Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, в обґрунтування позовних вимог зазначила наступне. 1.01.2016 року померла її мати [PERSON], яка на день смерті проживала у квартирі №9, розташованої у будинку №154 по пр.Будівельників в м.Маріуполі, від неї залишилась спадщина : 1/5 частина вказаної квартири на підставі свідоцтва про право власності на житло від 18.03.1994 року та 1/5 частика цієї ж квартири, яку вона прийняла, як спадщину після смерті чоловіка [PERSON], який помер 17.09.1999 року. Спадщину вона прийняла, звернувшись 4.07.2016 року із заявою до нотаріуса [PERSON] про видачу їй Свідоцтва про право на спадщину за законом на 2/5 частини квартири, з якої 1/5 частина належить [PERSON] по приватизації, а інша 1/5 частина квартири прийнята нею, як спадщина від померлого чоловіка [PERSON], але за життя юридично не оформлена. Фактично мати прийняла спадщину від чоловіка [PERSON], так як проживала з ним разом, крім того вона звернулася із заявою до Першої маріупольської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але свідоцтво не отримала. Нотаріус [PERSON] відмовив їй у вчинені нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/5 частку квартири після смерті матері, яку остання прийняла, проте юридично не оформила, враховуючи і те, що спадкова справа щодо спадщини [PERSON] була передана до Донецького обласного державного нотаріального архіву у м.Донецьку і доступ до неї зараз відсутній. Просила суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] на 1/5 частину зазначеної квартири. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, надала до суду письмову заяву про підтримку позовних вимог на підставах зазначених в позовній заяві та про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача [PERSON] міської ради [PERSON] до суду не зявилася, надала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, проти позовних вимог не заперечувала. При зазначених обставинах, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності осіб, які не зявилися до суду, оскільки в матеріалах справи мається достатньо доказів для вирішення по суті спірних правових відносин. Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності з вимогами ч.2 ст.197 ЦПК України, у звязку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть в ній участь. Суд, дослідивши надані докази та враховуючи визнання позову відповідачем, вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову в повному обсязі, що відповідає вимогам ст.174 ЦПК України. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правові відносини. Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За правилами ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч.1 ст.1261 ЦК України в першу чергу право на успадкування за законом має один з подружжя та діти спадкодавця. За ст.1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Спадкоємці за законом мають право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги (ч.2 ст.1274 ЦК України). Згідно свідоцтва про одруження серії ІІ-ЯР номер 616242 укладено шлюб 11.10.1958 року між [PERSON] та [PERSON], про що в книзі реєстрацій зроблено відповідний запис за №698. Відповідно до свідоцтва про народження серії ІV-ЯР номер 034607 народилася 29.06.1959 року [PERSON] (дівоче прізвище -Данилюк) [PERSON], про що в книзі записів актів громадянського стану про народження зроблено відповідний актовий запис за №743, батьками її в свідоцтві зазначені [PERSON] та [PERSON]. На підставі свідоцтва про право власності на житло від 18.03.1994 року №18140, виданого Державним підприємством з ремонту та експлуатації житлового фонду «Житловик» м.Маріуполя, право власності на квартиру [ADDRESS] визнане за: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. За договором купівлі продажу від 3.06.2016 року, посвідченого нотаріусом та зареєстрованого в реєстрі за №1212, [PERSON] купила у [PERSON], [PERSON] 2/5 часток квартири під номером 9, що знаходиться в будинку під номером 154 по пр.Будівельників в м.Маріуполі. За Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за [PERSON] 23.06.2016 року зареєстроване право власності на вказані 2/5 частки квартири, про що свідчить запис про право власності : 15098234. 17.09.1999 року помер батько позивачки [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть від 17.09.1999 року серія І-НО №383571. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 25.01.2001 року, зареєстрованого в реєстрі за №8-289, нотаріус [PERSON] посвідчила прийняття спадщини [PERSON], який помер 17.09.1999 року, його дружиною [PERSON]. Спадщина складається із грошового внеску з належними відсотками, що зберігається в філії Жовтневого відділення Ощадбанку України №171/082 м.Маріуполя по рахунку №14810. Отже [PERSON] прийняла спадщину, у тому числі і 1/5 частку квартири [ADDRESS], яка належить спадкодавцю [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 18.03.1994 року №18140, виданого Державним підприємством з ремонту та експлуатації житлового фонду «Житловик» м.Маріуполя, оскільки прийняття спадщини у частині, чи із застереженням за діючими нормами цивільного законодавства не передбачено, у такому випадку діє вимога - спадщину можна прийняти повністю чи відмовитися від неї. На прийняття спадщини вказує і та обставина, що за ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець [PERSON] постійно проживала разом із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, про що свідчить особистий рахунок №7459 вказаної квартири. 1.01.2016 року померла мати позивачки [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть від 2.01.2016 року серія І-НО №921498. 4.07.2016 року до нотаріуса [PERSON] звернулася [PERSON] з заявою про видачу їй Свідоцтва про право на спадщину за законом на 2/5 частки квартири, з якої 1/5 частка належить [PERSON] на підставі приватизації, а інша 1/5 частка, як спадщина [PERSON] прийнята [PERSON], без відповідної юридичної реєстрації права власності. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 30.09.2016 року, зареєстрованого в реєстрі за №2068, нотаріус [PERSON] посвідчив прийняття спадщини [PERSON], яка померла 1.01.2016 року, її донькою [PERSON]. Спадщина складається з 1/5 частки квартири [ADDRESS], яка належить спадкодавцю на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 18.03.1994 року №18140, виданого Державним підприємством з ремонту та експлуатації житлового фонду «Житловик» м.Маріуполя За Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за [PERSON] 30.09.2016 року на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, номер 2068, зареєстроване право власності на вказані 1/5 частки вказаної квартири, про що свідчить запис про право власності : 16682077. Постановою нотаріуса [PERSON] від 4.07.2016 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/5 частку квартири, як спадщину [PERSON], яку прийнята [PERSON], оскільки відсутня державна реєстрація її права власності на вказану частку квартири. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року, права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Згідно ч. 4 ст. 3 вказаного вище Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Таким чином, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене у передбаченому законом порядку до набрання чинності ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року, спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщин. Відповідно до п.23 постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку установленому цивільним законодавством, за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. У даному випадку таким правом скористалася позивач, звернувшись до суду з позовною заявою. Оскільки [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом, прийняла спадщину матері, не відмовилась від неї, суд вважає, що вона прийняла спадщину, яка залишилась від [PERSON], а за ч.5 ст.1268 ЦК України вона належить їй з часу відкриття спадщини, у тому числі 1/5 частка квартири [ADDRESS], як спадщину [PERSON], яку у свій час прийняла [PERSON]

Outcome: approved