Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Свої позовні вимоги мотивує тим, що з 12.06.2004р. вона перебувала у шлюбі з [PERSON], який розірваний рішенням Придніпровського райсуду м. Черкаси від 04.04.2008р. Від шлюбу сторони мають дитину - дочку [PERSON], [INFO]. Відповідно до рішення суду з відповідача на користь позивача на утримання дочки стягуються аліменти в розмірі ? частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зазначено, що дочка проживає із позивачем, спору щодо батьківства немає. Весь час відповідач життям доньки не цікавиться, телефонує двічі на рік, не виявляє бажання спілкуватися з дитиною та приймати участь у її вихованні. Він не був присутнім на випускному у дитячому садочку, не цікавиться станом її здоров»я, проблемами лікування; не відвідував дитину в чисельних гуртках, які вона відвідувала і відвідує. Жодного разу відповідач не був у школах за місцем її навчання і не має до неї ніяких почуттів. З квітня 2009р. відповідач припинив сплачувати аліменти , внаслідок чого виник борг в розмірі 40000грн. За рішенням Придніпровського райсуду м. Черкаси з відповідача на користь позивача стягнута неустойка за прострочення сплати аліментів в сумі 15273грн. 21коп. При цьому, він є ФОП, займається діяльністю і як відомо з рішення окружного суду від 31.08.2016р., - з нього стягнуто в дохід бюджету 4765931,89грн. податкового боргу, який виник внаслідок несплати податків з загальної суми біля 25000000грн. З листопада 2015р. [PERSON] відновив сплату аліментів і станом на 01.01.2017р. борг складає 44650,66грн. З травня 2008р. дочка проживає у сім»ї позивача з її чоловіком, з яким одружилася 21.02.2012р. та двома молодшими синами, 2014р. та 2016р. народження відповідно. Дитина забезпечена всім необхідним, умови проживання належні, її оточує гармонійна атмосфера оточення. В листопаді 2016р., за згодою дочки, їй змінено прізвище з [PERSON] на [PERSON]. Між дитиною та позивачем і її чоловіком склалися дружні відносини; чоловік піклується [PERSON], відвідує школу та лікувальні заклади, займається її вихованням. Таким чином, позивач просить суд, - позбавити [PERSON] батьківських прав щодо [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Судові витрати залишає за собою. Зазначила, що останній раз батько спілкувався з дочкою у січні 2017р., а також один раз телефонував їй на її день народження. Батьком для дитини являється [PERSON] - її чоловік, який повністю виконує всі обов»язки щодо дитини. За бажанням дочки було змінене прізвище з [PERSON] на [PERSON]. В судовому засіданні відповідач [PERSON] та його представник адвокат Кирман О.Д. позовні вимоги не визнали і просили відмовити у їх задоволенні. Також надані письмові заперечення проти позову. Зазначив, що про зміну прізвища він дізнався від дочки ще в січні 2017р., але рішення виконкому ЧМР про зміну прізвища не оскаржував, оскільки перебував за кордоном. В 2016р. він повернувся з-за кордону, але не поновлював строки для оскарження такого рішення. Дійсно останній раз бачився з дочкою у своєї матері на різдвяні свята у січні 2017р. На день її народження привітав її із святом але подарунок не подарував, т.я. ще встигне це зробити. Пояснив, що не знає, які гуртки відвідує його дочка і не може назвати школу, у якій вона навчається. Зазначили, що відповідач не звертався до органів опіки та піклування з приводу встановлення порядку та способу спілкування з дочкою. В судовому засіданні представник третьої особи Служби у справах дітей Черкаської міської ради за довіреністю Молчанович Н.О. підтримала позовні вимоги і просила їх задовольнити. Зазначила, що будучи належним чином повідомленим про засідання комісії щодо вирішення питання про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав, він на засідання так і не з»явився. Заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у розгляді справи, дослідивши наявні докази в їх сукупності суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення за таких підстав: встановлено, що сторони по справі мають дочку [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження [NUMBER], актовий запис №760). Відповідно до рішення виконкому Черкаської міськради від 01.11.2016р. №1431, надано дозвіл [PERSON] на заміну прізвища [PERSON] на прізвище матері - [PERSON]. Шлюб між сторонами розірваний, про що свідчить актовий запис №134 від 08.04.2008р. (свідоцтво про розірвання шлюбу [NUMBER]). Позивач 21.02.2012р. уклала шлюб із [PERSON], про що свідчать дані її паспорту [NUMBER]. Відповідно до довідки про склад сім»ї від червня 2017р., [PERSON], 2004р. народження зареєстрована та проживає разом із матір»ю по [ADDRESS]. Крім того, з ними зареєстровані [PERSON]., 2014р. народження та [PERSON]., 2016р. народження. Як вбачається з даних акту обстеження житлово-побутових умов [PERSON], 2004р. народження від 17.02.2017р. за адресою: [ADDRESS], дитина забезпечена всім необхідним, умови її проживання відповідають нормі і є задовільними. Рішенням Придніпровського райсуду м. Черкаси від 04.04.2008р. з [PERSON] на користь [PERSON] на утриманні [PERSON], 2004р. народження стягуються аліменти в розмірі ? частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За виконавчим листом, виданим Придніпровським райсудом щодо стягнення аліментів відкрито виконавче провадження №48915319 Центральним відділом ДВС. Рішенням Придніпровського райсуду м. Черкаси від 29.03.2016р. з відповідача на користь позивача стягнута неустойка за прострочення сплати аліментів в сумі 15273грн. 21коп. та судові витрати. Відповідно до довідки державного виконавця Центрального відділу ДВС від 20.09.2017р. №14-1-36-25511, станом на 01.09.2017р. заборгованість по аліментах [PERSON] складає 43613грн. 16коп. Як вбачається за даних довідки Центрального відділу ДВС м. Черкаси від 23.01.2017р. №14.1-36/327, стягнень згідно виконавчого документу щодо стягнення пені (неустойки) за несплачені аліменти не проводилось, хоча постановою державного виконавця від 10.05.2016р. відкрито виконавче провадження №51064704. За даними інформаційної довідки Єдиного державного реєстру юридичних осіб, ФОП та громадських формувань МЮУ, [PERSON] зареєстрований фізичною особою-підприємцем і даних про припинення немає. Згідно із відомостями довідок ТОВ «Родень-М» від 25.10.2016р. та від 17.05.2017р. він є керівником підприємства і отримує заробітну плату. Відповідно до витягу в ЄРДР, 02.03.2017р. внесені відомості про вчинене кримінальне правопорушення за ст. 164 ч.1 КК щодо злісного ухилення [PERSON] від сплати аліментів на утримання дочки, 2004р. народження. На даний час триває досудове розслідування. Крім того, відповідно до даних довідки директора Черкаської загальноосвітньої санаторної школи-інтернату 1-2 ступенів Черкаської обласної ради від 14.12.2016р. №150, [PERSON], 2004р. народження навчалась у закладі з 1го по 5й клас включно. Мати [PERSON] одна виховувала доньку і допомагав у вихованні, навчанні та піклуванні дитини [PERSON]. При цьому, батько дитини [PERSON] не брав участі у вихованні дитини; не відвідував навчальний заклад, не цікавився шкільним життям, навчанням, не відвідував батьківські збори. Відповідно до інформації директора ЧСШ 1-3 ступенів №17 ЧМР від 10.03.2017р. №107, [PERSON], навчається у школі з 6го класу. Мати дитини - [PERSON] займається вихованням доньки і їй допомагає у вихованні, навчанні та піклуванні дитини [PERSON], який відвідує батьківські збори, позакласні заходи, екскурсії. При цьому, батько дитини [PERSON] не брав участі у вихованні дитини; не з»являвся у навчальному закладі, не цікавився життям, навчанням дитини, не відвідував батьківські збори. За характеристикою, виданою директором начального закладу, [PERSON], 2004р. народження характеризується виключно позитивно. За даними довідки КЗ «Черкаська міська дитяча лікарня ЧМР» дитяча поліклініка №2 від 28.12.2006р. №28, [PERSON] перебуває на обліку у мед закладі. Доглядом дитини займається матір та її чоловік. Батько дитини [PERSON] поліклініку не відвідував, станом здоров»я дитини не цікавиться. Відповідно до висновку від 17.05.2017р. №346/30-03-03 виконавчого комітету Черкаської міської ради, - є доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] щодо [PERSON], 2004р. народження. На даний час, даний висновок батьком [PERSON] не оскаржений. Крім того, в судовому засіданні, відповідно до вимог ст. 182 ЦПК України, [PERSON] за участі соціального педагога [PERSON] пояснила суду, що останній раз вона спілкувалася з батьком вона різдвяні свята у січні 2017р., перебуваючи у її бабусі в гостях (матері батька). Крім того, він подзвонив їй на день народження і поздоровив із святом. При цьому, подарунок і досі не подарував. Батько з нею взагалі не спілкується, не цікавиться її життям, але їй не відомі причини такої його поведінки, що її ображає. При цьому, вона живе разом із мамою, двома братиками та чоловіком мами, якого називає батьком - [PERSON]. Вона поважає і любить його як батька, оскільки він їй приділяє увагу, спілкується, відвідує школу та лікарні, коли вона хворіє. Їй з [PERSON] дуже добре і комфортно, вона може спілкуватися з ним на різні теми і хоче, щоб він був її батьком. Просила позбавити [PERSON] батьківських прав щодо неї. Крім того, зазначила, що іноді із нею спілкується по телефону бабусі - матір батька. Педагог [PERSON] пояснила, що [PERSON] добре розвинена, комунікабельна, її у класі поважають школярі. Дівчинка добре усвідомлює обставини справи, і давала пояснення чесно, тиску на неї не було. Батько дитини жодного разу в школі не був, її виховання займається матір та [PERSON] Як зазначено в Декларації прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що, дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю. Закон України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 передбачає, що кожна дитина має права на достатній життєвий рівень. При цьому, виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року): «В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини». Як передбачено ст. 55 Конституції України, а також ст. 3 ЦПК України та ст. 15 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України). Способи захисту визначені ст. 16 Цивільного кодексу України та Сімейним Кодексом України. Відповідно до положень ст.ст. 11, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Обставини, встановлені судовим ріенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 2, 3 ст. 58 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 59 ЦПК України). Відповідно до положень ч. ч. 1, 2 ст. 150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. За положеннями ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Проте, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Згідно із ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини (ч. 2 ст.155 СК України). Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають, в т.ч. один із батьків (ст. 165 СК України). Статтею 164 СК України передбачені підстави позбавлення батьківських прав, в т.ч. - п.2 ч.1 - якщо батьки ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них (ч.3 ст. 164 СК України). Відповідно до роз'яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», - ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя; зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до їх внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Частиною 1 статті 166 СК України визначені правові наслідки позбавлення батьківських прав. Під час розгляду справи, встановлено факт системного невиконання [PERSON] обов'язку по вихованню дитини та відсутності його намірів, бажання і в подальшому займатись питаннями виховання та утримання дочки [PERSON], [INFO]; батько, тобто відповідач по справі, взагалі не вчиняв жодних дій та заходів, направлених на виконання ним батьківських обов'язків щодо своєї дитини. На думку суду, [PERSON] як батько дитини не піклується про її фізичний і духовний розвиток, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує їй медичного догляду, що може негативно впливати на її психічний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу. На думку суду, поведінка батька, його ставлення до своєї дитини жодним чином кардинально не змінилися після отримання ним матеріалів позовної заяви та обставин, які з»ясовувалися в судовому засіданні. Враховуючи, що судові засідання по справі тривають з 27 вересня 2017р., відповідач навіть за цей час не проявив до дитини своєї уваги та не поцікавився її життям, навчанням тощо. Слід зазначити, що в судовому засіданні батько ні усно, ні письмово не просив суд надати йому строк для виправлення на краще ситуації, що склалася у його відносинах із дочкою, а тому у суду не було підстав відкласти розгляд справи на певний час для з'ясування, наскільки змінилася його поведінка щодо дитини. Під час судового засідання 27.11.2017р., відповідач залишив зал судових засідань, не повідомивши причини залишення. При цьому, в судовому засіданні залишився представляв його інтереси адвокат Кирман О.Д. Крім того, відсутні дані, які б свідчили про те, що мати - позивач по справі, чинить будь-які перешкоди у спілкуванні батька із дочкою. Як встановлено, [PERSON] не звертався до органу опіки та піклування щодо визначення способу та порядку спілкування та виховання дитини, як і не звертався з відповідним позовом до суду. Суд вважає, що батько мав всі достатні та реальні можливості спілкуватися із дочкою та виховувати її. Доводи заперечень відповідача проти позову є необґрунтованими і безпідставними. Належних доказів ним надано не було. Також, суд вважає, що відсутні підстави вважати висновок органу опіки та піклування від 17.05.2017р. необґрунтованим та таким, що суперечить інтересам дитини, враховуючи пояснення [PERSON], які вона надала під час розгляду справи. На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, враховуючи відсутність заперечень щодо заявлених вимог з боку органу опіки та піклування, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог [PERSON] про позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо неповнолітньої [PERSON], [INFO], у повному обсязі. Приймаючи таке рішення, суд вважає, що воно не суперечить інтересам дитини. На підставі викладеного та,

Outcome: approved