Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-07 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] боргу в розмірі 3500 (три тисячі п'ятсот) доларів США, що становить 94 150 (дев'яносто чотири тисячі сто п'ятдесят) гривень, відповідно до договору позики. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 25 серпня 2015 року позичила відповідачу 5 000 доларів США, які останній мав повернути до 25 лютого 2016 р., що підтверджується відповідною розпискою від 25 серпня 2015 року. 25 лютого 2016 року відповідач віддав позивачу кошти в розмірі 1500 (одна тисяча п'ятсот) доларів США, а решти суми боргу до цього часу не повернув. У судове засідання позивач та представник позивача не з'явилися; представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, в якій зазначено, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі та не заперечують проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча належним чином у порядку ст.ст.75-76 Цивільного процесуального кодексу України викликався до суду, а тому згідно із ст.224 Цивільного процесуального кодексу України суд вважає можливим розглядати справу заочно у його відсутності за наявності у справі достатніх матеріалів. У зв'язку із неявкою у судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється згідно із вимогами ч.2 ст.197 Цивільного процесуального кодексу України. Дослідивши матеріали справи та з'ясувавши її дійсні обставини, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно із ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно з правовою позицією Верховного Суду України у постанові від 11 листопада 2015 р. по справі № 6-1967цс15, розписка як документ, що підтверджує боргове зобов'язання, має містити умови отримання позичальником в борг із зобов'язанням її повернення та дати отримання коштів. Так, з письмової розписки вбачається, що відповідач [PERSON] (позичальник) 25 серпня 2015 року позичив у позивача [PERSON] (позикодавець) 5 000 доларів США, що в еквіваленті станом на день здійснення позики становило 110500 грн., та зобов'язувався повернути кошти до 25 лютого 2016 р. У відповідності до ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до положень ст.ст.526, 530 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору і в установлений договором строк, а за умовами ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане в гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Відтак, враховуючи настання дати повернення суми позики та відсутність доказів повернення всієї суми позики відповідно до вимог ст.545 ЦК України, суд приходить до висновку про підставність вимог позивача про стягнення з відповідача 3500 (три тисячі п'ятсот) доларів США, що становить 94 150 (дев'яносто чотири тисячі сто п'ятдесят) гривень боргу за договором позики. Крім того, відповідно до ст.88 Цивільного процесуального кодексу України, на відповідача слід покласти сплачені позивачем при подачі позову до суду документально підтверджені судові витрати, а саме941,50 грн. судового збору. На підставі ст.ст.11, 526, 530, 533, 545, ч.1 ст.625, 1046, 1047, 1049 ЦК України та

Outcome: approved