Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, у якій зазначила що 22 грудня 2019 року зареєструвала шлюб з відповідачем по справі. Від цього шлюбу дітей не мають, однак відповідач не бажає розлучитися через органи ДРАЦС. Спільне життя не склалося через різні погляди на життя, сім`я на цей час існує формально, шлюбні стосунки фактично припинено з серпня 2020 року, спільне господарство не ведеться. Вважає, що між ними остаточно втрачено почуття кохання та поваги один до одного, тому звернулася до суду з вказаним позовом. Просить суд постановити рішення, яким шлюб між нею та відповідачем [PERSON] , зареєстрований 22 грудня 2019 року Чернівецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), актовий запис № 2447 розірвати. Після розірвання шлюбу просить відновити їй дошлюбне прізвище [PERSON] . Ухвалою судді від 01 березня 2021 року у справі відкрите спрощене провадження, а також роз`яснено відповідачу його право подати відзив на позовну заяву або пред`явити зустрічний позов до позивача у строк 15 днів з дня отримання копії ухвали судді про відкриття провадження у справі. Відповідачу було направлено копію ухвали судді та примірник позовної заяви рекомендованим листом, станом на день розгляду справи відзив на позовну заяву або зустрічну позовну заяву відповідач не подав, тому відповідно до приписів ст.279 ЦПК України суд розглядає справу за наявними матеріалами. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом достовірно встановлено про те, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Чернівецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 22 грудня 2019 року, актовий запис №2447. Прізвища після реєстрації шлюбу: чоловіка [PERSON] , дружини [PERSON] . Дітей у вказаному шлюбі у позивача та відповідача немає. На цей час сторони у справі не проживають однією сім`єю та не ведуть спільного господарства. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, сторони не бажають зберегти шлюб. Позивач на розірванні шлюбу наполягає, відповідачем заперечень проти розірвання шлюбу не надано, тому шлюб між ними має бути розірваний. Згідно ч. 3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Відповідно до положень ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Статтею 56 Сімейного кодексу України\~визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Суд виходить з того, що вжиття заходів щодо збереження сім`ї у цьому випадку не може дати позитивного результату, оскільки подальше спільне життя подружжя неможливе та є таким, що суперечило б інтересам сторін у справі. Враховуючи обставини, що склалися у вказаному випадку, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог про розірвання шлюбу, тому вони підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 113 СК України\~особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач у своєму позові просить суд відновити їй дошлюбне прізвище, тому суд вважає, що після розірвання шлюбу позивачу слід відновити прізвище « [PERSON] ». Суд вирішує судові витрати в порядку ст. 141 ЦПК України, тому вважає, що сума сплаченого судового збору у розмірі 908 гривень 00 копійок підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved