Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов мотивує тим, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 23 жовтня 2002 року. Шлюб був зареєстрований Скірченською сільською радою Горохівського району Волинської області, актовий запис №4. В шлюбі у них народилося троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що спільне подружнє життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя та обов`язки в наслідок чого в сім`ї постійно відбуваються сварки, які негативно впливають на дітей. Вважає, що можливості зберегти сім`ю не має, оскільки подружні відносини між сторонами припинилися, спільне господарство не ведеться. На підставі викладеного, просить шлюб, укладений між нею та відповідачем розірвати. Позивач в судове засідання не з`явилася, проте подала письмову заяву, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності, щодо ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, будь яких заяв, клопотань, заперечень чи відзиву від нього на адресу суду не надходило. Статтею 280 ЦПК України закріплена можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, у разі належним чином повідомленого відповідача про дату, час та місце судового засідання. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та подані докази, проаналізувавши встановлені обставини справи в їх сукупності, приходжу до наступного висновку. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 23 жовтня 2002 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстровано 23 жовтня 2002 року Скірченською сільською радою Горохівського району Волинської області, актовий запис №4. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на « [PERSON] » (а.с.4). Від даного шлюбу у них народилося троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч.3 та ч.4 ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що позивач та відповідач подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, шлюб існує лише формально, спору про спільне майно не має. Враховуючи вище наведене, характер сімейних відносин, які склалися в даній сім`ї, з врахуванням вимог ст.ст.24, 55, 56 СК України, приходжу до висновку про задоволення позову. Пунктом 2 ч.3 ст.115 СК України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved