Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, вказавши, що вона з відповідачем в зареєстрованому шлюбі не перебувала. Відповідач є батьком неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач у добровільному порядку відмовляється надавати матеріальну допомогу на дитину, чим ставить її в скрутне матеріальне становище, у зв'язку з чим просить стягувати з відповідача [PERSON] аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 4000 грн. щомісяця, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду та до повноліття дитини. Інші стягнення на користь третіх осіб з відповідача не проводяться. Раніше до суду з позовом про стягнення аліментів не зверталась. Позивач [PERSON] надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, а також доповнила, що відповідач на протязі останніх 3-5 років продав двокімнатну квартиру [ADDRESS], два гаражі, має автомобіль та зі слів доньки, яка була в гостях у відповідача, їй стало відомо, що він робив євроремонт в своїй квартирі, а щомісячний заробіток складає 12000 грн. Крім того, просить фіксацію судового засідання не проводити та не заперечує проти розгляду справи у порядку ст. 224 ЦПК України. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчать рекомендовані поштові повідомлення з відмітками «Повернуто за не запитом», оскільки згідно з п. 5 ст. 74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за місцем реєстрації, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Причини неявки до суду відповідач не повідомив, заперечень на позов не надав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Згідно вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу технічними засобами не проводиться. Перевіривши матеріали справи, дослідивши надані докази та вимоги, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком неповнолітньої доньки - [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] та знаходиться на її утриманні (а.с. 5, 6). За змістом ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів за одну дитину за жодних обставин не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, отже, і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Відповідно до ст. 191 ч.1 Сімейного кодексу України аліменти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З урахуванням вищевказаного, беручи до уваги відсутність відомостей про стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, позов підлягає частковому задоволенню, шляхом стягнення з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON], в твердій грошовій сумі в розмірі 888,50 грн., з урахуванням, що прожитковий мінімум на дитину відповідного віку від 6 до 18 років з 1 травня складає 1777 гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, з послідуючою індексацією відповідно до закону, починаючи від дня пред'явлення позову та до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання. Окрім того, з відповідача в порядку ч. 3 ст. 88 ЦПК України також слід стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп.

Outcome: partial