Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, і повідомила, що від шлюбу з відповідачем мають сина - [PERSON], [INFO], який на даний час досяг повноліття, але з 01.09.2013 року навчається у Вінницькому державному педагогічному університеті ім. Михайла Коцюбинського, денна форма навчання, за спеціальністю «історія». Син проживає з матір'ю та знаходиться на її утриманні. Батько проживає окремо, належним чином не дбає про матеріальне забезпечення сина, хоча має таку можливість. Позивач просила суд стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, у розмірі ? частки всіх видів доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму, щомісячно, на весь період навчання до досягнення дитиною 23 річного віку. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю з підстав, викладених у позовній заяві, та просила їх задовольнити. Третя особа [PERSON] у судовому засіданні просив задовольнити позовні вимоги. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином, що підтверджується його власноручною розпискою щодо повідомлення про розгляд справи та заявою про ознайомлення з матеріалами справи від 26.02.2014 року, а тому суд вважає за необхідне провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, оскільки позивач не заперечувала проти такого порядку розгляду справи. При цьому, заяви про відкладення розгляду справи відповідачем [PERSON] подано не було, а тому підстави для цього у суду відсутні. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача та третьої особи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов частково обґрунтований та підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком, а [PERSON] - матір'ю повнолітнього сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 16.07.1995 року, Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 08.04.2008 року (а.с. 5, 6). З 01.09.2013 року [PERSON] навчається у Вінницькому державному педагогічному університеті ім. Михайла Коцюбинського, денна форма навчання, за спеціальністю «історія», що підтверджується Довідкою Вінницького державного педагогічного університету ім. Михайла Коцюбинського № 17/397 від 20.01.2014 року (а.с.8). Згідно довідки ОСББ «Перемоги - 20А» від 25.01.2014 року № 4 [PERSON] проживає з матір'ю (позивачем) та знаходиться на її утриманні. Відповідач [PERSON] (батько) проживає окремо, належним чином не дбає про матеріальне забезпечення сина після досягнення ним повноліття (на період навчання), хоча має таку можливість (як вбачається з довідки ГУ ПФУ України у Вінницькій області від 29.01.2014 року № 303, із пенсії [PERSON] відраховуються кошти у розмірі 260,31 грн. - 263,06 грн., що становить не більше 10% від загальної суми його пенсійного забезпечення; сума аліментів за період з 01.08.2013 року до 31.01.2014 року складає 786,43 грн.). Правовідносини сторін ґрунтуються на вимогах ст. ст. 182, 191, 199, 200, 201 СК України. Відповідно до ч.1,2 ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу; при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, суд звертає увагу на те, що положення ст. 182 СК України, згідно якого мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, не розповсюджується на визначення розміру аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, тобто законодавством не передбачений мінімальний розмір таких аліментів. Визначаючись щодо розміру аліментів, суд враховує, що відповідач [PERSON] перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області, отримує постійний дохід у вигляді пенсії, відомості щодо наявності у нього інших дітей, непрацездатних батьків відсутні, третя особа [PERSON] у зв'язку з навчанням на денній формі не має змоги працювати, а тому суд приходить до висновку, що необхідно та можливо стягувати з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з 05.02.2014 року і до закінчення навчання, але не більше, ніж до досягнення [PERSON] 23 років, тобто не пізніше [INFO], тобто про часткове задоволення позову. На підставі ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів підлягає обов'язковому негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь держави 243,60 грн. судового збору.

Outcome: partial