Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про зміну розміру аліментів, що стягуються з відповідача, з тих підстав, що рішенням Місцевого суду м. Ніжина Чернігівської області від 11.02.2002 року стягнуто з [PERSON], [INFO], на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) боржника щомісячно, але не менше ? частини неоподаткованого мінімуму доходів громадян на дитину, починаючи з 07 лютого 2002 року і продовжуючи до повноліття дитини. Враховуючи, що державою підвищено мінімальний розмір аліментів, вона просить змінити призначений розмір аліментів та стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15 березня 2018 року до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 19 березня 2018 року прийнято дану позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідачу було запропоновано протягом п'ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву. У встановлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подав, у зв'язку з чим згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України, справа розглянута у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Враховуючи, що відповідачем відзив не подано справа розглянута відповідно до ст. ст. 280-281 ЦПК України, в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача про зміну розміру аліментів підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 СК України та п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України, при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 р. № 3, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України суд, при визначенні аліментів, враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України (в редакції від 17 травня 2017 року, який набрав чинності 08 червня 2017 року) розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі вищевикладеного, суд вважає необхідним змінити розмір стягуваних з відповідача аліментів на користь позивача на утримання неповнолітнього сина зазначивши розмір 1/4 частка заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За таких обставин виконавчий лист виданий на підставі рішення Місцевого суду м. Ніжина Чернігівської області від 11.02.2002 року у цивільній справі № 2-337, 2002 року підлягає відкликанню.

Outcome: approved