Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу з останнім. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 15.10.2015 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований відділом ДРАЦС Томаківського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 72. Від шлюбу вони дітей не мають. Одруження з відповідачем виявилося невдалим. Протягом сумісного життя дедалі частіше між нею та чоловіком виникали непорозуміння, що спричиняли повсякденні сварки навіть через незначні дрібниці, створюючи психологічно нездорову атмосферу в сім'ї, внаслідок чого їх подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити її інтересам. В зв'язку з цим з січня 2016 року вона припинила з відповідачем шлюбні стосунки і перестала вести спільне господарство та спільне проживання. Примирення з відповідачем неможливе. Спроби збереження сім'ї вона вважає недоцільними, оскільки факт її існування лише формальний, тривалий час вона та чоловік проживають окремо кожен своїм особистим життям і не мають наміру відновити шлюбні стосунки. Спори щодо поділу спільного сумісного майна між ними відсутні. Чоловік на розірвання шлюбу згоден, проте, відповідно до положень статті 106 Сімейного кодексу України, відмовляється подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану спільну заяву про розірвання шлюбу. Дана заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі обох з подружжя. Після розірвання шлюбу не буде порушено їх особисті та майнові права. Сторони у судове засідання не з'явилися, але подали письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, при цьому позивач наполягає на позовних вимогах, авідповідач проти позову не заперечує. Позивач подав до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомив. За таких обставин, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони у даній справі перебувають у шлюбі з15.10.2015 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим відділом ДРАЦС Томаківського районного управління юстиції Дніпропетровської області, про що складено відповідний актовий запис № 72. Сторони від шлюбу дітей не мають. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 СК України. Окрім того, частиною 8 ст. 235 ЦПК України передбачено, що у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Тому суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню, позивач наполягає на розірванні шлюбу та відповідач не надав суду заперечення проти позову. При цьому позивач просить залишити прізвище, набуте у шлюбі - «[PERSON]». Статтею 115 СК України передбачено, що документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі викладеного та

Outcome: approved