Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що [INFO] помер її дідусь [PERSON] . Після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді частини житлового будинку та недоотриманої за життя пенсії. За життя [PERSON] був складений заповіт від 26.09.2005 р. посвідчений приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу. Однак позивачка вчасно не встигла оформити спадщину, у зв`язку із проведенням антитерористичної операції, веденням бойових дій, а також через психологічний, нервово напружений стан та за станом здоров`я. У листопаді 2019 року довірена особа позивача звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через те, що вона пропустила шестимісячний строк, наданий для звернення до нотаріальної контори. Позивачка вважає, що пропустила строк звернення до нотаріальної контори з поважних причин, тому просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті її дідуся [PERSON] , який помер [INFO] . Позивач у судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. У зв`язку з наведеним, суд на підставі п.2 ч.1 ст.280 ЦПК України постановляє заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з підстав, зазначених позивачем у позовній заяві. Так, відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] у віці 91 років в м. Донецьк Донецької області. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 19.07.1954 року, вбачається, що [PERSON] народилась [INFO] , батьком зазначений [PERSON] . Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 19.10.1974 року, 19.10.1974 року зареєстровано шлюб [PERSON] та [PERSON] . Прізвище дружини після укладення шлюбу « [PERSON] ». Згідно копії свідоцтва про народження позивача серії [NUMBER] від 19.01.1977 року, вбачається, що [PERSON] народилась [INFO] , батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] . Згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , 29 квітня 2011 року зареєстровано шлюб [PERSON] та [PERSON] . Після укладення шлюбу дружині присвоєне прізвище « [PERSON] ». Як вбачається з копії заповіту складеного у м. Донецьк 26.09.2005 року та посвідченого приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Ченцовою Н.А., [PERSON] на випадок своєї смерті заповідає [PERSON] належне йому майно - 79/100 частини домоволодіння [ADDRESS] , що складається з житлового будинку - літера А-2. Відповідно до постанови від 07.11.2019 року Державним нотаріусом Другої донецької державної нотаріальної контори Давидович С.М. було винесено постанову про відмову [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії з причини пропуску строку для прийняття спадщини. Згідно із медичною документацією, наданою позивачем, остання у період з 26 червня 2019 року по 13 листопада 2019 року перебувала на стаціонарному лікуванні в кардіологічному відділенні. Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Статтею 13 ЦПК України передбачено,що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судому передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Частиною першою ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно із ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Оскільки судом встановлено, що позивач не прийняв спадщину у встановлений ч.1 ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк у зв`язку із перебуванням протягом тривалого часу на стаціонарному лікуванні, суд приходить до висновку, що причини пропуску є поважними, у зв`язку з чим за можливе визначити позивачу додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved