Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, просить зобов`язати [PERSON] усунути перешкоди у користуванні житловим будинком [ADDRESS] , який належить йому на праві власності; визнати за нею право на користування житловим будинком [ADDRESS] , виділивши їй у користування житлову кімнату, площею 11,4 кв. м. та надати у загальне користування житлову кімнату, площею 23, 2 кв. м.; кухню, площею 8 кв. м.; передпокій, площею 11,4 кв. м.; коридор, площею 7,4 кв. м.; веранду, площею 10,8 кв. м.; входи в будинок та господарські будівлі: сарай, літню кухню, вбиральню, колодязь, погріб; стягнути з [PERSON] на її користь 840 грн. 80 коп. судового збору та 2100 грн. 00 коп. витрат на правничу допомогу адвоката. Свої вимоги обгрунтовує тим, що перебуває в шлюбі з відповідачем з 23.07.1977 року. [PERSON] , матір відповідача, [INFO] подарувала [PERSON] житловий будинок [ADDRESS] , який складався із трьох житлових кімнат, кухні, передпокою, коридору, веранди, двох входів в будинок, сараю, погребу, літньої кухні, колодязя, вбиральні. Вони з відповідачем зробили ремонт в будинку та проживають в ньому до теперішнього часу. Зареєстрована вона у вказаному будинку з 14.04.1980 року. За роки спільного проживання вони з відповідачем провели декілька капітальних ремонтів будинку, збудували прибудову, замінили всі вікна, обладнали водопостачання та газопостачання, побудували гараж, сарай, нову огорожу, заасфальтували двір. Останні 4 роки відповідач зловживає спиртними напоями, вчиняє сварки, виганяє її з будинку, наполягає на тому, що будинок належить йому. Вона неодноразово зверталася до поліції. З відповідачем проводилися профілактичні бесіди, він притягувався до адміністративної відповідальності. На даний час відносно нього відкрито кримінальне провадження за ознаками ч.1 ст. 126-1 КК України. В кінці грудня 2019 року відповідач заявив, що вона може проживати в його будинку до 01.04.2020 року, а далі він викине її особисті речі з будинку та змінить замки. Вона пенсіонер, має низку захворювань, іншого житла та заощаджень не має, так як 40 років проживала у вказаному житловому будинку і свої кошти та особисту працю вкладала в ремонт та будівництво домоволодіння. Вирішити питання в добровільному порядку не вдається, тому вона вимушена звернутися до суду. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] , кожен окремо, в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просять їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечує, просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до положень ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обов`язок доказування та подання доказів, встановлений ст. 81 ЦПК України, в якій зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Статтею 156 ЖК України визначено, що члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. Відповідно до ч. 2 ст. 64 ЖК України до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Судом встановлено, що позивач [PERSON] з 23 липня 1977 року перебуває в шлюбі з відповідачем [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 23.07.1977 року відділом РАЦС Конотопського міськвиконкома Сумської області (а.с. 8). Згідно довідки виконкому Конотопської міської ради № 144 від 17.01.2020 року [PERSON] зареєстрована в будинку [ADDRESS] , власником якого є [PERSON] на підставі нотаріально посвідченого договору дарування від 10.12.1979 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6, 9-10,11) З договору від 10.12.1979 року вбачається, що [PERSON] подарувала [PERSON] будинок з надвірними будівлями розташовані на земельній ділянці 500 кв.м, за адресою: [ADDRESS] (а.с. 9,10). Згідно довідки виконавчого комітету № 144 від 17.01.2020 року [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , разом з чоловіком [PERSON] (а.с. 11) З копії технічного паспорту на житловий будинок від 13.06.1979 року вбачається, що будинок за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] Будинок складається з веранди, площею 10,8 кв.м; коридора, площею 7,4 кв.м; кухні, площею 8 кв.м; кімнати, площею 15,1 кв.м; кімнати, площею 11,3 кв.м; кімнати, площею 23,2 кв.м; передпокою, площею 11,4 кв.м (а.с. 13-15) [PERSON] з 14.04.1980 року по теперішній час зареєстрована та проживає у вказаному будинку, як дружина відповідача і член його сім`ї, у зв`язку із чим на неї розповсюджується положення ст. 405 ЦК України. Таким чином, позивач, як член сім`ї власника будинку, набула право користування ним, відповідач не довів, що позивач має інше житло. Позивач не визнана у встановленому законом порядку такою, що втратила право на користування будинком, відповідач не подавав позов про її виселення. Відповідач не надав суду будь-яких доказів того, що на час вселення позивача у спірний будинок була укладена угода з останньою з приводу користування будинком. Позивач вселилася у спірний будинок як член сім`ї відповідача, після набуття останнім права власності на будинок і продовжує бути членом його сім`ї, тому позивач до цього часу зберегла за собою право користування будинком. Відповідач, крім того, що не визнає за позивачем право користування будинком, чинить останній перешкоди у користуванні ним, що підтверджується довідкою Конотопського ВП ГУНП в Сумській області від 21.01.2020 року № 61/Р-2аз, за якою протягом 2017-2020 років [PERSON] , мешканка [ADDRESS] , зверталася за фактами протиправних дій: сварок, домашнього насильства та вигону з дому з боку її чоловіка [PERSON] , які зареєстровані в ІТС «Інформаційний портал Національної поліції України» Конотопського ВП ГУНП в Сумській області. З відповідачем проводилися профілактичні бесіди, він притягувався до адміністративної відповідальності. На даний час відносно [PERSON] відкрито кримінальне провадження за ознаками ч.1 ст. 126-1 КК України (а.с.16). З копії ордеру від 09.04.2020 року, договору про надання юридичних послуг від 20.01.2020 року, акту виконаних робіт вбачається, що [PERSON] було сплачено 2100 грн. адвокату [PERSON] за надання правової допомоги за позовом [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні житловим будинком (а.с. 29-31). Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що право позивача порушене і підлягає захисту. Вимоги позивача законні та обґрунтовані і знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved