overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-28 00:00:00

Позивач\~ [PERSON] звернулася до суду із позовом, де просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON]. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що спільне життя у неї з відповідачем не склалось через різні характери та погляди на життя, відсутність взаємопорозуміння і поваги. З січня 2015 року шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства вони не ведуть, спору щодо поділу майна та місця проживання дитини не мають. В судовому засіданні позивач позов підтримала з підстав викладених в ньому. Просила суд залишити їй прізвище «Павленко». Відповідач в судовому засіданні проти позову не заперечував. Від примирення сторони відмовилися. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 10.02.2007 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 34 від 10.02.2007\~року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серія I-ОК № 037544. (а.с 4). Від вказаного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Так, в судовому засіданні позивач, виявила бажання залишити собі прізвище «Павленко». Беручи до уваги наведене, суд прийшов до висновку, що сімя сторін розпалася і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, та інтересам їх малолітньої дитини, а тому позовну заяву можливо задовольнити і шлюб потрібно розірвати та залишити позивачу прізвище «Павленко». Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд також вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 487,20 грн., які були сплачені позивачем при подачі до суду даного позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом, де просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON]. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що спільне життя у неї з відповідачем не склалось через різні характери та погляди на життя, із-за чого у них часто виникали непорозуміння та сварки, що призвело до втрати почуттів одне до одного. З квітня 2015 року спільного господарства вони не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Вважає, що сімя носить формальний характер, тому вирішила звернутися до суду з позовом про розірвання шлюбу. Від вказаного шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила шлюб між нею та відповідачем розірвати, залишити їй прізвище «Клепініна». \~ \~ \~ \~ Відповідач в судовому засіданні позов визнав, суду пояснив, що збереження сімї не можливе, оскільки вони з позивачем втратили почуття одне до одного. Від примирення сторони відмовилися. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 26 липня 2003 року у виконкомі Нижньосироватської сільської ради Сумського району Сумської області, актовий запис № 14 від 26 липня 2003\~року, що підтверджується свідоцтвом про одруження. (а.с 6). Від вказаного шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. (а.с 4). Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Так, в судовому засіданні позивач, виявила бажання залишити собі прізвище «Клепініна». Беручи до уваги наведене, суд прийшов до висновку, що сімя сторін розпалася і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, та інтересам їх малолітньої дитини, а тому позовну заяву можливо задовольнити і шлюб потрібно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом, де просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON]. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що спільне життя у неї з відповідачем не склалось через різні характери та погляди на життя, із-за чого у них часто виникали непорозуміння та сварки, що призвело до втрати почуттів одне до одного. З кінця липня 2015 року спільного господарства вони не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Вважає, що сімя носить формальний характер, тому вирішила звернутися до суду з позовом про розірвання шлюбу. Від вказаного шлюбу мають двох малолітніх дітей, доньку - [PERSON], [INFO] та сина - [PERSON], [INFO]. Позивач в судове засідання не зявилася, повідомлялася судом вчасно та належним чином. Направила до суду заяву в якій просить суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить залишити їй прізвище «Устименко». Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлявся судом вчасно та належним чином. Направив до суду заяву в якій просить суд розглянути справу без його участі, проти позову не заперечує. Від примирення сторони відмовилися. Суд, повно та всебічно дослідивши і оцінивши в сукупності надані докази, дійшов висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 26.02.2011 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 46 від 26.02.2011 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження. (а.с 3). Від вказаного шлюбу сторони мають малолітніх дітей, доньку [PERSON], [INFO] та сина - [PERSON], [INFO]. (а.с 4-5). Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Так, позивач, виявила бажання залишити собі прізвище «Устименко». Витрати на правову допомогу стягненню не підлягають, оскільки наявна в матеріалах справи квитанція не може вважатись належним документальним підтвердженням здійснення позивачем таких витрат. Суд не може вважати квитанцію № 865455 на суму 250 гривень виданою адвокатом [PERSON], такою яка видавалася за оформлення позову про розірвання шлюбу, оскільки ніяких підтверджень про даного адвоката позивачем до даної квитанції не надано. Беручи до уваги наведене, суд прийшов до висновку, що сімя сторін розпалася і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, та інтересам їх малолітніх дітей, а тому позовну заяву в частині розірвання шлюбу, залишення позивачу прізвища «Устименко» та стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат можливо задовольнити, в іншій частині позову відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом, де просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON]. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що спільне життя у неї з відповідачем не склалось через різні характери та погляди на життя, із-за чого у них часто виникали непорозуміння та сварки, що призвело до втрати почуттів одне до одного. Тому вважає, що одруження з відповідачем виявилося невдалим, оскільки з вини відповідача вони не змогли створити нормальних сімейних стосунків. З 2004 року спільного господарства вони не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Неповнолітніх дітей від вказаного шлюбу не мають. В судове засідання позивач не з'явилася, повідомлялася судом вчасно та належним чином, направила до суду заяву в якій просила суд розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить залишити їй прізвище «[PERSON]». В судове засідання відповідач не з'явився, повідомлявся судом вчасно та належним чином. Направив до суду заяву в якій просив розглянути справу за його відсутності, з позовними вимогами позивача повністю згідний. Від примирення сторони відмовилися. Дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 05.10.1985 року у Томашівській сільській раді Фастівського району Київської області, актовий запис № 6 від 05.10.2015 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження. (а.с 4). Від вказаного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Беручи до уваги наведене, суд прийшов до висновку, що сім'я сторін розпалася і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, а тому позовну заяву можливо задовольнити і шлюб потрібно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-08 00:00:00

Позивач\~ [PERSON] звернулася до суду із позовом, де просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON]. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що спільне життя у неї з відповідачем не склалось через різні характери та погляди на життя, із-за чого у них часто виникали непорозуміння та сварки, які неодноразово відбувалися в присутності дітей. За останні кілька років стосунки сторін переросли у ворожі, в результаті чого позивач прийшла до висновку, що розлучення це єдиний вихід для них побудувати нове щасливе життя. З відповідачем спільного господарства вони не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Спору щодо місця проживання дітей не мають. В судове засідання позивач не зявилась, надала суду заяву в якій позов підтримала, просила справу розглядати у її відсутність. Відповідач судове засідання не зявилась, надав до суду заяву в якій позов визнав, просив справу розглядати у його відсутність. Дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 14.12.2007 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 587 від 14.12.2007\~року, що підтверджується свідоцтвом про одруження. (а.с 4). Від вказаного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Беручи до уваги наведене, суд прийшов до висновку, що сімя сторін розпалася і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, та інтересам їх малолітньої дитини, а тому позовну заяву можливо задовольнити і шлюб потрібно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом, де просить ухвалити рішення, яким визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, яке розташоване за адресою: [ADDRESS]; стягнути з відповідача [PERSON] судові витрати. Заочним рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука від 25.11.2014 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житлом задоволено, визнано [PERSON] таким, що втратив право користування будинком [ADDRESS] Як виявлено судом, при винесенні заочного рішення від 25.11.2014 року судом не вирішено питання по стягнення судових витрат. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, направила до суду заяву, про розгляд справи без її участі. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що оскільки питання про розподіл судових витрат судом під час розгляду справи вирішене не було, наявні підстави для ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат. Згідно із п.4 ч. ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. В судовому засіданні позивачка просила стягнути з відповідача на її користь сплачений судовий збір. З матеріалів справи вбачається, що позивачем [PERSON] сплачено судовий збір у сумі 246,00 гривень за подання позовної заяви. Оскільки позовну заяву [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщення задоволено, сплачений судовий збір підлягає стягненню на її користь з [PERSON] в розмірі 243,60 грн. Також відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України, сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі: зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. Зважаючи на те, що позивачкою [PERSON] судовий збір було сплачено у більшому розмірі, ніж встановлено законом, суд вважає за необхідне зобов'язати Управління Державної казначейської служби України у м. Кременчуці Полтавської області повернути переплачену суму судового збору у розмірі 2,40 грн. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про усунення перешкод в користуванні власністю. У позові вказала, що згідно договору дарування вона набула право власності на двокімнатну квартиру [ADDRESS]. В теперішній час в спірній квартирі зареєстровані її донька [PERSON], її зять [PERSON] та її онук [PERSON] Родина доньки мешкає в Російській Федерації з червня 2012 року, не несе витрат на утримання спірної квартири, не сплачує комунальні платежі, не знялася з реєстрації. Ніхто відповідачам перешкод у користуванні житлом не чинив. Всі належні їм особисті речі та майно вони забрала та виїхали з квартири. Відповідачі не бажають добровільно знятися з реєстрації у квартирі, тим самим порушують право власності позивача, та право користування та розпорядження нерухомими майном у повному обсязі. У зв'язку із тим, що реєстрація [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в спірній квартирі, яка належить позивачу ускладнює узгодження договорів з комунальними службами міста позивач просить усунути перешкоди в користуванні та розпорядженні квартирою, визнавши відповідачів такими, що втратили право користування житлом. У судове засідання з'явилися представники позивача [PERSON] та [PERSON] Підтримали позов, просили його задовольнити у повному обсязі, не заперечували проти заочного розгляду. Відповідачі належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, повторно не з'явилися, не повідомили причини неявки, заперечень проти позову не надали. За таких обставин суд вважає за можливе заслухати справу за відсутності відповідачів, на підставі наявних доказів та ухвалити заочне рішення, проти такого вирішення справи позивач не заперечував, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, відповідно до ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Суд розглядає справу,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON], [PERSON], Зарваницької сільської ради Теребовлянського району, третя особа Теребовлянська державна нотаріальна контора про визнання права власності на 1/3 частки у житловому будинку із господарськими будівлями та спорудами, що в с.Зарваниця, вул.К.Шептицького,16, Теребовлянського району, Тернопільської області. Позивач не може отримати у нотаріальній конторі свідоцтва про право власності на дане спадкове майно, а тому змушена звернутися з позовом до суду Позивач позовні вимоги підтримали із підстав, викладених в позові та просить їх задовольнити. Відповідачі позовні вимоги визнали та не заперечують проти їх задоволення. Суд, дослідивши та оцінивши докази, встановив: Із довідки Зарваницької сільської ради Теребовлянського району від 15.10.2015 року №562 та від 29.12.2015 року №644 вбачається, що житловий будинок із господарськими будівлями в с.Зарваниця, вул.К.Шептицького,16, Теребовлянського району, Тернопільської області померлого [PERSON] під заставою та забороною не перебувають. [PERSON] до дня смерті проживав та був зареєстрований в даному будинку. Згідно довідки виданої Теребовлянським БТІ від 10 березня 2016 року №91 власником житлового будинку в с.Зарваниця, вул.К.Шептицького,16, Теребовлянського району, Тернопільської області є [PERSON]. [PERSON] є дочкою [PERSON], про що зазначено в рішенні Зборівського районного суду від 19 лютого 2015 року. [PERSON], батько позивача помер 28 вересня 2011 року. Після його смерті відкрилась спадщина, на належний йому житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в с.Зарваниця, вул.К.Шептицького,16, Теребовлянського району, Тернопільської області. Спору щодо часток у спадковому майні, між його спадкоємцями немає. Відповідно до характеристики будинку, господарських будівель та споруд Теребовлянського бюро технічної інвентаризації вартість житлового будинку із господарськими будівлями та спорудами в с.Зарваниця, вул.К.Шептицького,16, Теребовлянського району, Тернопільської області складає 86032 грн. Технічний паспорт на вказаний будинок виданий [PERSON] [PERSON] звернулась до Теребовлянської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON], однак у видачі їй свідоцтва про право на спадщину за законом відмовлено у зв»язку із відсутністю правовстановлюючих документів. Інші спадкоємці до нотаріальної контори не зверталися. Судові витрати позивач просить покласти на неї. Частиною 1 статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти або не прийняти її. На підставі викладеного, суд прийшов до переконання, що позовні вимоги позивача слід задовольнити, визнавши за нею право власності за законом на 1/3 частки у житловому будинку із господарськими будівлями та спорудами, що в с.Зарваниця, вул.К.Шептицького,16, Теребовлянського району, Тернопільської області.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-27 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON], [PERSON], Познанської сільської ради Любашівського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування вимог, вона в позові вказувала, що [INFO] померла її мати [PERSON], після смерті якої залишилася земельна ділянка, яка розташована на території Познанської сільради. Однак, оригінал державного акту на земельну ділянку втрачено, в зв»язку із чим нотаріус відмовив у видачі свідоцтва на спадщину та рекомендував звернутися до суду. Вказуючи на те, що вона іншим шляхом не може оформити спадщину, позивач просила позов задовольнити. Відповідачі: Познанська сільська рада Любашівського району Одеської області заперечень по справі не має та просила справу розглянути у відсутність представника /а.с.22/. [PERSON] в судове засідання не з»явився, згідно заяви заперечень по справі не має та просив справу розглянути у його відсутність /а.с.23/. [PERSON] в судове засідання не з»явився, заперечень не надіслав, про день, час та місце судового засідання повідомлений належними чином, що підтверджується поштовим повідомленням /а.с.40, 42/. Згідно заяви адресованої нотаріусу, він відмовився від прийняття спадщини , яка залишилася після смерті матері [PERSON] /а.с.35/. Проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи із слідуючого. [INFO] померла [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть /а.с.6/. Після її смерті відкрилася спадщина на належну її земельну ділянку площею 3.8534 гектарів вартістю 114796 грн. 69 коп., яка розташована на території Познанської сільської ради Любашівського району Одеської області, на яку був виданий Державний акт Серії [NUMBER], що підтверджується довідкою відділу Держгеокадастру в Любашівському районі від 29.07.2016 року та копією державного акту /а.с.8-9/. Позивач являється спадкоємцем першої черги, як дочка, їхні родинні відносини підтверджуються свідоцтвом про народження /а.с.7/. [PERSON] проживала разом із матір»ю до дня смерті останньої в с.Познанка Друга Любашівського району, тому в силу ч.3 ст.1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину /а.с.12-14/. Як встановлено в судовому засіданні, Державний акт на земельну ділянку серії [NUMBER] втрачено, про що було надано оголошення в Любашівській районній газеті «Хлібороб» /а.с.16/. У зв'язку із втратою зазначеного державного акту, позивач позбавлена можливості отримати у нотаріуса свідоцтво на спадщину. Зазначений факт підтверджується листом нотаріуса /а.с.5/. Положенням ч.1-2 ст.16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути - визнання права. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved