Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про зміну способу стягнення аліментів, у якому просить змінити спосіб стягуваних аліментів з відповідача в її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], визначений рішенням Бориславського міського суду від 24.02.2014 у справі №2/438/239/2014; стягувати з відповідача на її користь на утримання сина [PERSON] аліменти у розмірі ? частини зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ним повноліття з дня набрання рішенням суду законної сили. В обґрунтування позову посилається на те, що вона до 25.10.2013 перебувала у шлюбі з відповідачем, що був розірваний рішенням суду від 15.10.2013. У них народився син [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. 24.02.2014 Бориславським міським судом ухвалено рішення про стягнення з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 500 грн. щомісячно. Після набрання рішенням законної сили, позивач предявила виконавчий лист до примусового виконання. Однак, відповідач аліменти не сплачує, хоча спроможний сплачувати, заборгованість станом на 24.05.2018 становить 25\~645грн. Відповідач матеріально забезпечений, має достатньо коштів на прожиття, нівчому собі не відмовляє, працює на приватних будовах та має значний дохід, проте приховує від позивача своє місце праці та розмір доходу, інших осіб на утримання не має, має у власності нерухоме майно: два житлові будинки у смт.Східниця, будинок та земельну ділянку у с.Новий Кропивник Дрогобицького району. Крім цього, відповідач має в платному користуванні дві земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку в смт.Східниця, за які сплачує орендну плату. Встановлений рішенням суду розмір аліментів в сумі 500 грн. на цей час є недостатнім для утримання дитини, оскільки потреби сина з урахуванням його віку зросли, а також враховуючи її матеріальне становище, зокрема те, що позивачка хоча і працює, однак отримує мінімальний розмір заробітної плати, а ціни на одяг та продукти харчування в порівнянні з 2014 роком значно зросли, тому їй важко самостійно повноцінно утримувати сина, адже вона здійснює інші витрати, пов'язані з його фізичним, духовним та моральним розвитком. У судове засідання позивач не з'явилася, її представник адвокат [PERSON], яка діє на підставі договору від 11.10.2018, подала до суду заяву, у якій просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги [PERSON] підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений про дату, час і місце судового засідання, причин своєї неявки не повідомив. Враховуючи неявку в судове засідання відповідача, який був належно повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомив, суд відповідно до п.1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу без його участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема статтею 180\~Сімейного кодексу\~України на батьків покладено обовязок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття. Згідно з ст.\~141\~СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Судом встановлено, що сторони у справі [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Сторони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-СГ №198740, виданим Східницькою селищною радою 22 травня 2002 року. Рішенням Бориславського міського суду Львівської області від 24 лютого 2014 року з відповідача стягнуто на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень щомісячно, починаючи з 23 січня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття. Позивач предявила виконавчий лист до примусового виконання, 10.06.2014 головним державним виконавцем Бориславського МВ ДВС ГТУЮ у Львівській області [PERSON] відкрито виконавче провадження з примусового виконання вказаного виконавчого листа, виданого 29.05.2014 у справі №2/438/239/2014. Відповідач [PERSON] не сплачує аліменти на утримання дитини, заборгованість станом на 24.05.2018 становить 25 645грн., що стверджується розрахунком заборгованості, складеним державним виконавцем. Проте, як встановлено судом, на цей час аліменти, які визначені до сплати за рішенням суду в сумі 500 грн., є недостатніми для нормального забезпечення утримання дитини. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Отже, обов'язок батьків з утримання своїх дітей виникає незалежно від факту реєстрації шлюбу, наявності між ними фактичних шлюбних відносин або спільного проживання. Батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов'язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч.1 ст.183 СК України). Відповідно до\~ч.1\~ст.182\~СК при\~визначенні розміру\~аліментів суд\~враховує:\~ стан\~здоров'я\~та матеріальне\~становище дитини;\~ стан\~здоров'я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів; наявність\~у платника\~аліментів інших\~дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; наявність\~на праві\~власності,\~володіння та/або\~користування у\~платника аліментів\~майна та\~майнових прав,\~у тому\~числі рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів,\~виключних прав\~на результати\~інтелектуальної діяльності,\~корпоративних прав; доведені\~стягувачем аліментів\~витрати платника\~аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. У ч.1 ст.192 СК встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Після ухвалення Бориславським міським судом Львівської області рішення від 24 лютого 2014 року про стягнення з відповідача аліментів пройшов значний період часу та за цей час змінились обставини, які впливають на розмір аліментів, що стягнені з відповідача у твердій грошовій сумі. Присуджених судом коштів у розмірі 500 грн. не достатньо для забезпечення нормального розвитку дитини, такий розмір аліментів не забезпечує мінімальних потреб для її утримання. Прожитковий мінімум на дитину у 2019 році в Україні становить для дитини віком від 6 років до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень на одну особу в розрахунку на місяць, який визначає вартісну величину достатнього для забезпечення нормального функціонування організму дитини, збереження її здоров'я, забезпечення набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Таким чином, розмір аліментів, які згідно з рішенням суду постановлено стягувати з відповідача, не забезпечують необхідного гарантованого державою мінімуму на утримання дитини. Крім цього, потреби дитини з урахуванням її віку зросли, в порівнянні з 2014 роком збільшились ціни на одяг та продукти. Також суд враховує матеріальне становище позивача, яка отримує мінімальний розмір заробітної плати та якій самостійно важко повноцінно утримувати сина [PERSON], враховуючи розмір призначених судом аліментів в сумі 500 грн. Суд враховує матеріальне становище відповідача, наявність у його власності нерухомого майна. Зокрема, [PERSON] на праві власності має таке нерухоме майно: - житловий будинок №75 Б по вул. Шевченка в смт. Східниця м. Борислава Львівської області, загальною площею 146,1кв.м., житловою площею 82,8кв.м., який належить йому на праві приватної власності згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконавчим комітетом Східницької селищної ради м. Борислава 30.12.2012; житловий будинок №75 В по вул.Шевченка в смт.Східниця м.Борислава Львівської області, загальною площею 179,6 кв.м., житловою площею 100,2 кв.м., який належить йому на праві приватної власності згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконавчим комітетом Східницької селищної ради м. Борислава 30.12.2012. Крім цього, відповідач має в платному користуванні дві земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, одна з яких знаходиться в смт.Східниця м.Борислава Львівської області по вул.Шевченка, 75Б, загальною площею 0,0202га, за яку сплачує орендну плату в розмірі 737,50грн. за рік, а друга - в смт.Східниця м.Борислава Львівської області по вул.Шевченка, 75В, загальною площею 0,0334 га, за яку він сплачує орендну плату в розмірі 1219, 43 грн. за рік, що стверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта від 21.06.2018, копіями договорів оренди земельних ділянок. Розмір аліментів, який просить визначити позивач, є мінімальним згідно зі ст.183 СК України. Жодних передбачених законом обставин, які б свідчили про неможливість сплати відповідачем аліментів визначеним позивачем способом стягнення, судом не встановлено. Відповідно до чч.1, 2, ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.89, яка ратифікована постановою Верховної Ради №789-ХІІ від 27.02.91 та набула чинності для України 27.09.91, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального й соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з ст.\~8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.7, ч.8 ст.7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Таким чином, враховуючи наведені обставини, суд дійшов висновку про зміну способу стягнення аліментів з відповідача на утримання сина [PERSON], оскільки таке є доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини. Виконавчий лист, виданий 29.05.2014 Бориславським міським судом Львівської області у справі №2/438/239/2014 про стягнення з [PERSON] в користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], підлягає відкликанню. Відповідно до постанови пленуму\~Верховного Суду\~України №3\~від 15.05.2006р.\~«Про застосування\~судами окремих\~норм Сімейного\~кодексу України\~при розгляді\~справ щодо\~батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Згідно зі ст. 141 ЦПК України, оскільки суд дійшов висновку про задоволення позову, а також оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, - з відповідача слід стягнути судовий збір у доход держави.

Outcome: approved