Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] ,\~ вказавши, що вони перебувають у шлюбі з 08.12.2013 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні стосунки з відповідачем припинені з вересня 2016 року через наявність різних поглядів на життя, втрату взаєморозуміння. Оскільки примирення неможливе, просила шлюб між нею та відповідачем розірвати . Позивач надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, наполягала на задоволенні позову. Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, до судового засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив , відзив на позов не надав , в зв`язку з чим на підставі ч.2 ст. 223, ч.1 ст. 280 ЦПК України справу розглянуто у відсутність відповідача на підставі доказів, наявних в матеріалах справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони з 08.12.2013 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Припинення шлюбу громадян України з іноземцями та особами без громадянства, відповідно до\~ст. 63 Закону України «Про міжнародне приватне право»\~визначається правом, яке діє на цей час щодо правових наслідків шлюбу. Згідно\~ст. 55 Закону України «Про міжнародне приватне право»\~у разі укладення шлюбу в Україні застосовуються вимоги Сімейного кодексу\~України щодо підстав недійсності шлюбу. Відповідно до ч.1\~ст.\~24\~СК\~України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.3, 4 ст.\~56\~СК\~України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст.ст.\~110-112\~Сімейного\~кодексу\~України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Відповідно до\~ст.109\~СК\~України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно ч. 2ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Як вбачається з пояснень , викладених позивачем в позовній заяві, вона не бажає більше підтримувати шлюбні стосунки з [PERSON] .. Вважає, що сім`я розпалась остаточно, на примирення не згодна. За таких обставин, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін в розумінні\~ст. 112 СК України, тому позов підлягає задоволенню. Спору про розподіл майна суду не заявлено. На підставі ст. ст. 105, 110-112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved