Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що вони з відповідачем були в зареєстрованому шлюбі і від шлюбу мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Вона доглядає за сином, заробітну плату не отримує, будь якого доходу не має, займається вихованням сина. Відповідач добровільно допомогу не надає і тому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 2000 грн. В судовому засіданні позивач уточнила суму аліментів і просить стягнути -з відповідача щомісячно 1000грн. Відповідач [PERSON] проти позову заперечував частково, посилаючись на те, не має можливості сплачувати аліменти в такому розмірі, так як не працює і тому не має достатнього заробітку для сплати аліментів в такому розмірі, згоден сплачувати аліменти в розмірі 500 грн.. Вислухавши сторони та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судовим розглядом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої дитини- сина [PERSON], [INFO] ( свідоцтво про народження серія [NUMBER]). Дитина находиться на вихованні [PERSON] і проживає з позивачкою, що підтверджується довідкою дільниці № 52 КП « Жилкомсервіс» та не заперечується відповідачем. Відповідно до положень ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення повноліття. Статтею 181 ч.1, 2 СК України визначено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) в натуральній формі. Згідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 « Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляду справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них з ким вона проживає вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідач не надав доказів, які б підтвердили що він приймає участь в розвитку дитини та в її утриманні. Судом встановлено, що [PERSON] інших дітей немає, працездатний, на його утриманні ніхто не перебуває і тому може надавати відповідну матеріальну допомогу на утримання неповнолітнього сина. За таких обставин суд вважає обґрунтованими вимоги про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини, але суд вважає, що треба стягнути щомісячно по 750 грн., так як позивач не довела, що відповідач має можливість сплачувати щомісячно по 2000 грн. Згідно зі ст.60 ЦПК Україні -кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому, при зміні майнового стану позивача та відповідача вони обидва не позбавлені можливості звернутися до суду з позовом стосовно зміни розміру аліментів. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судові витрати, так як позивач по вказаної категорії справи звільнений від сплати судових зборов, та за інформаційне технічне забезпечення розгляду справи.

Outcome: partial