Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з нього аліментів на малолітніх дітей: синів, - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн щомісячно на двох дітей, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня предявлення позову до досягнення повноліття, посилаючись на не досягнення домовленості щодо участі відповідача, який проживає окремо з березня 2018 року, в утриманні дітей. Сторони в судове засідання, будучи повідомленими про дату і час розгляду справи, не зявилися, подали заяви з проханням справу слухати у їх відсутності. Позивач позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Відповідач позов визнав у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, враховуючи заяви сторін, які просять справу вирішувати у їх відсутності, визнання позову відповідачем, суд вважає за можливе задовольнити позов, виходячи з таких міркувань. Судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу стягнення аліментів в користь того з батьків, з ким проживають діти. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17 липня 2011 року, що вбачається із свідоцтва про шлюб серії 1-ИД №076159, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Підволочиського районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис №31. У шлюбі у сторін 22 травня 2012 року народився син [PERSON], та 26 серпня 2018 року, - син [PERSON], про що свідчать свідоцтва про народження серії І-ИД №157717, видане 29 травня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Підволочиського районного управління юстиції Тернопільської області; та серія І-ИД №295028, видане 28 серпня 2018 року Підволочиським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області. Згідно з довідкою про склад сімї, виданою виконкомом Підволочиської селищної ради №171 від 29 січня 2019 року та актом обстеження житлово-побутових умов проживання №б/н від 29 січня 2019 року, [PERSON], [INFO], зареєстрована у [INFO]. До складу її сімї входять: сини [PERSON], [INFO], та [PERSON], 22.05.2012 р.н.(учень Підволочиської ЗОШ №1); батько [PERSON], [INFO] Крім того, з вказано акту вбачається, що [PERSON] з березня 2018 року із сімєю не проживає, не веде спільного господарства, матеріально не допомагає. Судом встановлено, що Відповідач, не зареєстрований і не проживає разом з сімєю, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Таким чином, в добровільному порядку коштів на утримання дітей Відповідач не надає. Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 Сімейного Кодексу України (далі СК України) батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною другою ст. 181 СК України передбачено, що за домовленістю між батьками дитини, той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за позовом одержувача аліментів (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на\~праві власності,\~володіння та/або\~користування у\~платника аліментів\~майна та\~майнових прав,\~у тому\~числі рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів,\~виключних прав\~на результати\~інтелектуальної діяльності,\~корпоративних прав;\~доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів;інші обставини, що мають істотне значення. Згідно довідки Підволочиського РУСЗН №125 від 29 січня 2019 року, позивач знаходиться на обліку в Підволочиському РУСЗН та отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні 1-єї дитини з вересня 2018 року у розмірі 860 (вісімсот шістдесят) гривень. Так, визначаючи розмір аліментів на неповнолітніх, суд виходить із вимог ст.ст. 181-184 СК України, згідно яких, розмір аліментів може визначатися у твердій грошовій сумі, котра не може бути меншою, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2 ст. 182 СК України). Прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років станом на дату розгляду справи, - 1626 гривень, від 6 до 18 років, - 2027 гривень. Крім того, суд виходить також із захисту інтересів дітей, забезпечення одержання ними коштів, необхідних для їх життєдіяльності, збереження того рівня життя, який вони б мали тоді, коли утримувалася обома батьками. Судом не встановлено, що Відповідач за своїм станом здоровя чи матеріальним становищем не може виконувати своїх обовязків з утримання неповнолітніх дітей, оскільки є працездатною особою і спроможний платити кошти на утримання дітей. Враховуючи, що обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька, інтереси дітей при визначенні розміру аліментів, розмір витрат на утримання дітей, потреби у їх розвитку та навчанні, виходячи з принципів розумності та справедливості та визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити та стягувати з Відповідача щомісячно аліменти на малолітніх синів: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в твердій грошові сумі у розмірі 2500 гривень на двох дітей, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати подачі позову і продовжувати до досягнення дітьми повноліття, що відповідатиме інтересам дітей і не порушуватиме права кожної із сторін. Крім того, в силу ч. 1 ст.141 ЦПК України, з Відповідача в дохід держави слід стягнути 768,40 гривень судового збору. З огляду на вказане, відповідно до ст. ст. 180, 184 СК України позовні вимоги належить задовольнити.

Outcome: approved