Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача Мирноградської міської ради про визнання права власності на спадкове майно. Під час підготовчого засідання предмет позову було змінено, а позовні вимоги було збільшено. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказала, що [INFO] помер її батько [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина, що складається з права та обов'язку забудовника, до складу якого входять: право введення в експлуатацію двоповерхового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, розташованими на земельній ділянці Мирноградської міської ради за адресою: [ADDRESS] отримання на її ім'я документів, що посвідчують право власності на зазначений об'єкт нерухомості та на державну реєстрацію цього об'єкту нерухомості, через те, що за життя спадкодавцем не було реалізоване право забудовника щодо отримання свідоцтва про право власності, введення будинку в експлуатацію та подальшу державну реєстрацію права власності в БТІ. На час смерті спадкодавець був зареєстрований за адресою: [ADDRESS], а фактично проживав без реєстрації за адресою: [ADDRESS], з січня 2004 року до дня своєї смерті [INFO]. Будівництво вказаного будинку було здійснено на підставі рішення виконавчого комітету Димитровської міської ради народних депутатів від 21.10.1992 № 357 про виділ [PERSON] земельної ділянки площею 1000,0 кв.м за вказаною адресою; виготовленого Управлінням архітектури і місцебудівництва 21.10.1992 будівельного паспорта на забудову відведеної у натурі за актом від 23.10.1992 земельної ділянки. На підставі дозвільних документів [PERSON] за життя збудував двоповерховий жилий будинок загальною площею 166,8 кв.м, у тому числі житловою - 122,6 кв.м, з належними до нього господарськими будівлями та спорудами. Здійснене будівництво відповідає архітектурним, будівельним, санітарним, пожежним, екологічним вимогам будівництва та не порушує права інших осіб. Її мати та дружина спадкодавця [PERSON] померла [INFO]. Син спадкодавця та її брат [PERSON] помер [INFO]. Вона є єдиним спадкоємцем першої черги, будь-яких відмов щодо спадщини, яка відкрилася після смерті її батька, вона на заявляла. На час відкриття спадщини вона мешкала зі спадкодавцем за однією адресою: [ADDRESS], тому вважається такою, що прийняла спадщину. Вона не може нотаріально оформити свої спадкові права через відсутність правовстановлюючого документу на спадкове майно. Крім того, її батько, мешкаючи разом з нею до своєї смерті, не був зареєстрованим за адресою їх проживання. Тому, позивач просить суд встановити факт її постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнати за нею права та обов'язки забудовника на житловий будинок № 22 по вул.Цвєточна в м.Мирнограді Донецької області з відповідними надвірними спорудами та побудовами згідно технічного паспорту, що залишився після смерті її батька, які включають в себе право здачі в експлуатацію, отримання на своє ім'я документів, що посвідчують право власності, та державної реєстрації зазначеної об'єкту нерухомомсті. Понесені судові витрати позивач просить покласти на себе. Позивач [PERSON] у судовому засіданні підтримала свої позовні вимоги у повному обсязі, просила їх задовольнити, обгрунтовуючи обставинами, викладеними у позові. Також пояснила, що [PERSON] з січня 2004 року по день своєї смерті [INFO] проживав разом з нею у належній їй квартирі, де вона зареєстрована, оскільки батько хворів і потребував догляду, а після перелому шийки бедра майже рік не ходив. Помер він у віці 89 років. У листопаді 2006 року вона з сином перейшла жити до спадкового будинку, оскільки його стали розтягувати. Представник відповідача Мирноградської міської ради до суду не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, письмово сповістив суд про розгляд справи у його відсутність за наявними у справі доказами. За ухвалою судді від 27.11.2018 у справі відкрито загальне позовне провадження. 16.01.2019 судом отримана заява позивача про зміну предмету позову та збільшення розміру позовних вимог разом із позовною заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та про визнання прав забудовника у порядку спадкування за законом. За ухвалою суду від 18.01.2019 підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду. Заслухавши позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи та витребувані у державного нотаріусу відомості, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом установлено, що [INFO] помер [PERSON], [INFO], який перебував у шлюбі з [PERSON], які є батьками [PERSON]., що підтверджується свідоцтвами по смерть батька позивача, про народження, про шлюб позивача (а.с.7, 8, 9). Відповідно до технічного паспорту, виготовленого за станом на 01.09.2011, на земельній ділянці площею 1000,0 кв.м за адресою: [ADDRESS] знаходиться житловий будинок загальною площею загальною площею 166,8 кв.м, у тому числі житловою - 122,6 кв.м, з належними до нього господарськими будівлями та спорудами. У графі власник вказаний [PERSON] (а.с.10-13). Дане домоволодіння збудоване на підставі: - рішення виконавчого комітету Димитровської міської ради народних депутатів № 357 від 21.10.1992 про надання [PERSON] земельної ділянки площею 1000 кв.м для будівництва житлового будинку за адресою: [ADDRESS] - рішення виконавчого комітету Димитровської міської ради народних депутатів № 357 від 21.10.1992 про відвід під індивідуальне будівництво земельної ділянки [PERSON] площею 1000 кв.м за адресою: [ADDRESS] з правом отримання технічної документації на будівництво будинку; - акту управління головного архітектора м.Красноармійська про відвід земельної ділянки від 23.10.1992 за вказаною адресою; - будівельного паспорту на забудову виділеної [PERSON] земельної ділянки, виготовленого Управлінням архітектури і містобудівництва за станом на 21.10.1992 (а.с.19, 21, 52-53). За постановою Верховної Ради України від 12.05.2016 № 1352-УШ «Про перейменування деяких населених пунктів» у Донецькій області м.Димитров перейменовано на м.Мирноград. Відповідно до листа Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Донецькій області від 26.10.2018 інформація про реєстрацію будь-яких документів стосовно прийняття в експлуатацію об'єкта будівництва за адресою: [ADDRESS], у Департаменті відсутня (а.с.23). За даними комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» Мирноградської міської ради від 03.10.2018 відомості про реєстрацію права власності на житловий будинок № 22 по вул.Цвєточна у м.Мирнограді (колишнє місто Димитров) Донецької області в БТІ відсутні (а.с.22). За інформацією з Реєстру прав власності на нерухоме майно, виготовленою за станом на 20.09.2018, відомості про право власності на нерухоме майно, розташоване за адресою: [ADDRESS], відсутні (а.с.18). Відповідно до листа державного нотаріуса Мирноградської державної нотаріальної контори від 27.12.2018 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], який помер [INFO], у зв'язку з ненаданням нею доказів на підтвердження постійного проживання її із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини (а.с.47). Відповідно до акту координаційного комітету органів самоорганізації м.Мирноград від 13.09.2018 [PERSON] є зареєстрованою за адресою: [ADDRESS], а фактично проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с.16). Відповідно до довідок координаційного комітету органів самоорганізації м.Мирноград від 11.09.2018 та від 27.12.2018 [PERSON] є зареєстрованою та з січня 2004 року спільно проживала з [PERSON], [INFO], по день смерті останнього [INFO] за адресою: [ADDRESS] (а.с.17, 45). Відповідно до довідки координаційного комітету органів самоорганізації м.Мирноград від 27.12.2018 [PERSON] є зареєстрованим за адресою: [ADDRESS], але з січня 2004 року по день смерті [INFO] за даною адресою не проживав (а.с.46). Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснив, що він був знайомий з родиною [PERSON], у тому числі з [PERSON] - батьком позивача, бував у них дома за адресою: [ADDRESS]. Сам він мешкає по-сусідству у будинку № 39. Тому, йому добре відомо, що [PERSON] до своєї смерті проживав разом із донькою за вказаною адресою. Свідок [PERSON] суду пояснив, що [PERSON] - рідна сестра його батька [PERSON], який помер [INFO]. Його дідусь [PERSON], [INFO], помер у 2006 році. На момент смерті він мешкав з тіткою [PERSON] за адресою її проживання: [ADDRESS], оскільки бабуся померла ще у 1988 році, дідусь мешкав один у своїй квартирі за адресою: [ADDRESS], за віком хворів і потребував догляду. Отже, тітка забрала його до себе. До смерті [PERSON] прожил з [PERSON] у її квартирі два чи три роки, ховали його з адреси проживання тітки. Свідок [PERSON] суду пояснив, що його сім'я підтримувала дружні стосунки з сім'єю [PERSON], яка раніше проживала за адресою: [ADDRESS]. Разом з позивачем у цій квартирі з 2004 року мешкав її батько [PERSON], аж поки не помер у 2006 року. [PERSON] залишився один, хворів, потребував догляду, тому позивач забрала батька до себе. Вона ж його і поховала. Свідок [PERSON] суду пояснив, що він мешкає у будинку [ADDRESS] По-сусідству з ним у квартирі № 16 колись мешкали подружжя [PERSON], а потім їх син [PERSON], який помер [INFO]. На момент своєї смерті і декілька років до цього [PERSON] у цій квартирі не мешкав, він проживав разом із своєю донькою [PERSON], яка його доглядала. Відповідно до листа Мирноградської державної нотаріальної контори від 18.01.2019 на майно, яке залишилося після смерті [PERSON], померлого [INFO], 26.07.2012 була відкрита спадкова справа № 122/2012 за заявою № 251 від 26.07.2012 про прийняття спадщини від сина померлого [PERSON]. 13.12.2012 видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частку квартири, інших заяв не було. Заповіти від імені [PERSON] згідно даних Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 54793430 від 18.01.2018 не посвідчувалися. Відповідно до свідоцтва про смерть [PERSON], [INFO], помер [INFO] (а.с.48). Частиною третьою статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.2 ст.1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи. Згідно за п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи із спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Інших спадкоємців першої черги, окрім позивача, після смерті [PERSON] судом не встановлено. Таким чином, досліджені у суді докази в їх сукупності дають судові підставу вважати доведеним факт, що [PERSON] на час відкриття спадщини, тобто на день смерті [PERSON] - [INFO], постійно проживала із спадкодавцем за однією адресою, а тому вважється такою, що прийняла спадщину після смерті свого батька. Встановлення даного факту заявнику необхідно для оформлення права власності на спадкове майно, що залишилося після смерті її батька. Частиною першою статті 182 ЦК України передбачено, що право власності на нерухомі речі підлягають державній реєстрації. Згідно за ч.2 ст.331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державнй реєстрації, право власності виникає з моменту його державної реєстрації. За приписами п.41 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127 (в редакції постанови КМУ від 23.08.2016 № 553), державній реєстрації підлягає право власності на новозбудований об'єкт нерухомого майна - закінчений будівництвом об'єкт, який прийнято в експлуатацію у встановленому законодавством порядку. Судом встановлено, що померлим [PERSON] на законних підставах було збудовано житловий будинок за адресою: м.Мирноград, вул.Цветочна, б.22, але за життя він не ввів його в експлуатацію і не зареєстрував своє право власності. Відповідно до ст.ст.1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно за ст.ст.177, 190 ЦК України об'єктами цивільних прав є речі, інше майно, результати робіт, послуги, майнові права, тощо. Відповідно до ч.1 ст.178 ЦК України об'єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватись або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід'ємними від фізичної чи юридичної особи. Відповідно до п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі здійснення будівництва згідно із законом та смерті забудовника, всі його права та обов'язки як забудовника, входять до складу спадщини. Згідно за п.1 ч.2 ст.16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. З огляду на наведені норми закону та встановлені обставини, а саме те, що спадкодавець після здійснення будівництва вказаного об'єкта нерухомості не здав його в експлуатацію, не отримав на нього правовстановлюючого документу та не здійснив державну реєстрацію права власності на новозбудований об'єкт, що нині є перешкодою у прийнятті позивачем спадщини за законом, інших спадкоємців судом не встановлено, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню. На підставі ст.ст.177, 178, 182, 190, 331, 1216, 1218, 1220, 1268 ЦК України,

Outcome: approved