Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про те, що 02.05.1993 року між нею та [PERSON] було укладено шлюб, у якому у них народилося дві доньки, які на цей час є повнолітніми. У 2014 році вона, з метою працевлаштування виїхала за межі України до Італії. Всі останні роки вона відправляла на утримання чоловіка, дітей та онука грошові кошти. Нещодавно на адресу її матері прийшов лист з Уманського міськрайонного суду зміст якого був наступний: ухвалою від 07.12.2016 року було відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до неї про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Тобто її чоловік, скориставшись її відсутністю на території України вирішив позбавити її права на будинок, який був побудований ними у шлюбі. З метою захисту своїх майнових прав вважає за необхідне звернутися до суду з цим позовом задля уникнення протиправних дій зі сторони [PERSON], щодо спільно нажитого майна подружжя. Під час шлюбу ними було розпочато будівництво житлового будинку за адресою: вулиця Партизанська с. Острівець Уманського району Черкаської області. цей житловий будинок повністю збудований, але не введений в експлуатацію, оскільки [PERSON] відмовився вводити цей будинок в експлуатацію та реєструвати право власності, а вона позбавлена можливості вчинити такі дії, оскільки будівельний паспорт був виданий на його імя ще до шлюбу, що перешкоджає їй реалізувати своє право на отримання у власність частини набутого за час шлюбу зазначеного майна. Їй та [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить майно, що було придбане у шлюбі, а саме: обєкт незавершеного будівництва по вулиці Партизанській в с. Острівець Уманського району Черкаської області, вартістю 200\~000 грн.; легковий автомобіль ВАЗ 21099, вартістю 90\~000 грн.; причіп легковий В, вартістю 15000 грн.; земельна ділянка, вартістю 19294,30 грн. Всі правовстановлюючі документи на спільне майно подружжя знаходяться у [PERSON], тому провести експерту оцінку для визначення точної вартості у неї немає змоги, якщо відповідач не погодиться із зазначеною нею вартістю, вона не буде заперечувати проти проведення судово-товарознавчої експертизи. Всього нажито спільного майна приблизно на загальну суму 324\~294,30 грн. Між нею та відповідачем відсутні будь-які домовленості щодо поділу вищевказаного спільного майна. Шлюбний договір між ними не укладався. Тобто, у разі поділу вказаного майна, їх з відповідачем частки є рівними. Просить суд визнати обєкт незавершеного будівництва за адресою: вул. Партизанська с. Острівець Уманського району Черкаської області, спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON]. Розділити майно, що є спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON], та визнати за нею, [PERSON] право власності на: - 1/2 частину земельної ділянки, площею 0,5883 надану для ведення особистого селянського господарства, розташованої за адресою вул. Партизанська в с. Острівець Уманського району Черкаської області; - 1/2 частину автомобіля ВАЗ 21099, 2008 року випуску, д.н.з. [NUMBER]; - 1/2 частину причепу легковий-В, зав. № 70001334, зеленого кольору, 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]; - визнати право за нею, [PERSON], як співзабудовника на 1/2 частину обєкта незавершеного будівництва за адресою: вул. Партизанська с. Острівець Уманського району Черкаської області. Стягнути з відповідача на її користь суму судового збору у розмірі 1622 грн. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, на адресу суду подала письмову заяву, у якій просить суд справу слухати у її відсутність, за участю її представника [PERSON], позовні вимоги підтримує та просить суд позов задоволити. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявилася, на адресу суду подала письмову заяву, у якій просить суд справу слухати у її відсутність позовні вимоги підтримує в повному обємі та просить суд позов задоволити. Відповідач [PERSON] в судові засідання неодноразово не зявлявся, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом розміщення оголошення у засобах масової інформації. Заяв, клопотань про розгляд справи у його відсутність до суду не надходило. 19.05.2017 року направив до суду заперечення на позовну заяву, у якому просить суд відмовити у задоволенні позову, оскільки, на його думку, позивачем не надано належних доказів щодо визначення вартості майна. Разом з тим, не заперечує проти того, що позивачем із-за кордону пересилалися кошти на його адресу, але вона, як мати дитини, зобовязана утримувати дітей. Також у запереченні підтвердив, що за час спільного проживання у шлюбі, ними було придбано легковий автомобіль з причіпом. Згідно з приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зі згоди позивача та представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІ-СР № 269987, виданого Острівецькою сільською радою Уманського району Черкаської області, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб 02.05.1993 року, актовий запис № 2. Прізвища після реєстрації шлюбу: дружини [PERSON], чоловіка [PERSON]. Згідно рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 16 березня 2017 року, яке вступило в законну силу 28 березня 2017 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON], розірвано. Згідно будівельного паспорту на забудову земельної виділеної індивідуальному забудовнику, [PERSON], на підставі рішення № 43 від 20.01.1991 року, виділено земельну ділянку для будівництва індивідуального будинку і господарських будівель в с. Острівець Уманського району Черкаської області. Згідно державного акту серії ЯЖ № 020265, виданого 01.04.2008 року, [PERSON], на підставі рішення Острівецької сільської ради від 30.09.1998 року за № 4-21, є власником земельної ділянки площею 0,5883, розташованої за адресою: вул. Партизанська с. Острівець Уманського району Черкаської області, призначеної для ведення особистого селянського господарства. Згідно акту технічного огляду транспортного засобу, [PERSON], який проживає в [INFO], є власником легкового автомобіля [NUMBER] (а.с. 11). Згідно акту технічного огляду транспортного засобу, [PERSON], який проживає в [INFO], є власником легкового причепу-В, д.н.з. [NUMBER] (а.с. 12). Згідно письмових підтверджень [PERSON], [PERSON], [PERSON], посвідчених секретарем Острівецької сільської ради Уманського району Черкаської області, житловий будинок, який знаходиться в селі Острівець по вулиці Партизанській, 24, Уманського району Черкаської області, був побудований подружжям [PERSON] та [PERSON], коли вони перебували у шлюбі. Згідно рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 10 березня 2017 року, яке вступило в законну силу 21 березня 2017 року, [PERSON] було відмовлено у задоволенні позову про визнання [PERSON] такою, що втратила право на користування жилим приміщенням, а саме житловим будинком № 24 по вулиці Партизанській в с. Острівець Уманського району Черкаської області. Статтею 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом сумісної власності подружжя. Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 57 СК України\~майном, що є особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. Належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи цю норму права (статтю 60 СК України) та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя. Тобто критеріями, які дозволяють надати майну статус спільної сумісної власності, є: 1) час набуття такого майна; 2) кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття); 3) мета придбання майна, яка дозволяє надати йому правовий статус спільної власності подружжя. Вказані правові позиції висловлені Верховним Судом України у постановах від 01 липня 2015 року (справа №6-612цс15), від 25 листопада 2015 року (справа №6-2333цс15), від 16 грудня 2015 року (справа №6-2641цс15), від 07 вересня 2016 року (справа №6-801цс16). Згідно із ст. 63 СК України\~дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ст. 70 СК України\~у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Майно, яке є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішено судом, що відповідає вимогам ст. 71 СК України. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Як роз'яснено в п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним і поділ сумісного майна подружжя», до складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. Відповідач у своєму запереченні вказав про те, що під час перебування у шлюбі, ними дійсно було придбано транспортні засоби, а саме: легковий автомобіль з причіпом, а також зазначив про те, що позивач, перебуваючи на заробітках за межами України, передавала кошти, які він вважає, нею передавалися як кошти на утримання дітей. Оцінивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку про те, що обєкт незавершеного будівництва за адресою: вул. Партизанська, 24, с. Острівець Уманського району Черкаської області, земельна ділянка розміром 0,5883, розташована за вищевказаною адресою, а також автомобіль [NUMBER] з причепом легковим-В, реєстраційний номер [NUMBER], є спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON], оскільки придбані ними в період шлюбу за спільні кошти, а тому суд вважає за необхідне в порядку поділу майна подружжя визнати за позивачем та за відповідачем право власності по 1/2 частині вищевказаного майна, за кожним. Згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно квитанції № 204 від 23.01.2017 року, позивач [PERSON] при зверненні до суду сплатила судовий збір у розмірі 1622,00 грн. (а.с. 24), тому ці кошти мають бути стягнуті з відповідача на користь позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved