Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що 03 листопада 2010 року помер її батько [PERSON]. У звязку з його смертю в Жашківській державній нотаріальній конторі була заведена спадкова справа № 107/2011. Згідно заповіту від 09.03.2004 року, посвідченого секретарем Литвинівської сільської ради Жашківського району Черкаської області [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі № 5, [PERSON] заповів все своє майно, яке на день смерті буде належати йому, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося і на що він матиме право за законом, в тому числі житловий будинок з господарськими та будівельними спорудами, які знаходяться в с. Литвинівка Жашківського району Черкаської області, своїм дітям [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до заповіту від 09.03.2004 року, посвідченого секретарем Литвинівської сільської ради та зареєстровано в реєстрі за №6, [PERSON], проживаючий в [INFO], заповів відповідачам належний йому державний акт на право приватної власності на землю ІІ-ЧР 041669, а також майновий пай. Спадкоємцями померлого [PERSON] (дружиною), [PERSON] (дочкою - спадкоємицею за заповітом) та [PERSON] (сином - спадкоємцем за заповітом) були подані 27.04.2011 року заяви про відмову від прийняття спадщини на користь спадкоємця [PERSON]. 20.06.2011 року відповідачу нотаріусом Жашківської державної нотаріальної контори було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, зареєстроване в реєстрі за № 2-1276 про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 2,52 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Литвинівської сільської ради Жашківського району Черкаської області. 29.06.2011 року відповідачу нотаріусом Жашківської державної нотаріальної контори було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, зареєстроване в реєстрі за № 2-1385 про право на спадщину за заповітом на житловий будинок № 94 з надвірними спорудами, який розташований по вул. Ленінградській в с. Литвинівка Жашківського району Черкаської області. 03 травня 2011 року померла мати позивача [PERSON]. У звязку з її смертю в Жашківській державні нотаріальній конторі була заведена спадкова справа № 646/2011. Згідно заповіту від 09.03.2004 року, посвідченого секретарем Литвинівської сільської ради Жашківського району Черкаської області [PERSON]А та зареєстрованого в реєстрі за № 7, [PERSON] заповіла належну їй земельну ділянку та майновий пай відповідачу. Із заявами про прийняття спадщини звернулися відповідач та позивач як спадкоємець першої черги за законом, яка є непрацездатною та має право на обовязкову частку у спадщині. Однак, відповідну спадщину вона не оформила у звязку із відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, а тому була змушена звернутися до суду із позовом про визнання права власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті матері позивача [PERSON], а саме : на 1/6 частину земельної ділянки та майнового паю. Вироком Жашківського районного суду Черкаської області від 23.08.2013 року відповідача [PERSON] було визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, а саме : за умисну підробку підпису [PERSON] на її заяві від 27.11.2011 року про відмову від належної їй частки спадщини після її батька [PERSON] на користь відповідача [PERSON] Рішенням Апеляційного суду Черкаської області від 11.09.2014 року, [PERSON] було продовжено строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] та відповідно також і було визнано недійсними свідоцтва про право на спадщину за заповітом із реєстраційними номерами 2-1385 та 2-1276, видані відповідно 29 червня 2011 року та 20 червня 2011 року Жашківською державною нотаріальною конторою на імя [PERSON] В звязку з вищевикладеним позивачем було подано до Жашківської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини та про видачу свідоцтв про право на спадщину після смерті батька [PERSON] У звязку із даними обставинами нотаріус Жашківської державної нотаріальної контори [PERSON] листом від 23.03.2015 року повідомила позивача та відповідача про необхідність їх явки до нотаріальної контори з метою вирішення питання про перерозподіл спадщини повернення скасованих свідоцтв та отримання ними нових свідоцтв про право на спадщину після смерті батька. У визначений день відповідач до нотаріальної контори не зявився та не повернув нотаріусу скасовані свідоцтва на спадщину № 2-1276 від 20.06.2011 р. та № 2-1375 від 29.06.2011 р. 16.09.2015 року нотаріус [PERSON] надіслала листа позивачу, в якому повідомила, що перерозподіл спадщини у даному випадку має здійснюватися за взаємною згодою всіх спадкоємців. У разі відсутності згоди спадкоємців щодо розподілу спадщини, це питання вирішується в судовому порядку. У звязку з вищевикладеним позивач звернулася до суду з позовом. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася; представник позивача [PERSON], який діє згідно довіреності від 07.07.2017 року, також не зявився, проте до суду направив заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав, просив його задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився; представник відповідача [PERSON], яка діє згідно угоди про правову допомогу № 81/17 від 18.10.2017 року, також не зявилася, проте до суду направила заяву про слухання справи в її відсутності, заявлений позов визнає в повному обсязі. У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Судом установлено, що відповідно до копії свідоцтва про смерть від 09.04.2014 року, [PERSON] помер 03 листопада 2010 року, актовий запис про смерть № 13 (а.с.8). Згідно копії свідоцтва про смерть від 09.04.2014 року, [PERSON] померла 03 травня 2011 року, актовий запис про смерть № 4. Згідно вироку Жашківського районного суду Черкаської області від 23.08.2013 року, визнано винним [PERSON] у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, та призначено покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі. На підставі ст.. 75 КК України звільнено [PERSON] від відбування покарання з випробуванням, із встановленим іспитовим строком терміном 1 рік (а.с.11). Згідно рішення Апеляційного суду Черкаської області від 11.09.2014 року, визнано частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом із реєстраційними номерами 2-1385 та 2-1276, видані відповідно 29 червня 2011 року та 20 червня 2011 року Жашківською державною нотаріальною конторою. Визначено [PERSON] додатковий строк для прийняття спадщини після [PERSON], померлого 3 листопада 2010 року, тривалістю в два місяці з часу набрання чинності рішення апеляційного суду Черкаської області. Згідно повідомлення від 23.03.2015 року № 342/02-14 державного нотаріуса Жашківської державної нотаріальної контори [PERSON], спадкоємцям [PERSON] та [PERSON] необхідно було зявитися в Жашківську державну нотаріальну контору 01.04.2015 року о 15 год. з документами, виданими раніше. Згідно довідки - розяснення від 16.09.2015 року № 1268/02-14, виданої державним нотаріусом Жашківської державної нотаріальної контори [PERSON], нею запропоновано в добровільному порядку, тобто за взаємною згодою спадкоємців, перерозподілити спадщину звернувшись за видачею нових свідоцтв про право на спадщину до нотаріальної контори або звернутися до суду з позовом про перерозподіл спадщини померлого з подальшою видачею спадкоємцем нових свідоцтв про право на спадщину на підставі рішення суду. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як передбачено ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно ч. 1 ст. 1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Відповідно ч. 1 ст. 1280 ЦК України, якщо після спливу строку для прийняття спадщини і після розподілу її між спадкоємцями спадщину прийняли інші спадкоємці (частини друга і третя статті 1272 цього Кодексу), вона підлягає перерозподілу між ними. За таких обставин суд приходить до висновку, що заявлений позов про визнання права власності в порядку спадкування підлягає до задоволення, і за [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], адреса реєстрації - [ADDRESS], слід визнати право власності в порядку спадкування за заповітом на ? частину будинку № 94 з надвірними спорудами ( житловий будинок А-1 з прибудовою, житлова площа якого становить 34,30 кв.м., загальна площа 63,50 кв.м., погріб «В», прибудова 2б», сарай «Б», літня кухня «Г», колодязь «К», огорожа 1,2,3), який розташований по вул. Ленінградській в с. Литвинівка Жашківського району Черкаської області; а також визнати за [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], адреса реєстрації - [ADDRESS], право власності в порядку спадкування за законом на 1/8 частину земельної ділянки площею 2,52 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Литвинівської сільської ради Жашківського району Черкаської області. На підставі викладеного,

Outcome: approved