Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , які діють в інтересах малолітньої дитини [PERSON] , про визнання їх таким, що втратили право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що їй на праві власності належить будинок з надвірними будівлями та спорудами [ADDRESS] . За вказаною адресою зареєстровані її мати та відповідачі по справі. З березня 2015 року по теперішній час за вказаною адресою не проживають. У зв`язку з реєстрацією відповідачів за адресою: [ADDRESS] , проводяться додаткові нарахування за послугу вивіз сміття по кількості зареєстрованих осіб, які вона вимушена сплачувати. В добровільному порядку відповідачі знятись не бажають, у зв`язку з чим, вона була змушена звернутись до суду за захистом своїх прав. На підставі викладеного, позивач просить суд визнати [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] такими, що втратили право користування житловим будинком [ADDRESS] . Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 29.07.2021 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду в порядку спрощеного провадження. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 29.09.2021 року закрито підготовче засідання та справу призначено до розгляду. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву в якій просить суд слухати справу без її участі. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , які діють в інтересах малолітньої доньки [PERSON] належним чином повідомлені про дату, час та місце слухання справи, у судове засідання не з`явилися, надали заяву, в якій просили розглянути справу без їх участі, проти задоволення позовних вимог не заперечували. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приймає визнання відповідачами позову, оскільки воно не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси сторін та інших осіб. Представник третьої особи, які не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Органу опіки та піклування Селидівської міської ради в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Надала до суду заяву про розгляд справи без її участі та зазначила, що Орган опіки та піклування Селидівської міської ради не заперечує проти задоволення позовних вимог позивача у разі гарантування малолітній дитині збереження батьками права користування іншим житловим приміщенням. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно договору дарування житлового будинку від 12.07.1997 року, посвідченого приватним Селидівського міського нотаріального округу Леоновой В.П., [PERSON] подарувала, а її дочка [PERSON] прийняла у дар жилий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] . Згідно довідки КП «Комунальник м. Селидове» № 423 від 07.06.2021 року, вбачається, що за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані: [PERSON] , [INFO].; [PERSON] , [INFO]; [PERSON] , [INFO]; [PERSON] , [INFO]. Відповідно до акту про не проживання № 630 від 10.06.2021 року, складеного квартальною ОСББ «Успіх» [PERSON] , за участю свідків: [PERSON] , [PERSON] , вбачається, що за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані: [PERSON] , [INFO].; [PERSON] , [INFO]; [PERSON] , [INFO]; [PERSON] , [INFO]. Фактично в будинку проживає одна [PERSON] [PERSON] , [PERSON] , та їх дитина [PERSON] , які з березня 2015 року по теперішній час за місцем реєстрації не проживають. Майно вказаних осіб в зазначеному будинку, відсутнє. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб. За змістом зазначених норм, право користування житлом, яке знаходиться у власності особи, мають члени сім`ї власника (подружжя, їх діти, батьки) та інші особи, які постійно проживають разом з власником будинку, ведуть з ним спільне господарство, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Разом з цим згідно з положенням статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятим. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до статті 29 ЦК України, яка дає визначення поняттю «місце проживання» та встановлює особливості визначення місця проживання дітей залежно від їх віку, градуюючи осіб до 10 років, від 10 до 14 років та від 14 років (неповнолітніх), а також положення сімейного законодавства й законодавства, яке регламентує охорону дитинства. Так згідно з частинами першою, четвертою статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Місцем проживання фізичної особи, від десяти до чотирнадцяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає (частина друга статті 3 Сімейного кодексу України). Відповідно до частини другої статті 18 Закону України «Про охорону дитинства» діти - члени сім`ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. Беручи до уваги ту обставину, що малолітня дитина [PERSON] , [INFO] , разом з батьками [PERSON] та [PERSON] за місцем реєстрації не проживають з березня 2015 року, що підтверджено наданими позивачем доказами у судовому засіданні, та враховуючи визнання відповідачами позову, в розумінні ч. 4 ст. 206 ЦПК України, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є такими, що підлягають задоволенню, а саме слід визнати відповідачів [PERSON] , [PERSON] та їх малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , такими, що втратили право користування житловим приміщенням - будинком, що розташований за адресою: [ADDRESS] . На підставі викладеного та

Outcome: approved