Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON], в якому просила поділити спільне сумісне майно подружжя, а саме: нежитлові будівлі літ. «А-2», загальною площею 512,5 кв.м, розташовані за адресою: [ADDRESS], припинивши право спільної сумісної власності на дане майно та визнавши за нею право власності на ? частину даного майна. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що з 26 липня 1991 року вони з відповідачем перебували у шлюбі, під час якого ними було придбано вищезазначені нежитлові будівлі і вона має право на ? частину даного майна. Надалі позивач неодноразово уточнювала позовні вимоги і в останній редакції просила в порядку поділу майна подружжя визнати за нею право власності: на ? частину нежитлових будівель літ. «А-2», загальною площею 512,5 кв.м., розташованих за адресою: [ADDRESS]; на ? частину нежитлових будівель літ. «А-1», загальною площею 115,7 кв.м., розташованих за адресою: [ADDRESS]; на ? частину нежитлових будівель літ. «А-1» площею 233,5 кв.м, літ. «Б-1» площею 391,3 кв.м., розташованого за адресою: [ADDRESS].Також в порядку поділу майна подружжя стягнути з відповідача на її користь грошову компенсацію за ? частину вартості автомобіля VOLKSWAGEN TOUAREG, державний номер [NUMBER] та грошову компенсацію за ? частину вартості автомобіля ГАЗ 33023-212, державний номер [NUMBER] та визнати за нею право власності на автомобіль Mitsubishi ASX, державний номер [NUMBER], а за [PERSON] право власності автомобіль TOYOTA CAMRI, державний номер [NUMBER]. Право спільної сумісної власності подружжя на вищезазначене майно припинити. Також, просила визнати недійсним правочин, яким відчужено [PERSON] автомобіль VOLKSWAGEN TOUAREG, державний номер [NUMBER], оскільки дане відчуження відбулось без згоди позивача. В судовому засіданні 15.04.2016р. представник позивача зменшила позовні вимоги та просила визнати в порядку поділу майна подружжя за позивачем право власності: на ? частину нежитлових будівель літ. «А-2», розташованих за адресою: [ADDRESS]; на ? частину нежитлових будівель літ. «А-1», літ. «Б-1», розташованого за адресою: [ADDRESS], визнати за нею право власності на автомобіль Mitsubishi ASX, державний номер [NUMBER], а за [PERSON] право власності автомобіль TOYOTA CAMRI, державний номер [NUMBER]. Право спільної сумісної власності подружжя на вищезазначене майно припинити. Крім того, уточнила позовні вимоги в частині розподілу нежитлових будівель літ. «А-2», розташованих за адресою: [ADDRESS], зазначивши, що загальна площа даної нежитлової будівлі, що належить на праві спільної сумісної власності подружжю складає 425,4 кв.м. При цьому пояснила, що дане майно було придбано подружжям під час шлюбу, на даний час шлюб розірвано і в добровільному порядку подружжя не може дійти згоди щодо поділу спірного майна. Відповідач та 3-і особи в судове засідання не з»явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином та своєчасно, причини неявки суду не повідомили, заперечень проти позову не надали. Зі згоди представника позивача суд розглядає справу в порядку заочного провадження. Суд, вислухавши пояснення представника, дослідивши та вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 26 липня 1991 року, зареєстрований під актовим записом № 506 відділом ЗАГСА Орджонікідзевського райвиконкому м.Харкова, про що свідчить свідоцтво про шлюб (а.с.8). Рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 02.04.2015р. даний шлюб було розірвано. Відповідно до ст. 60 Сімейного Кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Судом встановлено, що під час шлюбу подружжям було придбано наступне майно: частина нежитлових будівель літ. «А-2», загальною площею 425,5 кв.м, розташованих за адресою: [ADDRESS]; нежитлові будівлі літ. «А-1» площею 233,5 кв.м, літ. «Б-1» площею 391,3 кв.м, розташовані за адресою: [ADDRESS]; автомобіль Mitsubishi ASX, державний номер [NUMBER], автомобіль TOYOTA CAMRI, державний номер [NUMBER], що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, матеріалами інвентаризаційних справ на нерухоме майно та обліковою карткою транспортного засобу та свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу( а.с. 98, 104). Згідно ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Таким чином, суд вважає, що нерухоме майно, що є спільною сумісною власністю подружжя підлягає розподілу між подружжям по ? частині за кожним. Що стосується автомобіля Mitsubishi ASX, державний номер [NUMBER] та автомобіля TOYOTA CAMRI, державний номер [NUMBER], то, як пояснила представник позивача, на даний час за усною домовленістю між подружжям, позивач [PERSON] користується автомобілем Mitsubishi ASX, державний номер [NUMBER], а відповідач [PERSON] користується автомобілем TOYOTA CAMRI, державний номер [NUMBER]. Отже, суд вважає за можливе залишити дані автомобілі у користуванні подружжя відповідно до укладеної між ними усної домовленості та встановленого порядку користування. Що стосується визнання права власності за [PERSON] на автомобіль автомобілем Mitsubishi ASX, державний номер [NUMBER] та визнання права власності за [PERSON] на автомобіль TOYOTA CAMRI, державний номер [NUMBER], то суд відмовляє у задоволенні позовних вимог в цій частині, оскільки відповідно до наданих документів, право власності на спірні автомобілі на даний час уже зареєстровано за сторонами по справі і відповідач [PERSON] не звертається до суду з відповідними позовними вимогами. Питання щодо судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial