Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, де просила ухвалити рішення, яким розірвати шлюб, укладений 28.03.2009 між нею та відповідачем [PERSON] та зареєстрований у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області за актовим записом № 161 На обґрунтування позову зазначила, що 28.03.2009 між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. В шлюбі мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Вказала, що час за час спільного проживання в останні роки між ними постійно виникали сварки, внаслідок того, що кожний з них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Зазначила, що вони втратили один до одного почуття поваги та любові. За спільною домовленістю дитина залишиться проживати з нею. З урахуванням викладеного, просила позов задовольнити. Позивач у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримує в повному обсязі та просить розгляд справи проводити у її відсутність. Зазначила, що примирення між нею та відповідачем неможливе, шлюбно-сімейні відносини припинили з квітня 2021 року. За взаємною згодою дитина залишиться проживати з нею. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав суду заяву, де позовні вимоги визнає та просить розгляд справи проводити у його відсутність. В заяві вказав, що срок для примирення не потрібний. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши і оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, вважає, що позов потрібно задовольнити з таких підстав. Судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 28.03.2009 у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області за актовим записом № 161, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . В шлюбі подружжя має неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . В судовому засіданні встановлено, що з квітня 2021 року сторони припинили шлюбно-сімейні відносини. Причиною припинення шлюбно-сімейних відносин є непорозуміння через протилежні погляди на сім`ю, ведення домашнього господарства. Бажання та наміру відновити нормальні сімейні стосунки у сторін відсутні. Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі статтею 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Відповідно до частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із положеннями пункту 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ст.111 Сімейного кодексу України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. В ході розгляду справи сторонами клопотання про надання їм часу для примирення не заявлялися. За згодою сторін неповнолітня дитина проживатиме з матір`ю. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач [PERSON] не виявляла бажання відновити дошлюбне прізвище, а тому їй слід залишити прізвище, набуте у шлюбі, « [PERSON] ». За викладених обставин, приймаючи до уваги ту обставину, що сторони не підтримують шлюбно-сімейних стосунків, наміру поновлювати сімейні стосунки не мають; відповідач позовні вимоги про розірвання шлюбу визнає, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог.

Outcome: approved