Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обгрунтування позову посилається на те, що вона 14.01.1997 року уклала шлюб з відповідачем, який був зареєстрований виконавчим комітетом Добриновецької сільської ради Заставнівського району Чернівецької області, актовий запис №02. Від спільного проживання мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], які проживають біля неї та знаходяться на її утриманні. Позивач посилається на те, що їх сімя розпалася. Причиною розпаду сімї є несумісність характерів, різниця у поглядах на життя, втрата любові один до одного та часті сварки між ними. Протягом останніх двох років не підтримують фактичних шлюбних відносин, спільного господарства не ведуть. З цих підстав вважає, що їх шлюб розпався, носить формальний характер та просила його розірвати. Після розірвання шлюбу бажає залишити своє прізвище без змін. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявився, подав суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутності, вказав, що позивач позовні вимоги підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлявся судовою повісткою, однак до\~суду повернувся поштовий конверт із відміткою «адресат за зазначеною адресою не проживає». З відповіді на запит в адресно-довідковий підрозділ ГУДМС УДМС В Чернівецькій області стосовно місця реєстрації відповідача (а.с.13) видно, що відповідач [PERSON], зареєстрований в [INFO], куди і направлялася судова повістка. Згідно п.4 ч.8 ст. 128 ЦПК України\~ днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Відповідно до ч. 10 ст. 130 ЦПК України якщо місце перебування відповідача невідоме, суд розглядає справу після надходження до суду відомостей щодо його виклику до суду в порядку, визначеному цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст.\~280\~ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи викладене, справу, зі згоди представника позивача [PERSON] розглянуто в порядку заочного розгляду на підставі наявних у ній доказів. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 14.01.1997 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії І-МИ № 141401 від 15.03.2018 року. Від спільного проживання у сторін є двоє неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які проживають біля позивача та знаходяться на її утриманні. Причиною розпаду сімї є несумісність характерів, різниця у поглядах на життя, втрата любові один до одного та часті сварки між сторонами. Протягом двох останніх років сторони не підтримують фактичних шлюбних відносин, спільного господарства не ведуть. Враховуючи наведене, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, збереження сімї суперечить їх інтересам, шлюб розпався, носить формальний характер, а тому його слід розірвати. Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного, ст.ст. 110, 112, Сімейного кодексу України,

Outcome: approved