Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-18 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений з [PERSON] 29 листопада 2013 року, посилаючись на те, що сімейне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними фактично припинені, спільного господарства не ведуть та однією сім'єю фактично не проживають. Збереження шлюбу вважає неможливим. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON]. Також позивач просить призначити виплату аліментів відповідачем на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 2 000,00 грн щомісячно, та судові витрати стягнути з відповідача. Позивач в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала до суду заяву, в якій просить розглянути справу без участі позивача, підтримавши позовні вимоги, проти заочного розгляду не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки в судове засідання не повідомив. Суд вважає за можливе розглянути справу у відповідності до ст.ст.224, 225 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, а від відповідача, який належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, належних та допустимих доказів поважності причин неявки до суду не надійшло. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги належить задовольнити частково з наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] 29 листопада 2013 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 2098 (а.с.6). Під час шлюбу сторін у них [INFO] року відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] народився син [PERSON] (а.с.5). Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що між сторонами не склалося сімейне життя, не підтримуються сімейно-шлюбні стосунки, сторони не ведуть спільного господарства, тривалий час проживають окремо, вихованням дитини займається виключно позивач. Суд вважає, що збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, у зв'язку з цим позовні вимоги про розірвання шлюбу необхідно задовольнити. Відповідно до ч. 2 ст. 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно вимог статей 180, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до с.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Оцінивши надані по справі докази, з огляду на те, що, відповідач зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття, створювати необхідні умови для її розвитку та життя нарівні з позивачем, суд вважає за можливе частково задовольнити вимоги позивача в частині стягнення аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 1 000,00 грн щомісячно, починаючи з 21.12.2015 року і до досягнення дитиною повноліття. Суд вважає, що такий розмір аліментів на утримання дитини щомісяця є обґрунтованим та доцільним. Відповідно до ст. 88 ЦПК України на користь держави з відповідача має бути стягнено судовий збір в розмірі 487,20 грн за розгляд позовної вимоги щодо стягнення аліментів. Окрім того, позивач сплатила судовий збір за позовну вимогу щодо розірвання шлюбу у розмірі 487,20 грн, підтвердженням чому є долучена до справи квитанція про його оплату (а.с.2). Згідно, ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому, враховуючи положення ст.ст.79, 88 ЦПК України та норми ЗУ «Про судовий збір», суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат в розмірі 487,20 грн, оскільки саме така сума передбачена законодавством за подання позовної заяви про розірвання шлюбу. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: partial