Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача ПАТ «Перший Український міжнародний банк», визначивши третіми особами, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON], приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області [PERSON], в якому прохала визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 2980 від 19.06.2017 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] про стягнення з [PERSON] (місце проживання: [INFO], ІПП [NUMBER]) на користь Публічного акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» (м. Київ, вул. Андріївська, 4, код ЄДРПОУ 14282829) заборгованості в сумі 24 599,39 грн. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначила, що у квітні 2018 року їй від приватного державного виконавця Гречин Н. В. стало відомо, що згідно виконавчого напису нотаріуса № 2980 виданого 19 червня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] із неї на підставі кредитного договору № GP 5049823 стягнуто на користь ПАТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ [PERSON]» заборгованість у розмірі 24 599,39 грн. Позивач уважає, що нотаріус не дотримався вимог законодавства, яким врегульовано порядок вчинення виконавчих написів нотаріусом\~, оскільки при вчиненні виконавчого напису ним не було отримано первинні документи щодо видачі кредиту, нотаріус не переконався належним чином у безспірному розмірі суми, що підлягає стягненню, а тому здійснення виконавчого напису було вчинено з порушенням норм законодавства, тому він має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою суду від 02 травня 2018 року відкрито провадження по справі. В судове засідання позивача [PERSON] не з'явилася, надіслала до суду заяву про розгляд справи без її часті, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с.56). Представник відповідача ПАТ «Перший Український міжнародний банк», будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з»явився, про причини своєї неявки суд не повідомив (а.с.30, 55,). Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору приватний нотаріус [PERSON] у судове засідання не зявилася, надіслала до суду заяву про розгляд справи без її участі, зазначила, що виконавчий напис вчинено нею з дотриманням діючого законодавства (а.с. 33). Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області [PERSON] будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи повторно у судове засідання не зявилася, про причини своєї неявки суд не повідомила (а.с.31, 54). Згідно ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, якщо відповідач не з»явився без поважних причин або без повідомлення причини, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. З цих підстав суд, відповідно до ст.ст. ч.4 ст. 223, 280 ЦПК України, розглянув справу у заочному порядку та ухвалив рішення. Відповідно до ч.2 ст.247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 19 червня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] було видано виконавчий напис, який зареєстровано в реєстрі за № 2980, відповідно до якого запропоновано звернути стягнення з з [PERSON] на користь ПАТ «Перший Український міжнародний банк» заборгованості за кредитним договором № GP 5049823 від 10 вересня 2013 року у сумі 23999,39 грн., яка утворилася за період з 09.06.2016 року по 09.06.2017 року. Сума заборгованості складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту у розмірі 14 620,91 грн.; простроченої заборгованості за комісією у розмірі 9120,25 грн.; простроченої заборгованості за процентами у розмірі 258,23 грн.; витрати за вчинення виконавчого напису становлять 600,00 грн. Зазначено, що виконавчий напис набирає чинності з дня його вчинення, тобто з 19.06.2017 р. (а.с.15). 13 березня 2018 року постановою приватного виконавця Виконавчого округу Полтавської області [PERSON] на підставі виконавчого напису № 2980 виданого 19.06.2017 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] відкрито виконавче провадження № 55974857 про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Перший Український міжнародний банк » заборгованості у сумі 24\~599 грн. 39 коп. (а.с.18). Згідно ч.1\~ст. 14 ЦК України\~цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ч.1\~ст.15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Відповідно до\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до\~статті 18 ЦК України\~нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першої\~статті 1Закону України від 02 вересня 1993року «Про нотаріат»\~нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов'язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Статтею 50 Закону України «Про нотаріат»\~визначено що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Відповідно до\~ст. 87 Закону України «Про нотаріат»\~для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими\~\~стягнення\~\~ заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно\~ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Згідно Розділу 2 глави 16 п.3.1. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України нотаріус вчиняє виконавчі написи якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Пунктом 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів затвердженого\~постановою КМУ №1172 від 29.06.1999 р. передбачено, що нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1цього переліку). Для одержання виконавчого напису подаються: оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання. Відповідно до пункту 2 Переліку для одержання виконавчого напису з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Таким чином, можна зробити висновок, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов'язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов'язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов'язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з Переліком документів є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на викладене та з урахуванням приписів статей\~15,\~16,\~18 ЦК України, статей\~50,\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Згідно з пунктом 284 Інструкції нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості боржника перед стягувачем. При цьому заборгованість боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи передбачені вищезазначеним Переліком документів. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у загальному Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів (пункт 286 Інструкції). Отже, в основі вчинення вказаної нотаріальної дії лежить факт безспірності наявної заборгованості. З матеріалів справи вбачається, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] виконавчий напис було здійснено на підставі заяви про вчинення виконавчого напису від 09.06.2017 поданої представником ПАТ «Перший Український міжнародний банк» [PERSON] (а.с.37). З повідомлення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] від 10.05.2018 вбачається, що виконавчий напис було здійснено на підставі заяви про вчинення виконавчого напису до якої було додано оригінал кредитного договору № GP 5049823 укладеного 10 вересня 2013 року між [PERSON] та ПАТ «[PERSON] ренесанс капітал», засвідчену Стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості, документи стягувача та представника за довіреністю (а.с.33). Відповідно до п.2.3 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Мінюсту від 22.02.2012 р. № 296/5, визначено, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Отже, виконавчий напис може бути виданий лише за умови, що банком нотаріусу надано всі необхідні документи, що підтверджують безспірність заборгованості та за наявності доказів належного направлення та отримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень. З наданих приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] документів, на підставі яких було вчинено виконавчий напис № 2980 від 19.06.2017, вбачається, що ПАТ «Перший український міжнародний банк» було додано письмову вимогу (повідомлення) [PERSON] про погашення заборгованості за кредитним договором в сумі 26\~646 грн. 06 коп. в строк до 17.05.2017 року (а.с.42) та список № 150-1705151424-51 поштових відправлень рекомендованих листів з якого вбачається, що на адресу [PERSON] 15.05.2017 направлено письмову вимогу (повідомлення) (а.с.40-41), однак підтвердження отримання листа адресатом банком не надано, у звязку з чим позивач була позбавлена можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості або оспорити вимоги ПАТ «Перший український міжнародний банк», або ж виконати їх, що не може свідчити про безспірність суми, предявленої до стягнення. Таким чином, [PERSON]Б не отримувала вимоги про можливе стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса. Нотаріусом, в свою чергу, не було перевірено отримання її позивачем, що унеможливило подання останнім нотаріусу обґрунтованих заперечень щодо вчинення виконавчого напису або письмової згоди. На думку суду, у даному випадку, приватний нотаріус не перевірив наявність доказів належного направлення та отримання позивачем (боржником) письмової вимоги про усунення порушень, що призвело до порушення процедури вчинення напису, передбаченої пунктом 2.3. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Також нотаріус не зясував чи не пропущено банком строк позовної давності, не встановив коли було здійснено останню оплату по кредиту, оскільки з наданої нотаріусу виписки не вбачається руху коштів по рахунку. Період стягнення у виконавчому написі зазначено з 09.06.2016 року по 09.06.2017 року, тоді як договір укладено 10 вересаня 2013 року. Крім того, з матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні напису нотаріус отримував від банку та від позивача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед банком, суми штрафних санкцій та процентів, зазначені у написі, є безспірними. Отже, нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом, чим порушив нормист.88 Закону України «Про нотаріат», п.284 Інструкції та п.1 Переліку. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, а тому виконавчий напис слід визнати таким, що не підлягає виконанню. Питання про стягнення судового збору суд вирішує відповідно до\~ст.141 ЦПК України. З відповідача на користь позивача підлягає стягненню 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved