 09.01.2007 року (а.с.7, 8). Згідно довідки Виконкому Мирноградської міської ради від 14.05.2018, [PERSON] зареєстрований в квартирі [ADDRESS] (а.с.24). Згідно акту Координаційного комітету органів самоорганізації населення міста Мирнограда від 29.03.2018 року, [PERSON], [INFO], зареєстрований в квартирі [ADDRESS], але за вказаною адресою не проживає з 2006 року по теперішній час (а.с. 9). Свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили суду, що вони є сусідами позивача, мешкають в будинку № [ADDRESS]. Їм відомо, що відповідач це син позивача і він вже більше ніж 10 років не проживає разом з позивачем в квартирі за адресою: [ADDRESS], оскільки мешкає в [ADDRESS]. Згідно з ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності в житлі без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, судом встановлено, що відповідач не проживає в квартирі [ADDRESS] з 2006 року і по теперішній час, загалом вже більше одинадцяти років. Поважних причин не проживання відповідача у цій квартирі судом не встановлено. Враховуючи вищенаведене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про визнання його таким, що втратив право на користування жилим приміщенням за адресою с. Варваринці вул.Весела,65, Теребовлянського району Тернопільської області, власником якого вона є, посилаючись на те, що останні без поважних причин понад один рік не проживають за вказаною адресою. Позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю, зіславшись на мотиви вказані в позовній заяві та просить їх задовольнити. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить оголошення в пресі, однак до суду не зявилися і не повідомили про причини своєї неявки. Відповідно до ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи зазначені вимоги закону, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив наступні факти. Відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою [INFO]. Зазначений будинок є власністю позивача, що вбачається із витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 07 жовтня 2009 року №130. Відповідач у будинку позивача в с. Варваринці вул.Весела,65, Теребовлянського району Тернопільської області без поважних причин не проживає понад один рік, хоча зареєстрований за цією адресою. Дані обставини підтверджуються актами обстеження матеріально-побутових умов позивача (а.с.10,11). Відповідно до ч.3 ст.405 ЦК України член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Аналізуючи наведені обставини, суд вважає, що [PERSON] понад один рік без поважних причин не проживає у будинку позивача в с. Варваринці вул.Весела,65, Теребовлянського району Тернопільської області. За таких обставин суд приходить до переконання, що в даному випадку мають місце порушення відповідачами прав позивача, які підлягають захисту шляхом визнання їх такими, що втратили право на користування жилим приміщенням. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про визнання його таким, що втратив право на користування жилим приміщенням за адресою с. Воля вул. Шкільна, 31, Теребовлянського району Тернопільської області, власником якого вона є, посилаючись на те, що останній без поважних причин понад один рік не проживає за вказаною адресою. Позивач [PERSON] в судове засідання не з»явилася, однак в позовній заяві міститься прохання про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення поштових відправлень, однак до суду не зявився і не повідомила про причини своєї неявки. Відповідно до ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи зазначені вимоги закону, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив наступні факти. Відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою [INFO]. Зазначений будинок є власністю позивача, про що зазначено в будинковій книзі для прописки громадян, що проживають [INFO] від 28 грудня 2011 року. Відповідач у будинку позивача в с. Воля вул. Шкільна, 31, Теребовлянського району Тернопільської області без поважних причин не проживає на протязі десяти років, хоча зареєстрований за цією адресою. Дані обставини підтверджуються актами обстеження матеріально-побутових умов позивача (а.с.15-17). Відповідно до ч.3 ст.405 ЦК України член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Аналізуючи наведені обставини, суд вважає, що [PERSON] понад один рік без поважних причин не проживає у будинку позивача в с. Воля вул. Шкільна, 31, Теребовлянського району Тернопільської області. За таких обставин суд приходить до переконання, що в даному випадку мають місце порушення відповідачем прав позивача, які підлягають захисту шляхом визнання його таким, що втратив право на користування жилим приміщенням. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про визнання його таким, що втратив право на користування жилим приміщенням за адресою: с.Дарахів, вул.Шевченка,54, Теребовлянського району Тернопільської області, власником якого вона є, посилаючись на те, що останній без поважних причин понад один рік не проживає за вказаною адресою. У судове засідання позивач не з»явилась, у позові вказала про розгляд справи за його відсутності та підтримання позовних вимог. Відповідач [PERSON] про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, однак до суду не зявився і не повідомив про причини своєї неявки. Відповідно до ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з»явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи зазначені вимоги закону, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив наступні факти. Відповідач [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: [INFO]. Зазначене жиле приміщення є власністю позивача. Відповідач у будинку по вул.Шевченка,54 в с.Дарахів Теребовлянського району Тернопільської області без поважних причин не проживає з 2010 року, хоча зареєстрований за цією адресою. Дана обставина підтверджується актами обстеження матеріально-побутових умов позивача від 11 червня 2018 року, 21 листопада 2018 року, затверджених Дарахівським сільським головою Теребовлянського району. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Аналізуючи наведені обставини, суд вважає, що [PERSON] понад один рік без поважних причин не проживає за адресою: [INFO]. За таких обставин суд приходить до переконання, що в даному випадку мають місце порушення відповідачем прав позивача, які підлягають захисту шляхом визнання відповідача [PERSON] таким, що втратив право на користування жилим приміщенням. Судові витрати позивач просить залишити за нею.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про визнання його таким, що втратив право на користування жилим приміщенням за адресою с. Золотники вул.Містечко, 7, Теребовлянського району Тернопільської області, власником якого вона є, посилаючись на те, що останні без поважних причин понад один рік не проживає за вказаною адресою. Позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю, зіславшись на мотиви вказані в позовній заяві та просить їх задовольнити. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення поштових відправлень, однак до суду не зявився і не повідомив про причини своєї неявки. Відповідно до ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи зазначені вимоги закону, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив наступні факти. Відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою [INFO]. Зазначений будинок є власністю позивача, що вбачається із витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 12 грудня 2007 року №17015480. Відповідач у будинку позивача в с. Золотники вул.Містечко,7, Теребовлянського району Тернопільської області без поважних причин не проживає понад десять років, хоча зареєстрований за цією адресою. Дані обставини підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов позивача (а.с.5). Відповідно до ч.3 ст.405 ЦК України член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Аналізуючи наведені обставини, суд вважає, що [PERSON] понад один рік без поважних причин не проживає у будинку позивача в с. Золотники вул.Містечко,7, Теребовлянського району Тернопільської області. За таких обставин суд приходить до переконання, що в даному випадку мають місце порушення відповідачами прав позивача, які підлягають захисту шляхом визнання їх такими, що втратили право на користування жилим приміщенням. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про визнання його таким, який втратив право на користування жилим приміщенням в селі Рясне-Руське по вулиці Сонячна, 2а Яворівського району Львівської області покликаючись на те, що вона, на підставі договору дарування житлового будинку та земельної ділянки від 28 грудня 2010 року, є одноосібним власником жилого будинку за названою адресою, який належить їй на праві приватної власності. В названому приватному жилому приміщенні є зареєстрованим також [PERSON] - відповідач по справі, який насправді майже три роки проживає в іншому місці. Їй самій доводиться оплачувати всі комунальні послуги та інші виплати, в тому числі і за відповідача, який є прописаний у спірному житлі, але фактично проживає в іншому житловому приміщенні. До суду представник позивача подав письмову заяву в якій підтримує позовні вимоги [PERSON], просить позов задовольнити і просить також справу слухати у його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявився, причини неявок суду не повідомив, хоч про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Згідно договору дарування житлового будинку та земельної ділянки від 28 грудня 2010 року, [PERSON] безоплатно передає, а [PERSON] приймає як дарунок житловий будинок №2а та земельну ділянку, для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. площею 0,2232 гектарів, по вулиці Сонячна в селі Рясне-Руське Яворівського району Львівської області, з приналежними до нього будівлями та спорудами. В судовому засіданні встановлено та підтверджено документально, що відповідач [PERSON] є зареєстрованим в [INFO], але за названою адресою він фактично не проживає. Акти обстеження комісії підтверджують факт непроживання відповідача [PERSON] в селі Рясне-Руське по вулиці Сонячна, 2а Яворівського району Львівської області. Оцінюючи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що так як відповідач [PERSON] по місцю своєї реєстрації тривалий час не проживає, до спірного приватного житла позивача він не має жодного відношення, тому його слід визнати таким, який втратив право на користування жилим приміщенням в селі Рясне-Руське по вулиці Сонячна, 2а Яворівського району Львівської області.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Позивачка у підтвердження заявлених вимог про стягнення аліментів, посилається на те, що у квітні 2008 року рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області у справі №2-960 з [PERSON] було стягнуто на її користь на утримання неповнолітніх дочки [PERSON], [INFO] народження та сина [PERSON], [INFO]. народження щомісячно аліменти в розмірі 250 грн. На підставі вказаного рішення суду було видано виконавчий лист, який вона скерувала для виконання до Відділу державної виконавчої служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції, однак, у травні 2017 року були внесені зміни до СК України, згідно яких відбулися зміни чинного законодавства щодо розміру аліментів, який підлягає стягненню. Так, згідно ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Їхні неповнолітні діти: дочка [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO].н. на даний час перебувають відповідно у віці 13-ти та 11-ти років. Згідно закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» прожитковий мінімум на одну дитину віком від 6-ти до 18-ти років з 1-го липня 2018 року становить 1944 грн., а 50 відсотків прожиткового мінімуму становить 972 грн. Отже, стягнуті Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області раніше аліменти в розмірі 250 грн. далеко не є достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, що спонукає мене звернутися з даним позовом до суду. У відповідності до ст. 192 СК України «Розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом». Враховуючи наведене, а також ті обставини, що вона сама займається вихованням дітей, які проживають разом з нею, відповідач по справі жодним чином не допомагає їм у вихованні дітей, а тому вважає, що є підстави для збільшення розміру аліментів на утримання їхніх дітей. Просить позов задоволити в повному обсязі. У судове засідання позивач [PERSON] не з»явилася, однак від неї поступила заява, в якій вона вказала, що підтримує заявлені позовні вимоги в повному обсязі, просить їх задоволити, проводити розгляд справи у її відсутності, а тому суд розглянув справу у відсутності позивача на підставі наявних доказів по справі. В судове засідання відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, не повідомивши причин своєї неявки, хоча належним чином був повідомлений про день і час слухання справи, а тому суд розглянув справу у відсутності відповідача на підставі наявних доказів по справі.

Outcome: approved