Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що 03.10.2014р. між нею та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстрований виконавчим комітетом Судововишнянської міської ради Мостиського району Львівської області, про що зроблено актовий запис №29. Від даного шлюбу у них народилася дитина: син [PERSON], [INFO]. Зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося через те, що такий став зловживати алкоголем, ночував поза домом та не цікавиться сином. Стверджує, що з цього приводу між ними часто виникали суперечки, що негативно впливають на стан здоровя та виховання дитини. Вживала заходів до зміни поведінки відповідача та до збереження сімї, однак такі бажаного результату не дали. Вказує, що проживають з відповідачем [PERSON] тривалий час окремо та не підтримують подружніх відносин, втратила до нього почуття любові та поваги. Вважає, що примирення між ними неможливе, а їх шлюб існує лише формально. З огляду на наведені обставини, просить суд розірвати шлюб між нею, позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] Також просить стягнути з відповідача [PERSON] в її користь понесені нею витрати по сплаті судового збору. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, однак подала заяву, в якій зазначає, що за наданий судом термін для примирення їх з відповідачем [PERSON] бажаного результату не дав, примирення не відбулося, позовні вимоги підтримує та просить суд справу слухати у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, однак подав заяву, в якій зазначив, що позов визнає частково, оскільки вживав заходів до збереження сімї, однак це не дало жодних результатів. Також зазначив, що позивачка чинить йому перешкоди у зустрічах з сином. Просить суд справу слухати у його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Дослідивши подані документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти позову, суд приходить до наступного висновку. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.3 ст.12 цього Кодексу, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони перебувають у шлюбі з 03 жовтня 2014 року, який зареєстрований виконавчим комітетом Судововишнянської міської ради Мостиського району Львівської області, про що зроблено актовий запис за №29. Від даного шлюбу в сторін народилася дитина: син [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Статтею 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. У відповідності до ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, їх шлюб існує формально, вжиті судом заходи шляхом надання подружжю [PERSON] строку для примирення не привели до їх примирення та збереження сім'ї, сімейно-шлюбні відносини між подружжям не підтримуються протягом тривалого часу. Вказані обставини підтверджуються: письмовими заявами сторін по справі, свідоцтвом про шлюб серії І-СГ №235252 від 03.10.2014 року, копією свідоцтва про народження дитини [PERSON], іншими матеріалами справи. Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини, примирення між сторонами неможливе, їхня сімя розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача і після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін, а також права їхньої дитини, що має істотне значення. Судом встановлено, що позивачкою [PERSON] при поданні позову до суду сплачено судовий збір у сумі 640 грн. Оскільки позовні вимоги позивачки [PERSON] задоволено, то у відповідності до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України, як вважає суд, з відповідача [PERSON] на користь позивачки слід стягнути сплачений нею судовий збір у розмірі 640 грн.

Outcome: approved