Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 26 березня 2010 року зареєструвала шлюб з відповідачем у відділі реєстрації актів цивільного стану Сарненського районного управління юстиції Рівненської області. Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] .. Спільне життя з відповідачем не склалось, через несумісність характерів, втрату поваги один до одного. Відповідач зловживає алкогольними напоями, що негативно впливає на виховання дитини та не уможливлює спільне проживання однією сім`єю. Вважає, що примирення неможливе. Просить шлюб розірвати, виховання дочки залишити за нею. Під час судового засідання позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала та доповнила, що з травня 2019 року проживають окремо, шлюбних стосунків не підтримують. Основною причиною припинення шлюбних стосунків стало те, що відповідач зловживав алкогольними напоями. Вважає, що шлюб зберегти не можливо, тому не бажає його зберігати. Спору щодо місця проживання дитини немає. Просить позов задовольнити, шлюб розірвати, прізвище залишити [PERSON] . Відповідач [PERSON] у підготовчі та судові засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відзиву на позовну заяву відповідач не подав, при цьому до суду надсилав клопотання про відкладення розгляду справи. Заслухавши думку позивача, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, оцінивши їх в сукупності, суд дійшов до наступного. Згідно свідоцтва про шлюб, сторони 26 березня 2010 року зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Сарненського районного управління юстиції Рівненської області, актовий запис №34 (а.с. 8). Сторони мають неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] (а.с.9). Згідно довідки МСЕК від 31.05.2017 року [PERSON] є інвалідом другої групи з дитинства, довічно (а.с. 10). Відповідно до положень ст.51 Конституції України, ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст.110 цього Кодексу. Згідно ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом з`ясовано, що на протязі спільного життя між сторонами виникали непорозуміння, різні погляди на життя, позивач зберігати сім`ю не бажає, а тому суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї суперечить інтересам позивача. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, а тому враховуючи пояснення сторони, прізвище позивачу суд залишає « [PERSON] ». Відповідно до п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільняється від сплати судового збору, у зв`язку з чим витрати по сплаті судового збору суд покладає на відповідача.

Outcome: approved