Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, вказавши, що [INFO] померла її мати [PERSON] . Після смерті матері відкрилась спадщина, яка складається з квартири [ADDRESS] , зазначена квартири належить їй на підставі свідоцтва про право на спадщину від 05.04.2011 року посвідчене Восьмою Запорізькою державною нотаріальною конторою 05.04.2011 року. При житті [PERSON] 04.07.2017 року склала заповіт відповідно до якого зробила заповідальне розпорядження: належну їй на праві приватної власності квартиру [ADDRESS] заповідала [PERSON] , [INFO] . Спадкоємцями першої черги є її діти: позивачка [PERSON] , та сестра позивачки [PERSON] , інших спадкоємців не має. [PERSON] з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не зверталася. [PERSON] , звернулася з заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Бахматськой Т.М., якою була відкрита спадкова справа після смерті померлої [INFO] [PERSON] . [PERSON] , формально була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , але фактично з січня 2017 року постійно проживала разом з матерю за адресою: [ADDRESS] , постійно сплачувала за комунальні послуги за адресою квартири, так як мати за станом здоров`я останні роки свого життя вже не могла виходити з квартири. Всі особисті речі знаходилися у зазначеній квартирі, за місцем фактичного проживання, предметами звичайної обстановки та вжитку користувалися спільно. Вважає, що оскільки зі спадкодавцем фактично мешкали за однією адресою, то прийняла спадщину відповідно до ст. 1268 ЦК України, але нотаріусом не приймається акт ОСББ щодо проживання на час смерті матері разом з нею за однією адресою. Встановлення зазначеного юридичного факту необхідно для встановлення факту прийняття спадщини. Нотаріусом винесена постанова від 14.04.2021р. №422/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальних дій щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Просить суд встановити факт постійного проживання разом з [PERSON] , яка померла [INFO] , на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] , та визнати право власності на квартиру [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 23.06.2021 року відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче засідання. 10.09.2021 року, ухвалою суду, витребувано у приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Бахматської Т.М. копію спадкової справи відкритою після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , і закрито підготовче провадження у справі. 04.10.2020 року до суду надійшли копії матеріалів спадкової справи №64\\2021. Представник позивача надала заяву про розгляд справи за її відсутності, та відсутності позивачки, позовні вимоги підтримує. Третя особа приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Бахматська Т.М.надала заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач [PERSON] надала суду заяву у якій вказала, що позовні вимоги визнає, просить розглядати справу за її відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Також вказала, що позивачка [PERSON] дійсно з 2017 року постійно проживала разом з матір`ю [PERSON] яка померла [INFO] за адресою [ADDRESS] . Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши надані документи та матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, встановив наступні факти та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] , актовий запис №576. Після її смерті відкрилася спадщина. Спадкова маса склала, у тому числі квартиру [ADDRESS] . Дана квартира, на підставі свідоцтва про право на спадщину від 05.04.2011 року, посвідченого Восьмою Запорізькою державною нотаріальною конторою, належала на праві власності [PERSON] . За життя, від імені [PERSON] , на користь позивачки [PERSON] , посвідчено заповіт приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Філіповою Л.П. від 04.07.2017 року за реєстровим № 522 на належну їй квартиру [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] , спадкоємцями першої черги являються її діти - позивачка [PERSON] , та відповідачка [PERSON] , інших спадкоємців судом не встановлено. Згідно ст. 1269 ЦК України - спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Позивачка [PERSON] , 12.04.2021 року подала приватному нотаріусу Запорізького міського нотаріального округу Бахматській Т.М.заяву про прийняття спадщини, та було заведено спадкову справу №64/2021від 12.04.2021 року. Той факт, що позивачка [PERSON] являється донькою спадкодавця [PERSON] , підтверджується свідоцтвом про народження позивачки серії [NUMBER] , свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] . Приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Бахматська Т.М. винесена постанова №422/02-31 від 14.04.2021 року про відмову у вчиненні нотаріальних дій щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з відсутністю документа який підтверджує факт постійного проживання разом із спадкодавцем. Згідно ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд встановив цей факт. Разом з цим при розгляді спору між сторонами суд вважає, що заслуговують на увагу наступні норми законодавства. Згідно ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Статтею 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 1 ст. 1273 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. У відповідності до ч.2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, що мають юридичне значення, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Факт спільного проживання [PERSON] з матір`ю [PERSON] на день її смерті за адресою [ADDRESS] підтверджується актом про фактичне проживання ОСББ «Монтажник 2016» від 10.04.2021 року; квитанціями про сплату комунальних послуг; письмовими поясненнями [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які надані суду. Відповідно до ч. 2 Постанови №7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається: справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Встановлення зазначеного юридичного факту необхідно для встановлення факту прийняття спадщини. Згідно роз`яснень, викладених у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Відповідно до ст. 206 ч.4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом не встановлено, що визнання відповідачкою позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. З огляду на наведене суд вважає, що позовні вимоги позивачки законні, обґрунтовані доказами та підлягають задоволенню.

Outcome: approved