Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про визнання права користування житловим приміщенням, в якому просила визнати за нею право користування квартирою № [ADDRESS] посилаючись на те, що з самого народження вона проживала у спірній квартирі разом із батьками та сестрою, але на теперішній час відповідачі почали чинити їй перешкоди у проживанні в квартирі та постійно вимагають від неї звільнити квартиру. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 26 березня 2018 року до участі в справі на стороні позивача в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору залучено Харківську міську раду Харківської області (а.с. 56). Позивач та його представник в судове засідання не прибули, про час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені, позивач звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності та за відсутності його представника. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибула, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчать оголошення на сайті «Судова влада України» та рекомендовані листи суду з судовими повістками, які були направлені за зареєстрованим місцем проживання відповідача та повернуті суду за закінченням встановленого строку зберігання, причину неявки суду не повідомила. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибула, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчать оголошення на сайті «Судова влада України» та рекомендовані листи суду з судовими повістками, які були направлені за зареєстрованим місцем проживання відповідача та повернуті суду за закінченням встановленого строку зберігання, причину неявки суду не повідомила. Представник третьої особи Харківської міської ради Харківської області в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить зворотне поштове повідомлення про отримання рекомендованого листа суду з судовою повісткою, причину неявки суду не повідомив. Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані позивачем докази, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає. До такого висновку суд дійшов виходячи з наступного… Судовим розглядом встановлено, що 26 жовтня 1973 року Виконавчим комітетом Орджонікідзевської Ради депутатів трудящих м. Харкова на підставі рішення № 22 від 17 жовтня 1973 року батьку сторін - [PERSON] був виданий ордер серії А № 36159 на право зайняття однієї кімнати у квартирі № [ADDRESS] (а.с. 8). 17 листопада 2010 року Харківський тракторний завод ім. С. Орджонікідзе видав [PERSON] посвідчення № 1750 на право зайняття житлової площі у сімейному гуртожитку в квартирах [ADDRESS] Згідно вказаного посвідченням № 1750 житлова площа була надана у користування [PERSON] та членів його сім'ї дружині [PERSON], дітям - [PERSON], [PERSON] та онуці - [PERSON] Згідно копії паспорту позивача з 16 червня 1999 року місце проживання позивача [PERSON] було зареєстровано за адресою: [ADDRESS] 27 серпня 2005 року [PERSON] одружилася з [PERSON] 14 березня 2008 року [PERSON] було знято з реєстрації місця проживання за адресою спірного житла: [ADDRESS], і того ж дня місце проживання [PERSON] було зареєстровано за місцем проживання її чоловіка за адресою: [ADDRESS]. 10 червня 2010 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с. 6). [INFO] року [PERSON] помер (а.с. 10). [INFO] року померла [PERSON] (а.с. 11). У позові позивач [PERSON] стверджує, що після смерті батьків - [PERSON] та [PERSON] у спірному житлі залишилися проживати вона, її сестра - [PERSON] та [PERSON] Також позивач стверджує, після смерті [PERSON] відповідачі почали чинити їй перешкоди у проживанні у спірному житлі, постійно вимагають від неї забрати свої речі та звільнити квартиру. Свої вимоги до неї відповідачі обґрунтовують тим, що з 14 березня 2008 року її місце проживання в спірному житлі не зареєстровано. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд зазначає, що позивачем не надано суду жодних доказів в підтвердження факту її постійного проживання у спірному житловому приміщенні з 1999 року до теперішнього часу. Навпаки, надані позивачем докази свідчать про добровільну зміну ним місця проживання у березні 2008 року на місце проживання її чоловіка за адресою: [ADDRESS], а тому факт постійного і безперервного проживання позивача з 1999 року до теперішнього часу у спірному житловому приміщенні суд вважає позивачем не доведеним. Також позивачем не надано належних та допустимих доказів в підтвердження правового статусу спірного житла, частина якого на час надання сторонам у користування мала статус сімейного гуртожитка, власником якого на теперішній час є Харківська міська рада (а.с. 9). Відповідно до ч. 2 ст. 128 ЖК України жила площа у гуртожитку надається одиноким громадянам і сімям, які мають право проживати у гуртожитках, за рішенням адміністрації підприємства, установи, організації або органу місцевого самоврядування, у власності чи управління яких перебуває гуртожиток. Позивачем не надано суду жодного доказу у підтвердження факту її постійного проживання в спірному житлі, в тому числі після зняття її з реєстраційного обліку місця проживання за адресою спірного житла, рішення про надання органом місцевого самоврядування позивачу у користування житлової площі у вищевказаному гуртожитку або згоди власника житла на вселення позивача до спірного житла. Відмовляючи позивачу у задоволенні позову суд також враховує ту обставину, що Харківська міська рада з заявою про визнання позову до суду не зверталася, що свідчить про відсутність згоди власника житла на вселення позивача до спірного житла, а також відсутність такої згоди користувачів спірного житлового приміщення. У зв'язку з відмовою у задоволенні позову понесені позивачем судові витрати відшкодуванню не підлягають. Відповідно до ст. ст. 10, 15, 81, 88, 209, 212, 215 ЦПК України, ст. 128 ЖК України, суд -

Outcome: dismissed