Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою в якій вказує, що вона є власником квартири [ADDRESS], придбаної 11 листопада 2017 року у відповідача по справі [PERSON] Зареєстровані у вказаній квартирі [PERSON] та [PERSON], які на теперішній час не є власниками зазначеної квартири, не проживають в ній з 2003 року, не користується нею, не беруть участі в оплаті комунальних платежів. Враховуючи небажання відповідачів в добровільному порядку знятися з реєстрації у вказаній квартирі, що, в свою чергу, перешкоджає позивачу здійснювати свої права власника, [PERSON] просить суд заявлені нею позовні вимоги задовольнити та визнати [PERSON] та [PERSON]А такими, що втратили право користування квартирою № 56 в будинку № 46 по вул. Батюка у м. Словянськ Донецької області. В судове засідання позивач [PERSON] та її представник адвокат [PERSON], що діє на підставі договору на представництво інтересів від 30 листопада 2017 року, не зявилися. Про час, дату та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, що підтверджується розпискою про вручення повідомлення про явку до суду; представником позивача було надано заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтвердила та просила їх задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не зявилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і який не подав відзив на позов, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що дана позовна заява підлягає задоволенню. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Так, згідно з Договором купівлі-продажу квартири від 11 листопда 2017 року, посвідченим приватним нотаріусом Словянського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON] та зареєстрованим в реєстрі за № 5496, та Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна № 119969601 від 06 квітня 2018 року, власником квартири № 56 в будинку № 46, розташованому по вул. Батюка у м. Словянськ Донецької області, є позивач по справі [PERSON] В той же час з довідки Житлово-Будівельного кооперативу № 10 «Луч» № 543 від 13 листопада 2017 року вбачається, що у вказаній квартирі зареєстровані [PERSON] та відповідачі по справі [PERSON] та [PERSON] Натомість з заяви [PERSON], посвідченої тимчасово виконуючою обовязки нотаріуса Новоросійського нотаріального округу від 30 жовтня 2017 року та зареєстрованої в реєстрі за № 1-4395, долученої позивачем до своєї позовної заяви, слідує, що [PERSON] просить відповідні компетентні органи України зняти її з реєстраційного обліку за адресою: [ADDRESS] в звязку зі зміною місця проживання. До того ж, відповідно до акту Житлово-Будівельного кооперативу № 10 «Луч» № б/н від 28 березня 2018 року, складеного та підписаного керівником кооперативу [PERSON] та сусідами-свідками [PERSON] та [PERSON], зареєстровані в [INFO] [PERSON] та [PERSON] з 2003 року в ній не проживають. Отже, враховуючи, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] не є ані членами сімї позивача [PERSON] в розумінні ч. 2 ст. 3 СК України та ч. 1 ст. 405 ЦК України, ані власниками спірної квартири, суд приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] щодо визнання [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням, в судовому засіданні знайшли своє підтвердження, а тому підлягають задоволенню. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved