Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, яку в подальшому 04.04.2017 р. уточила, до Першої бахмутської державної нотаріальної контори, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Головне територіальне управління юстиції у Донецькій області, в якій просить скасувати постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Першої бахмутскої державної нотаріальної контори [PERSON] від 02.01.2017 р. та зобовязати держаного нотаріуса Першої бахмутскої державної нотаріальної контори [PERSON] видати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON]. В обґрунтування позовної заяви зазначила, що 04 жовтня 2015 року помер її чоловік [PERSON], [INFO]. На момент його смерті вони проживали родиною за адресою: Донецька область, м. Бахмут, вул. Леваневського, будинок 6 «а». Після смерті її чоловіка відкрилась спадщина: житловий будинок, що розташований за адресою: м. Бахмут Донецької області, вул. Леваневського, № 6 «а» з надвірними спорудами (гараж, сарай, погріб, вбиральня, огорожа); земельна ділянка площею 687 кв. м., розташована на території Бахмутської міської ради по вул. Леваневського, 6 «а», що передана для будівлі і обслуговування житлового будинку, а також на ? частину майна: 1) житловий будинок, розташований за адресою: с. Колотії, вул. Ясна Решетилівського р-ну Полтавської області; 2) земельна ділянка загальною площею 0,3658 га, кадастровий номер 5324255104:04:001:0143, що розташована за адресою: с. Колотії Решетилівського р-ну Полтавської області, цільове призначення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства; 3) земельна ділянка загальною площею 3,4995 га, кадастровий номер 5324255100:00:013:0336, що розташована на території Решетилівської сільської ради Решетилівського р-ну Полтавської області, цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; 4) земельна ділянка загальною площею 3,5386 га, кадастровий номер 5324255100:00:005:0043, що розташована на території Решетилівської сільські ради Решетилівського р-ну Полтавської області, цільове призначення земельна ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; 5) земельна ділянка загальною площею 0,1566 га, кадастровий номер 5324255104:04:001:0142, що розташована за адресою: с. Колотії, вул. Фермівська, 11 Решетилівського р-ну Полтавської області, цільове призначення земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Спадщину після її померлого чоловіка вона прийняла своєю заявою від 08.12.2015 р. до Першої Артемівської державної нотаріальної контори. Крім неї, спадкоємцем першої черги за законом є їх син [PERSON], [INFO], який спадщину не прийняв та на момент смерті батька проживав і зараз проживає в м. Севастополь. Батьки її чоловіка [PERSON] та [PERSON] померли, що підтверджується доданими до заяви свідоцтвами про смерть. Інших спадкоємців за законом немає. Під час формування спадкової справи державним нотаріусом [PERSON] витребувалися від неї всі необхідні документи, довідки, надавалися запити, їй було роз'яснено п.п. 174.2.1 «а», 174.3 Податкового кодексу України щодо обов'язку та відповідальності за сплату податку до бюджету за отриману спадщину. Всі необхідні документи були нею надані державному нотаріусу [PERSON] 27.10.2016 р. державний нотаріус [PERSON] надала їй для сплати реєстраційного збору розрахунок суми і реквізити Першої бахмутської нотаріальнії контори. Сплативши реєстраційний збір, вона надала нотаріусу [PERSON] банківські квитанції і вона призначила їй 31.10.2016 р. час для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. 31.10.2016 р. в усній формі державним нотаріусом [PERSON] їй було відмовлено у видачі свідоцтва про спадщину у звязку з тим, що в будинковій книзі на житловий будинок спадкодавець був зареєстрований на день смерті разом з трьома особами : їх сином [PERSON], його батьками [PERSON] та [PERSON]. Вона повідомила державного нотаріуса [PERSON] про те, що батьки спадкодавця [PERSON] та [PERSON] померли і надала оригінали свідоцтва при смерть, син спадкодавця [PERSON] з 2013 року проживає в м. Севастополь і до 2013 р. жив зі своєю родиною окремо від них, за адресою: [ADDRESS] і спадщину не прийняв. 19.12.2016 р. вона звернулася рекомендованим листом до Першої бахмутської державної нотаріальної контори з письмовою заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом, але листом від 30.12.2016 р. № 2309/02-14 отримала відповідь (розяснення), що начебто її син [PERSON] вважається таким, що прийняв спадщину і нотаріус змушений видати свідоцтво про спадщину на імя двох спадкоємців: дружину та сина спадкодавця, які прийняли спадщину. Постанова про відмову у вчинені нотаріальної дії винесена не була. Не погодившись з отриманою відповіддю 30.01.2017 р. вона звернулася рекомендованим листом до Першої бахмутської державної нотаріальної контори з другою письмовою заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом, але 04.02.2017 р. отримала постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії. Вважає, що дана постанова є такою, що порушує її права як спадкоємця, оскільки спадщина нею була прийнята та вчинені усі необхідні дії для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Вона є спадкоємцем першої черги за законом після смерті чоловіка [PERSON]. Документи, що підтверджують дану обставину, містяться у матеріалах спадкової справи, заведеної за померлим. Вважає дану обставину підтвердженою. Крім неї, спадкоємцем першої черги за законом є син спадкодавця [PERSON], [INFO], який спадщину не прийняв, інших спадкоємців за законом немає. Син спадкодавця [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом і мав би спадкувати у рівних частках разом з нею, його матірю, але в 6-ти місячний термін не здійснив дій, що свідчить про намір прийняти спадщину і не бажає їх здійснювати. Не вчинення [PERSON] жодної з дій, що свідчить про прийняття ним спадщини, а саме звернення з заявою про прийняття спадщини і видачу свідоцтва про право на спадщину, вважається, що він не прийняв спадщину. Син спадкодавця [PERSON] не проживав постійно із спадкодавцем на час відкриття спадщини і таких відомостей у Першої бахмутської нотаріальної державної контори немає. Факт реєстрації його в будинковій книзі жодним чином не впливає на її право на спадкування, тому що померлий чоловік фактично проживав з нею в м. Бахмуті Донецької області, а їх син [PERSON] в м. Севастополь, де проживає і зараз. У відповідача не було перешкод для вчинення нотаріальних дій. Таким чином, оскільки спадкодавець [PERSON] помер 04 жовтня 2015 року, строк встановлений ст. 1270 ЦК України на прийняття спадщини, сплив 04 квітня 2016 року. Враховуючи вищевикладене, вважає, що постанова державного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії є необгрунтованою і підлягає скасуванню. Позивач [PERSON] у судовому засіданні наполягала на позовній заяві та просила її задовольнити. Представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги [PERSON], наполягав на задоволенні позову з мотивів, викладених у позовній заяві. Представник відповідача Першої бахмутської державної нотаріальної контори у судове засідання не з'явився. Надав суду заяву про розгляд справи за відсутності державного нотаріуса у звязку з великим навантаженням в роботі. Просив ухвалити рішення на розсуд суду. Крім того, надав суду заперечення від 24.03.2017 р. за № 510/01-16, в яких зазначено, що відповідач позов не визнає, оскільки вважає постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії обґрунтованою та винесеною на підставі діючого законодавства, а саме: статтею 1268 ЦК України та п. 3.21 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України чітко прописано, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується записом в прибудинковій книзі, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, тобто терміну шести місяців з дня відкриття спадщини, він не заявив про відмову від неї. Статтею 1273 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого ст.. 1270 цього Кодексу. В спадковій справі відсутні заяви інших спадкоємців, які прийняли спадщину шляхом постійного проживання зі спадкодавцем, або будь-які відомості відносно цих осіб. На підставі вищевикладеного, просить суд відмовити в задоволенні позову. Представник третьої особи Головного територіального управління юстиції у Донецькій області у судове засідання також не зявився. Надав суду заяву про розгляд справи без участі представника управління. Третя особа [PERSON] у судове засідання не зявився. 18.04.2017 р. за № ЕП-1353 на електронну адресу суду [PERSON] надіслав заяву, в якій зазначив, що він обізнаний про те, що його залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. У заяві зазначив, що він не вчинив жодної дії, яка б свідчила про його намір прийняти спадщину після смерті свого батька [PERSON]. Вважає єдиним спадкоємцем свою матір позивача [PERSON], оскільки він не проживав постійно разом зі спадкодавцем його батьком [PERSON] на момент його смерті однією родиною, фактично у володіння або управління його майном не вступав і не має для цього ніякої можливості, оскільки з 2014 року проживає з власною родиною в м. Севастополь. Усвідомлюючи обставини, що є предметом судового розгляду у даній цивільній справі, а також судове рішення, яке може бути ухвалене за наслідками її розгляду, яке може вплинути на його права, інтереси та обовязки, що повязані зі спадкуванням, він визнає позовні вимоги позивача [PERSON] та просить їх задовольнити в повному обсязі. Свідок [PERSON] у судовому засіданні підтвердила той факт, що вона є рідною сестрою померлого [PERSON]. Її брат проживав зі своєю дружиною. Їх син [PERSON] з 2003 р. не проживав з ними, а проживав з дружиною. В 2013 р. [PERSON] виїхав до м. Севастополя, де він працює та проживає до теперішнього часу. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що він є сусідом позивача [PERSON] та проживає в [INFO]. Підтвердив той факт, що [PERSON] проживала з чоловіком [PERSON], а їх син [PERSON] з 2003 р. не проживає разом з ними, оскільки він одружився. Суд, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали цивільної справи, матеріали спадкової справи, вважає,\~\~що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено наступне. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІ-НО № 425344, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], уклали шлюб 23.07.1977 р., про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу відділом ЗАГСу Виконкому Артемівської міськради Донецької області зроблено запис за № 485. Після укладення шлюбу чоловікові та дружині присвоєне прізвище [PERSON] (а.с. 9). Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії І-НО № 918932, [PERSON] помер 04.10.2015 року, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Артемівську реєстраційної служби Артемівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області 07.10.2015 р. складено відповідний актовий запис № 2027 9 (а.с. 8). [PERSON] померла 04.05.2011 р., що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-НО № 547998 від 04.05.2011 р. (а.с. 11), [PERSON] помер 15.10.2013 р. що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-НО № 723598 від 16.10.2013 р. (а.с. 10). Згідно копії паспорту громадянина України серії ВА № 318655, [PERSON], [INFO], з 26.05.1998 р. зареєстрований за адресою: [INFO] «а». 02.08.2003 р. одружився з [PERSON], [INFO], актовий запис № 290 (а.с. 12). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 17.12.2014 р., зареєстрованого в реєстрі за № 1-2309, та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 31104876 від 17.12.2014 р., спадкоємцем зазначеного в заповіті майна [PERSON], [INFO], яка померла 13.03.2014 р., є [PERSON], [INFO], на ? частку, та [PERSON], [INFO], на ? частку. Спадщина, на яку в указаних частках видано це свідоцтво, складається з житлового будинку, зазначеного в плані літ. «А-1», розмір житлової площі якого в цілому становить 33,9 м?, загальною площею 69,3 м? та господарських будівель і споруд: літня кухня «Б», сарай «В», погріб «Г», огорожа № 1, водопровід № 2, що знаходиться за адресою: с. Колотії, вул. Ясна, буд. 25, Решетилівського району Полтавської області, який належав [PERSON] на підставі свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок (а.с. 13-14). Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 02.12.2014 р., зареєстрованого в реєстрі за № 1-2118, та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 30305466 від 02.12.2014 р., спадкоємцем зазначеного в заповіті майна [PERSON], [INFO], яка померла 13.03.2014 р., є [PERSON], [INFO], на ? частку, та [PERSON], [INFO], на ? частку. Спадщина, на яку в указаних частках видано це свідоцтво, складається з земельної ділянки загальною площею 3,4995 га, кадастровий номер 5324255100:00:013:0336, що розташована на території Решетилівської селищної ради Решетилівського району Полтавської області, яка належала померлій [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ПЛ № 169288 від 27.12.2004 р. (а.с. 15-16). Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 17.12.2014 р., зареєстрованого в реєстрі за № 1-2311, та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 31112254 від 17.12.2014 р., спадкоємцем зазначеного в заповіті майна [PERSON], [INFO], яка померла 13.03.2014 р., є [PERSON], [INFO], на ? частку, та [PERSON], [INFO], на ? частку. Спадщина, на яку в указаних частках видано це свідоцтво, складається з земельної ділянки загальною площею 0,3658 га, кадастровий номер 5324255104:04:001:0143, що розташована на території Решетилівської селищної ради Решетилівського району Полтавської області, яка належала померлій [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІІ-ПЛ № 034992 від 31.03.1998 р. (а.с. 17-18). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 02.12.2014 р., зареєстрованого в реєстрі за № 1-2116, та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 30300993 від 02.12.2014 р., спадкоємцем зазначеного в заповіті майна [PERSON], [INFO], яка померла 13.03.2014 р., є [PERSON], [INFO], на ? частку, та [PERSON], [INFO], на ? частку. Спадщина, на яку в указаних частках видано це свідоцтво, складається з земельної ділянки загальною площею 3,5386 га, кадастровий номер 5324255100:00:005:0043, що розташована на території Решетилівської селищної ради Решетилівського району Полтавської області, яка належала померлій [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ПЛ № 001316 від 19.03.2004 р. (а.с. 19-20). Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 17.12.2014 р., зареєстрованого в реєстрі за № 1-2310, та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 31107940 від 17.12.2014 р., спадкоємцем зазначеного в заповіті майна [PERSON], [INFO], яка померла 13.03.2014 р., є [PERSON], [INFO], на ? частку, та [PERSON], [INFO], на ? частку. Спадщина, на яку в указаних частках видано це свідоцтво, складається з земельної ділянки загальною площею 0,1566 га, кадастровий номер 5324255104:04:001:0142, що розташована на території Решетилівської селищної ради Решетилівського району Полтавської області, яка належала померлій [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІІ-ПЛ № 034992 від 31.03.1998 р. (а.с. 21-22). 08.12.2015 р. Першою Артемівською державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу після смерті [PERSON], померлого 04.10.2015 р., що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 42378153 від 08.12.2015 р. (а.с. 23). 19.12.2016 р. позивач [PERSON] звернулася до Першої Артемівської державної нотаріальної контори із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її чоловіка [PERSON] (а.с. 24). На вказану заяву їй листом від 30.12.2016 р. № 2309/02-14 повідомлено, що згідно будинкової книги разом зі спадкодавцем був зареєстрований його син [PERSON], який прийняв спадщину згідно ст. 1268 ЦК України, і не подав заяву про відмову від спадщини в шестимісячний термін з дня відкриття спадщини. Таким чином, свідоцтва про право на спадщину за законом по ? частці кожному по даній спадковій справі нотаріус змушений видати на імя двох спадкоємців дружини та сина спадкодавця, які прийняли спадщину (а.с. 25). 30.01.2017 р. [PERSON] повторно звернулася до Першої Артемівської державної нотаріальної контори із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частку спадкового майна після смерті її чоловіка [PERSON], зазначивши, що вона сплатила всі надані їй до сплати податки до бюджету (а.с. 26). 02.01.2017 р. державним нотаріусом Першої бахмутської державної нотаріальної контори [PERSON] було ухвалено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, згідно якої [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно [PERSON], померлого 04.10.2015 р. В обґрунтування постанови нотаріусом зазначено, що в ході перевірки спадкової справи на майно [PERSON], померлого 04.10.2015 р., було встановлено, що заявник [PERSON] надала документ будинкову книгу на жилий будинок, в якому був зареєстрований спадкодавець на день смерті разом з трьома особами: сином спадкодавця [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Будь-яких документів відносно вказаних двох інших осіб заявник не надала, тобто нотаріусом не зясовано питання про коло всіх спадкоємців, які вже прийняли спадщину. В заяві про прийняття спадщини спадкодавець вказала про те, що існує ще один спадкоємець син спадкодавця [PERSON], тому їй було розяснено, що син спадкодавця [PERSON] у разі відмови від спадщини повинен подати заяву про відмову від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. В разі неодержання такої заяви він буде враховуватися таким, що прийняв спадщину, шляхом постійного проживання разом зі спадкодавцем. До цього часу [PERSON] ні особисто, ні письмово не виявив бажання відмовитися від своєї частки спадщини (а.с. 27). Позивачем були сплачені податки до бюджету, що підтверджується копіями квитанцій від 27.10.2016 р.: № 16599337, 16599335, 16599399, 16599422, 16599414, 16599356, 16599379, 16599346, 16599369, 16599359 (а.с. 28-32), оригінали яких містяться в оглянутій судом спадковій справі № 601/2015 до майна померлого 04.10.2015 року [PERSON]. 15.03.2017 р. за № ЕП-948 та 18.04.2017 р. за № ЕП-1353 на електронну адресу суду надійшла заява від [PERSON], в якій він зазначив, що він не проживав постійно разом зі спадкодавцем його батьком [PERSON] на момент його смерті однією родиною, фактично у володіння або управління його майном не вступав і не має для цього ніякої можливості, оскільки з 2014 року проживає з власною родиною в м. Севастополь. З 2003 р. по 2014 р., після одруження він проживав окремо від батьків за адресою: м. Артемівськ, вул. Б. Горбатова, 73/72 разом з дружиною та дитиною. Він не повідомляв державного нотаріуса про фактичне прийняття спадщини і не бажає цього робити. Вважає єдиним спадкоємцем свою матір [PERSON] (а.с. 43, 76). 05.04.2017 р. за № 8896 оригінал заяви від 15.03.2017 р. надійшов до суду поштою (а.с. 63-64). Згідно акту голови квартального комітету самоорганізації населення мікрорайону «Цветмет» № 24 [PERSON] від 14.03.2017 р. встановлено, що за адресою: м. Бахмут, вул. Леваневського, 6 «а» з 2003 року по теперішній час не проживає [PERSON], [INFO] (а.с. 45). Листом від 18.03.2017 р. № 462/01-16 Перша бахмутська державна нотаріальна контора повідомила, що 08.12.2015 р. згідно заяви [PERSON] про прийняття спадщини було заведено спадкову справу на майно [PERSON], померлого 04.10.2015 р. Інших заяв від інших спадкоємців не надходило. Свідоцтво про право на спадщину ще не видано (а.с. 52). Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок (домоволодіння) по вул. Леваневського, 6 «а», за адресою: м. Бахмут Донецької області, вул. Леваневського, № 6 «а» розташований житловий будинок з надвірними спорудами (гараж, сарай, погріб, вбиральня, огорожа) (а.с. 61). Державний акт на право приватної власності на землю видано громадянину України [PERSON], який проживає [INFO] «а», у тому, що на підставі рішення виконкому Артемівської міської ради народних депутатів від 17.08.1994 р. № 423 йому передається у приватну власність земельна ділянка площею 687 м?, розташована на території Артемівської міської ради по вул. Леваневського, 6 «а». Землю передано для будівлі і обслуговування житлового будинку (а.с. 62). Як видно із спадкової справи № 601/2015 до майна померлого 04.10.2015 року [PERSON], оглянутої у судовому засіданні, 08.12.2015 р. за №1107 [PERSON] звернулася до Першої Артемівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, яка залишилася після смерті її чоловіка [PERSON], [INFO], та яка складається з наступного: жилого будинку, розташованого за адресою: м. Артемівськ, вул. Ніколаєва, 2 «а»; ? частки житлового будинку, розташованого за адресою: Полтавська область, Решетилівський район, с. Колотії; чотирьох земельних ділянок, розташованих за адресою: Полтавська область, Решетилівський район, с. Колотії; автомобіля; грошових внесків. [PERSON] був зареєстрований та фактично проживав в період з 31.10.1980 р. по 14.01.1997 р. за адресою: м. Бахмут, вул. Леваневського, 6 «а», що підтверджується довідкою Голови квартального комітету [PERSON] від 17.06.2016 р., посвідченою печаткою Бахмутської міської ради. На день смерті [PERSON], разом з ним були зареєстровані такі особи: [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією будинкової книги. Згідно заповіту від 07.12.1996 р., зареєстрованого в реєстрі за № 1-8419, [PERSON] на випадок своєї смерті зробив розпорядження, що все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, в тому числі житловий будинок, який знаходиться в м. Артемівську по вул. Леваневського, буд. 6 «а», заповідав сину [PERSON]. Згідно ч. 1\~ст. 11 ЦПК України,\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог. Відповідно до ч. 1\~ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених\~ст. 61 цього Кодексу. Згідно\~ст. 1218 ЦК України,\~до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. Частиною 2 статті 1269 ЦК України передбачено, що заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до ст. 49 Закону України «Про нотаріат», нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо: 1) вчинення такої дії суперечить законодавству України; 2) не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії; 3) дія підлягає вчиненню іншим нотаріусом або посадовою особою, яка вчиняє нотаріальні дії; 4) є сумніви у тому, що фізична особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, усвідомлює значення, зміст, правові наслідки цієї дії або ця особа діє під впливом насильства; 5) з проханням про вчинення нотаріальної дії звернулась особа, яка в установленому порядку визнана недієздатною, або уповноважений представник не має необхідних повноважень; 6) правочин, що укладається від імені юридичної особи, суперечить цілям, зазначеним у їх статуті чи положенні, або виходить за межі їх діяльності; 7) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла плату за її вчинення; 8) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла встановлені законодавством платежі, пов'язані з її вчиненням; 9) в інших випадках, передбачених законом. Нотаріусу або посадовій особі, яка вчиняє нотаріальні дії, забороняється безпідставно відмовляти у вчиненні нотаріальної дії. Пунктами\~\~4.1, 4.9, 4.14, 4.15, 4.18, 4.21 глави 10 розділу ІІ (Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій) Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, передбачається: п. 4.1 - при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом нотаріус перевіряє наявність підстав для закликання до спадкування за законом осіб, які подали заяви про видачу свідоцтва;\~п. 4.9\~- свідоцтво про право на спадщину видається на підставі заяви спадкоємців, які прийняли спадщину, після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини, а у випадках, передбачених частиною другою статті\~1270, статтею\~1276 Цивільного кодексу України, - не раніше зазначених у цих статтях строків;\~п.4.14\~- при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов'язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти; п. 4.15 - видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна; п. 4.18 - якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку; п. 4.21. - при оформленні спадщини як за законом, так і за заповітом нотаріус у випадках, коли із документа, що посвідчує право власності, вбачається, що майно може бути спільною сумісною власністю подружжя, повинен зясувати, чи є у спадкодавця той з подружжя, який його пережив і який має право на\~1/2\~частку в спільному майні подружжя. За наявності другого з подружжя нотаріус видає йому свідоцтво про право власності на частку в спільному майні подружжя.\~ У постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 02.01.2017 р. державний нотаріус Першої бахмутської державної нотаріальної контори [PERSON] посилається на те, що згідно будинкової книги на жилий будинок, зі спадкодавцем на день смерті були зареєстровані ще три особи: сином спадкодавця [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Будь-яких документів відносно вказаних двох інших осіб заявник не надала, тобто нотаріусом не зясовано питання про коло всіх спадкоємців, які вже прийняли спадщину. В заяві про прийняття спадщини спадкодавець вказала про те, що існує ще один спадкоємець син спадкодавця [PERSON], тому їй було розяснено, що син спадкодавця [PERSON] у разі відмови від спадщини повинен подати заяву про відмову від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. В разі неодержання такої заяви він буде враховуватися таким, що прийняв спадщину, шляхом постійного проживання разом зі спадкодавцем. До цього часу [PERSON] ні особисто, ні письмово не виявив бажання відмовитися від своєї частки спадщини. Крім того, керується ст. 1268 ЦК України та п. 3.21 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, яким передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270\~Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї (а.с. 27). Однак, як видно із матеріалів спадкової справи, у спадковій справі немає відомостей, що [PERSON] постійно проживав із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини. Крім того, у спадковій справі є довідка Голови квартального комітету [PERSON] від 17.06.2016 р., посвідчена печаткою Бахмутської міської ради, в якій зазначено, що [PERSON] був зареєстрований та фактично проживав за адресою: [INFO] «а», в період з 31.10.1980 р. по 14.01.1997 р. Отже, суд приходить до висновку, що відповідач необґрунтовано послався в оскаржуваній постанові на\~ст. 1268 ЦК України та п. 3.21 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, оскільки у спадковій справі немає відомостей, що [PERSON] постійно проживав із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини. Крім того, відповідно до ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. У спадковій справі відсутні заяви інших спадкоємців, крім [PERSON], або будь-які відомості відносно цих осіб. Досліджуючи обставини справи на підставі зібраних доказів у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що постанова відповідача від 02.01.2017 р. про відмову у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину за законом на майно [PERSON], померлого 04.10.2015 року, є необґрунтованою, і підлягає скасуванню. Задовольняючи позов в частині скасування постанови державного нотаріуса Першої бахмутської державної нотаріальної контори [PERSON] від 02.01.2017 р. про відмову у вчиненні нотаріальної дії, суд вважає за необхідне поновити порушене право позивача [PERSON] шляхом зобов'язання відповідача вчинити нотаріальну дію, а саме: видати позивачу [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], померлого 04.10.2015 року.

Outcome: approved