Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала та пояснила, що 10 листопада 2002 року уклала шлюб із відповідачем [PERSON] Від шлюбу мають двоє малолітніх дітей - дочок [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Відповідач [PERSON] часто вчиняє бійки, що стало причиною припинення шлюбних відносин. З липня 2012 року спільно з відповідачем не проживають, не ведуть спільного господарства та шлюб існує лише формально. Діти проживають з нею. Вважає, що збереження сім'ї неможливе, наполягає на розірванні шлюбу. Позивач [PERSON] просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], що зареєстрований 10 листопада 2002 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Демидівського районного управління юстиції у Рівненській області, актовий запис № 31, а судові витрати покласти на відповідача [PERSON] Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, про дату, час та місце його проведення був повідомлений у встановленому порядку, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення (а.с. ). Причини неявки відповідач [PERSON] не повідомив та за наявної згоди позивача, суд ухвалює рішення у заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані сторонами докази по справі та оцінивши їх, як кожен окремо, так і в їх сукупності за внутрішнім переконанням, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В силу вимог ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Як вбачається із Свідоцтва про шлюб (а.с. 3) сторони по справі 10 листопада 2002 року зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Демидівського районного управління юстиції у Рівненській області, актовий запис № 31. Від шлюбу мають двоє малолітніх дітей - дочок [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], батьком яких у свідоцтвах про їх народження вказаний відповідач [PERSON], а матір'ю позивач [PERSON] Позивач [PERSON] не бажає зберегти шлюб, наполягає на його розірванні, шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, а тому суд, на підставі статті 112 СК України приходить до висновку про розірвання шлюбу між сторонами, оскільки встановлено, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України судовий збір, що був сплачений позивачем [PERSON] за подання до суду позовної заяви, суд стягує із відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON], оскільки понесення таких витрат позивачем підтверджено документально (а.с. 1). На підставі викладеного,

Outcome: approved