Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] та [PERSON] про виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначила, що 25 червня 1988 року на підставі договору дарування, посвідченого державним нотаріусом Берегівської державної нотаріальної контори Закарпатської області Кун І. П. та зареєстрованого в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій за № 2-626, вона отримала в подарунок житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Власником іншої 1/2 частини спірного будинку є [PERSON] та [PERSON] , кожному з яких належить по 1/4 частині спірного будинку. Однак, відповідачі будучи співвласниками спірного будинку, не проживають у ньому та не беруть ніякої участі в його утриманні. Внаслідок невиконання відповідачами обов`язків покладених на них законом як співвласників спірного будинку, позивачка змушена нести додаткові витрати, утримуючи замість їхні частини спірного будинку та сплачувати замість них комунальні послуги, що є значним тягарем для неї. Оскільки між нею та відповідачами існує конфлікт щодо порядку користування спірним будинком. Відповідачі відмовляється у добровільному порядку поділити його в натурі, а тому просить провести поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, в натурі. 10.03.2021 року [PERSON] подала через канцелярію суду заяву про приєднання доказів та з врахуванням висновку судової будівельно-технічної експертизи №0010/2021 від 26.02.2021 року, виділити позивачу приміщення згідно варіанту №2, а відповідачам згідно варіанту №1 висновку судово-технічної експертизи. Також, просить стягнути з відповідачів на її користь понесені судові витрати в розмірі 6332,70 грн. судового збору. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак подала заяву в якій просить розглянути справу без її участі, уточнені позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] до суду не з`явився, однак останній подав до суду заяву, згідно якої просив розглянути справу без його участі, не заперечив проти задоволення позову та просив його задовольнити. Вивчивши і розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно дослідивши і оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті в їх сукупності, у межах заявлених вимог, суд вважає за необхідне уточнений позов задовольнити, виходячи з наступного. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 25 червня 1988 року на підставі договору дарування, посвідченого державним нотаріусом Берегівської державної нотаріальної контори Закарпатської області Кун І. П. та зареєстрованого в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій за № 2-626 [PERSON] отримала в подарунок 1/2 частку, а [PERSON] та [PERSON] ( [PERSON] ) по 1/4 частці в житловому будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Вказані факти сторонами не оспорюються та визнаються. Крім того, що зазначені обставини сторонами визнаються, вони підтверджуються матеріалами справи, їх визнання відповідачем не суперечить закону та не порушує права, тому підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову суд не вбачає. Частиною 1 ст.82 ЦПК України встановлено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч.4 ст.206 ЦПК України). Відповідно Закону, за відсутності будь-якого застереження, факт визнаний сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, вважається встановленим. Тобто, визнання позову відповідачем, згідно ст.82 ЦПК України, є обов`язковим для суду, оскільки обставини, визнані сторонами не підлягають доказуванню. Відповідності до положень ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим, співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової компенсації або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. У відповідності до роз`яснень, викладених у пункті 6 Постанови Пленуму Верховного суду України від 04 жовтня 1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, яке регулює право приватної власності громадян на житловий будинок», при вирішенні справ про виділ в натурі частки житлового будинку, що є спільною частковою власністю, судам слід мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце за наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовану квартиру. Згідно правового висновку Верховного Суду України, висловленого у справі №6-12цс13, визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності є розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників. Частиною 1 ст. 367 ЦК України передбачено, що майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. Згідно до вимог ч. 2 даної статті, у разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Оскільки між сторонами не досягнуто домовленості про варіант поділу, відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи №0010/2021 від 26.02.2021 року, експертом запропоновано два варіанти поділу в натурі житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку із чим суд вважає необхідним провести поділ виділивши сторонам приміщення будинку згідно варіанту №2 висновку судово-технічної експертизи. Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на приписах чинного законодавства і знайшли підтвердження доказами, наданими позивачем, перевіреними в судовому засіданні і оціненими судом. Судові витрати по справі відповідно до ст.141 ЦПК слід стягнути з відповідачів на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved