Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування вимог посилається на те, що 12 березня 2003 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб. Від спільного проживання мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем. Однак, спільне життя з чоловіком не склалося, з лютого 2013 року вони проживають окремо. Вважає, що за таких обставин подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить її інтересам, тому просить суд його розірвати. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, проте надала суду заяву, відповідно до змісту якої, справу просить розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений судом відповідно до ч.4 ст. 74 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив, заперечень проти позову, клопотань про розгляд справи без його участі чи про відкладення розгляду справи не подав. Відповідно до вимог ч.4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Згідно ч.1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наведені вимоги ЦПК України, суд вважає за необхідне проводити розгляд справи на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення. 12 березня 2003 року було зареєстровано шлюб між сторонами Лисанівською сільською радою Старосинявського району, про що зроблено актовий запис № 1, що стверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] від 12 березня 2003 року. Від даного шлюбу у сторін народилася дочка - [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження, виданими Лисанівською сільською радою Старосинявського району Хмельницької області [NUMBER] від 30 травня 2003 року, актовий запис №3. Позивач та відповідач проживають окремо, подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, між ними втрачено почуття любові та взаємоповаги один до одного. Шлюб існує лише формально. За нормами ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Так, позивач виявила бажання залишити прізвище [PERSON]. Судом встановлено, що шлюб існує лише формально та подальше спільне життя подружжя буде суперечити їхнім інтересам. Враховуючи встановлені обставини справи та вимоги закону, суд вважає, що позов слід задовольнити та розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 12 березня 2003 року Лисанівською сільською радою Старосинявського району, актовий запис № 1. На підставі наведеного,

Outcome: approved