Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-09 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , за участю третіх осіб, які не заявлять самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача [PERSON] , [PERSON] , Галицької районної адміністрації Львівської міської ради, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] . В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що квартира [ADDRESS] перебуває у державній власності. Згідно витягу з рішення Ленінської районної ради народних депутатів №468 від 12.08.1986 року [PERSON] є основним наймачем вищезазначеної квартири. У вказаній квартирі, зокрема зареєстрований відповідач [PERSON] . Оскільки, шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було розірвано 03.08.2004 року, відповідно, з часу розірвання шлюбу відповідач у вказаній квартирі не проживає, не приймає участі в утриманні квартири, комунальні послуги не оплачує, матеріальної допомоги на утримання квартири не надає, що позбавляє позивача можливості отримати пільги щодо оплати житлово-комунальних послуг, до квартири не з`являється. Відтак, проживання відповідача порушує її право власності на дану квартиру, оскільки позбавляє можливості в повній мірі використовувати об`єкт права власності. Просить позов задоволити. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 29.08.2019 року відкрито провадження, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач у судове засідання не з`явився. Від представника позивача, адвоката Манукян М.А., через канцелярію суду було подано клопотання, в якому просить розгляд справи проводити без її участі. Позовні вимоги підтримує, не заперечує щодо винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, хоча про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Крім цього, згідно ч.11\~ст.128 ЦПК України\~виклик відповідача до суду був здійснений через оголошення на офіційному веб-порталі Судової влади України (через веб-сайт Галицького районного суду м.Львова). Відповідач не подав відзиву, заяв про поважні причини неявки чи розгляд справи без його участі до суду не надходило. У зв`язку з цим суд визнає неявку відповідача неповажною та вважає, що справу можливо слухати у відсутності відповідача, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов`язки та взаємовідносини сторін. Треті особи у судове засідання не з`явилися, хоча про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Через канцелярію суду, [PERSON] та [PERSON] , було подано письмові пояснення по справі. Згідно ч.4 ст.223 ЦПК України\~ у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи згідно положень\~ст.ст.280-282 ЦПК України. На підставі ч.2\~ст.247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки учасники процесу в судове засідання не з`явились. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] перебуває у державній власності. Згідно витягу з рішення Ленінської районної ради народних депутатів №468 від 12.08.1986 року [PERSON] є основним наймачем вищезазначеної квартири. 23.11.1985 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] . 03.08.2004 року шлюб було розірвано між позивачем та відповідачем, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] . Згідно довідки з місця проживання про склад сім`ї та прописки №2117 від 12.08.2019 року, виданої ЛКП «Айсберг» у вищевказаній квартирі зареєстровані: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] . Згідно акту про проживаючих осіб в житловому приміщенні від 09.08.2019 року, складеного представниками обслуговуючої організації ЛМКП «Айсберг», [PERSON] не проживає в житловому приміщенні протягом тривалого часу, що також підтверджують сусіди. За відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України у Львівській області [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Згідно письмових пояснень третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, [PERSON] та [PERSON] , вбачається, що [PERSON] є їхнім батьком та проживав з ними за адресою: [ADDRESS] до розірвання шлюбу. З моменту розірвання шлюбу, а саме з літа 2004 року, [PERSON] фактично не проживає за місцем своєї реєстрації, не сплачує комунальних послуг, жодних його особистих речей в квартирі не знаходиться. Згідно письмових пояснень [PERSON] , який проживає за адресою: [ADDRESS] та [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , які являються сусідами [PERSON] , вбачається, що [PERSON] , більше п`ятнадцяти років не проживає та не з`являється за місцем своєї реєстрації. Відповідно до ч.1\~ст.319 Цивільного кодексу України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч.1\~ст.321\~ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до\~ст.391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 379 ЦК України передбачено, що житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання у них. Відповідно до\~ст.\~64\~Житлового кодексу\~УРСР визначено,\~що до\~членів сім`ї\~наймача належать\~дружина наймача,\~їх діти\~і батьки.\~Членами сім`ї\~наймача може\~бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і\~ведуть з ним спільне господарство. Згідно ст.405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член, сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Виходячи з того, що\~Закон України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов`язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення\~ст. 7 цього Закону\~підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов`язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Відповідно до\~ст.2 ЦПК України, завдання цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст.4\~ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності до ч.1\~ст.16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За вимогами ст.ст.\~12,\~81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Проаналізувавши в сукупності зібрані у справі докази, суд вважає, що позов\~підлягає до задоволення, оскільки позивач є\~наймачем вищевказаної\~квартири,\~відповідач у\~спірному жилому\~приміщенні не\~проживає понад\~п`ятнадцять років, добровільно знятись з реєстрації за вказаною адресою не бажає, чим чинить позивачу перешкоди у користуванні квартирою. З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] . Окрім цього, на підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved