Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав щодо малолітньої дочки [PERSON] , та стягувати з відповідача аліменти в мінімально законодавчо встановленому розмірі на свою користь на утримання дитини як особи, в сім`ї якої проживає дитина. Посилається на те, що відповідач самоусунулася від виконання батьківських обов`язків, будь-якої участі в житті доньки не бере: не спілкується, не виховує, не допомагає матеріально, не цікавиться її навчанням, хоча і проживає зовсім недалеко. Веде аморальний спосіб життя, вживає алкогольні напої. Кошти, які отримує в зв`язку із втратою годувальника (сина позивача), витрачає лише на свої потреби. Дитина із самого народження перебуває на утриманні позивача, однак коштів, які позивач отримує, не вистачає на задоволення необхідних потреб онуки, тому вважає за необхідне стягувати аліменти у мінімальному розмірі із відповідача. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити. При цьому позивач пояснила, що відповідач із самого народження не проявляла особливої материнської любові до доньки, а після смерті батька дитини (сина позивача) у 2014 році взагалі залишила дитину проживати у неї, не спілкується та не допомагає. Вона намагалася говорити з невісткою, оскільки дівчинці мати необхідна, однак вона самоусунулася від виконання материнських обов`язків. Крім того, матеріально також не допомагає, хоча отримує допомогу по втраті годувальника (сина позивача), а її пенсії не вистачає на задоволення всіх необхідних потреб онуки. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про день і час розгляду справи повідомлена належним чином. Відзиву на позов, будь-якої заяви чи клопотання не направила. Представник третьої особи служби у справах дітей та сім`ї Переяслав-Хмельницької районної державної адміністрації Бутник С.М. позов підтримала, вважає за доцільне задовольнити в повному обсязі. Позивача та відповідачку знає давно, оскільки сім`я перебуває під супроводом служби. Дитина з народження проживає з бабусею, яка виховує і утримує онуку, а відповідач взагалі не допомагає, хоча і проживає через три будинки по тій же вулиці. На засідання комісії, де розглядалися питання позбавлення батьківських прав [PERSON] , остання не приходила, хоча була повідомлена належним чином. Спілкувалися також і з самою малолітньою [PERSON] , яка хоче проживати із бабусею. Суд ухвалив проводити заочний розгляд справи та вирішити її на підставі наявних доказів. Судом встановлено наступне. Згідно копії свідоцтва про народження батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (відповідач по справі) ( а.с. 10). Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO] ( а.с. 12). Позивач є матір». Померлого [PERSON] та бабусею [PERSON] , що підтверджується свідоцтвами про народження ( а.с. 10, 11). Згідно довідки про склад сім`ї, позивач проживає разом із чоловіком та онукою [PERSON] ( а.с. 8). Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов від 02.05.2019, неповнолітній [PERSON] , 2008 року народження, створені належні умови для проживання, вихованням, доглядом і утриманням неповнолітньої займається її бабуся [PERSON] (а.с.9). Позивач отримує пенсію в розмірі 3393 грн, що підтверджується довідкою від 08.05.2019 ( а.с. 23), на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває ( а.с. 19, 20), має задовільний стан здоров`я ( а.с. 21). [PERSON] навчається в Гайшинському НВО «ЗОШ І-ІІ ст.-ДНЗ», характеризується позитивно, систематично відвідує школу, має охайний вигляд ( а.с. 15, 16), має нормальний стан здоров`я ( а.с. 22). Відповідач [PERSON] зареєстрована по [ADDRESS] ( а.с. 14 ), характеризується задовільно, інколи зловживає спиртними напоями, вихованням дитини не займається ( а.с. 17). З висновку органу опіки та піклування Переяслав-міської районної державної адміністрації Київської області вбачається, що орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] (а.с.26). Свідок [PERSON] , сільський голова с. Гайшин, показав суду, що органи місцевого самоврядування протягом майже семи років намагалися допомогти сім`ї [PERSON] , щоб дитина була з мамою, вказували на недоліки, однак все марно. Спочатку ніби трішки [PERSON] намагалася опікуватися донькою, однак протягом останнього року взагалі не цікавиться долею дитини, зловживає спиртними напоями. Вихованням, навчанням та утриманням онуки займається бабуся. Свідок [PERSON] , показала суду, що її дитина товаришує із [PERSON] ще із дитсадочка. Завжди [PERSON] опікувала бабуся, а маму вона знає лише наглядно як мешканку села. Вона вживає алкогольні напої. Свідок [PERSON] показала суду, що є сусідкою позивача та знає її сім`ю більше 30 років. Онука [PERSON] із самого народження проживає з бабусею. Поки був живий син позивача відповідач проживала разом із ними, однак великої уваги не приділяла дитини. Після смерті [PERSON] у 2014 році відповідач пішла, залишивши дочку своїй свекрусі (позивачеві). З того часу майже не опікується та не утримує із дитиною, а останній рік взагалі не спілкується з нею, навіть на День народження не привітала. Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються положеннями Сімейного кодексу України стосовно виконання батьками обов`язку щодо виховання, утримання та піклування про своїх неповнолітніх дітей, підстав позбавлення батьківських прав. Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно із ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитини» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Підстави позбавлення батьківських прав наведені у ст. 164 СК України. Зокрема, п.2 ч.1 ст. 164 СК України визначено, що мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. За змістом роз`яснень, викладених у п. п. 15,16,17 постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Таким чином, судом встановлено, що відповідач [PERSON] належної участі ( з народження), а більше року і взагалі участі у вихованні, навчанні доньки не приймає, не забезпечує матеріально, що дає підстави суду стверджувати, що вона свідомо нехтує своїми обов`язками по відношенню до дитини, самоусунулася від їх виконання, тому може бути позбавлена батьківських прав відносно неї. За таких підстав суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог про позбавлення відповідача батьківських прав і про необхідність їх задоволення як таких, що сприяють якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 166 СК України, особа позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Згідно вимог ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В силу ч.ч.1, 2, 5 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідач [PERSON] є працездатною особою, на утриманні інших дітей чи непрацездатних осіб не має, отримує пенсію по втраті годувальника, має нормальний стан здоров`я. Таким чином, суд вважає, що з неї підлягають стягненню аліменти у мінімально визначеному розмірі на одну дитину. Питання судових витрат вирішується у відповідності до ст. 141 ЦПК України. На підставі вищевикладеного, відповідно до ст. ст. 150, 155, 164, 166, 180, 182, 192, 196 СК України,

Outcome: approved