Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із вищевказаною позовною заявою, в якій після уточнення просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь матеріальну шкоду у розмірі 227 214, 00 грн. та моральну шкоду у розмірі 100 000, 00 грн. В обґрунтування своїх вимог [PERSON] зазначила, що в провадженні Московського районного суду м. Харкова в рамках кримінального провадження за обвинуваченням [PERSON] знаходився її цивільний позов, який не був розглянутий та ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 26.04.2021року роз`яснено їй, що вона має право пред`явити цивільний позов в порядку цивільного судочинства. Так, в 2007 році вона вступила в члени КС «Слобода кредит». 10.10.2007 року вона уклала договір №СК-101007122 про залучення внесків на депозитний рахунок згідно умов якого вона передала КС «Слобода кредит» 30 000, 00 грн. на 12 місяців з відсотковою ставкою 26% річних, 16.10.2007 року було довнесено 1 000, 00 грн, та 31.10.2007року довнесено 6350, 00 грн. 02.10.2007 року вона уклала договір №СК-16110713 про залучення внесків на депозитний рахунок згідно умов якого вона передала КС «Слобода кредит» 42 000, 00грн. на 12 місяців з відсотковою ставкою 26% річних, 04.12.2007 року було довнесено 5 000, 00 грн. 27.12.2007 року вона уклала договір №СК-2712078 про залучення внесків на депозитний рахунок згідно умов якого вона передала КС «Слобода кредит» 301 000, 00 грн., 03.01.2008 року було довнесено 9980, 00 грн., 10.01.2008 року довнесено 2600,00грн., 28.01.2008року довнесено 2420,00грн., 11.02.2008 року довнесено 2600,00грн. 10.10.2008 року вона уклала договір №СК-1010089 про залучення внесків на депозитний рахунок згідно умов якого вона передала КС «Слобода кредит» 38 000, 00 грн., на 12 місяців з відсотковою ставкою 27% річних. У жовтні 2008 році Кредитна спілка припинила своє існування, не повернувши їй внески у розмірі 172 850 грн. та невиплачених відсотків у розмірі 16496, 00 грн. Грошові кошти викрав [PERSON] , скупив земельні ділянки. Крім того, згідно ч.2 ст.625 ЦК України підлягає стягненню з відповідача 3% річних від простроченої суми у розмірі 5680,00грн. та індекс інфляції у розмірі 32188грн. Також, діями [PERSON] їй було завдано моральну шкоду, яку вона оцінює у розмірі 100 000 грн. Ухвалою суду від 25.05.2021року позовну заяву було залишено без руху. Ухвалою суду від 02.08.221року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, відповідач відзив на позовну заяву не надав. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідно до копії Договору №СК-10100712 по залученню внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок , укладеного 10.10.2007 року між КС «Слобода-кредит» та [PERSON] , та копій квитанцій до прибуткового касового ордеру, [PERSON] передала КС «Слобода кредит» 30 000, 00 грн. на 12 місяців з відсотковою ставкою 26% річних, 16.10.2007 року довклала 1 000, 00 грн, та 31.10.2007року довклала 6350, 00 грн. Відповідно до копії Договору №СК-16110713 по залученню внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок, укладеного 16.11.2007 року між КС «Слобода-кредит» та [PERSON] , та копій квитанцій до прибуткового касового ордеру, [PERSON] передала КС «Слобода кредит» 42 000, 00 грн. на 12 місяців з відсотковою ставкою 26% річних, 04.12.2007 року довклала 5 000, 00 грн, Відповідно до копії Договору №СК-2712078 по залученню внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок, укладеного 27.12.2007 року між КС «Слобода-кредит» та [PERSON] , та копій квитанцій до прибуткового касового ордеру, [PERSON] передала КС «Слобода кредит» 31 000, 00 грн. на 12 місяців з відсотковою ставкою 26% річних, у січні 2008 року довклала 9980, 00 грн., 10.01.2008 року довклала 2600,00грн., 28.01.2008року довклала 2420,00грн., 11.02.2008 року довклала 4500,00грн. Відповідно до копії Договору №СК-1010089 по залученню внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок, укладеного 10.10.2008 року між КС «Слобода-кредит» та [PERSON] , та копії квитанції до прибуткового касового ордеру, [PERSON] передала КС «Слобода кредит» 38 000, 00 грн. на 12 місяців з відсотковою ставкою 27% річних. Як на підставу своїх вимог до відповідача [PERSON] позивач посилається на ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 26.04.2021року. Так, судом встановлено, що 26.04.2021 року ухвалою Московського районного суду м.Харкова, клопотання захисника Абдуллаєвої-Мартіросян І.Х. про звільнення [PERSON] від кримінальної відповідальності - задоволено. Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12014220000000153 від 24.03.2014 за обвинуваченням [PERSON] у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 209 КК України - закрито на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, звільнивши [PERSON] від кримінальної відповідальності. Цивільний позов [PERSON] - залишено без розгляду. Роз`яснено [PERSON] , що вона має право пред`явити цивільний позов в порядку цивільного судочинства. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до вимог ст. 44 КК України особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених кримінальним кодексом. Передумовою звільнення особи від кримінальної відповідальності є вчинення нею певного злочину, незалежно від того, є він закінченим чи незакінченим, а так само вчинення такого злочину одноособово чи у співучасті. Прийняття судом рішення про звільнення особи від кримінальної відповідальності можливе лише за згодою особи на відповідну підставу закриття справи. Відтак, звільнення від кримінальної відповідальності не означає виправдання особи чи визнання її невинною, а визначені в КК України підстави для звільнення від кримінальної відповідальності не є реабілітуючими. Відповідно до ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Згідно зі ст. ст.15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого порушеного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. В силу приписів ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Підставою для цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди є правопорушення, що включає як складові елементи: шкоду, протиправне діяння особи, котра її завдала, причинний зв`язок між ними, а також вину заподіювача шкоди. Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Наведені положення цивільного законодавства повністю узгоджується з п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 року № 6, яким передбачено, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Разом з тим, з ухвали Московського районного суду м. Харкова від 26.04.2021року, наданої позивачем на підтвердження завданої їй шкоди [PERSON] не вбачається, що [PERSON] була визнана потерпілою у кримінальному провадженні за обвинуваченням [PERSON] за ч.2 ст.209 КК України, та що між неправомірними діями [PERSON] та шкодою, завданою позивачу є безпосередній причинний зв`язок. Згідно з ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до положень ч.1, 2 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно з ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Таким чином, позивачем не доведено факт завдання їй матеріальної та моральної шкоди відповідачем [PERSON] . Крім того, з наданих позивачем копій договорів по залученню внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок вбачається, що сторонами договору є позивач та КС «Слобода-кредит», а не відповідач [PERSON] . Враховуючи вищевикладене, суд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача коштів та моральної шкоди є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed