Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить зняти арешт, накладений постановою Відділу державної виконавчої служби Овідіопольського районного управління юстиції в Одеській області, ВП 40208592 від 29.11.2013 р., на нерухоме майно, що належить [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , реєстраційний номер обтяження: [NUMBER] та реєстраційний номер обтяження [NUMBER] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на примусовому виконанні у Овідіопольському РВ ДВС ПМУ МЮ України (м.Одеса) перебувало ВП №40208592, про стягнення з [PERSON] , на підставі виконавчого напису №3492, вчиненого 07.06.2013 р., приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. про звернення стягнення на нерухоме майно - житловий будинок та земельну ділянку загальною площею 0,150 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та належать [PERSON] на праві власності. 29.11.2013 р. в рамках вищевказаного ВП було винесено постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження та відповідно на підставі цих постанов 09.12.2013 р. до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було внесено записи про обтяження: 3753927 (спеціальний розділ), 3753927 (спеціальний розділ), якими накладено арешт на нерухоме майно, що належить [PERSON] 27.06.2014 р. Овідіопольським РВ ДВС ПМУ МЮ України (м.Одеса) винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві №40208592. Оскільки заборгованість була погашена, [PERSON] звернулася до Овідіопольського РВ ДВС ПМУ МЮ України (м.Одеса) з заявою про зняття арешту з майна оскільки підстав накладення арешту немає. На її звернення, щодо зняття арешту з майна, було надано відповідь про відмову у задоволенні її заяви, так як у стягувача передбачено право на повторне пред`явлення документу до виконання. За таких обставин вона вимушена звернутися до суду за захистом своїх майнових прав. Позивач у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача. Представник відповідача та представник третьої особи у судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи, повідомлялись належним чином. Представник третьої особи надав до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника третьої особи. Тому суд ухвалив провести заочний розгляд справи, на підставі наявних у ній доказів і зважаючи на вжиті заходи для забезпечення участі відповідача в розгляді справи. Вивчивши докази по справі, суд приходить до наступного. На примусовому виконанні у Овідіопольському РВ ДВС ПМУ МЮ України (м.Одеса) перебувало ВП №40208592, про стягнення з [PERSON] , на підставі виконавчого напису №3492, вчиненого 07.06.2013 р., приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. про звернення стягнення на нерухоме майно - житловий будинок та земельну ділянку загальною площею 0,150 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та належать [PERSON] на праві власності. 29.11.2013 р. в рамках вищевказаного ВП було винесено постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження та відповідно на підставі цих постанов 09.12.2013 р. до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було внесено записи про обтяження: 3753927 (спеціальний розділ), 3753927 (спеціальний розділ), якими накладено арешт на нерухоме майно, що належить [PERSON] 27.06.2014 р. Овідіопольським РВ ДВС ПМУ МЮ України (м.Одеса) винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві №40208592. Оскільки заборгованість була погашена, [PERSON] звернулася до Овідіопольського РВ ДВС ПМУ МЮ України (м.Одеса) з заявою про зняття арешту з майна оскільки підстав накладення арешту немає. На її звернення, щодо зняття арешту з майна, було надано відповідь про відмову у задоволенні її заяви, так як у стягувача передбачено право на повторне пред`явлення документу до виконання. Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. В силу ст.ст. 317, 319, 321ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, має право звернутися за захистом свого майнового права, одним із способів захисту цивільного права є скасування дії, яка порушує право. Згідно з ч. 2 ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу, який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Відповідно до ч. 1 ст.59 ЗУ «Провиконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Судом встановлено, що позивач позбавлений можливості розпорядитися належним йому майном через наявність арешту. У матеріалах справи відсутні докази того, що на даний час існує потреба в арешті зазначеного вище майна. Таким чином, арешт накладений на майно порушує право власності позивача. Підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна.

Outcome: partial