Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на її, [PERSON] , користь на її утримання аліменти в розмірі однієї чверті з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, починаючи з 01 липня 2019 року до досягнення нею 23 років. На обґрунтування позову зазначила, що її батьком є [PERSON] , з якого рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська було стягнуто аліменти на її користь на її утримання у розмірі однієї чверті з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, починаючи з 12 січня 2016 року до закінчення навчання - до 30 червня 2019 року, але не більше ніж до досягнення нею 23 років. В теперішній час вона продовжує навчання в Черкаському національному університеті ім. Богдана Хмельницького, на третьому курсі Навчально-наукового інституту іноземних мов. Вона не може працевлаштуватися, бо навчається на денному відділенні, проживає у студентському гуртожитку. Вона не перебуває у шлюбі, а матеріальну допомогу їй надає тільки її мати. У зв`язку з продовження навчання вона потребує матеріальної допомоги з боку батька, оскільки для навчання необхідно придбавати літературу, комп`ютерне оснащення. Вважає, що батько повинний надавати їй матеріальну допомогу на період її навчання. Відповідач є працездатним, працює та отримує заробітну плату, інших дітей на утриманні не має, тому він має можливість надавати матеріальну допомогу на її утримання на період навчання. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності, позов підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі, йому відомі наслідки визнання позову. Виходячи з наведеного, відповідно до ч. 4 ст. 206, ч. 3 ст. 211 ЦПК України, суд ухвалив розглянути справу у судовому засіданні за відсутності позивача та відповідача на підставі наявних у справі доказів, та, з урахуванням визнання відповідачем позову, ухвалити рішення. Встановивши фактичні обставини, зміст спірних правовідносин та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком позивача [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 14). Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 25 лютого 2016 року з відповідача на користь позивача на її утримання було стягнуто аліменти в розмірі однієї чверті з усіх видів заробітку, щомісячно, на період навчання в Дніпродзержинському енергетичному технікумі, починаючи з 12 січня 2016 року до закінчення навчання, тобто до 30 червня 2019 року, але не більше, ніж до досягнення дочкою двадцяти трьох років (а.с. 23). Повнолітня [PERSON] в теперішній час навчається на третьому курсі Навчально-наукового інституту іноземних мов Черкаського національного університету ім. Богдана Хмельницького, на денній формі навчання за держзамовленням, плановий термін навчання 4 роки - з 01 вересня 2016 року по 30 червня 2020 року, що підтверджується довідкою навчального закладу від 12 грудня 2018 року № 205 ( а.с. 13). В заявленому позові позивач стверджує, що вона навчається на денній формі, не працює, потребує матеріальної допомоги з боку відповідача на період навчання. Згідно зі ст.199 СК України якщо повнолітні дочка чи син продовжують навчання і в зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Статтею 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі, або у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням стану здоров`я та матеріального становища як дітей, так і платника аліментів, наявності у платника аліментів інших дітей, чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 6 ст. 263 ЦПК України, якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду справи повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу. Визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Зважаючи на те, що відповідач є працездатним, інших непрацездатних осіб на своєму утриманні не має, з нього на користь позивача необхідно стягнути аліменти в розмірі однієї чверті заробітку (доходу), але не до досягнення нею 23 років, як просить позивач, а на період її навчання - до 30 червня 2020 року. Частиною 1 статті 142 ЦПК передбачено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при подані позову. Оскільки позивач, згідно п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», звільнена від сплати судового збору, суд, з урахуванням визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, стягує з відповідача на користь держави 50 відсотків ставки судового збору, встановленої за подання до суду позовної заяви майнового характеру.

Outcome: approved