Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем по справі перебувала у зареєстрованому шлюбі з 23 грудня 2017 року по 13 лютого 2018 року. В подальшому знову зійшлися і проживали в незареєстрованому шлюбі, і у них [INFO] народилася дочка [PERSON] . При народженні дочки відповідач визнав себе батьком дитини та був записаний як батько у свідоцтво про її народження. Крім того, зазначила, що до народження дитини, відповідач проживав разом з нею, однак через деякий час після народження дитини вони посварилися, і він забрав свої речі та перейшов жити по місцю проживання своїх батьків. Поряд з тим зазначила, що дочка проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Працювати вона не може, так як дочка потребує щохвилинного повноцінного догляду. Сам відповідач неналежно ставиться до обов`язку матеріального забезпечення їх сім`ї. Останній працює за кордоном в Польщі по контракту, однак на її прохання надати відповідну довідку відмовив. До їхнього розриву, відповідач кожного місяця до сімейного бюджету надавав 15000 грн. Відповідач є здоровим, з його слів інших утриманців не має, а тому має змогу надавати матеріальну допомогу. Зважаючи на наведене, просила стягувати з відповідача на її утримання аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи з часу звернення до суду з позовом і до досягнення дочкою трьох років. Ухвалою Борщівського районного суду Тернопільської області від 04 березня 2021 року відкрито провадження у даній справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів з дня одержання копії ухвали надіслати відзив на позовну заяву. У визначений в ухвалі строк, відповідач [PERSON] подав відзив на позов, надіславши його копію позивачу, в якому зазначив, що позов не визнає, просив в задоволенні такого відмовити, посилаючись на те, що позивач просить стягнути з нього на її утримання кошти у розмірі 2000 грн. щомісячно, мотивуючи тим, що до народження дитини він проживав разом з нею, а після народження дитини проживає окремо. При цьому вона посилається на те, що він працює за кордоном в Польщі та має заробітну плату в сумі 15 000 грн. Проте вказані обставини не відповідають дійсності. Він не має змоги сплачувати на утримання позивача таку суму чи будь-яку іншу суму коштів, а позивач не надала суду жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували те, що він має таку можливість та отримує дохід, який вона вказала. Крім того, зазначив, що позивач надала суду неправдиві дані та приховала докази, вказавши, що він інших утриманців не має, однак їй відомо, що в нього на утриманні є ще двоє неповнолітніх дітей та батько. Відповідно до судового наказу у справі за №320/5853/17, виданого Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області 14 вересня 2017 року, з нього стягнуто аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Станом на четвертий квартал 2020 року середня заробітна плата по Борщівському району складала 9 199 грн, таким чином він виплачує на двох дітей 1/3 частину від цієї суми - 3066 грн. в місяць. Також, відповідно до судового наказу виданого Борщівським районним судом у справі за № 594/213/21 від 18.02.2021 року, з нього стягнуто аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що на даний час становить 960 грн. Отже лише за рішенням судів, він сплачує аліменти на утримання трьох дітей в сумі 4 026грн. за один місяць. Також зазначив, що в нього на утриманні знаходиться батько, з яким разом проживає і який є пенсіонером, непрацездатною особою. Позивач також знає, що він являється інвалідом третьої групи та отримує соціальну допомогу в сумі 856 грн. у місяць, які одразу ж після їх зарахування на його картку перераховуються у Мелітополь, як аліменти на утримання двох дітей, після чого, він ще доплачує до повної суми, яку має платити дітям. Тому, враховуючи вищенаведене, зазначив, що він не має жодної фінансової можливості утримувати ще й позивача. На даний час він ніде не працює, не має у власності домоволодінь, земельних, майнових паїв та транспортних засобів, живе за рахунок ведення домашнього господарства та пенсії батька, окремих нестабільних заробітків, які одразу ж відсилає на сплату аліментів. За таких обставин, дослідивши матеріали справи, доводи сторін, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного. Як встановлено судом, сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 13 лютого 2018 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданого 13 лютого 2018 року Борщівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області. Також встановлено, що після розірвання шлюбу, сторони підтримували стосунки між собою, певний час проживали разом, і [INFO] у них народилася дочка [PERSON] , що в ході судового розгляду було стверджено свідоцтвом про її народження серії [NUMBER] , виданого 05 травня 2020 року Борщівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано - Франківськ). Згідно довідки Скала-Подільської селищної ради №203 від 05.02.2021, позивач [PERSON] проживає в [ADDRESS] . Разом із нею проживають діти [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які знаходяться на її утримані. Поряд з тим, судом встановлено, що відповідач [PERSON] зареєсрований та проживає [ADDRESS] . На даний час ніде не працює, у власності на території Озерянського старостинського округу будинковолодінь не має, проживає у будинку батька [PERSON] . Транспортних засобів і земельних ділянок (паїв) не має. Наведене підтверджується довідкою виконавчого клмітету Борщівської міської ради №197 від 19.03.2021. Згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серія 12ААб №479973, наданої Чортківською МСЕК 30.10.2019, [PERSON] повторно встановлено третю групу інвалідності на строк до 01 листопада 2022 року. Йому протипоказана важка фізична праця. Згідно довідок виданих відділом соціального забезпечення №1 м.Борщів управління соціального захисту населення Чортківської районної державної адміністрації за №07-061/343 від 25.03.2021 та за №07-063/342 від 25.03.2021, [PERSON] перебуває на обліку, як одержувач державної соціальної допомоги особам з інвалідністю 3 групи, допомога йому призначена з 18.06.2015 по 31.10.2022. За жовтень - листопад 2020 року йому нарахована допомога у розмірі по 856 грн., а за період з грудня 2020 року по березень 2021 року така допомога йому нарахована у розмірі по 884, 50 грн. Нарахована допомога одразу ж булла утримана на сплату аліментів. Згідно копії судового наказу від 14 вересня 2017 року, виданого Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області у справі №320/5853/17, таким з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на дітей - сина [PERSON] , [INFO] , доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу) але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 15.08.2017 і до досягнення дочкою повноліття. Крім того, згідно копії судового наказу від 18 лютого 2021 року, виданого Борщівським районним судом у справі №594/213/21, з відповідача в користь позивача стягнуто аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 11.02.2021 і до досягнення нею повноліття. Доказів того, що на утриманні відповідача перебуває також і батько, суду не надано. Згідно зі ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Частина 4 цієї статті визначає, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Аналізуючи вище вказані норми закону, слід дійти висновку, що у дружини виникає право на отримання аліментів за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: перебування у зареєстрованому шлюбі з чоловіком, проживання разом із їх спільною дитиною, яка не досягла трьох років, та наявність у чоловіка достатніх коштів на надання матеріальної допомоги (аліментів). Отже, за змістом вищевказаної норми права, можливість отримання аліментів на утримання дружини, з якою проживає дитина до досягнення нею трьох років, виникає за умови, що чоловік має можливість надавати таку матеріальну допомогу. Такий правовий висновок, вказаний і Верховним Судом в постанові від 12 листопада 2018 року у справі № 202/712/17, провадження № 61-28943св18, який є обов`язковим для врахування всіма судами України. Однак позивачем не доведено, а судом не встановлено обставин, які слугували б підставою для задоволення позовних вимог, оскільки відсутні докази, що відповідач має фінансову можливість для надання матеріальної допомоги позивачу, окрім того встановлено, що відповідач на даний час офіційно ніде не працює, є особою з третьою групою інвалідності та має на утриманні троє неповнолітніх дітей, на утримання яких за рішеннями судів сплачує аліменти, а тому відсутня обов`язкова умова, передбачена ч.4 ст.84 СК України, для стягнення з відповідача аліментів на утримання позивача у зв`язку з тим, що з нею проживає дитина, яка не досягла трьох років. Аналізуючи всі досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити. Виходячи з наведенного вище, на підставі ст.ст. 79, 80, 84 Сімейного кодексу України,

Outcome: dismissed