Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] , який зареєстровано 31 жовтня 1992 року відділом РАЦС Середино-Будської райдержадміністрації Сумської області, актовий запис №51. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність порозуміння та постійні суперечки, спільне проживання стало неможливим, а тому позивач прийшов до висновку про необхідність розірвання шлюбу. Позивач [PERSON] подала до суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, а також зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, а також зазначив, що позов визнає. Згідно з ч. 4 ст. 200 ЦПК України при визнанні позову у підготовчому засіданні ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 206 цього ж Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 31.10.1992 відділом РАЦС Середино-Будської райдержадміністрації Сумської області, актовий запис №51, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 31 жовтня 1992 року. Шлюб між сторонами вже тривалий час носить формальний характер, відсутні спільні інтереси та різні погляди на життя, примирення між ними стало неможливим, про що позивач зазначила у своїй заяві. Обмеження права на подання позову, визначені ч.2 ст.110 СК України, судом не встановлені. Згідно зі ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що дана сім`я розпалась остаточно, у сторін відсутні почуття взаємної любові, взаємодопомоги та підтримки, що є морально-правовою основою шлюбу, подальше спільне проживання і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права. Згідно з ч.1 ст.142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також визначено ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір». Оскільки відповідачем позов визнано під час підготовчого судового засідання до початку розгляду справи по суті, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що складає 384 гривні 40 коп. З урахуванням викладеного та

Outcome: approved