Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], та малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду з позовом і до досягнення дітьми повноліття, а також про стягнення з відповідача аліментів на утримання позивача у твердій грошовій сумі в розмірі 1\~841 грн. щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з позовом і до досягнення [PERSON], [INFO], трирічного віку. В обґрунтування позовних вимог зазначила наступне. Позивач з 28.04.2001 року перебуває з відповідачем у шлюбі. Від шлюбу сторони мають трьох дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, сторони мешкають окремо один від одного з жовтня 2017 року. На даний час вирішується питання щодо розірвання ніж ними шлюбу. Діти проживають разом із позивачем і перебувають на її утриманні. Позивач не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х річного віку. Інших прибутків не має, матеріально не забезпечена, потребує допомоги. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей та позивача не надає взагалі. Останній офіційно не працевлаштований, інших аліментних зобовязань не має. Ухвалою від 20.07.2018 року суддя прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, а також відповідно до ст.\~274\~ЦПК України вирішив розглядати дану справу за правилами спрощеного позовного провадження. 03.10.2018 року позивач надала до суду уточнену позовну заяву про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], та малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду з позовом і до досягнення дітьми повноліття, а також про стягнення з відповідача аліментів на утримання позивача у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з позовом і до досягнення [PERSON], [INFO], трирічного віку. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, у встановленому законом порядку, надала суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, на задоволенні уточнених позовних вимог наполягає у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, у встановленому законом порядку, надав суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, проти задоволення уточнених позовних вимог не заперечує. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч. 4 ст.\~206\~ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Матеріалами справи встановлено, що позивач [PERSON] з 28.04.2001 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому Кушугумською селищною радою Запорізького району Запорізької області, актовий запис № 8, шлюбі (а.с. 9). Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження (а.с. 10, 11, 12). Діти проживають з матірю [PERSON] і знаходяться на її утриманні. Таким чином, судом встановлено, що на цей час неповнолітній [PERSON] та малолітні [PERSON], [PERSON] повністю знаходяться на утриманні позивача та проживають разом з останньою. Як вбачається з матеріалів цивільної справи позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, матеріально не забезпечена, потребує допомоги. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей та позивача не надає. Інших аліментних зобовязань відповідач не має. Відповідно до ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1997 року, батьки несуть однакову відповідальність за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. На підставі ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно з ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, батько (батьки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. На підставі ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я\~та матеріальне\~становище дитини; стан\~здоров'я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів; наявність\~у платника\~аліментів інших\~дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною 1 статті 191 Сімейного кодексу України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Приймаючи до уваги інтереси дітей, враховуючи обставини визначені ст. 182 ЦПК України, можливість відповідача сплачувати аліменти та відсутність інформації про утримання відповідачем інших осіб, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання вищевказаних неповнолітнього сина та малолітніх дітей у заявленому після уточнення позивачем розмірі. Суд вважає, що даний розмір аліментів зможе забезпечити дітям не тільки необхідні кошти для існування, але і зберегти той рівень життя, які б діти мали би при сумісному проживанні з обома батьками. Відповідно до ч. ч. 2, 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що її чоловік може надавати матеріальну допомогу. Оскільки судом встановлено, що відповідач не надає кошти на утримання позивача, яка знаходиться в декретній відпустці по догляду за дитиною, яка не досягла трирічного віку, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання у заявленому в уточненій заяві позивачем розмірі. Так як позивач при подачі позовної заяви був звільнений від сплати судового збору, тому з відповідача відповідно до ч. 6 ст. 141 Цивільного-процесуального кодексу України повинен бути стягнений судовий збір на користь держави в сумі 704 грн. 80 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved