Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про те, що 05 липня 2008 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем по справі [PERSON] . У цьому шлюбі у їх сім`ї народився син [PERSON] . Через різні характери та погляди на майбутнє, що суперечило особистим інтересам кожного окремо, сімейне життя з відповідачем не склалося, тому вона припинила проживання з [PERSON] і шлюб фактично розпався, як результат, 14 грудня 2010 року рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області шлюб між нею та відповідачем було розірвано. Малолітній син [PERSON] залишився на її утриманні. Протягом усього часу роздільного проживання, її усні прохання про матеріальну допомогу на утримання дитини, відповідач [PERSON] проігнорував і лише час від часу міг допомогти, що було вкрай рідко. З моменту розлучення і до часу звернення до суду з цим позовом, маючи реальну можливість приймати участь у вихованні та забезпеченні дитини, відповідач [PERSON] з власної ініціативи самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, не спілкується з дитиною, участі у житті сина свідомо не приймає. На цей час відповідач [PERSON] не підтримує з ними зв`язку. Місце перебування останнього або засоби зв`язку чи місце роботи відповідача [PERSON] їй не відомі. Дитина проживає з нею і на повному її утриманні. Будь-яких перешкод батькові у спілкуванні з сином вона не створює. З метою профілактики застудних захворювань, покращення рівня здоров`я та посилення імунітету сина [PERSON] , за рекомендацією лікарів, дитині необхідне періодичне перебування на морі. Крім того, виїзд дитини за кордон, вочевидь сприятиме розширенню світогляду дитини та позитивно відзначиться на духовному та інтелектуальному розвитку як особистості, що є забезпеченням інтересів дитини в межах здійснення батьківських прав та обов`язків. Нею неодноразово були прийняті міри для пошуку та встановлення місця знаходження відповідача [PERSON] з метою отримання дозволу для виїзду дитини за кордон у супроводі одного з батьків, які закінчувалися безрезультатно, що і стало причиною звернення до суду із вказаним позовом. Просить суд надати дозвіл на виїзд сина [PERSON] , [INFO] , за кордон на відпочинок без дозволу (без згоди) та супроводу батька дитини, відповідача [PERSON] , паспорт [NUMBER] , на строк один рік. Витрати по сплаті судового збору стягнути з відповідача [PERSON] на її користь. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, на адресу суду подала письмову заяву, у якій просить суд справу слухати у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить суд позов задоволити. Представник третьої особи - служби у справах дітей Уманської міської ради в судове засідання не з`явився, на адресу суду подав письмову заяву, у якій просить суд справу слухати у його відсутність, позовні вимоги підтримують та просять суд позов задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений своєчасно, в установленому законом порядку, про причини своєї неявки суд не повідомляв. Заяв про слухання справи у його відсутність чи про відкладення справи на адресу суду не надходило. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України справа розглянута за відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. З письмової згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Умані Уманського міськрайонного управління юстиції Черкаської області, батьками [PERSON] , [INFO] , є: батьком - [PERSON] , матір`ю - [PERSON] , актовий запис № 565 від 23.08.2008 року (а.с. 7). Згідно рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 14 грудня 2010 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. На цей час син сторін по справі [PERSON] , [INFO] , зареєстрований та проживає з матір`ю, що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання, виданої відділом державної реєстрації Уманської міської ради (а.с. 8) та довідкою про склад сім`ї, виданої ОСББ «Уманська злагода-25» (а.с. 9). Відповідно до ст. 80 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу. Згідно ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Згідно ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Статтею 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Водночас, фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд на межі України. У відповідності до положень ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду. Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою КМУ від 27.01.1995 року № 57 із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред`явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Статтею 33 Конституції України передбачено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які установлюються законом. З огляду на викладене діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків. Відповідно до ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Законодавством визначено права та обов`язки батьків щодо виховання дитини, при цьому пріоритетним та принциповим визначенням є інтереси дитини, що вони повинні бути непорушними в незалежності від стосунків батьків між собою. Суд вважає, що тимчасовий виїзд дитини за кордон разом з матір`ю, в тому числі з метою відпочинку та профілактичних заходів, сприятиме забезпеченню дитині повноцінного навчального процесу, підвищенню рівню світогляду, зміцненню її здоров`я, а також її духовному та моральному розвитку. Будь-які об`єктивні причини, з яких виїзд за межі України суперечив би інтересам неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , судом не встановлені. Крім того, відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1989 року, найкращі інтереси дитини є предметом основного піклування батьків. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. З огляду на викладене та встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що позов має бути задоволений. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки позов задоволено, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню підтверджені витрати, а саме сплачений судовий збір у розмірі 840,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved