Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що 17.04.2017р. відкрилася спадщина внаслідок смерті [PERSON], жительки с.Завада, вул.Набережна, 16 Мостиського району Львівської області. До складу зазначеної спадщини входить наступне майно: житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: с.Завада, вул.Набережна, 16 Мостиського району Львівської області; земельна ділянка площею 0,1039 га (кадастровий номер 4622481200:12:005:0009) для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд із земель житлової та громадської забудови, що перебувають у користуванні громадян, угіддя під будівлями, дворами, ріллею в с.Завада по вул.Набережна, 16 Мостиського району Львівської області; земельна ділянка площею 0,1425 га (кадастровий номер 4622481200:12:005:0010) для ведення особистого селянського господарства в с.Завада Мостиського району Львівської області, угіддя - рілля. Вказує, що [PERSON]-П.М. за життя своїм майном розпорядилася та заповіла таке саме їй (позивачці). Вона (позивач), як спадкоємець за заповітом, у відповідності до вимог статей 1269-1270 ЦК України прийняла спадщину, яка відкрилась внаслідок смерті [PERSON]-П.М. Зазначає, що з метою оформлення своїх спадкових справ зверталася до Приватного нотаріуса Мостиського районного нотаріального округу Львівської області [PERSON], однак такий відмовив їй у видачі свідоцтв про право на спадщину через відсутність правовстановлюючих документів на належне спадкодавцю [PERSON]-П.М. майно. З огляду на наведені обставини, просить суд ухвалити рішення, яким визнати за нею право власності на спірний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами №16 по вул.Набережна в с.Завада Мостиського району Львівської області та зазначені вище земельні ділянки (кадастрові номери 4622481200:12:005:0009, 4622481200:12:005:0010) в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], котра померла 17.04.2017 року. Позивач [PERSON] та її представник адвокат [PERSON] в судове засідання не зявились, натомість подали письмове клопотання, у якому зазначили, що підтримують заявлені позовні вимоги та просять розглядати справу у відсутності сторони позивача. Представник відповідача Гостинцівської сільської\~ради Мостиського\~району Львівської\~області в судове засідання не зявився, а подав письмову заяву, в якій зазначив про визнання позову відповідачем. Також просив розглядати дану справу у їх відсутності. Третя особа - Приватний нотаріус Мостиського районного нотаріального округу Львівської області [PERSON] в судове засідання не зявився, а подав копії сторінок спадкової справи за №288/2017, заведеної після смерті [PERSON]-П.М., яка померла 17.04.2017р., інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 18.09.2018р. №53346934; та просив розглядати дану справу у його відсутності. Представник третьої особи Відділу у Мостиському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області в судове засідання не зявився, а подав клопотання, в якому зазначив, що не заперечує щодо задоволення позовних вимог [PERSON] та просить розглядати справу у їх відсутності. Оскільки розгляд справи відбувся за відсутності учасників справи, то відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У ч.4 ст.206 ЦПК України зазначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши подані документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Згідно ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. свобод чи інтересів. Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставин, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, що врегульовано частиною 3 ст.12 ЦПК України. Судом встановлено, що 17.04.2017 року відкрилася спадщина внаслідок смерті [PERSON]. До складу даної спадщини входить будинковолодіння №16 по вул.Набережна в с.Завада Мостиського району Львівської області, що належало спадкодавцю [PERSON]-П.М. (дошлюбне прізвище - [PERSON]) на підставі Договору купівлі-продажу від 15.03.1957р., посвідченого Старосамбірською держнотконторою за реєстраційним номером 2118 та реєстраційного посвідчення №001766, виданого Самбірським міжміським бюро технічної інвентаризації 24.09.2001р. У відповідності до зазначеного Договору купівлі-продажу [PERSON] продала, а [PERSON]-П.М. купила житловий будинок в с.Завада Мостиського району Львівської області. З реєстраційного посвідчення №001766, виданого Самбірським міжміським бюро технічної інвентаризації 24.09.2001р, вбачається, що [PERSON]-П.М. на праві особистої власності належить жилий будинок №1 по вул.Набережній в с.Завада Мостиського району Львівської області. У відповідності до довідки Гостинцівської сільської ради Мостиського району Львівської області за №684 від 12.11.2018р. вірною адресою, за якою розташований житловий будинок, належний [PERSON] О-П.М., на праві особистої власності, є с.Завада, вул.Набережна, 16 Мостиського району Львівської області. Також до складу спадкового майна, яке належить [PERSON]-П.М., відносяться дві земельні ділянки, зокрема: земельна ділянка площею 0,1039 га (кадастровий номер 4622481200:12:005:0009) для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд із земель житлової та громадської забудови, що перебувають у користуванні громадян, угіддя під будівлями, дворами, ріллею в с.Завада по вул.Набережна, 16 Мостиського району Львівської області; земельна ділянка площею 0,1425 га (кадастровий номер 4622481200:12:005:0010) для ведення особистого селянського господарства в с.Завада Мостиського району Львівської області, угіддя рілля. Вказані земельні ділянки належали померлій на підставі рішень Гостинцівської сільської ради Мостиського району Львівської області від 07.05.1996р. №25, від 25.11.2003р. №25, від 31.05.2016р. №28 та від 23.03.2017р. №191. Як вбачається із матеріалів справи, спадкодавець [PERSON]-П.М. за життя усім своїм майном розпорядилася, склавши 31.08.2016 року заповіт на користь [PERSON], позивача по справі. Позивач [PERSON] у встановлені законом строк та порядку прийняла спадщину, яка відкрилася після смерті [PERSON]-[PERSON] прийняття нею спадщини стверджується заявою про прийняття спадщини від 21.04.2017р. за №613, що міститься в матеріалах спадкової справи №288/2017, заведеної приватним нотаріусом Мостиського районного нотаріального округу Львівської області [PERSON] При цьому, нотаріусом було відмовлено позивачу [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно - на житловий будинок та земельні ділянки, що розташовані в с.Завада Мостиського району Львівської області, така відмова була зумовлена відсутністю належних правовстановлюючих документів, виданих на імя спадкодавця [PERSON]-[PERSON] розяснив позивачу [PERSON] можливість реалізації права на спадкування вказаного майна в судовому порядку. Таким чином, через відсутність належних правовстановлюючих документів на спірне майно позивач [PERSON] не може в позасудовому порядку в повній мірі оформити свої спадкові права та одержати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину на дане спадкове майно, у звязку із чим звернулася до суду із зазначеним позовом. Вказані обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються наявними у справі письмовими доказами, а саме: копією свідоцтва про смерть спадкодавця [PERSON]-П.; копією заповіту спадкодавця [PERSON]-П.М. від 31.08.2016р., посвідченого приватним нотаріусом Мостиського районного нотаріального округу Львівської області [PERSON]; копіями сторінок спадкової справи №288/2017, заведеної після смерті [PERSON]-П.М., яка померла 17.04.2017р.; інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 18.09.2018р. №53346934; копією договору купівлі-продажу від 15.03.1957р.; копією реєстраційного посвідчення на жилий будинок від 24.09.2001р.; копією свідоцтва про народження [PERSON]-П.М.; копіями рішень Гостинцівської сільської ради Мостиського району Львівської області від 25.11.2003р. № 25, від 31.05.2016р. №28 та від 23.03.2017р. №191; архівним витягом із рішення виконавчого комітету Гостинцівської сільської ради Мостиського району Львівської області від 07.05.1996р. №25; копіями витягів з державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-4604585402017, №НВ-4604585392017; копією технічного паспорта на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами №16 по вул.Набережна в с.Завада Мостиського району Львівської області; довідками Гостинцівської сільської ради Мостиського району Львівської області за №3461, №3462, №3463 від 02.11.2017р., за №3541, №3542 від 05.11.2017р., за №684 від 12.11.2018р.; копією паспорта позивача; іншими матеріалами справи. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом). Правилами ст.1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч.1 ст. 1297 ЦК України). Практика Верхового Суду України (п.23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року) при розгляді справ даної категорії вказує на те, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Оскільки у даному випадку питання про право позивача на спірне майно не може бути вирішено в позасудовому порядку у зв'язку з вищевикладеними обставинами, тому це питання можливо вирішити у судовому порядку шляхом визнання права власності на вищевказане майно. Статтею 55 Конституції України передбачено право кожного на захист своїх прав і свобод від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами. Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України). Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Права власника майна підлягають захисту шляхом пред'явлення позову про визнання права на належне йому майно за умови, якщо власник не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв'язку з наявністю щодо цього права сумнівів або претензій з боку третіх осіб. Відповідно до ч.3 ст.12, ст.81 цього Кодексу, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень,крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст.ст.77-78 ЦПК України. Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. З врахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що обраний позивачем спосіб захисту своїх порушених прав як визнання за ним права власності на майно є таким, що відповідає характеру спірних правовідносин сторін та характеру самих порушених прав, а тому може бути застосований судом. Узагальнюючи, суд вважає, що є всі підстави для визнання за позивачем [PERSON] права власності на спірне майно в порядку спадкування за заповітом після смерті спадкодавця [PERSON]-П.М.

Outcome: approved