Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача Державного підприємства «Красноармійськвугілля» про, з врахуванням уточнених позовних вимог, стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку та моральної шкоди в обґрунтування якого вказала, що 16.01.2015р. була звільнена за власним бажанням у звязку з виходом на пенсію згідно ст.38 КЗпП України. У порушення ст.116 КЗпП України, їй не були сплачені всі суми, що належать їй при звільненні. Повний розрахунок з нею проведений 30.04.2015р. Відповідно до ст.117 КЗпП України, підприємство повинно їй сплатити середній заробіток за весь час затримки розрахунку з 19.01.2015р. по 30.04.2015р. Заробітну плату вона не отримувала протягом 3-х місяців. Саме через затримку по виплаті заробітної плати та притиснення з боку адміністрації відповідача, вона змушена була звільнитися. У звязку зі значною затримкою заробітної плати, вона відчувала моральні страждання, втратила нормальні життєві звязки, була змушена економити на харчах, одязі. Завдана їй моральна шкода обумовлюється моральним та фізичним стражданням внаслідок порушення її законного права на заробітну плату, приниження честі, гідності, ігнорування її прав, втратою у звязку з цим престижу та ділової репутації серед співпрацівників, знайомих, друзів та родичів. Свою моральну шкоду вона оцінює у сумі 5000 грн. У звязку з цим просить стягнути з відповідача на свою користь середній заробіток за час затримки з 19.01.2015р. по 30.04.2015р. та моральну шкоду у розмірі 5000 грн. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги. Представник відповідача ДП «Красноармійськвугілля» у судовому засіданні пояснив, що позов визнає частково, визнає суму середнього заробітку за час затримки розрахунку. Дійсно була затримка виплати розрахункових сум при звільненні, які повністю виплачені 30.04.2015р. Моральну шкоду не визнає у повному обсязі. Ніяких доказів на підтвердження моральної шкоди, позивачем не надано. Також, стягнення середнього заробітку вважає достатнім для відновлення порушення прав позивача щодо затримки виплати розрахункових сум при звільненні. Судом встановлено, що позивач 16.01.2015р. була звільнена за власним бажанням у звязку з виходом на пенсію за віком згідно ст.38 КЗпП України з виплатою допомоги у розмірі 3-х середньомісячних заробітних плат, повний розрахунок з позивачем проведений 30.04.2015р., що встановлено на підставі пояснень позивача, представника відповідача, трудової книжки, довідок відповідача (а.с.10-25, 38). Згідно довідки відповідача від 07.05.2015р., середньоденний заробіток позивача складає 241,49 грн. (а.с.38). Згідно довідки Димитровської ЦМЛ, [PERSON] перебуває на «Д»-обліку у невролога (а.с.9). Згідно довідки ОКП «Донецьктеплокомуненерго» від 23.04.2015р., [PERSON], який мешкає за адресою: вул.Ватутіна, 24/55, м.Димитров Донецької області, має заборгованість, яка станом на 01.05.2015р. складає 1700,24 грн. (а.с.31). Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.116 КЗпП України, при звільнені робітника, виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, провадиться у день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Як встановлено судом, позивач звільнилася 16.01.2015р., але остаточний розрахунок з позивачем був здійснений 30.04.2015р. Оскільки відповідачем порушені вимоги закону, у відповідності до ст.117 КЗпП України, з відповідача належить стягнути на користь позивача її середній заробіток за весь час затримки належних йому при звільненні сум по день фактичного розрахунку. Суд вважає, що стягненню підлягає сума: 17387,28 грн. з розрахунку 241,49 грн. х 72 робочих дня за період з 19.01.2015р. по 30.04.2015р. Згідно ч.1 ст.2371 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Враховуючи вищенаведене, надані суду докази, отримання у період затримки пенсії, суд вважає, що розмір моральної шкоди складає 400 грн., що відповідає вимогам розумності та справедливості. На підставі ст.43 Конституції України, ст.ст.116, 117, 2371 КЗпП України,

Outcome: partial