Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 21 лютого 2014 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 161. В обґрунтування позову зазначила, що 21 лютого 2014 року між нею та відповідачем укладено шлюб, який було зареєстровано у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, про що складено відповідний актовий запис № 161. Також зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність між ними взаєморозуміння та різні погляди на сімейні відносини та обовязки з ведення спільного господарства. Крім того, відповідач влаштовує скандали, у тому числі, і в присутності сторонніх людей та в громадських місцях, що ображає її (позивача) честь та гідність, відповідач постійно предявляє їй (позивачу) необґрунтовані претензії, що робить спільне життя нестерпним. Зазначила, що від постійних скандалів та суперечок в неї погіршилося самопочуття та порушився сон, вона перебуває в стані постійного стресу. Крім того, відповідач не приймає участі у матеріальному забезпеченні сімї, не бажає влаштовуватися на роботу та весь тягар забезпечення сімї лежить на ній. Також зазначила, що між нею та відповідачем втрачено всі фізичні та духовні звязки, збереження сімї неможливе та суперечить їх інтересам, так як вона бажає створити нову сімю. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлена належним чином, в порядку ч. 2 ст. 158 ЦПК України подала заяву за вх. № 18802 від 16 серпня 2017 року, в якій просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] на підставі ч. 2 ст. 158 ЦПК України в судове засідання подав заяву 10 листопада 2017 року, в якій просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги про розірвання шлюбу визнав, проти їх задоволення не заперечував. Враховуючи подані сторонами заяви, перевіривши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, зясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернулася позивач, та надавши їм правову оцінку, суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, ґрунтуються на вимогах закону, який регулює сімейні правовідносини та підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що сторони зареєстрували шлюб 21 лютого 2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, про що складено відповідний актовий запис № 161, та 21 лютого 2014 року видано свідоцтво про шлюбу серії І-БК № 241447, шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, намірів відновлювати їх не мають. Від шлюбу сторони малолітніх (неповнолітніх) дітей не мають. Крім того, в порядку ст. 11 СК України, за клопотанням відповідача судом було вжито заходи щодо примирення подружжя, та надано відповідачу [PERSON] строк на примирення\~ терміном на один місяць, разом з тим, у термін, встановлений судом для примирення, подружжя не примирилося, та позивач не подавала заяв про залишення позову без розгляду. Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року № 11 якщо після закінчення призначеного судом строку примирення подружжя не відбулося і хоча б один з них наполягає на припинені шлюбу, суд вирішує справу по суті. За вказаних вище обставин та підстав позову, зазначених позивачем причин для розірвання шлюбу, серед яких позивач зазначила відсутність взаєморозуміння та різні погляди на сімейні відносини та обовязки з ведення спільного господарства, втрату фізичних та духовних звязків з відповідачем, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя, збереження шлюбу сторін суперечить інтересам подружжя, зокрема, позивача, яка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За викладених обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, припинення сторонами шлюбно-сімейних відносин, дійсні причини предявлення позову про розірвання шлюбу, волевиявлення позивача припинити шлюбні відносини, враховуючи також ту обставину, що рішення позивача про розірвання шлюбу та предявлення з цього приводу позову до суду прийнято з усвідомленням нею його наслідків, виходячи при цьому також з відсутності у взаєминах сторін морально-правової основи шлюбу, до якої належать почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги, взаєморозуміння, підтримки та піклування, суд дійшов висновку про те, що шлюб між сторонами носить суто формальний характер, подальше спільне життя і збереження шлюбу та шлюбно-сімейних відносин суперечить інтересам подружжя, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті права сторін, в звязку з чим позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп. Відповідно до ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved