Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Кодимської міської ради Одеської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Позивач зазначила, що пропустила зазначений строк з поважної причини, а саме через значну віддаленість її місяця проживання та місця відкриття спадщини, з 1994 року важко хворіє, а також через те, що їй не було відомо про наявний заповіт. Позивач скористалася своїм правом, передбаченим ч.3 ст. 49 ЦПК України, на зміну підстав та предмету позову шляхом подання відповідної письмової заяви, а саме позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Кодимської міської ради Одеської області про визнання права власності на спадкове майно за заповітом після, померлої [INFO] [PERSON] , а саме на земельну ділянку, що розташована на території Лабушненської сільської ради Кодимського району Одеської області, площею 1,93 га, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, право власності на яку посвідчене державним актом на право приватної власності на землю серії ІV-ОД № 078008. Позивач являється спадкоємцем за заповітом після померлої та прийняла спадщину, проте не може оформити право власності на земельну ділянку, оскільки державний акт, яким посвідчене право власності померлої на цю ділянку, був втрачений. У зв`язку з вище викладеним позивач змушений пред`явити до відповідача відповідний позов шляхом подання позовної заяви, в якій просить визнати за нею право власності на зазначену земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом. В підготовче засідання позивач [PERSON] не з`явилася, про причини неявки суду не повідомила, про дату, час і місце підготовчого засідання була своєчасно повідомлена належним чином. При цьому, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила про підтримання заявлених позовних вимог. Представник відповідача\~ Кодимської\~міської ради\~Одеської області\~в підготовче\~засідання не\~з`явився,\~відповідач надав\~до суду\~клопотання від\~01.06.2021\~№ 02-17/958\~про розгляд\~справи за\~відсутності його\~представника (а.с.44),\~в якому\~також зазначив,\~що позовні\~вимоги позивача\~визнає в\~повному обсязі.\~Згідно ч.3\~ст.\~211\~ЦПК України,\~учасник справи\~має право\~заявити клопотання\~про розгляд\~справи за\~його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до положень ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Крім того, згідно ч.4 ст. 200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Виходячи з наведеного, суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем, оскільки судом не встановлено обставин, які б свідчили, що таке визнання суперечить вимогам закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Дослідивши матеріали справи суд встановив, що [PERSON] належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,93 га розташована на території Лабушненської сільської ради Кодимського району Одеської області на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ОД № 078008, виданого Кодимською районною державною адміністрацією 04 квітня 2004 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 359, що підтверджується листом-повідомленням відділу у Кодимському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 10.06.2021 року № 85/109-21. За життя, а саме [INFO] , [PERSON] , яка була зареєстрована та проживала в с. Лабушне Кодимського району Одеської області, склала заповіт, згідно якого заповіла [PERSON] , все своє нерухоме і рухоме майно, де б воно не знаходилось і з чого б не складалось і взагалі все те, що буде їй належати на день її смерті і на що вона за законом буде мати право, про що свідчать копії відповідні довідки виконавчого комітету Кодимської міської ради Одеської області від 08.04.2021 року № 224 (а.с.10) і № 225, копія заповіту посвідченого посадовою особою виконавчого комітету Лабушненської сільської ради Кодимського району Одеської області та зареєстрований в реєстрі за № 97 (а.с.8) та витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 01.11.2006 року № 7116987 [INFO] [PERSON] померла, про що свідчить копія актового запису про смерть № 01 від 03.01.2007 року (а.с.7). 23 січня 2007 року, тобто у строк шість місяців з часу відкриття спадщини, [PERSON] подала заяву про прийняття спадщини за заповітом після померлої [PERSON] , внаслідок чого була заведена спадкова справа № 29/2007, що підтверджується листом-повідомленням Кодимської районної державної нотаріальної контори від 06.05.2020 року № 346/02-14 (а.с.26). Відповідно до ч.1 ст. 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Згідно ч.1 і 2 ст. 1236 ЦК України, заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Стаття 1251 ЦК\~України, якщо у населеному пункті немає нотаріуса, заповіт, крім секретного, може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою особою відповідного органу місцевого самоврядування. Аналогічну за своїм змістом норму містить ч.4 ст. 1 Закону України «Про нотаріат» від 02.09.1993 року № 3425-ХІІ (в редакції чинній на час складання заповіту 26.08.2003 року), у населених пунктах, де немає нотаріусів, нотаріальні дії, передбаченні статтею 38 цього Закону, вчиняються уповноваженими особами виконавчих комітетів сільських, селищних, міських Рад народних депутатів. При цьому, у пункті 1 ст. 38 зазначеного Закону передбачено посвідчення угод (зокрема заповітів). В свою чергу ч.1 ст. 1268 ЦК України передбачає, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому, відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. В свою чергу абзацом 2 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7 передбачено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Однак,\~при відсутності\~правовстановлюючого документа\~на спадкове\~майно \~акту на\~право приватної\~власності на\~землю серії\~ІV-ОД\~№ 078008\~від 04.04.2004\~року,\~внаслідок його\~втрати,\~позивач [PERSON] \~позбавлена можливості\~оформити своє\~право на\~прийняту спадщину\~шляхом одержання в нотаріальній конторі відповідного свідоцтва про право на спадщину, що підтверджується змістом листа-повідомлення Кодимської районної державної нотаріальної контори від 22.05.2021 року № 406/02-14. При наданні оцінки листам нотаріусів, у яких зазначено про причини невидачі спадкоємцям свідоцтв про право на спадщину, необхідно виходити із їх змісту та відповідно враховувати підстави зазначені нотаріусами, при цьому істотне значення мають підстави, які унеможливлюють у будь-якому випадку в майбутньому видачу таких свідоцтв нотаріусами, тому при наявності таких підстав незалежно від форми відповіді нотаріуса лист чи постанова про відмову у видачі свідоцтва, необхідно виходити з того, що у спадкодавця можливість оформити спадщину у нотаріуса відсутня (постанова Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 27 лютого 2019 року у справі № 369/8878/16-ц).\~Відмова в отриманні спадкових прав не постановою нотаріуса, а листом, не може бути перешкодою позивачці для захисту своїх прав у судовому порядку (постанова Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 04 травня 2020 року у справі № 707/1309/15-ц).\~В свою чергу сам відповідний лист нотаріальної контори є фактично відмовою у видачі свідоцтва про право на спадщину (постанова Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 06 травня 2020 року у справі № 613/1289/17). Частина 1 ст. 392 ЦК України передбачає, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи вище викладене суд вважає, що заявлений позивачем позов обґрунтований, у зв`язку з чим підлягає задоволенню.

Outcome: approved