Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], вказуючи, що 25 червня 2005 року зареєструвала шлюб із відповідачем. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Бориславського міського управління юстиції, актовий запис №103. В шлюбі є одна дитина: син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження 1-СГ №035880 виданим 09 січня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Бориславського міського управління юстиції. Спору про визначення проживання дитини немає. Також немає і спору про поділ спільного нажитого майна. Спільне життя з відповідачем склалося невдало. З вересня 2015 року позивач та відповідач припинили шлюбні стосунки, припинили вести спільне господарство. Причиною розпаду сімї стало те, що у подружжя були різні погляди на сімейне життя та обовязки. Позивач в підготовче засідання не з'явилася. До суду надала заяву в якій просить справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в підготовче засідання не з'явився, до суду надав заяву в якій просить справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги визнає. Не заперечує проти розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутністю учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України у підготовчому засіданні, суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, розглянувши матеріали справи, аналізуючи зібрані по справі та досліджені в суді докази, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, вважає, що позовні вимоги слід задовольнити, оскільки в підготовчому засіданні встановлено, що сторони жити разом не бажають, шлюбних стосунків не підтримують, відносини між ними носять формальний характер, тож суд приходить до висновку, що їх сім'я розпалася остаточно і її збереження при таких обставинах суперечило б інтересам сторін та їх дітей. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує законних прав, свобод чи інтересів інших осіб, тому позовні вимоги слід задовольнити. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання як розподілити між сторонами судові витрати. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду із даним позовом позивачем було оплачено судовий збір у розмірі 704 гривні 80 копійок, проте, враховуючи прохання позивача про залишення судових витрат за нею, суд не вирішує питання щодо розподілу судових витрат.

Outcome: approved