Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Зорівської сільської ради про визнання права власності на будинок з господарськими будівлями і спорудами та земельну ділянку в порядку спадкування. Позов обґрунтований тим, що 11 травня 2013 року помер її рідний брат [PERSON]. Після смерті відкрилась спадщина, в тому числі на 1/2 частину будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: Черкаська область, Золотоніський район, с. Чернещина, вул. Степова, 17 та земельну ділянку площею 3,0289 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Після смерті [PERSON] позивач спадщину прийняла, подавши до нотаріуса Золотоніської районної державної нотаріальної контори [PERSON] заяву про прийняття спадщини, але у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок та земельну ділянку. За таких обставин у позивача виникла необхідність звернення до суду з позовом. У судове засідання позивач не зявилася, але від неї та її представника [PERSON] надійшло клопотання про розгляд справи у відсутність позивача та його представника, позовні вимоги підтримала повністю. Представник Зорівської сільської ради в судове засідання не з'явився, але до суду надійшов лист, в якому сільська рада просить судове засідання проводити без представника, позовні вимоги визнає повністю. Третя особа [PERSON] для розгляду справи не зявилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що даний позов підлягає до повного задоволення, виходячи з наступних підстав. Згідно свідоцтва про народження серії IV-УР № 1485546 від 18 червня 1962 року, гр. [PERSON] народилася 01.06.1962 року, а батьками зазначено [PERSON] та [PERSON] . Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії ІСР № 295919 від 08 листопада 2016 року, вбачається, що [PERSON] помер 11 травня 2013 року, про що в Книзі реєстрації актів про смерть зроблено запис за № 1 у виконавчому комітеті Зорівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 13.11.2012 року [PERSON] успадкував, за заповітом, після померлого [PERSON] земельну ділянку площею 0,0289 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Зорівської сільської ради. Відповідно до ухвали Золотоніського міськрайонного суду від 01.03.2012 року по справі № 2306/235/12, було затверджено мирову угоду, за якою за [PERSON] визнано право власності на 1/2 частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд, що розташований за адресою: : Черкаська область, Золотоніський район, с. Чернещина, вул. Степова, 17. Згідно висновків про вартість житлового будинку з надвірними спорудами, по вул. Степова, 17, в с. Чернещина, Золотоніського району, Черкаської області, та земельної ділянки площею 3,0289 га. на території Зорівської сільської ради, виданого Товарною біржею «Універсальна» 07.11.2016 року, вбачається, що ринкова вартість будинку з надвірними спорудами становить 48500,00 грн., а вартість земельної ділянки 60578,00 грн. У постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданій 23.12.2016 року завідуючою Золотоніської районної державної нотаріальної контори [PERSON], зазначено, що гр. [PERSON] було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частину житлового будинку з відповідною частино господарських будівель, що знаходиться по вул. Степова, 17 в с. Чернещина, Золотоніського району, Черкаської області та земельну ділянку площею 0,0289 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Зорівської сільської ради Черкаської області, після померлого 11.05.2013 року [PERSON], у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів. Відповідно листа Золотоніської районної державної нотаріальної контори № 116/01-16 від 03.02.2017 року, після смерті [PERSON], який помер 11.05.2013 року, заведена спадкова справа на підставі заяви поданої її співмешканкою [PERSON] та його сестри [PERSON]. Згідно ст. 346 ЦК України однією з підстав припинення права власності є смерть власника, отже первинна реєстрація права власності в такому випадку не може бути проведена на померлого. Оскільки власник будинку та земельної ділянки помер, а за життя право власності не було зареєстроване в належному порядку, то позивач не може отримати відповідні документи на право власності, а тому визначення належності зазначеного майна повинно проводитись шляхом визнання права власності за спадкоємцем, який подав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини чи іншим чином має право на спадщину. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 16 ЦК кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У силу вимог ст. 392 ЦК власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Положеннями частини статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 ЦК України. Відповідно до ст. 1262 ЦК України, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Враховуючи викладене вище, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Outcome: approved