Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Крутьківської сільської ради про визнання права власності в порядку спадкування на земельну ділянку. Мотивує позов тим, що, дана земельна ділянка належала [PERSON], який помер 23 березня 2016 року і заповідав їй все своє майно.\~ Вона прийняла спадщину, але не може оформити свої спадкові права по тій причині, що на земельну ділянку втрачено оригінал державного акту. В судове засідання позивач не зявилася, подала до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Представник Крутьківської сільскої ради в судове засідання не зявився. 28.07.2017 року до суду надійшла заява, в якій відповідач просить розглядати справу без участі представника сільської ради, позов визнають. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності, приходить до наступних висновків. 23 березня 2016 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія І-СР № 276974 (а.с.6). Померлим 18.10.2012 року було вчинено заповіт, згідно якого все своє майно [PERSON] заповідав позивачу. Заповіт посвідчений виконкомом Крутьківської сільської ради та зареєстровано в книзі нотаріальних дій за № 113 (копія заповіту, а.с. 7). Згідно інформаційної довідки зі Спадкого реєстру вказаний заповіт є чинним (а.с. 23). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в адмінмежах Крутьківської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області загальною площею 4,38 га, вартістю 123226,76 грн., що належали йому згідно державного акту серії ЧР № 037979, виданого на підставі розпорядження Чорнобаївської райдержадміністрації від 26 вересня 2003 року №188, а саме: земельну ділянку площею 2,69 га, кадастровий номер 7125184400:04:000:0509; земельну ділянку площею 1,69 га, кадастровий номер 7125184400:04000:1705 (копія державного акту. а.с.12). Частинами першою, третьою статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно довідки Крутьківської сільської ради № 718 від 13.07.2017 р. (а.с. 11) на день смерті [PERSON] проживав один. Як вбачається з листа Чорнобаївської державної нотаріальної контори № 443/01-16 від 29.07.2017 року (а.с. 21), після смерті [PERSON] було подано заяву про прийняття спадщини від [PERSON]. Інших заяв не надходило. Враховуючи зазначене суд приходить до висновку, що позивач являється єдиним спадкоємцем померлого, яка прийняла спадщину у встановлений законодавтвом спосіб та строк. 14.12.2016 року Державним нотаріусом Чорнобаївської державної нотаріальної контори [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] на дві земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства, що розташовані в с. Крутьки Чорнобаївського району, площею 0,0923 га та 0,2695 га (а.с. 24). Разом з тим, у видачі свідоцтв про право на спадщину на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що є предметом даного позову, нотаріусом відмовлено, оскільки спадкоємцем не надано правовстановлюючих документів на зазначене майно (лист № 857/02-16 від 12.07.2017 року, а.с. 8). Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає з закону, або незаконність права власності не встановлена судом. Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в разі втрати ним документа, який засвідчує його. Враховуючи викладені обставини, грунтуючись на вищезазначених нормах права, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки [PERSON]. прийняла спадщину у встановлений законом спосіб, а наданими суду доказами підтверджено її право на спадкування зазначеного майна за заповітом та його належність на час смерті спадкодавцю. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved