Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], зацікавлена особа Генічеська державна нотаріальна контора, в якому просить суд зняти з реєстру Генічеської державної нотаріальної контори про реєстрацію заборони відчуження від 05.10.2005 року, реєстраційний номер 2461304, будинок, розташований по вул.. Пушкіна, 66 в м. Генічеськ, який належить на праві спільної сумісної власності подружжя [PERSON] і [PERSON] згідно договору купівлі-продажу від 10.11.1987 року. В обґрунтування позову посилається на те, що в 1982 році вона зареєструвала шлюб з [PERSON] У 1987 році вони з ним купили в м. Генічеськ по вул.. Пушкіна, 66 будинок з прибудовами. Будинок було зареєстровано на її чоловіка [PERSON] 30.06.2013 року її чоловік помер. Після його смерті вона своєчасно звернулась до нотаріуса для прийняття спадщини, але потім захворіла і оформляла документи на спадщину у же в 2018 році. Коли вона звернулась до нотаріуса після одужання в 2018 році для одержання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка, то нотаріус їй письмово відмовила в наданні даного свідоцтва, посилаючись на те, що їх з чоловіком будинок знаходиться під забороною. Заборону зареєстровано 05.10.2005 року Генічеською державною нотаріальною конторою в якій вказано, що заборону зареєстровано на [INFO], власником якого вказано [PERSON]. Вона стала виясняти причину такої заборони і чому під забороною на відчуження їх будинку вказано його власником [PERSON], так як він ніякого відношення не має до їх будинку. З повідомленням обласного нотаріального архіву від 06.08.2018 року вбачається, що в 1951 році саме працівник Генічеського рибзаводу гр.. [PERSON] брав ссуду в Генічеському рибзаводі в сумі 700 крб. на будівництво будинку і за заявою рибзаводу було накладено арешт саме на його будинок. В той [PERSON] проживав в побудованому будинку по вул.. Пушкіна, 66 і на цей будинок було накладено заборону на його відчуження (арешт). Згідно протоколу засідання Генічеської міської ради від 18.12.1974 року, а також повідомлення Генічеського БТІ від 06.08.2018 року в 1974 році на підставі рішення Генічеської міської ради від 18.12.1974 року №549 в м. Генічеськ, включаючи і вул.. Пушкіна, проводилась пере нумерація будинків. До пере нумерації будинків [PERSON], який взял ссуду в рибзаводі в 1951 році, проживав в [INFO] і на цей будинок було накладено заборону на відчуження (арешт). Після купівлі будинку в 1987 році їх сімєю будинок, який вони купили значився після пере нумерації під №66 на будинок №72. А заборона на відчуження залишилась значитись за будинком №66 по вул.. Пушкіна. При купівлі будинку в 1987 році їх сімєю будинок, який вони купили значився після пере нумерації під №66 по вул.. Пушкіна в м. Генічеськ, а до пере нумерації №60. Під час купівлі будинку, ніяких даних про те, що будинок під цим номером знаходився під арештом не було, тому що Генічеською державною нотаріальною конторою заборона зареєстрована була лише в 2005 році. Це було виявлено лише в 2018 році, коли вона у нотаріуса оформляла свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті чоловіка. Про те, що в 1974 році в м. Генічеськ проведена пере нумерація будинків, включаючи і вул.. Пушкіна, підтверджується протоколом засідання Генічеської міської ради і повідомленням Генічеського БТІ на її запит. Так, в повідомленні БТІ, будинок, який купила вона з чоловіком, до пере нумерації мав №60, а після пере нумерації одержав №66 по вул.. Пушкіна в м. Генічеськ. Будинок в якому проживав [PERSON] [INFO] інший номер 72, але арешт так і залишився значитися за будинком №66 по вул.. Пушкіна в м. Генічеськ. Про те, що накладено заборону про відчуження (арешт) не на їх з чоловіком будинок, а на інший будинок, власником якого був [PERSON], який до 1974 року був під №66, підтверджується також архівною нотаріальною довідкою з додатками реєстра, де вказано що заборону накладено на будинок, власником якого був [PERSON] тому що в 1951 році [PERSON] взяв ссуду в Генічеському рибзаводі, і тому на підставі заяви рибзаводу і було накладено арешт на його будинок. Тому вона вважає, що будинок який вони купили з її чоловіком в 1987 році в м. Генічеськ по вул.. Пушкіна, і який після пере нумерації значився під №66, безпідставно знаходиться під забороною на відчуження (арешт). Безпідставна заборона на відчуження будинку, який є спільною сумісною власністю подружжя, позбавляє і ущемляє її право на ту частину будинку, яка належить їй в спільній сумісній власності подружжя, а також позбавляє її права на оформлення у нотаріуса свідоцтва про право власності на спадщину на ту частину будинку, яка належала її померлому чоловіку. Оскільки, кредитор Генічеський рибзавод припинив свою діяльність, що підтверджується відповіддю з додатками Генічеської районної державної адміністрації на запит адвоката, а боржник, який брав в даному підприємстві ссуду на будівництво будинку - [PERSON] помер, а його правонаступником є його син [PERSON], який прийняв в спадок будинок батька, то вона в якості відповідача вказала його сина [PERSON], як правонаступника боржника. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтрімала в повному обсязі, просила суд задовольнити їх в повному обсязі з підстав зазначених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечував. Представник Генічеської державної нотаріальної контори у судове засідання не зявився, подавши заяву про розгляд даної справи без її участі, щодо вирішення даної справи поклалися на розсуд суду.. Відповідно до\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом було встановлено, що в 1982 році позивачка [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON], згідно копії свідоцтва про шлюб серія І-КЕ №396764 від 20.11.1982 року. У 1987 році позивачка [PERSON] та її чоловік [PERSON] купили в м. Генічеськ по вул.. Пушкіна, 66 будинок з прибудовами. Будинок було зареєстровано на її чоловіка [PERSON], згідно копії договору купівлі-продажу. 30.06.2013 року чоловік позивачки [PERSON] помер, згідно копії свідоцтва про смерть серії І-КЕ №246893 від 02.07.2013 року. Після його смерті вона своєчасно звернулась до нотаріуса для прийняття спадщини, але потім захворіла і оформляла документи на спадщину у же в 2018 році. Коли вона звернулась до нотаріуса після одужання в 2018 році для одержання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка, то нотаріус їй письмово відмовила в наданні даного свідоцтва, посилаючись на те, що їх з чоловіком будинок знаходиться під забороною. Заборону зареєстровано 05.10.2005 року Генічеською державною нотаріальною конторою в якій вказано, що заборону зареєстровано на [INFO], власником якого вказано [PERSON], згідно копії відповіді приватного нотаріусу Семенівського районного нотаріального округу №115/01-16/0214 від 10.08.2018 року. З копії повідомлення обласного нотаріального архіву №1392/01-18 від 06.08.2018 року вбачається, що в 1951 році саме працівник Генічеського рибзаводу гр.. [PERSON] брав позику в Генічеському рибзаводі в сумі 700 крб. на будівництво будинку і за заявою рибзаводу було накладено арешт саме на його будинок. [PERSON] проживав в побудованому будинку по вул.. Пушкіна, 66 і на цей будинок було накладено заборону на його відчуження (арешт). Згідно протоколу засідання Генічеської міської ради від 18.12.1974 року, а також повідомлення Генічеського БТІ від 06.08.2018 року в 1974 році на підставі рішення Генічеської міської ради від 18.12.1974 року №549 в м. Генічеськ, включаючи і вул.. Пушкіна, проводилась перенумерація будинків. До перенумерації будинків [PERSON], який взяв позику в рибзаводі в 1951 році, проживав в [INFO] і на цей будинок було накладено заборону на відчуження (арешт). Після купівлі будинку в 1987 році їх сімєю, будинок під №66, який вони купили значився після перенумерації як будинок №72. А заборона на відчуження залишилась значитись за будинком №66 по вул.. Пушкіна. При купівлі будинку в 1987 році позивачкою та її чоловіком, будинок, який вони купили значився післяпере нумерації під №66 по вул.. Пушкіна в м. Генічеськ, а до перенумерації №60. Під час купівлі будинку, ніяких даних про те, що будинок під цим номером знаходився під арештом не було, тому що Генічеською державною нотаріальною конторою заборона зареєстрована була лише в 2005 році. Це було виявлено лише в 2018 році, коли позивачка у нотаріуса оформляла свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті чоловіка. Про те, що в 1974 році в м. Генічеськ проведена перенумерація будинків, включаючи і вул.. Пушкіна, підтверджується протоколом засідання Генічеської міської ради і повідомленням Генічеського БТІ на запит позивачки. Так, в повідомленні БТІ, будинок, який купила вона з чоловіком, до перенумерації мав №60, а після перенумерації одержав №66 по вул.. Пушкіна в м. Генічеськ. Будинок в якому проживав [PERSON] [INFO] інший номер 72, але арешт так і залишився значитися за будинком №66 по вул.. Пушкіна в м. Генічеськ. Про те, що накладено заборону про відчуження (арешт) не на їх з чоловіком будинок, а на інший будинок, власником якого був [PERSON], який до 1974 року був під №66, підтверджується також архівною нотаріальною довідкою з додатками реєстру, де вказано що заборону накладено на будинок, власником якого був [PERSON] тому що в 1951 році [PERSON] взяв позику в Генічеському рибзаводі, і тому на підставі заяви рибзаводу і було накладено арешт на його будинок. Через це, позивачка [PERSON] вважає, що будинок який вони купили з її чоловіком в 1987 році в м. Генічеськ по вул.. Пушкіна, і який після перенумерації значився під №66, безпідставно знаходиться під забороною на відчуження (арешт). Безпідставна заборона на відчуження будинку, який є спільною сумісною власністю подружжя, позбавляє і порушує її право на ту частину будинку, яка належить їй в спільній сумісній власності подружжя, а також позбавляє її права на оформлення у нотаріуса свідоцтва про право власності на спадщину на ту частину будинку, яка належала її померлому чоловіку. Враховуючи вищевикладене, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, так як вказані обставини знайшли своє підтвердження в судовому засіданні в повному обсязі. На підставівикладеного,

Outcome: approved