overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 07.10.2000 року між ними було зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу у них народилися син [PERSON] та донька [PERSON]. Спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки кожен із них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Шлюбні відносини між ними припинилися з липня 2007 року. Даний шлюб носить формальний характер, а тому його слід розірвати. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на доводи, викладені у позовній заяві. Заперечила щодо надання строку для примирення подружжя. Просить позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, не заперечив щодо задоволення позову. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 07.10.2000 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільської міської ради, про що зроблено актовий запис за №1157. Від даного шлюбу у сторін народилися син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] від 23.03.2004 року, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис за №2169, та донька [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] від 16.03.2007 року, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис за №590. Тривалий час між подружжям склалися неприязні відносини, постійно виникають сварки та непорозуміння. Між ними втрачено почуття поваги та взаєморозуміння один до одного. з 2007 року сторони проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують та шлюб існує лише формально. Позивач категорично не бажає продовжувати спільне сімейне життя з відповідачем та наполягає на розірванні шлюбу. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав. Відповідно до вимог ст.ст. 111, 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Встановлено, що шлюб існує лише формально та подальше спільне життя подружжя суперечитиме інтересам позивача та дітей. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд вважає, що позов слід задовольнити та розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 07.10.2000 року відділом реєстрації актів громалянського стану Тернопільської міської ради, про що зроблено актовий запис за №1157.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON]\~ про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 14.07.2012 року було зареєстровано шлюб між сторонами. Від шлюбу подружжя має неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Позивач свою позовну заяву мотивує тим, що їхнє подальше подружнє життя з відповідачем неможливе, так, як вони утратили почуття любові один до одного, сторони спільного господарства не ведуть, стосунків не підтримують, тому просила шлюб між ними розірвати. Позивач в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву з проханням слухати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву згідно якої позов визнав. У зв'язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши зібрані у справі докази, приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Суд, вислухавши осіб, які приймали участь у розгляді справи, дослідивши зібрані у справі докази, приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом установлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 14.07.2012 року було зареєстровано шлюб між сторонами. Від шлюбу подружжя має неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Позивач свою позовну заяву мотивує тим, що їхнє подальше подружнє життя з відповідачем неможливе, так, як вони утратили почуття любові один до одного, сторони спільного господарства не ведуть, стосунків не підтримують, тому просила шлюб між ними розірвати. У відповідності до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно з ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на положення ч.2 ст.112 СК України враховуючи особливий характер сімейних відносин, суд приходить до висновку про те, що сімя позивача та відповідача існує лише формально і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, так, і інтересам неповнолітніх дітей. Суд вважає, що подальше сімейне життя подружжя неможливе, сімя розпалась остаточно, збереження сімї сторін суперечить їх інтересам, а також моральним засадам суспільства. За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність розірвати шлюб, укладений між сторонами. Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст. 51 Конституції України, ст.ст. 21, 55, 110, 112, 174 Сімейного кодексу України, та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 15.07.2006 року було зареєстровано шлюб між сторонами. Від шлюбу подружжя має неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Позивач свою позовну заяву мотивує тим, що їхнє подальше подружнє життя з відповідачем неможливе, так, як вони утратили почуття любові один до одного, сторони спільного господарства не ведуть, стосунків не підтримують, тому просила шлюб між ними розірвати. Позивач в судове засідання не зявилась, звернулась до суду з проханням слухати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, звернувся до суду з проханням слухати справу у його відсутність, позовні вимоги визнав. У зв'язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши зібрані у справі докази, приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом установлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 15.07.2006 року було зареєстровано шлюб між сторонами. Від шлюбу подружжя має неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалося через чисельні сварки та конфлікти. У сторін зникли почуття любові, взаєморозуміння. Сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки, спільне господарство не ведуть. На даний час сторони проживають окремо. Сім»я розпалась остаточно, примирення між сторонами неможливе. У відповідності до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно з ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на положення ч.2 ст.112 СК України враховуючи особливий характер сімейних відносин, суд приходить до висновку про те, що сімя позивача та відповідача існує лише формально і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, так, і інтересам неповнолітніх дітей. Суд вважає, що подальше сімейне життя подружжя неможливе, сімя розпалась остаточно, збереження сімї сторін суперечить їх інтересам, а також моральним засадам суспільства. За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність розірвати шлюб, укладений між сторонами. Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст. 51 Конституції України, ст.ст. 21, 55, 110, 112, 174 Сімейного кодексу України, та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 16.02.2008 року було зареєстровано шлюб між сторонами. Від шлюбу подружжя має неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивач свою позовну заяву мотивує тим, що їхнє подальше подружнє життя з відповідачем неможливе, так, як вони утратили почуття любові один до одного, сторони спільного господарства не ведуть, стосунків не підтримують, тому просила шлюб між ними розірвати. Позивач в судове засідання не з'явилась, звернулась до суду з проханням слухати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, звернувся до суду з проханням слухати справу у його відсутність, позовні вимоги визнав. У зв'язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши зібрані у справі докази, приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом установлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 16.02.2008 року. Шлюб зареєстрували у виконавчому комітеті Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис №46. Спільне життя між сторонами не склалося через чисельні сварки та конфлікти. У сторін зникли почуття любові, взаєморозуміння. Сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки, спільне господарство не ведуть. На даний час сторони проживають окремо. Сім»я розпалась остаточно, примирення між сторонами неможливе. У відповідності до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно з ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на положення ч.2 ст.112 СК України враховуючи особливий характер сімейних відносин, суд приходить до висновку про те, що сім'я позивача та відповідача існує лише формально і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, так, і інтересам неповнолітніх дітей. Суд вважає, що подальше сімейне життя подружжя неможливе, сім'я розпалась остаточно, збереження сім'ї сторін суперечить їх інтересам, а також моральним засадам суспільства. За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність розірвати шлюб, укладений між сторонами. Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст. 51 Конституції України, ст.ст. 21, 55, 110, 112, 174 Сімейного кодексу України, та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 17.02.2001 року між ними було зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу у них народився син [PERSON]. Спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки кожен із них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Даний шлюб носить формальний характер, а тому його слід розірвати. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на доводи, викладені у позовній заяві. Заперечила щодо надання повторного строку для примирення подружжя. Просить позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав не визнав, просив суд повторно надати строк для примирення. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 17.02.2001 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим Озернянською сільською радою Зборівського району Тернопільської області, про що зроблено актовий запис за №2. Від даного шлюбу у сторін народився син [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 27.07.2001 року, виданим Озернянською сільською радою, про що зроблено актовий запис за №14. Тривалий час між подружжям склалися неприязні відносини, постійно виникають сварки та непорозуміння. Між ними втрачено почуття поваги та взаєморозуміння один до одного. Сторони проживають окремо та не підтримують подружніх стосунків . Судом було вжито заходів щодо збереження сім'ї та надано строк для примирення терміном два місяці. Однак, сторони не примирились, про що вони не заперечили. Позивач категорично не бажає продовжувати спільне сімейне життя з відповідачем та наполягає на розірванні шлюбу. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав. Відповідно до вимог ст.ст. 111, 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що має істотне значення. Встановлено, що шлюб існує лише формально та подальше спільне життя подружжя суперечитиме інтересам позивача та дитини. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд вважає, що позов слід задовольнити та розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 17.02.2001 року Озернянською сільською радою Зборівського району Тернопільської області, про що зроблено актовий запис за №2.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 18.09.1999 було зареєстровано шлюб між сторонами у відділі реєстрації актів цивільного стану Чортківського управління юстиції Тернопільської області, актовий запис №149. Від шлюбу подружжя має неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Позивач свою позовну заяву мотивує тим, що їхнє подальше подружнє життя з відповідачем неможливе, так, як вони утратили почуття любові один до одного, сторони спільного господарства не ведуть, стосунків не підтримують, тому просила шлюб між ними розірвати. Позивач у судове засідання не зявилася, направила до суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач у судовому зсіданні позовні вимоги не визнав, заперечував проти розірвання шлюбу. Суд, вислухавши відповідача, дослідивши зібрані у справі докази, приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом установлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 18.09.1999 року, шлюб між сторонами було зареєстровано у відділі реєстрації актів цивільного стану Чортківського управління юстиції Тернопільської області, актовий запис №149. Від шлюбу подружжя має неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалося через чисельні сварки та конфлікти. У сторін зникли почуття любові, взаєморозуміння. Сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки, спільне господарство не ведуть. На даний час строни проживають окремо. Сім»я розпалась остаточно, примирення між сторонами неможливе. У відповідності до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно з ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на положення ч.2 ст.112 СК України враховуючи особливий характер сімейних відносин, суд приходить до висновку про те, що сімя позивача та відповідача існує лише формально і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, так, і інтересам неповнолітніх дітей. Суд вважає, що подальше сімейне життя подружжя неможливе, сімя розпалась остаточно, збереження сімї сторін суперечить їх інтересам, а також моральним засадам суспільства. За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність розірвати шлюб, укладений між сторонами. Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст. 51 Конституції України, ст.ст. 21, 55, 110, 112, 174 Сімейного кодексу України, та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 21.04.2012 року між ними було зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу у них народилась донька [PERSON]. Спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки кожен із них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Даний шлюб носить формальний характер, а тому його слід розірвати. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на доводи, викладені у позовній заяві. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, не заперечив щодо задоволення позову. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 21.04.2012 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис за №291. Від даного шлюбу у сторін народилася донька [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 12.10.2012 року, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис за №2428. Тривалий час між подружжям склалися неприязні відносини, постійно виникають сварки та непорозуміння. Між ними втрачено почуття поваги та взаєморозуміння один до одного. Сторони проживають окремо та не підтримують подружніх стосунків. Судом було вжито заходів щодо збереження сім'ї та надано строк для примирення терміном два місяці. Однак, сторони не примирились, про що вони не заперечили. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав. Відповідно до вимог ст.ст. 111, 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що має істотне значення. Встановлено, що шлюб існує лише формально та подальше спільне життя подружжя суперечитиме інтересам позивача та дитини. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд вважає, що позов слід задовольнити та розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 21.04.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис за №291.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 22.09.2007 року було зареєстровано шлюб між сторонами. Від шлюбу подружжя мають доньку: [PERSON], [INFO]. Позивач свою позовну заяву мотивує тим, що їхнє подальше подружнє життя з відповідачем неможливе, так, як вони утратили почуття любові один до одного, сторони спільного господарства не ведуть, стосунків не підтримують, тому просив шлюб між ними розірвати. Позивач в судове засідання не зявилася, звернулася до суду з проханням слухати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, звернувся до суду з проханням слухати справу у його відсутність, позовні вимоги визнав. У зв'язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши зібрані у справі докази, приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом установлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 22.09.2007 року. Шлюб зареєстрували у виконавчому комітеті Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис №399. Від шлюбу подружжя мають доньку: [PERSON], [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалося через чисельні сварки та конфлікти. У сторін зникли почуття любові, взаєморозуміння. Сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки, спільне господарство не ведуть. На даний час сторони проживають окремо. Сім»я розпалась остаточно, примирення між сторонами неможливе. У відповідності до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно з ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на положення ч.2 ст.112 СК України враховуючи особливий характер сімейних відносин, суд приходить до висновку про те, що сімя позивача та відповідача існує лише формально і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, так, і інтересам неповнолітніх дітей. Суд вважає, що подальше сімейне життя подружжя неможливе, сімя розпалась остаточно, збереження сімї сторін суперечить їх інтересам, а також моральним засадам суспільства. За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність розірвати шлюб, укладений між сторонами. Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст. 51 Конституції України, ст.ст. 21, 55, 110, 112, 174 Сімейного кодексу України, та,

Outcome: approved