Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] помер її чоловік, [PERSON]. Після його смерті залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку з господарськими та надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] Спадкоємцями за законом на спадщину після смерті [PERSON] є його дружина, позивач у справі [PERSON] та його діти, відповідачі у справі - [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які відмовилися від спадщини на користь позивача. При зверненні до Тарутинської районної державної нотаріальної контори Одеської області з заявою про видачу свідоцтва про право власності, позивачу було відмовлено у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Враховуючи вище викладене, позивач просить в судовому порядку визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими та надвірними спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] Позивач в судове засідання не з'явилася, на розгляд суду від неї надійшла заява про підтримання позовних вимог та з проханням розглянути справу за її відсутності. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, надали заяви про згоду з позовними вимогами та з проханням розглянути справу за їх відсутності. Ці обставини відповідають вимогам ч. 2 ст. 158 ЦПК України. В зв'язку з цим в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що між сторонами виникли правовідносини, що випливають зі спадкового права про визнання права власності на спадкове майно. При розгляді справи суд користується нормами Цивільного Кодексу /в редакції 1963 року/, позаяк правовідносини виникли в період дії вищевказаного кодексу. Згідно ч. 2 ст. 524 ЦК України ( в редакції 1963 року), спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Заповіт [PERSON] не залишив. Спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] на підставі ч. 1 ст. 529 ЦК України (в редакції 1963 року) є його дружина [PERSON] та діти: [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6, 20-26). Згідно особистого рахунку [NUMBER] погосподарської книги № 1 с. Малоярославець -2 Тарутинського району Одеської області головою домогосподарства, розташованого по [ADDRESS] був [PERSON], померлий [INFO]. Позивач на момент смерті свого чоловіка та до теперішнього часу зареєстрована та мешкає у вищезазначеному будинку. Згідно ст. 548 ЦК України (в редакції 1963 року), для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року), вважається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Таким чином, [PERSON] на підставі п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року) є такою, що прийняла спадщину після смерті [PERSON] та спадщина згідно ч. 2 ст. 548 ЦК України (в редакції 1963 року) належить їй з моменту відкриття спадщини, оскільки вона фактично вступила в управління та володіння житловим будинком після смерті чоловіка, тобто здійснила дії, що свідчать про прийняття спадщини. Даний факт судом встановлено, оскільки позивач фактично користується спірним будинком з 1952 року (а.с. 15). Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO]. Відповідно свідоцтва про шлюб позивач є дружиною спадкодавця (а.с.6). Відповідно свідоцтв про народження відповідачі є дітьми [PERSON], померлого [INFO] (а.с. 20-26). Відповідачі відмовились від прийняття спадщини на користь позивача (а.с.16-19). При зазначених обставинах, суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на спадкове майно у вигляді вищезазначеного будинку за законом. На підставі викладеного,

Outcome: approved