Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, укладеного з [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що 20.03.2010 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] Від шлюбу дітей не мають. Сумісне життя в них не склалося. Шлюбні стосунки припинені. Подальше сумісне життя неможливе. У зв'язку з цим просила розірвати шлюб. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, надала суду заяву, якою позовні вимоги підтримала, просила розглянути справу без її участі та задовольнити позовні вимоги. Проти винесення судом заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON], в судове засідання також не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, що підтверджується відповідними поштовими повідомленнями, про причини своєї неявки суду не повідомив, у зв'язку з чим зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу. Так, з матеріалів справи судом встановлено, що 20.03.2010 року сторони зареєстрували шлюб у Донецькому міському відділі реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції Донецької області, про що в Книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний актовий запис за № 163 (а.с. 6). Від шлюбу сторони дітей не мають. Відповідно ст. 120 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя. Так, з матеріалів справи судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами на теперішній час припинені. Будь-яких заходів до примирення сторони не приймають. За таких обставин суд вважає, що родина сторін фактично розпалась та підстав для її збереження немає. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу протирічило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають суттєве значення. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. У зв'язку з викладеним суд вважає можливим шлюб між сторонами розірвати. Також суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, які були понесені ним у зв'язку із зверненням до суду і розглядом цієї цивільної справи по сплаті судового збору у розмірі - 243,60 грн., що відповідає вимогам ст. 88 ЦПК України, оскільки ці витрати, які підтверджені документально квитанцією, залученою до матеріалів справи, є судовими витратами, які у разі задоволення позову підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі ст. ст. 56, 105, 110 - 112, 120 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved