Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з цим позовом і просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 14.05.2013 року в Ілляшівській сільській раді Тростянецького району Вінницької області, актовий запис № 2. Позовні вимоги позивач мотивує тим, що спільне життя з відповідачем не склалося. За час фактичних шлюбних відносин у них народилося троє дітей: дочка [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO], та дочка [PERSON], [INFO]. Сторони проживають разом, однак уже протягом року спільного господарства не ведуть. Сім'я розпалася у зв'язку з тим, що відповідач веде себе недостойно, зловживає спиртними напоями. [PERSON] вчиняє насильство в сім'ї, ображає позивача та дітей. Сім'я існує тільки формально. Подальше збереження сім'ї вважає неможливим та недоцільним. Після розірвання шлюбу [PERSON] виявила бажання змінити своє прізвище на дівоче «[PERSON]». [PERSON] в судове засідання не з'явилася, просила про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити. Проти винесення судом заочного рішення не заперечила. Просила залишитися на прізвищі [PERSON]. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності позивача відповідно до ч.2 ст. 158 ЦПК України, враховуючи, що остання скористалася своїми процесуальними правами. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився. Відповідно до ухвали суду від 23.02.2017 року представником позивача було дано оголошення в газеті «Урядовий кур`єр»№56(5925) від 24.03.2017 року. Відповідно до ч.9 ст.74 ЦПК України з опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. Заяви про розгляд справи за його відсутності відповідач не надіслав. Суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та вважає за можливе вирішити справу за наявними в ній доказами відповідно до ч. 4 ст.169 ЦПК України. Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України, взявши до уваги відсутність заперечення з боку позивача про можливий заочний розгляд справи та ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14.05.2013 року, який зареєстрували у виконкомі Ілляшівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області за актовим записом №2, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.5 ). Сторони мають спільних дітей - дочку [PERSON], [INFO], дочку [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO], що підтверджуються відповідними свідоцтвами про народження дітей (а.с.6-8). Сторони не підтримують шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе. Встановленим фактичним обставинам відповідають правовідносини, що регулюються Сімейним кодексом України. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї, відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній (ч. ч. 1,3 ст.55 СК України). Відповідно до ст. 112 СК України для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда інші обставини життя подружжя. Згідно ч.2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з даним позовом, в якому наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Приймаючи до уваги те, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б її інтересам, що має істотне значення, а тому позов підлягає задоволенню. За змістом ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до вимог ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Позивач не виявила бажання змінювати своє теперішнє прізвище. Згідно ч.2 ст. 114 СК України, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 640,00 грн. судового збору, сплачених при подачі позову до суду. На підставі ст. ст. 10, 60, 197, 212, 213, 215, 224 ЦПК України,

Outcome: approved