Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку. Позов обґрунтовуючи тим, що вона є власником квартири [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] зареєстрована у даній квартирі, але з 2015 року не проживає, житловим приміщенням не користується. Збереження реєстрації відповідача за адресою належної їй квартири порушує її права, як власника на вільне володіння та користування своєю власністю. Тому позивач просила суд визнати [PERSON] , [INFO] такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] , знявши її з реєстрації місця проживання за цією адресою. В судовому засідання позивач [PERSON] та їх представник за довіреністю [PERSON] позовні вимоги підтримали, просили задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, про причини неявки суд не повідомила, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за її відсутності на адресу суду не надходило. За наявності у справі достатніх доказів суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності осіб, що не з`явилися в судове засідання. 24.06.2021 року ухвалою Київського районного суду м.Полтави відкрито спрощене провадження по справі. Судом встановлено, що на підставі договору дарування від 31.07.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Нестекою Н.О., зареєстрованого в реєстрі за №327 [PERSON] , [INFO] на праві власності належить квартира [ADDRESS] . За адресою даного будинку зареєстровано місце проживання [PERSON] , [INFO] . Крім того, судом встановлено, що відповідач з 2015 року в вищевказаній квартирі не проживає, комунальні послуги не сплачує, кореспонденцію за даною адресою не отримує, її особистих речей в квартирі не має. Даний факт в судовому засіданні також підтвердили свідки [PERSON] та [PERSON] . Згідно частин 3, 4 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідач будь-яких доказів на спростування свого не проживання у належному позивачу житлі понад один рік суду не надала. Згідно ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Як передбачено ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом не встановлено поважності причин не проживання відповідача в спірному житлі, а також чинення перешкод відповідачу позивачем або членами його сім`ї, іншими особами в користуванні цим житлом. Наявність реєстрації [PERSON] в квартирі [ADDRESS] , власником якої є позивач, порушує її права на вільне володіння та користування власністю. З цих підстав порушене право підлягає захисту. Обираючи спосіб захисту порушеного права, суд виходить з того, що порушення прав позивача не пов`язане з позбавленням власності, тому вважає за можливе визначити спосіб захисту порушеного права шляхом визнання [PERSON] , [INFO] такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] , знявши її з реєстрації місця проживання за цією адресою. Тому позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved