Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 14 лютого 2014 року вона з відповідачем зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану м. Мукачево реєстраційної служби Мукачівського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії І-ФМ № 108753. Від даного шлюбу вони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Шлюб бажає розірвати, оскільки спільне життя з відповідачем не склалося, останні пять місяців між ними тривали спори та сварки, в результаті чого вони розійшлися та проживають окремо. Фактично сімейні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведеться, подальше сумісне життя та збереження сім'ї є неможливим та суперечить її інтересам. Спору між ними щодо поділу спільно нажито майна немає. Позивач в судове засідання не зявилася, до початку судового засідання її представник подав до суду заяву про розгляд справи без їх участі, в якій просить позов задоволити. Відповідач в судове засідання також не зявився, до початку судового розгляду справи подав заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, проти задоволення позову щодо розірвання шлюбу не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] 14 лютого 2014 року укладено шлюб, який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Мукачеву реєстраційної служби Мукачівського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області, про що складено відповідний актовий запис № 45 та видано Свідоцтво про шлюб Серії І-ФМ № 108753. Під час шлюбу у сторін народилася донька [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, Серії І-ФМ № 286019. Згідно копії рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 11 березня 2015 року, з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання їх доньки. Як вказує позивач та не заперечує відповідач, сторони не підтримують сімейних стосунків та проживають окремо. Сімейне життя у них не склалось, вони не зійшлись характерами, у них зникло почуття любові та поваги, постійно виникають непорозуміння, у них зовсім різні погляди на життя та вирішення сімейних проблем. Судом вживалися заходи щодо примирення подружжя, надався строк для примирення 2 місяці, однак примирення між сторонами не досягнуто. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, шлюб існує тільки формально, збереження його не можливе, а тому його слід розірвати. Відповідно до ст.ст. 105, 110, 112 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~ст.110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя (ч.1 ст. 110 СК України). Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обовязками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Оскільки у суду склалася достатня переконаність у тому, що подальше спільне життя подружжя неможливе, позивач має стійке переконання до розірвання шлюбу, а також, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам позивача, тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до\~ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку із реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу\~\~іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивачем ставиться питання про залишення їй прізвища [PERSON], суд вважає за необхідне дане клопотання задовольнити. Правовідносини між сторонами регулюються сімейним законодавством України. На підставі наведеного,

Outcome: approved