Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої непрацездатної доньки. Свої вимоги мотивує тим, що в шлюбі з відповідачем у них народилася донька [PERSON], [INFO]. Донька є інвалідом з дитинства І групи з діагнозом: «Важка розумова відсталість», донька потребує постійного стороннього догляду. Шлюб між сторонами розірвано 04.04.2001 року. Донька проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Позивачка вказує, що вона не взмозі працювати, так як опікуном доньки, донька потребує допомоги, коштів на продукти харчування, одяг, медикаменти. Відповідач частково ухиляється від обов'язку утримувати свою доньку, кошти на її утримання надає нерегулярно. Посилаючись на ст. 198 СК України, позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на повнолітню непрацездатну доньку в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, подала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує в повному обсязі. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] проти позову заперечувала повністю, просила відмовити в позові. У відзиві на позов відповідач зазначив, що він сплачував аліменти на доньку до досягнення нею повноліття. Після досягнення донькою повноліття він з власної ініціативи надавав матеріальну допомогу щомісячно в розмірі 300 грн., пояснює, що ця сума обумовлена його складним матеріальним становищем. Пояснив, що він тривалий час не міг працевлаштуватися. Відповідач не згоден з поясненнями позивачки з приводу того, що вона не працює, так як йому відомо, що вона працювала офіціанткою, потім продавчинею в магазині «АТБ», а на даний час продавчинею в магазині «Кошик». Відповідач зазначає, що донька отримує пенсію по інвалідності. Відповідач вказує, що він не взмозі надавати матеріальну допомогу повнолітній непрацездатній доньці, так як його матеріальний стан є тяжким, він отримує мінімальну заробітну плату, при цьому на його утриманні ще перебуває мати, яка має ряд хронічних захворювань, він сам також має ряд захворювань і проходить лікування. Розмір аліментів 1500 грн., що просить позивачка - є для нього неприйнятним. Також відповідач заперечує проти тих доказів, що надала позивачка та вказує, що на рецептах із зазначенням прізвища доньки зазначено, що ліки видаються безкоштовно, а щодо інших ліків - не доведено, що вони придбані саме для потреб доньки та що вони взагалі призначались їй лікарем. Також відповідач вважає, що позивачкою не надано належних та допустимих доказів витрачення коштів в інтересах доньки. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] народилась [INFO], її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). Сторони перебували в шлюбі 31.10.1992 року по 04.04.2001 року (а.с.6,7). Донька [PERSON] проживає разом з позивачкою, що підтверджується копією довідки ТОВ «Техкомсервіс» (а.с.10). Згідно акту огляду МСЕК, [PERSON] є інвалідом з дитинства першої А групи, безтерміново, з діагнозом «Важка розумова відсталість» (а.с.11, 12). Згідно рішення Зарічного районного суду м. Суми від 31.05.2011 року, [PERSON] визнана недієздатною, над нею встановлено опіку, призначено опікуном [PERSON] (а.с.14). Як вбачається з копій рецептів, [PERSON] призначено ряд медичних препаратів відповідно до її стану, частина рецептів безкоштовні (а.с.16-18). Як вбачається з копії квитанцій, наданих відповідачем, протягом з 2011 по 2018 роки відповідач сплачував на утримання доньки по 300 грн. щомісячно (а.с.36-53). Згідно довідки про доходи, [PERSON] працює майстром у СПД ФО [PERSON] та отримує заробітну плату у розмірі 3723 грн. на місяць (а.с. 54). Як вбачається з виписки з медичної карти [PERSON], він знаходиться на Д обліку, має захворювання хребта, проходить лікування (а.с. 56, 57). Згідно ст. 198 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 200 СК України, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Стаття 182 СК України передбачає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що повнолітня донька сторін [PERSON] є інвалідом дитинства, визнана недієздатною, потребує матеріальної допомоги. З матеріалів справи вбачається, що позивач [PERSON] є опікуном недієздатної [PERSON] (а.с.15), донька потребує постійного догляду, що підтверджує пояснення позивача про те, що вона не в змозі працювати повний день та самостійно утримувати повнолітню непрацездатну доньку. Суд виходить з того, що відповідач є особою працездатного віку, працює. Посилання відповідача, що його мати перебуває на його утриманні - суд не приймає до уваги, оскільки відповідачем не надано цьому доказів, крім того, мати відповідача отримує пенсію. Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідач має можливість надавати повнолітній непрацездатній доньці матеріальну допомогу. Однак, суд не може погодитись з розміром аліментів, визначеним позивачем у сумі 1500 грн. оскільки позивач належним чином не обґрунтувала вказаний розмір аліментів. Посилання позивача на те, що в неї на утриманні є ще одна дитина - в даному випадку не може бути прийнято до уваги як підстава для стягнення аліментів на повнолітню непрацездатну доньку, оскільки відповідач не є батьком другого сина позивачки, і не зобов'язаний утримувати цю дитину. Також суд приймає до уваги і ту обставину, що відповідач повністю не ухилявся від обов'язку утримання повнолітньої непрацездатної доньки, та перераховував по 300 грн. щомісячно. Однак дана сума 300 грн. є очевидно недостатньою для задоволення мінімальних потреб непрацездатної людини. Враховуючи всі вищевикладені обставини, суд вважає, що розмір аліментів 700 грн. в даному конкретному випадку буде співмірним з доходами відповідача та позивачки, їх спільним обов'язком по утриманню їх спільної непрацездатної доньки, і відповідатиме інтересам всіх сторін у справі. На підставі ст. 141 ЦПК України, так як позивач було звільнена від сплати судового збору по даній категорії справи, судовий збір необхідно стягнути з відповідача [PERSON] на користь держави.

Outcome: partial