Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного 10 лютого 2007 року, зареєстрованого відділом реєстрації актів цивільного стану Буського районного управління юстиції Львівської області, актовий запис №04. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 10 лютого 2007 року уклала з відповідачем шлюб, в якому народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Проте, сімейне життя з відповідачем не склалося через втрату взаємоповаги і взаєморозуміння, а також часті сварки, які відбуваються в присутності дітей та призводять до виникнення у них стресу. Відповідач не піклується про створення нормальних сімейних відносин, не дбає про матеріальне становище сім`ї, самоусунувся від виконання обов`язку щодо виховання дітей та їх підтримки. Сторони не проживають разом, не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства. Переконана, що сім`я розпалася остаточно, примирення між ними неможливе, шлюб існує формально, а збереження суперечитиме її інтересам. Позивач у підготовче засідання не з`явилася, звернулася до суду з заявою, в якій позов підтримала, просила такий задовольнити, а розгляд справи здійснювати за її відсутності. Відповідач у підготовче засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечив. У зв`язку з неявкою сторін на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити з таких підстав. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 10 лютого 2007 року, зареєстрували такий у відділі реєстрації актів цивільного стану Буського районного управління юстиції Львівської області, актовий запис №04. В шлюбі у них народилось двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Сторони тривалий час не проживають разом, не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства. Враховуючи те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач позов визнав, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд прийшов до висновку, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе і такі обставини суперечать інтересам сторін, а відтак шлюб необхідно розірвати. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд враховує положення ч. 1 ст. 142 ЦПК України, згідно з якими у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки позивачем при поданні позову понесено витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, у розмірі 768, 40 грн., відтак останній необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, що становить 384, 20 грн., а решту судових витрат у розмірі 384, 20 грн. стягнути з відповідача на її користь.

Outcome: approved