Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, доньки - [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного [PERSON] мотивувала тим, що відповідач [PERSON] є батьком її неповнолітніх дітей, матеріальну допомогу добровільно робить не регулярно, має постійний дохід тому має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. Також посилалася на те, що їх неповнолітній син має [PERSON] і потребує додаткових витрат на лікування тому просить позов задовольнити та стягнути з відповідача на утримання дітей у розмірі ? частини. Відповідач у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав частково, пояснив, що згоден надавати допомогу на утримання дітей у розмірі 1/3 частини, а також вказав, що буде добровільно надавати допомогу на витрати з лікування дитини. Позивачка у судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності , не заперечує проти стягнення аліментів у розмірі 1/3частини. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності учасників справи не здійснюється. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України, За результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. У судовому засіданні встановлено, що сторони є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-НО № 398923, виданого виконкомом Хлібодарівської сільської ради Волноваського району Донецької області, актовий запис № 8 (а.с. 9), та неповнолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-НО № 319972, виданого виконкомом Хлібодарівської сільської ради Волноваського району Донецької області, актовий запис № 1 (а.с. 10). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 18 Конвенції про захист прав дитини (далі Конвенції), суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно статті 27 Конвенції батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту її інтересів, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Аналізуючи надані та досліджені докази, у суду є достатні підстави вважати, що позивачка дійсно потребує матеріальної допомоги з боку відповідача, оскільки відповідач добровільно не допомагає позивачці, а позивачка сама не в змозі надати повної та необхідної допомоги своїм дітям, тому позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір в сумі 704,80 грн. до спеціального фонду Державного Бюджету України. На підставі ст. ст.ст. 180, 183 СК України, ст. 88 ЦПК України,

Outcome: partial