Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМТЕПЛОЕНЕРГО» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди і свої вимоги мотивує тим, що на підставі рішення загальних зборів учасників (протокол №1 від 25.04.2016 року) та наказу№1 від 26.04.2016 року Відповідача з 26.04.2016 року вона приступила до виконання обов'язків директора ТОВ «КОМТЕПЛОЕНЕРГО». Позивач зазначає, що 22.08.2018 року нею отримано лист Відповідача №5 від 21.08.2018 року з вимогою про надання трудової книжки для внесення запису про звільнення та про передачу документів товариства [PERSON], а також копію наказу Відповідача №1-К від 17.08.2018 року «Про звільнення [PERSON]» в якому зазначено, що на виконання протоколу№13/08-18 від 13.08.2018 року загальних зборів учасників Відповідача, [PERSON] звільнено з посади директора з 13.08.2018 року за прогули без поважних причин згідно ст.40 п.4. КЗпПУ. Позивачка вказує, що є учасником ТОВ «КОМТЕПЛОЕНЕРГО» із розміром частки 3% статутного капіталу товариства, і 15.08.2018 року вона перебувала на загальних зборах учасників Відповідача (протокол №15/08-18 від 15.08.2018 року), звітувала на зборах та отримувала завдання від учасників товариства, як директор цього товариства, жодних повідомлень про проведення загальних зборів учасників Відповідача призначених на 06.08.2018 року та 13.08.2018 року не отримувала. Вимоги чи повідомлення про порушення трудової дисципліни в конкретний день чи період часу, а також щодо надання відповідних пояснень, Позивачка не отримувала, тому вважає своє звільнення та призначення на посаду директора ТОВ «КОМТЕПЛОЕНЕРГО» [PERSON] вчинене з порушенням чинного законодавства, і просить суд визнати наказ №1-к від 17.08.2018 року «Про звільнення [PERSON]» незаконним і скасувати його, визнати протокол загальних зборів учасників товариства №13/08-18 від 13.08.2018 року в частині звільнення [PERSON] з посади директора товариства незаконним та скасувати його, поновити [PERSON] на посаді директора товариства з 14.08.2018 року та стягнути з Відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу, який за період з 14.08.2018 року по 14.09.2018 року в сумі 4928 грн. 67 коп. та спричинену моральну шкоду в розмірі 5000,00 грн.. Представник позивача [PERSON]- [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просить суд їх задоволити з підстав наведених в позовній заяві. Представник Відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМТЕПЛОЕНЕРГО» - Калініна О.Ю. в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову в повному обсязі з підстав наведених у відзиві на позовну заяву. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного: Судом при розгляді справи встановлено, що відповідно до рішення загальних зборів учасників (протокол №1 від 25.04.2016 року) та наказу №1 від 26.04.2016 року [PERSON] з 26.04.2016 року приступила до виконання обов'язків директора ТОВ «КОМТЕПЛОЕНЕРГО». Згідно протоколу №06/08-18 позачергових загальних зборів учасників ТОВ «КОМТЕПЛОЕНЕРГО» від 06.08.2018 року з порядку денного, - перевірка діяльності директора, учасники вирішили: створити комісію з контролю присутності Директора [PERSON] на своєму робочому місці та виконання обов'язків директора ТОВ «КОМТЕПЛОЕНЕРГО» в собі: голова комісії директор ТОВ «Харківспецінвест» [PERSON]; члени комісії: [PERSON], [PERSON] директор з виробництва. Комісія повинна провести та з'ясувати підстави відсутності директора [PERSON] на робочому місці. Взяти в неї пояснення, у разі неможливості скласти Акт про неможливість отримати такі пояснення за підписом усіх членів комісії. Учасники вирішили: надати комісії 4 робочих дні для з'ясування всіх обставин, призначити наступний загальний збір учасників Товариства на 13.08.2018 року на 12:00 год., про що сповістити Директора [PERSON] листом з повідомленням (або кур'єрською поштою) за місцем проживання вказаним в паспорті. Комісію зобов'язати на наступні збори надати Акти та табель робочого часу по присутності директора [PERSON] на робочому місці за останню 4 робочих дні. Однак, матеріали справи не містять повідомлень [PERSON] про проведення позачергових зборів учасників ТОВ «КОМТЕПЛОЕНЕРГО» призначених на 06.08.2018 року, як директора чи/або як учасника товариства, доказів направлення та отримання [PERSON] протоколу №06/08-18 від 06.08.2018 року, письмових пояснень [PERSON] або Акту про неможливість отримати такі пояснення, табелів робочого часу по присутності директора [PERSON] на робочому місці, як наслідок розгляду порядку денного протоколу №06/08-18 позачергових загальних зборів учасників ТОВ «КОМТЕПЛОЕНЕРГО» від 06.08.2018 року. Згідно протоколу №13/08-18 позачергових загальних зборів учасників ТОВ «КОМТЕПЛОЕНЕРГО» від 13.08.2018 року з п. 3 порядку денного, - учасники вирішили: на підставі п. 4 ст. 40 КЗПУ звільнити з 13.08.2018 року з посади Директора [PERSON] та призначити на посаду Директора [PERSON] (код [NUMBER]) з 14.08.2018 року. В матеріалах справи відсутні докази повідомлення [PERSON] про проведення позачергових зборів учасників ТОВ «КОМТЕПЛОЕНЕРГО» призначених на 13.08.2018 року, як директора чи/або як учасника товариства, доказів направлення та отримання [PERSON] протоколу №06-08-18 позачергових загальних зборів учасників ТОВ «КОМТЕПЛОЕНЕРГО» від 06.08.2018 року, письмових пояснень [PERSON] або Акту про неможливість отримати такі пояснення, табелів робочого часу по присутності директора [PERSON] на робочому місці, як наслідок розгляду порядку денного протоколу №06-08-18 позачергових загальних зборів учасників ТОВ «КОМТЕПЛОЕНЕРГО» від 06.08.2018 року. В доповідній записці Органу управління ТОВ «КОМТЕПЛОЕНЕРГО» старшого машиніста (кочегара) котельні [PERSON] щодо відсутності директора від 13.08.2018 року зазначено, що він працює машиністом (кочегаром) котельні, що розташована у ДПТНЗ «Недригайлівське вище професійне училище» за адресою: вул. Шмідта, 28 смт. Недригайлів Сумської області. З липня місяця по сьогоднішній день директор [PERSON] не з'являлась на об'єкті опалення і не приймала участі в організації ремонтних робіт по підготовці обладнання (котлів, димоходів) дистанційно. В наказі ТОВ «КОМТЕПЛОЕНЕРГО» №1-К від 17.08.2018 року «Про звільнення [PERSON]» вказано, що на виконання протоколу загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю «КОМТЕПЛОЕНЕРГО» №13/08-18 від 13.08.2018 року, з метою забезпечення виконання норм КЗпП, НАКАЗУЮ: Звільнити [PERSON] з посади директора з 13.08.2018 року за прогули без поважних причин згідно ст.40 п.4. КЗпПУ. Підстава: 1. Протокол загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМТЕПЛОЕНЕРГО» №13/08-18 від 13 серпня 2018 року. Директор (підпис, печатка) [PERSON]. 14.07.2018 року [PERSON] отримала повідомлення ТОВ «Харківспецінвест» від 12.07.2018 року про проведення позачергових загальних зборів учасників ТОВ «КОМТЕПЛОЕНЕРГО» за адресою: 61052, Харківська обл., м. Харків, вул. Полтавський шлях, буд. 31, оф. 17 об 08:30 годин 15 серпня 2018 року, в порядку денного яких передбачено звіт Директора Товариства про роботу за 2017 рік та перше півріччя 2018 року. 23.07.2018 року [PERSON] отримала повідомлення ТОВ «Харківспецінвест» від 20.07.2018 року в доповнення до повідомлення від 12.07.2018 року про проведення позачергових загальних зборів учасників ТОВ «КОМТЕПЛОЕНЕРГО» із вказівкою запрошених осіб, в т.ч. Директора ТОВ «КОМТЕПЛОЕНЕРГО» [PERSON]. 23.07.2018 року [PERSON] отримала лист ТОВ «Харківспецінвест» №2007 від 20.07.2018 року адресований директору ТОВ «КОМТЕПЛОЕНЕРГО» [PERSON] про надання пояснень з приводу ведення господарської діяльності товариства. У відповідь на лист №2007 від 20.07.2018 року ТОВ «Харківспецінвест» 27.07.2018 року отримано лист №2507 від 25.07.2018 року за підписом директора ТОВ «КОМТЕПЛОЕНЕРГО» [PERSON] із додатками, - Звітом про підготовчі роботи до опалювального сезону 2018-2019 рр. на об'єкті ДПТНЗ «Недригайлівське ВПУ» старшого кочегара [PERSON] та фото таблицями. Відповідно до листка непрацездатності, серії АДО №138797, ЖККУ «Сумський МКПБ», виданого 09.07.2018 року - [PERSON], з 09.07.2018 року по 18.07.2018 року перебувала на лікарняному. Стати до роботи з 19.07.2018 року. Відповідно до листка непрацездатності, серії АДО №139007, ЖККУ «Сумський МКПБ», виданого 31.07.2018 року - [PERSON], з 31.07.2018 року по 08.08.2018 року перебувала на лікарняному. Стати до роботи з 09.08.2018 року. Оригінали листків непрацездатності були оглянуті в судовому засіданні. Згідно протоколу №15/08-18 позачергових загальних зборів учасників ТОВ «КОМТЕПЛОЕНЕРГО» від 15.08.2018 року з п. 4 порядку денного, - учасники поміж іншим вирішили: взяти на розгляд надані документи Директором ТОВ «КОМТЕПЛОЕНЕРГО» [PERSON]. Зобов'язати надати Директором ТОВ «КОМТЕПЛОЕНЕРГО» [PERSON] в дводенний термін надати письмове пояснення, щодо відсутності на робочому місці. Протокол підписали: голова зборів - [PERSON], секретар зборів - [PERSON], ТОВ «Харківспецінвест» [PERSON], [PERSON], представник [PERSON] [PERSON], [PERSON], Калініна О.Ю., [PERSON]. В цьому протоколі відсутнє повідомлення про складені Акти про відсутність на роботі [PERSON] від 07.08.2018 року, 08.08.2018 року, 09.08.2018 року, 10.08.2018 року, вимоги про надання пояснень щодо причин її відсутності на роботі у вказані дні, а також повідомлення про звільнення [PERSON] з посади директора ТОВ «КОМТЕПЛОЕНЕРГО» з 13.08.2018 року. 17.08.2018 року директором ТОВ «КОМТЕПЛОЕНЕРГО» [PERSON] на виконання вимог п. 4 порядку денного протоколу №15/08-18 позачергових загальних зборів учасників ТОВ «КОМТЕПЛОЕНЕРГО» направлено ТОВ «Харківспецінвест» лист №1708 про повідомлення календарних дат, за які вона має надати письмові пояснення, який отримано ТОВ «Харківспецінвест» 20.08.2018 року. У відповідь на лист №1708 від 17.0 8.2018 року [PERSON] 28.08.2018 року отримала лист ТОВ «Харківспецінвест» №2208 від 22.08.2018 року про надання пояснень щодо відсутності на робочому місці, як директора ТОВ «КОМТЕПЛОЕНЕРГО» з 01 липня по 13 серпня 2018 року. Відповідно до деталізованого рахунку дзвінків, наданий до суду за період з 12.07.2018 року по 29.08.2018 року за номером телефону [NUMBER] [PERSON] з'єднання з номерами [NUMBER] абонент [PERSON] директор ТОВ «Харківспецінвест» та [NUMBER] абонент [PERSON] директор з виробництва ТОВ «Харківспецінвест» - відсутні, проте, 46 з'єднань з номером [NUMBER] абонент [PERSON] старший машиніст (кочегар) ТОВ «КОМТЕПЛОЕНЕРГО» загальною тривалістю 502 хв. 65 сек.; 6 з'єднань з номером [NUMBER] абонент [PERSON] директор ДПТНЗ «Недригайлівське ВПУ» загальною тривалістю 44 хв. 05 сек.; 41 з'єднання з номером [NUMBER] абонент [PERSON] директор ДП «Недригайлівський агролісгосп» загальною тривалістю 37 хв. 45 сек.. Згідно з Детальною інформацією про юридичну особу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, сформованою 14.09.2018 року, керівником ТОВ «КОМТЕПЛОЕНЕРГО» є [PERSON]. Відповідно до наказу №1-К від 17.08.2018 року директора ТОВ «КОМТЕПЛОЕНЕРГО» [PERSON] звільнено з 13.08.2018 року, у зв»язку з прогулом без поважних причин, за п.4 ч. 1 ст.40 КЗпП України. Пунктом 4 ч. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) встановлено, що трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин. Тобто, відповідно до вказаної норми чинного законодавства України про працю, прогулом може вважатись лише невихід на роботу без поважних причин. Проте, як встановлено судом, з 09.07.2018 року по 18.07.2018 року та з 31.07.2018 року по 08.08.2018 року Позивач [PERSON] перебувала на лікарняному, що підтверджується листками непрацездатності. Крім того, в період з 01 липня по 13 серпня 2018 року частина днів є вихідними, а саме: 01.07.2018 року, 07-08.07.2018 року, 21-22.07.2018 року, 28-29.07.2018 року, 11-12.07.2018 року. В судовому засіданні представник Позивачки [PERSON] повідомив, що в усі інші дні в період з 01 липня по 13 серпня 2018 року, в тому числі перебуваючи на лікарняному, Позивачка виконувала обов'язки директора ТОВ «КОМТЕПЛОЕНЕРГО». В судовому засіданні представник Відповідача надав суду Акти про відсутність на роботі директора ТОВ «КОМТЕПЛОЕНЕРГО» [PERSON] від 07.08.2018 року, 08.08.2018 року, 09.08.2018 року, 10.08.2018 року, складені за участю [PERSON], [PERSON] та [PERSON], підписані вказаними особами (в акті від 09.08.2018 року відсутній підпис [PERSON], з яких вбачається, що директор ТОВ «КОМТЕПЛОЕНЕРГО» [PERSON] була відсутня на роботі без поважних причин впродовж робочого дня з 08 год. 00 хв. до 16 год. 50 хв. (акт від 07.08.2018 року); з 08 год. 00 хв. до 16 год. 40 хв. (акт від 08.08.2018 року); з 08 год. 00 хв. до 16 год. 47 хв. (акт від 09.08.2018 року); з 08 год. 00 хв. до 16 год. 55 хв. (акт від 10.08.2018 року) за місцем здійснення діяльності - приміщення котельні за адресою: смт. Недригайлів, вул. Шмідта, буд. 28. При ознайомленні з вказаними актами встановлено, що вони не містять підпису [PERSON] про ознайомлення із ними. У випадку складання Акт про фіксацію прогулу повинен бути доведений до відома працівника. Оскільки звільнення може бути застосовано негайно після виявлення прогулу (за виключенням необхідності отримання рішення профспілкової організації) акт про виявлення прогулу також повинен бути вручений негайно. Доказом такого вручення може бути особистий підпис працівника про вручення нарочно або квитанція та опис вкладення про відправлення відповідного акту поштою. Однак, перелічені докази інформування Позивачки [PERSON] про складення вказаних Актів щодо неї - відсутні і суду надані не були. Зазначені Акти не містять інформації про вчинені роботодавцем дії для з'ясування причин відсутності працівника на роботі та отримані відомості, що є безпосереднім обов'язком роботодавця. Разом з тим, внаслідок не з'ясування причин відсутності позивача на роботі, як це передбачено законодавством, відповідачем також грубо порушено вимоги останньої частини ст. 40 КЗпП України, згідно з якою - не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності. Крім того, всупереч вимог ст. 29 КЗпП України Відповідачем не визначено конкретне робоче місце Позиваки, що виключає законність формулювання про «відсутність на робочому місці», як підстави для звільнення. Зокрема, схожого висновку дійшов Верховний Суд України (ухвала ВСУ від 15 грудня 2010 року по справі № 6-20213св09). Посилання представника Відповідача на те, що Відповідач починаючи з червня 2018 року за допомогою засобів зв'язку не зміг зв'язатися з Позивачкою та встановити її місцезнаходження, суперечить наявним в справі матеріалам (листуванням та роздруківкою телефонних дзвінків), і в судовому засіданні належними та допустимими доказами стороною відповідача доведені не були. Відповідачем надано суду довідку про доходи директора ТОВ «КОМТЕПЛОЕНЕРГО» [PERSON] з 01 липня 2018 року по 13 серпня 2018 року, з якої вбачається, що Відповідач здійснив нарахування [PERSON] заробітної плати за період з 01 по 13 серпня 2018 року в повному обсязі в сумі 3 831,88 грн., виходячи з її посадового окладу в розмірі 4500 грн. на місяць, що суперечить твердженням Відповідача про відсутність Позивачки на роботі без поважних причин з 07 по 13 серпня 2018 року, оскільки згідно вимог ст. 94 КЗпПУ заробітна плата ? це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу, - іза період прогулу заробітна плата працівнику не нараховується. Даючи оцінку наведеним обставинам справи, суд виходить із того, що твердження сторони Відповідача, а також складені, без участі та повідомлення Позивачки, Акти про відсутність на роботі від 07.08.2018 року, 08.08.2018 року, 09.08.2018 року, 10.08.2018 року, доповідна записка старшого машиніста (кочегара) котельні [PERSON] від 13.08.2018 року та відсутність визначення Відповідачем конкретного робочого місця Позиваки не дають підстав для висновків щодо неповажності відсутності Позивачки на робочому місці в період з 01 липня по 13 серпня 2018 року, оскільки з 09.07.2018 року по 18.07.2018 року та з 31.07.2018 року по 08.08.2018 року позивач [PERSON] перебувала на лікарняному; 01.07.2018 року, 07-08.07.2018 року, 21-22.07.2018 року, 28-29.07.2018року, 11-12.07.2018 року, - вихідні дні, а період відсутності на робочому місці 02.07-06.07.2018 року, 19-20.07.2018 року, 23-27.07.2018 року, 30.07.2018 року, 09-10.08.2018 та 13.08.2018 року стороною Відповідача не доведений належними та допустимими доказами. Натомість суд погоджуються з твердженнями позивача [PERSON] щодо не вчинення ним прогулу, з огляду на наступне. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин. Прогул це різновид порушення трудової дисципліни при наявності вини працівника. Необхідною умовою для реалізації права звільнити працівника за вчинення прогулу є відсутність працівника на роботі без поважної причини. При цьому у визначенні поважності причин слід виходити з вини працівника, оскільки поважними вважаються причини, які виключають вину працівника. Поняття прогулу включає в себе й відсутність більш як трьох годин протягом робочого дня. Пленум Верховного Суду України у п. 22 постанови від 06 листопада 1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» з відповідним змінами, зазначив, що звільнення за п. 4 ст. 40 КЗпП України здійснюється в порядку застосування дисциплінарних стягнень, зокрема при застосуванні такого стягнення та звільненні працівника, роботодавець повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого працівником проступку, заподіяну ним шкоду, обставини за яких вчинено проступок, і врахувати попередню роботу працівника. Отже, звільнення за скоєння прогулу (у тому числі й за відсутності на роботі більше трьох годин упродовж робочого дня) являється дисциплінарним стягненням і має здійснюватися з додержанням правил, встановлених для застосування дисциплінарних стягнень. Відповідно до ст. 147 КЗпП України, за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана; звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення. Згідно вимог ст. 148 КЗпП України, дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв»язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку. На виконання вимог ст. 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник зобов»язаний зажадати від працівника письмових пояснень. Пояснення порушника трудової дисципліни є однією з важливих форм гарантій, наданих порушнику для захисту своїх законних прав та інтересів, направлених проти безпідставного застосування стягнення. Разом з тим правова оцінка дисциплінарного проступку проводиться на підставі з'ясування усіх обставин його вчинення, у тому числі з урахуванням письмового пояснення працівника. В п. 24 постанови Пленум Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» №9 від 06 листопада 1992 року, роз»яснено, що при розгляді позовів про поновлення на роботі осіб, звільнених за п. 4 ст.40 КЗпП України, суди повинні виходити з того, що передбаченим цією нормою закону прогулом визнається відсутність працівника на роботі як протягом усього робочого дня, так і більше трьох годин безперервно або сумарно протягом робочого дня без поважних причин (наприклад, у зв»язку з поміщенням до медвитверезника, самовільне використання без погодження з власником або уповноваженим ним органом днів відгулів, чергової відпустки, залишення роботи до закінчення строку трудового договору чи строку, який працівник зобов»язаний пропрацювати за призначенням після закінчення вищого чи середнього спеціального учбового закладу). Відповідно до позиції Верховного Суду України, викладеної в рішенні від 19 жовтня 2011 року по справі №6-56708св10, крім встановлення самого факту відсутності працівника на роботі більше трьох годин протягом робочого дня, визначальним фактором для вирішення питання про законність звільнення позивача з роботи є встановлення поважності причин відсутності. Отже, роботодавець зобов»язаний не лише зафіксувати факт відсутності працівника на робочому місці, але також встановити період протягом якого працівник був відсутній. Факт відсутності працівника на робочому місці більше трьох годин протягом робочого дня (прогул) має бути належним чином зафіксований власником або уповноваженим ним органом задля того, аби унеможливити порушення трудових прав працівника та його безпідставне притягнення до дисциплінарної відповідальності. Законодавством не визначено порядку фіксації прогулу роботодавцем чи іншими органами. Саме тому, будь-який акт чи службова записка вважатимуться такими, що не має офіційного характеру. Факти, що викладені у відповідному акті чи доповідній записці повинні підтверджуватися також іншими доказами. Фіксування факту відсутності працівника на робочому місці - акт, складений безпосереднім керівником працівника і рапорт (доповідна записка) керівнику установи чи підприємства. Акт має підтверджуватись підписами не менше, як двох свідків і містити в собі фіксацію часу протягом якого працівник був відсутній. Відповідно до п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з»ясувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктами 3, 4, 7, 8 ст. 40 п. 1 ст. 41 КЗпП, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147, 148, 149 КЗпП правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника. Аналіз вказаних норм трудового права дає підстави для висновку, що дисциплінарні стягнення застосовуються у разі порушення саме трудової дисципліни, причому характер цього порушення визначає вид дисциплінарного стягнення. Адміністрація повинна навести конкретні факти допущеного дисциплінарного проступку, які мають бути належним чином зафіксовані, роз»яснити ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, врахувати обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Наказ про накладення дисциплінарного стягнення має обов»язково зазначати конкретний вид дисциплінарного проступку, із зазначенням дати його вчинення та інших обставин. У наказі про накладення дисциплінарного стягнення обов»язково має бути зазначено, в чому полягає порушення трудової дисципліни, тобто має бути вказівка на фактичні обставини, які послужили підставою для застосування заходу дисциплінарного стягнення. Тобто, накладаючи дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення, Відповідач не дослідив усіх обставин відсутності Позивачки на роботі, поважності чи не поважності причин відсутності, не встановив фактів, що мали значення для прийняття рішення про накладення дисциплінарного стягнення у відповідності до вимог ст.ст. 147-149 КЗпП України. Відповідно до ч.3 ст.81 ЦПК України у справах щодо застосування керівником або роботодавцем чи створення ним загрози застосування негативних заходів впливу до позивача (звільнення, примушування до звільнення, притягнення до дисциплінарної відповідальності, переведення, атестація, зміна умов праці, відмова в призначенні на вищу посаду, скорочення заробітної плати тощо) у зв»язку з повідомленням ним або членом його сім»ї про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою обов»язок доказування правомірності прийнятих при цьому рішень, вчинених дій покладається на відповідача. Згідно позиції Верховного Суду України, викладеної в ухвалі від 15 грудня 2010 року по справі №6-20213св0, в справах у яких оспорюється незаконність звільнення, саме відповідач повинен довести, що звільнення відбулося без порушення законодавства про працю. Також, відповідно до ст. 9 Конвенції Міжнародної організації праці №158 про припинення трудових відносин з ініціативи роботодавця 1982 року, що ратифікована постановою Верховної Ради України №3933-XII від 04 лютого 1994 року, - тягар доведення наявності законної підстави для звільнення, як це визначено в ст. 4 цієї Конвенції, лежить на роботодавці. Відповідачем, у свою чергу, не надано суду доказів, які б підтверджували вчинення Позивачкою прогулу та законність накладення на позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення. Статтею 43 Конституції України закріплено право кожного на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. З огляду на наведене, суд дійшов висновку про те, що звільнення Позивачки проведено Відповідачем із порушенням вимог чинного трудового законодавства України, без врахування і з'ясування всіх обставин. Тому позовні вимоги в частині визнати незаконним звільнення [PERSON] з посади директора ТОВ «КОМТЕПЛОЕНЕРГО» (за п. 4 ст. 40 КЗпП України) та поновлення на посаді з підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 7 ст. 235 КЗпП України рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню. За ч. 2 ст. 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. За п. 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року №100 (далі - Порядок обчислення середньої заробітної плати) нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, проводяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів. Які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плати визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Згідно довідки ТОВ «КОМТЕПЛОЕНЕРГО» про доходи [PERSON] загальна сума нарахованого їй доходу з 01 липня 2018 року по 13 серпня 2018 року становить 8 331,88 грн., розмір середньоденного заробітку [PERSON] становить 268,77 грн., який розрахований наступним чином: заробітна плата за останні два місяці (березень, квітень) 8 331,88 грн. : 31 день (кількість робочих днів) = 268,77 грн.. Так абз. 2,3 п. 8 Порядок обчислення середньої заробітної плати визначено, що у разі коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати, розрахованої згідно з абзацом першим цього пункту, на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді . Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства. Із врахуванням Порядку обчислення середньої заробітної плати, кількість робочих днів за період з 14 серпня 2018 року по 18 грудня 2018 року (тобто по день ухвалення судового рішення) становить 89 робочих днів. Таким чином, суд встановив, що право Позивачки порушене та підлягає захисту, а тому з Відповідача на користь Позивачки слід стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 23 920 грн. 53 коп. (89 днів х 268,77 грн.). Як вбачається зі змісту ч. 1 ст. 2371 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівникові провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. За роз'ясненнями п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995 року з подальшими змінами, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням ступеня вини відповідача та інших обставин. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди позивачу суд враховує глибину та тривалість душевних страждань позивача, ступінь вини підприємства, що завдало моральну шкоду, істотність вимушених змін у способі життя позивача та інші обставини, які мають вагоме значення. Позивачка стверджує, що незаконні дії Відповідача спричинили їй значних моральних страждань, вона втратила душевний спокій та рівновагу, постійно перебуває у роздратованому стані, що призвело до втрати нормальних життєвих зв'язків із батьками пенсіонерами, вони постійно сваряться через брак коштів, оскільки Позивачка на даний час, я не можу надавати їм фінансову допомогу. Також Позивачка зазначає, що незаконні дії Відповідача (звільнення її «заднім числом» за «прогули») позбавили її можливості працевлаштуватися, отримати допомогу по безробіттю, в зв'язку з чим, вона вимушена прикладати додаткові зусилля для пошуку заробітку та організації свого життя. Враховуючи викладені обставини, а також положення ст. 2371 КЗпП України, суд вважає, що з Відповідача на користь Позивача має бути стягнено 1500,00 гривень у відшкодування моральної шкоди, і що цей розмір грошового відшкодування відповідає засадам розумності і справедливості. Відповідно до положень ст.ст. 76, 77, 78,80, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об»єктивному та безпосередньому досліджені наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв»язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов»язаних з розглядом справи. За правилами ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. інші судові витрати, пов»язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з Відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 7048,00 грн.. На підставі викладеного,

Outcome: approved