Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом до відповідача [PERSON], в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON], який було зареєстровано 06 липня 2006 року Петрівським відділом реєстрації актів громадянського стану Кіровоградської області, актовий запис № 25, стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання малолітніх дітей сина [PERSON], [INFO], та доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 40 % всіх видів доходів (заробітку) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня предявлення позову і до досягнення старшим сином [PERSON], [INFO] повноліття, тобто до 28 травня 2027 року, після чого продовжувати стягнення аліментів на утримання дитини доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 25 % всіх видів доходів (заробітку) щомісячнодо досягнення донькою повноліття, тобто до 25 березня 2030 року. В обґрунтування позову позивач зазначила, що 06 липня 2006 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстровано Петрівським відділом реєстрації актів громадянського стану Кіровоградської області, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за № 25, від шлюбу мають двох малолітніх дітей сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO]. Крім того, зазначила, що приблизно з кінця 2015 року їх з відповідачем сімейні відносини стали погіршуватися, нерідко між ними відбувалися сварки, вони всіма силами намагалася зберегти сімю, однак на початку 2017 року непорозуміння між ними лише загострилися, вони втратили почуття любові та поваги один до одного, у звязку з чим з травня 2017 року вони разом не проживають та спільне господарство не ведуть та за весь цей час вони переконалися, що є зовсім різними людьми, у звязку з чим збереження шлюбу між ними неможливе. Окрім того, позивач зазначила, що відповідач зобовязаний надавати матеріальну допомогу на утримання дітей, при цьому, їй (позивачу) відомо, що відповідач є приватним будівельником та відповідно має постійний заробіток, у звязку з чим має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, повідомлена судом про час та місце судового розгляду справи належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення 20.07.2017 року, в п. 4 резолютивної частини позовної заяви на підставі ч. 2 ст. 158 ЦПК України просила розглянути справу у її відсутність та задовольнити позов в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання надав заяву за вх. № 12507 від 01 червня 2017 року, в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги про розірвання шлюбу та стягнення аліментів визнав в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, не суперечать законодавству, яке регулює сімейні правовідносини, а тому підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що сторони зареєстрували шлюб 06 липня 1996 року у Петрівському відділі реєстрації актів громадянського стану Кіровоградської області, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за № 25, та 06 липня 1996 року видано свідоцтво про укладення шлюбу серії І-ОЛ № 273553. Також судом встановлено, що від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей сина [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження серії 1-ОЛ № 079602, видане Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції Кіровоградської області, про що в Книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис за № 1170, та доньку [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження серії І-ОЛ № 123503, видане Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській області, про що в Книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис за № 552. Батьками дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в свідоцтвах про народження зазначені в графі «мати» - [PERSON], в графі «батько» - [PERSON]. Сімейні стосунки між подружжям не склалися, як зазначено в позові, у звязку із втратою почуття любові та поваги один до одного, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. За вказаних обставин подальше спільне життя і збереження шлюбу сторін суперечить інтересам подружжя, і, зокрема позивача [PERSON], якою було предявлено позов до суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За викладених обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини предявлення позову про розірвання шлюбу, волевиявлення позивача припинити шлюбні відносини з відповідачем, враховуючи також ту обставину, що рішення позивача про розірвання шлюбу та предявлення з цього приводу позову до суду прийнято з усвідомленням нею його наслідків, виходячи при цьому також з відсутності у взаєминах сторін морально-правової основи шлюбу, до якої належать почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги, підтримки та піклування, взаєморозуміння, суд дійшов висновку про те, що шлюб між сторонами носить суто формальний характер, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті права сторін, а також права їх малолітніх дітей, в звязку з чим позовні вимоги позивача в частині розірвання шлюбу є доведеними та такими, що підлягають задоволенню. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). За змістом статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, причому відповідно до ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Згідно із ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Більш того, відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, в редакції, чинній на час предявлення позивачем позову до суду, а саме: 05.05.2017 року, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Крім того, відповідно до ч. ч. 2, 3 ст.183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття та якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. На підставі вищевикладеного, оцінивши в сукупності наявні у справі докази, виходячи з положень ч.1 ст.11 ЦПК України та розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, враховуючи, що обовязок утримувати дітей є рівною мірою обовязком як матері, так і батька, при цьому, припинення фактичних шлюбних відносин між батьками, а так само проживання їх окремо від дітей, - не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від виконання обовязків щодо останніх, при цьому, в адресованій на адресу суду заяві відповідач не заперечував щодо стягнення з нього аліментів на утримання дітей у розмірі, визначеному позивачем, судом враховується також матеріальний та сімейний стан відповідача, зокрема, те, що відповідач є молодою, здоровою та працездатною особою, а також інші обставини, визначені ст.182 СК України, які мають враховуватися судом при вирішенні питання про стягнення аліментів, на підставі чого та виходячи з правової норми ст.183 СК України, з урахуванням викладеного вище, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення аліментів на утримання дітей підлягають задоволенню та стягненню з відповідача на користь позивача на утримання дітей сина [PERSON] [PERSON], [INFO], та доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів (заробітку) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи з 05.05.2017 року і до досягнення старшою дитиною [PERSON], [INFO], повноліття, а саме: до 28 травня 2027 року. При цьому, після досягнення повноліття старшою дитиною - сином [PERSON], 28 травня 2027 року, стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини - доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів (заробітку) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29 травня 2027 року і до досягнення [PERSON] повноліття, тобто до 25 березня 2030 року. При цьому, судом відзначається, що відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, тим самим, сторони не позбавлені можливості звертатися до суду з позовною заявою про збільшення/зменшення розміру аліментів на утримання дітей за наявності вказаних вище обставин. Згідно з п.1 ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в частині суми платежу за один місяць. Крім того, відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати, у разі, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, у звязку з чим з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп. за подання позивачем до суду позовної заяви з вимогою про розірвання шлюбу та на користь держави підлягає стягненню з відповідача судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп. в частині вирішення позовних вимог про стягнення аліментів, враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору при поданні до суду позовної заяви про стягнення аліментів. Відповідно до ст.ст. 110, 112, 180, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved