Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначила, що батьком її сина - [PERSON] , 2000 року народження є відповідач по справі - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 11.11.2014 року, виданого Саксаганським відділом РАЦС Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області. На теперішній час її син вже повнолітній, проживає разом з позивачкою за адресою: [ADDRESS] та знаходиться на її забезпеченні. Починаючи з 01 вересня 2019 року її син навчається на денному відділенні Криворізького державного педагогічного університету, що підтверджується довідкою з місця навчання №_21-274_від 10.09.2019 р., у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги. Термін навчання для здобуття ступеня бакалавр по 30 червня 2022 року. Відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання їх сина в період його навчання оскільки відповідач працює військовим та має постійний дохід. Позивач [PERSON] до зали судового засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, до зали судового засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. На підставі наявних у справі доказів та зі згоди позивача, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснювався, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, приходить до висновку про повне задоволення позову за таких підстав. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , яке видано повторно [INFO] - [PERSON] народився [INFO] , його батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 914 (а.с.4). Шлюб між [PERSON] та [PERSON] відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серія [NUMBER] розірвано 16 травня 2002 року, актовий запис №297 (а.с.40). Позивачка [PERSON] 30 жовтня 2009 року відповідно до свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] зареєструвала шлюб з [PERSON] , прізвище після реєстрації шлюбу - [PERSON] (а.с.41). [PERSON] навчається в Криворізькому державному педагогічному університеті, є студентом 2-го курсу факультету української філології денної форми навчання, навчання за контрактом, зарахований згідно наказу №689-с від 05.08.2019 р., термін навчання по 30.06.2022 (а.с. 3). Відповідно до витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо місця проживання місце проживання [PERSON] , зареєстровано за адресою [ADDRESS] (а.с.6). Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно ч. 1 ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статі 182 цього Кодексу. З приводу застосування статті 199 СК України Пленум Верховного Суду України у своїй постанові №3 від 15.05.2006 у пункті 20 роз`яснив таке: «Обов`язок батьків утримувати повнолітню дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим в матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Одною з умов стягнення аліментів на повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, є недостатність забезпечення коштами як для навчання, так і для інших необхідних потреб (маються на увазі побутові потреби - харчування, одяг, користування транспортом, придбання навчальної літератури, посібників). Крім того, у більшості випадків навчання здійснюється на платній основі, для чого у повнолітніх дочки, сина відсутні кошти. Наступною умовою стягнення аліментів на повнолітню дочку, сина є спроможність батьків надавати утримання з урахуванням їх матеріального, сімейного становища, стану здоров`я. При цьому враховується у платника аліментів наявність інших членів сім`ї, яких він (вона) зобов`язані утримувати за законом (непрацездатні батьки, неповнолітні діти, непрацездатні дружина, чоловік); розмір заробітної плати (доходу), а якщо на пенсії, - розмір пенсії; стан здоров`я - є тяжкохворим, інвалід І групи, яка потребує стороннього догляду тощо. Так, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] досяг віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років, потребує матеріальної допомоги на навчання, оскільки навчається на денній формі, не має змоги працевлаштуватися, фактично перебуває на утриманні матері. Одночасно суд враховує і майновий стан відповідача та його фінансову можливість надавати матеріальну допомогу. Суд враховує в кожному конкретному випадку, що розмір коштів, що підлягають виплаті на утримання дитини, слід виходити з того, що він має бути достатнім, з огляду на її потреби, і разом з тим, розмірним, враховуючи мету аліментного зобов`язання. Таким чином, аналіз вищенаведених правових норм та дійсних обставин справи дає підстави вважати, що при здійсненні відрахувань із заробітної плати відповідача у розмірі 1/4 частки від доходу в рахунок сплати аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання відповідатиме діючому законодавству України, зазначеним у ст. 3 ЦК України засадам розумності, справедливості і добросовісності, та з урахуванням права сторін на належне матеріальне забезпечення. В даному випадку у суду наявні всі підстави для стягнення аліментів саме в розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу), який буде достатнім для забезпечення потреб дитини. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання підлягають задоволенні в повному обсязі. Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, яка на підставі п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, тому відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір в розмірі 768,40 грн. підлягає стягненню з відповідача. В порядку п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду в межах стягнення з відповідача суми аліментних платежів за один місяць допустити до негайного виконання.

Outcome: approved