Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом до відповідача [PERSON], в якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 27 серпня 2014 року в Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, актовий запис за №688, стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання малолітньої дитиниЦуркан [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів (заробітку), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, розпочавши стягнення з дня предявлення позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову зазначила, що 27 серпня 2014 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстровано в Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, актовий запис за №688, від шлюбу мають малолітню дитину доньку [PERSON], [INFO]. Крім того, вказала, що приблизно з весни, 2015 року сімейні відносини з відповідачем стали погіршуватися, між ними нерідко відбувалися сварки, вона намагалася зберегти сімю, однак з січня, 2016 року відносини з відповідачем лише погіршилися, між ними втрачено почуття любові та поваги один до одного, у звязку з чим припинені шлюбні стосунки, а так само припинено ведення спільного господарства. Шлюб носить формальний характер, подальше його збереження та примирення неможливі. Позивач також зазначила, що малолітня дитина [PERSON] проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні, в свою чергу, вона (позивач) за станом здоровя через наявність у неї інвалідності, - не може працювати, отримує лише пенсію по інвалідності, відповідач не приймає участі у вихованні дитини та не допомагає в матеріальному забезпеченні дитини, а тому є необхідним стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини в судовому порядку. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги про розірвання шлюбу та про стягнення аліментів підтримала, посилаючись на підстави, зазначені в позові, просила позов задовольнити. Час на примирення з відповідачем просила не надавати, не бажає збереження шлюбу з відповідачем, зазначивши також, як на причини для розірвання шлюбу про відсутність взаєморозуміння між нею та відповідачем, а також протиправну поведінку відповідача по відношенню до неї, який неодноразово застосував до неї фізичне насильство. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, повідомлявся судом про час та місце судового розгляду справи належним чином шляхом направлення судової повісткипро виклик в суд за адресою місця проживання,причини неявки суду не відомі, заяв, заперечень, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд визнав за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів та в порядку ч. 1 ст. 225 ЦПК України ухвалив розглядати справу заочно, проти чого позивач не заперечувала. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, не суперечать законодавству, яке регулює сімейні правовідносини, та підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, підтверджується матеріалами справи, що сторони зареєстрували шлюб 27 серпня 2014 року у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис за №688 та видано свідоцтво про шлюб серії І-ОЛ №080202, шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, намірів відновлювати їх не мають, шлюб носить формальний характер. Сімейні стосунки між подружжям не склалися, як зазначила позивач, через відсутність взаєморозуміння, внаслідок того, що кожен із них має різні погляди на сімейне життя,між подружжям втрачено почуття любові та поваги один до одного, крім того,застосування фізичного насильства відповідачем по відношенню до позивача, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. За вказаних обставин подальше спільне життя і збереження шлюбу сторін суперечить інтересам подружжя. Відповідно до ч.2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За викладених обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини предявлення позову про розірвання шлюбу, волевиявлення позивача припинити шлюбні відносини, враховуючи також ту обставину, що рішення позивача про розірвання шлюбу та предявлення з цього приводу позову до суду прийнято з усвідомленням нею його наслідків, виходячи при цьому також з відсутності у взаєминах сторін морально-правової основи шлюбу, до якої належать почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та розуміння, підтримки та піклування, суд дійшов висновку про те, що шлюб між сторонами носить суто формальний характер, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті права сторін, а також права їх малолітньої дитини, в звязку з чим позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу є доведеними, та такими, що підлягають задоволенню. Судом також встановлено, що від шлюбу сторони мають малолітню дитину доньку [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження серії 1-ОЛ №169506, виданого08 січня 2015 року Центральнимвідділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, актовий запис за №3. Батьками дитини [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження зазначені в графі «мати» -[PERSON], в графі «батько» -[PERSON]. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, причому відповідно до ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Більш того, відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу, за якою розмір аліментів визначається у твердій грошовій сумі. На підставі вищевикладеного, враховуючи, що обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька, приймаючи до уваги, що дитина знаходиться на утриманні позивача, при цьому, судом під час розгляду справи не встановлено наявності у відповідача - платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, інших аліментних зобовязань, виконавчих листів, за якими б проводилися стягнення, не можливості сплачувати аліменти, а також інших обставин, визначених ст.182 СК України, які мають прийматися судом до уваги при розгляді питання про стягнення аліментів, на підставі чого суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення аліментів з відповідача на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі, визначеному позивачем, обґрунтовані, ґрунтуються на вимогах закону, в звязку з чим підлягають задоволенню. Згідно з п.1 ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в частині суми платежу за один місяць. Крім того, відповідно до ч.ч.1, 3 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати; у разі, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, у звязку з чим з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп.за подання позивачем позовної заяви про розірвання шлюбу та судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп., враховуючи, що позивачу судом було відстрочено сплату судового збору, та відповідно до ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору за подання позову до суду про стягнення аліментів. Відповідно до ст.ст.110, 112,180, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved