Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Кіровоградської міської ради, в якому просила визнати недійсним та скасувати рішення Кіровоградської міської ради № 1381 від 06.11.2008 року; визнати недійсним договір оренди земельної ділянки № 71 від 15 травня 2015 року з кадастровим номером [NUMBER] , укладений між Кіровоградською міською радою та орендарем [PERSON] ; як наслідок недійсності правочину скасувати запис у поземельній книзі стосовно земельної ділянки з кадастровим номером [NUMBER] ; як наслідок недійсності правочину скасувати рішення Державного реєстратора відносно зареєстрованого права на земельну ділянку з кадастровим номером [NUMBER] . На обгрунтування позовних вимог позивач зазначила, що в 2000 році вона (позивач) разом з чоловіком [PERSON] вирішили побудувати нежитлову будівлю з метою використання її в якості магазину-складу, на підставі чого чоловіку ( [PERSON] ) була надана земельна ділянка площею 90,00 кв.м. по [ADDRESS]. Використання земельної ділянки відбувалося на підставі договору оренди землі від 22 травня 2001 року № 946 строком на п`ять років, який був укладений на підставі розробленого, погодженого та затвердженого проекту щодо відведення земельної ділянки. Земельна ділянка була сформована та зареєстрована у відповідному Державному реєстрі земель з присвоєнням кадастрового номеру [NUMBER] . Також позивач зазначила, що у 2003 році вона з чоловіком [PERSON] розпочала будівництво, але в зв`язку з тим, що чоловік пішов із сім`ї в серпні 2003 року, вона (позивач) сама добудовувала зазначену будівлю. На підставі рішення виконавчого комітету Кіровоградської міської ради № 746 від 01.06.2005 року було видано свідоцтво про право власності на комплекс будівель першої черги № 567 від 04.07.2005 року та присвоєно поштову адресу: [ADDRESS] . В подальшому, пунктом 3.13 рішення Кіровоградської міської ради № 405 від 28.12.2007 року ПП [PERSON] було продовжено право оренди земельної ділянки площею 90,00 кв.м. під зазначеною вище будівлею. Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 21.02.2014 року, яке набрало законної сили, встановлено, що зазначена вищебудівля належить їй ( [PERSON] ) та [PERSON] на праві спільної сумісної власності. З метою реалізації набутового права власності на будівлю, вона (позивач) звернулася до Кіровоградської міської ради з заявою про внесення змін до договору оренди земельної ділянки № 946 від 22 травня 2001 року, однак відповідно до відомостей з публічної кадастрової карти такої земельної ділянки не існує, на тому ж місці зареєстрована інша земельна ділянка площею 191 кв.м., з кадастровим номером [NUMBER] , при цьому, підставою для формування та реєстрації нової земельної ділянки стали рішення Кіровоградської міської ради № 1596 від 08.12.2005 року, зокрема, п. 109 рішення та № 1381 від 06.11.2008 року. Також, позивач вказала, що її колишній чоловік змінив прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », на підставі чого уклав договір оренди земельної ділянки від 15 травня 2015 року № 71, в зв`язку з чим вимагає від неї (позивача) знести нерухоме майно, яке є її (позивача) власністю, мотивуючи вимоги тим, що він є користувачем земельної ділянки площею 191 кв.м., з кадастровим номером [NUMBER] на якій, я він вважає, знаходиться майно, яке підлягає знесенню, оскільки це майно заважає йому в повній мірі використовувати земельну ділянку за призначенням. Враховуючи викладене, позивач вважає, що існують реальні обставини, які призводять до порушення не тільки її права на землю, але і права власності, та всі ці обставини стали можливими завдяки незаконно прийнятим рішенням Кіровоградської міської ради та незаконно укладеного договору оренди земельної ділянки від 15 травня 2015 року № 71. Ухвалою суду від 09 березня 2016 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. Ухвалою суду від 30 січня 2017 року залучено до участі у справі в якості співвідповідача - фізичну особу-підприємця [PERSON] . Відповідно до п. 9 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України (в редакції Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017 року, який набрав чинності 15.12.2017 року) справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Таким чином, та, враховуючи, що провадження у справі відкрито до набрання чинності редакцією Закону № 2147-VIII від 03.10.2017 року, суд продовжив розгляд даної справи за правилами Цивільного процесуального кодексу України, в редакції Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017 року, які набрали чинності з 15.12.2017 року. Ухвалою суду від 25 квітня 2018 року у задоволенні заяви представника [PERSON] - [PERSON] про закриття провадження у зазначеній цивільній справі - відмовлено. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] (діє на підставі нотаріально посвідченої довіреності від 15 грудня 2015 року) під час судового розгляду справи позов підтримав, просив задовольнити, з урахуванням поданої заяви про уточнення підстав позову від 22.11.2016 року, зареєстровану в суді за вх. № 29883, в якій серед іншого зазначено, що з червня 2001 року [PERSON] самостійно, без відповідних правовстановлюючих документів, почала використовувати прилеглу до земельної ділянки площею 90 кв.м з місцем розташування по [ADDRESS], яка була надана її чоловіку [PERSON] на підставі договору оренди землі від 22 травня 2001 року №946 строком на 5 років, земельну ділянку з метою будівництва житлового будинку та господарських споруд, при цьому, використання вказаної прилеглої ділянки здійснювалося відкрито і безпосередньо позивачем [PERSON] . В період з 2001 року по 2008 рік на вказаній земельній ділянці [PERSON] за власний кошт було побудовано житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами загальною площею 228, 2 кв.м. В збудованому житловому будинку мешкають [PERSON] , її двоє дітей та малолітні онуки. Іншого житла родина не має. [PERSON] неодноразово в судових засіданнях заявляв про те, що побудований житловий будинок належить виключно [PERSON] Розуміючи наслідки самочинного будівництва, з метою приведення у відповідність до закону документів на побудоване нерухоме майно, [PERSON] звернулася з відповідними листами до інспекції ДАБК в Кіровоградській області та до Кіровоградської міської ради.Після сплати всіх штрафів рішенням Кіровоградської міської ради № 436 від 14 червня 2016 року [PERSON] погоджено надання у власність земельної ділянки погоджено надання у власність земельної ділянки під збудованим житловим будинком за умови розроблення, погодження та затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Під час погодження проектної документації управління Держгеокадастру у Кіровоградському районі з`ясувалося, що в межах запроектованої земельної ділянки знаходиться сторонній землекористувач, який користується земельною ділянкою площею 191 кв.м. на підставі договору оренди. Вказана земельна ділянка площею 191 кв.м. зареєстрована в державному земельному кадастрі та державному реєстрі прав на нерухоме майно за власником Кіровоградською міською радою та користувачем фізичною особою-підприємцем [PERSON] . За місцем розташування вказана земельна ділянка знаходиться частково під будівлею магазину, який є спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON] і частково під житловим будинком, який належить безпосередньо [PERSON] . З урахуванням норм Закону України «Про Державний земельний кадастр», навіть при наявності згоди власника земельної ділянки Кіровоградської міської ради, [PERSON] не може отримати у власність земельну ділянку під вже збудованим житловим будинком, та оформити право власності на це нерухоме майно. Крім того, ФОП [PERSON] без відповідних на те правових підстав замовив проект щодо відведення земельної ділянки під вже збудованим [PERSON] житловим будинком. Відповідно до абрису зйомки земельної ділянки (складова проекту відведення), місце під житловим будинком зазначене як добудова до магазину, що буде здійснюватися [PERSON] Вказаний абрис та інші документи у складі проекту землеустрою є свідченням того, що ФОП « [PERSON] » надав недостовірні відомості при проектуванні земельної ділянки щодо власника незавершеного будівництва нерухомого майна, а відповідні служби міста, які погоджували даний проект не перевірили дійсність цих відомостей. При цьому, інженером землевпорядником при проектуванні земельної ділянки не вказано, що на ній знаходиться об`єкт нерухомого майна. Виходячи з вище викладених обставин, у зв`язку з тим, що проект відведення земельної ділянки не відповідав вимогам Закону, Кіровоградська міська рада не мала законних підстав затверджувати даний проект та передавати земельну ділянку в оренду. Крім того, подав заяву від 14 червня 2018 року про подальший розгляд справи без його як представника позивача участі, позов підтримав, просив задовольнити. Представник відповідача Міської ради міста Кропивницького в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлявся судом належним чином, подав до суду заяву за вх. № 1778 від 30 січня 2017 року про розгляд справи без участі представника відповідача, при цьому, представник відповідача [PERSON] , будучи присутнім в попередніх судових засіданнях, заперечував щодо задоволення позовних вимог позивача, подав до суду заперечення на позов, які зареєстровані в суді за вх. № 25673 від 30.10.2017 року, на обґрунтування яких зазначено, що рішенням Кіровоградської міської ради від 06.11.2008 № 1381 внесено зміни до пункту 109 рішення Кіровоградської міської ради від 08.12.2005 № 1596 «Про регулювання земельних відносин» та визначено загальну площу земельної ділянки приватному підприємцю [PERSON] по [ADDRESS] (біля зупинки міського транспорту) - 190,86 кв.м. - інші відкриті землі. Пунктом 2 вказаного рішення затверджено ПП [PERSON] проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 190,86 кв.м. в оренду під розміщення добудови до магазину-кафе по [ADDRESS] (біля зупинки міського транспорту). За інформацією з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку можна стверджувати, що у земельної ділянки, на яку претендує позивач є кадастровий номер [NUMBER] , площею 0,009 га, місце розташування [ADDRESS]. Разом з цим [PERSON] оформлено право оренди на іншу земельну ділянку, а саме земельну ділянку за кадастровим номером [NUMBER] , площею 0,0191 га, місце розташування [ADDRESS] , (біля зупинки міського транспорту). Вказана інформація підтверджується витягами з державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку (витяги від 11.05.2016 час 16/56 та 16;53). Можна зробити наступний висновок про існування двох земельних ділянок, земельна ділянка з кадастровим номером [NUMBER] площею 0,009 га,місце розташування [ADDRESS] на право оренди якої претендує позивач та земельна ділянка з кадастровим номером [NUMBER] , площею 0,0191 га, місце розташування [ADDRESS], (біля зупинки міського транспорту), яка оформлена [PERSON] колишнім чоловіком позивача після припинення позивачем та [PERSON] шлюбних відносин., на підставі рішень КМР від 06.11.2008 № 1381. Отже, рішення Кіровоградської міської ради від 06.11.2008 року № 1381 взагалі не стосується земельної ділянки, на оренду якої претендує позивач, у зв`язку з чим прийняття рішення, що оскаржується позивачем, не порушує будь-яких її (позивача) прав.Крім того, позивачем не наведено в позовній заяві норм закону, яких не було дотримано сторонами договору оренди земельної ділянки в момент його укладення. Просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Відповідач ФОП [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлявся судом належним чином, причини неявки суду не відомі, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача [PERSON] в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про час та місце судового розгляду справи, причини неявки суду не відомі, при цьому, будучи присутнім в попередніх судових засіданнях, заперечував щодо задоволення позовних вимог позивача, подав до суду заперечення на позов, на обґрунтування яких зазначено, що комплекс будівель (перша черга) по [ADDRESS] був введений в експлуатацію у 2005 році, що підтверджено рішенням Кіровоградського міськвиконкому і свідоцтвом на право власності на вказану будівлю на її власника [PERSON] . У відповідності до технічного паспорту КООБТІ від 11.11.2008 р. зазначений комплекс будівель зареєстрований також на нього ( [PERSON] ). Вказані вище документи не оскаржені та не скасовані і діють до теперішнього часу. Посилання [PERSON] на норми ст.377 ЦК України та ч.4 ст.120 ЗК України про нібито набуття нею права на частину земельної ділянки в зв`язку з наявністю у неї права власності на частину будівель є безпідставними тому, що це право не підтверджено документально. Про безпідставність вимог позивача на право користування частиною земельної ділянки під будівлею також свідчить той факт, що орендну плату за землю сплачує особисто він у повному обсязі. Самовільно збудована позивачем споруда (без проекту, без дозволів ДАБК і інших інстанцій на не відведеній під будівництво земельній ділянці) кваліфікується як кримінальний злочин (ст. 197-1 Самовільне зайняття земельної ділянки та самовільне будівництво). З урахуванням вищевикладеного, вважає, що позовні вимоги [PERSON] спрямовані на ухилення від кримінальної відповідальності, безпідставну дискредитацію органів місцевого самоврядування та державних органів у сфері землеустрою, прикриття своїх протиправних дій рішенням суду та порушенням його ( [PERSON] ) майнових прав. Зваживши доводи, викладені в позові на обґрунтування позовних вимог, враховуючи заперечення відповідачів проти позову, дослідивши докази по справі в їх сукупності, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернулася позивач, виходячи з положень ст. 12 та ст. 13 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані та є такими, що підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Захист цивільних прав - це застосування судом цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав. Суд, в свою чергу, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч.1 ст.5 ЦПК України). Стаття ст.15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відтак зазначена норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із обранням відповідного способу захисту. Способи захисту цивільного права та інтересів зазначені в ст.16 ЦК України, серед яких є визнання правочину недійсним, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Відповідно до ч.1 ст.21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Крім того, відповідно до ч.3 ст.152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобіганню вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсним рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів захисту. Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ч.1 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Відповідно до ч.10 ст.59 зазначеного Закону акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку. Судом встановлено, що на підставі рішення Кіровоградської міської ради від 22 травня 2001 року №946 приватному підприємцю [PERSON] було надано в оренду земельну ділянку площею 90, 00 кв.м по [ADDRESS] під розміщення торгівельного павільйону, про що також свідчить укладений 08 листопада 2001 року між виконкомом Кіровоградської міської ради, як Орендодавцем, та [PERSON] , як Орендарем, договір оренди земельної ділянки, посвідчений приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Водяницькою А.В., зареєстровано в реєстрі за №1277, за яким Орендар прийняв у тимчасове довгострокове на умовах оренди користування терміном на 5 років земельну ділянку площею 90, 00 кв.м, під розміщення торгівельного павільйону, яка знаходиться по [ADDRESS]. Крім того, за умовами зазначеного Договору оренди земельної ділянки, земельна ділянка виділена в натурі (на місцевості) у встановленому законом порядку. Земельна ділянка передається в оренду під розміщення торгівельного павільйону. Відповідно до свідоцтва про право власності №567 від 04 липня 2005 року, виданого виконавчим комітетом Кіровоградської міської ради на підставі рішення виконавчого комітету Кіровоградської міської ради від 01.06.2005 року №746, перша черга комплексу будівель, яка розташована в [ADDRESS] належить [PERSON] на праві приватної власності. Зазначене речове право зареєстровано ОКП «Кіровоградське ООБТІ» 12.07.2005 року (витяг №7750104 від 12.07.2005 року) за реєстраційним номером 11361951 за [PERSON] , номер запису 352 в книзі 3. Судом також встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідно до п.3.13 рішення Кіровоградської міської ради «Про розгляд звернень юридичних та фізичних осіб з питань регулювання земельних відносин» №405 від 28 грудня 2007 року приватному підприємцю [PERSON] продовжено право оренди на 5 років земельної ділянки площею 90, 00 кв.м із земель, які використовуються в комерційних цілях по [ADDRESS], наданої на підставі рішення Кіровоградської міської ради від 22 травня 2001 року №946 під розміщення торговельного павільйону. На підставі зазначеного рішення Кіровоградської міської ради 21 грудня 2009 року між Кіровоградською міською радою, як Орендодавцем, та ФОП [PERSON] , як Орендарем було укладено договір оренди землі №284, строком на 5 років. Відповідно до технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) 2015 р. фізичній особі-підприємцю [PERSON] під розміщення торгівельного павільйону (КВЦПЗ-03.07) за адресою [ADDRESS], розробленої ФОП [PERSON] , останнім у 2015 році була виготовлена технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) загальною площею 0, 0090 га, у т.ч. по угіддях 0, 0090 га земель, які використовуються в комерційних цілях в оренду строком на 5 років, розташовану за адресою [ADDRESS] під розміщення торгівельного павільйону (КВЦПЗ-03.07) із земель житлової та громадської забудови на території Кіровоградської міської ради. Крім того, з рішення Ленінського районного суду м.Кіровограда від 21 лютого 2014 року (справа №405/7395/13-ц), яке набрало законної сили 10.06.2014 року, та яким було відмовлено [PERSON] в задоволенні позовної вимоги про визнання комплексу будівель, розташованих за адресою [ADDRESS] особистою приватною власністю [PERSON] , встановлено, що 21.08.1982 року між сторонами було укладено шлюб, який в подальшому розірвано рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 25.04.2013 р., при цьому, вже з серпня 2003 р. сторони подружні відносини між собою припинили, разом з тим, на момент припинення сторонами подружніх відносин ними було розпочато будівництво і побудовано приміщення торгівельного павільйону в [ADDRESS]. Вказане приміщення є об`єктом, державна реєстрація права власності на який позивача [PERSON] відбулась згідно витягу про реєстрацію права на нерухоме майно №7750104 12.07.2005 р. Крім того, зазначеним судовим рішенням з посиланням на ст. 60 СК України, ст. 368 ЦК України зазначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом спільної сумісної власності подружжя. Частиною 6 ст. 57 СК України визначено, що суд може визнати особистою приватною власністю дружини, чоловіка майно, набуте нею, ним за час їхнього окремого проживання у зв`язку з фактичним припиненням подружніх відносин. В судовому засіданні встановлено, що торгівельний павільйон за адресою [ADDRESS] , був збудований сторонами до фактичного припинення ними подружніх відносин у серпні 2003 р., в зв`язку з чим вказане майно слід вважати таким, що належить сторонам на праві спільної сумісної власності. Окрім того, рішенням Ленінського районного суду м.Кіровограда від 09 листопада 2016 року (справа №405/8367/15-ц), яке набрало законної сили 22 листопада 2016 року, задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. Поділено майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, а саме: першу чергу комплексу будівель, розташованих по [ADDRESS] (тепер Кропивницький ) та визнано за [PERSON] право власності на 1/2 частину першої черги комплексу будівель, розташованих по [ADDRESS] (тепер Кропивницький ), що складається з приміщення торгівельного залу площею 32,45 кв.м та зобов`язано її перенести вхід в сторону. Визнано за [PERSON] право власності на 1/2 частину першої черги комплексу будівель, розташованих по [ADDRESS] (тепер Кропивницький ), що складається з кабінету № 6 та частини приміщення торгівельного залу, який розділено між співвласниками перестінком, площею 32,45 кв.м та зобов`язано його виконати перестінок між співвласниками та замурувати вхід до другої черги будівництва. Також судом встановлено, та не спростовано відповідачами, що позивачем [PERSON] на прилеглій земельній ділянці самостійно, без відповідних правоустановлюючих та дозвільних документів було збудовано житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами загальною площею 228, 2 кв.м., що підтверджується також технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок від 17 серпня 2016 року. Постановою №27/2016-Кд по справі про адміністративне правопорушення від 14 березня 2016 року, винесеною головним інспектором Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Кіровоградській області Сидоренком В.В., [PERSON] притягнута до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.96 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу за проведення робіт з будівництва двоповерхового житлового будинку розміром 10,0х10,3 м., та сараю з розмірами 4,4х5,6 м. по [ADDRESS] без направлення повідомлення про початок виконання будівельних робіт. Відповідно до рішення Кіровоградської міської ради «Про надання [PERSON] дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по [ADDRESS] ) » №436 від 14 червня 2016 року [PERSON] надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність по [ADDRESS] ) орієнтовною площею 0,1 га ( у т.ч . по угіддях: 0,1 га - землі одно- та двоповерхової житлової забудови), для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) за рахунок земель житлової та громадської забудови. Колективним підприємством «Кіровоградський земельно-кадастровий центр» розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність [PERSON] для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (згідно КВЦПЗ-А.02.01) за адресою [ADDRESS]. Поряд з цим, відповідно до інформації Управління Держгеокадастру у Кіровоградському районі Кіровоградської області ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області від 11.10.2016 року за вих.№ 32-28-99.4-4637/15-16 відповідно до інформації Державного земельного кадастру в межах відведеної громадянці [PERSON] земельної ділянки знаходяться зареєстровані земельні ділянки з кадастровим номером [NUMBER] та [NUMBER] . Судом також встановлено, що рішенням Кіровоградської міської ради «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по [ADDRESS] (біля зупинки міського транспорту)» №1381 від 06 листопада 2008 року внесено зміни до п.109 рішення Кіровоградської міської ради від 08.12.2005 року №1596 «Про регулювання земельних відносин» та визначено загальну площу земельної ділянки приватному підприємцю [PERSON] по [ADDRESS] (біля зупинки міського транспорту) - 190, 86 кв.м - інші відкриті землі (п.1 рішення). Відповідно до п.п.2, 3 зазначеного рішення затверджено приватному підприємцю [PERSON] проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 190, 86 кв.м в оренду на 5 років під розміщення добудови до магазину -кафе по [ADDRESS] (біля зупинки міського транспорту) та акт визначення збитків власників землі та землекористувачів, пов`язаних із вилученням земельної ділянки. Передано приватному підприємцю [PERSON] в оренду строком на 10 років земельну ділянку площею 190, 86 кв.м (інші відкриті землі) по [ADDRESS] (біля зупинки міського транспорту) під розміщення добудови до магазину-кафе за рахунок земель житлової та громадської забудови, що перебувають у запасі. При цьому, як вбачається з довідок, виданих управлінням Держкомзему у місті Кіровограді Кіровоградської області від 28.12.2009 року за №№1823-3, 1823-2, 1823-3 на ім`я [PERSON] відповідно до Порядку присвоєння кадастрових номерів земельним ділянкам для ведення Державного реєстру земель, затвердженого вказівкою Держкомзему України від 20 березня 2002 року №12, земельній ділянці загальною площею 133, 93 кв.м, 51, 20 кв.м, 5, 73 кв.м відповідно, які використовуються для розміщення добудови до магазину-кафе, що розташована за адресою: [ADDRESS] присвоєно кадастрові номери [NUMBER] , [NUMBER] та [NUMBER] відповідно, які є унікальними та території України і залишаються незмінними протягом всього часу фізичного та юридичного існування земельної ділянки як єдиного цілого. Як вбачається із технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для надання в оренду терміном на 5 років фізичній особі - підприємцю [PERSON] під розміщення добудови до магазину-кафе за рахунок категорії земель житлової та громадської забудови, земель, які використовуються в комерційних цілях за адресою: [ADDRESS] , проведено роботи із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для надання в оренду терміном на 5 років ФОП [PERSON] під розміщення добудови до магазину-кафе за адресою [ADDRESS] . Судом також встановлено, що 15 травня 2015 року між Кіровоградською міською радою, як Орендодавцем, та фізичною особою-підприємцем [PERSON] , як Орендарем, було укладено договір оренди земельної ділянки №71, за умовами якого, Орендодавець на підставі рішення Кіровоградської міської ради від 06.11.2008 року №1381 надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку (код КВЦПЗ 03.07), загальною площею 0, 0191 га для розміщення добудови до магазину кафе за рахунок земель житлової та громадської забудови, розташовану по [ADDRESS]. В оренду передається земельна ділянка загальною площею 0, 0191 га, землі комерційного призначення, для розміщення добудови до магазину-кафе, місце розташування земельної ділянки: [ADDRESS] (біля зупинки міського транспорту). Кадастровий номер земельної ділянки - [NUMBER] . Зазначений договір укладено на 10 років. Зазначене рішення Кіровоградської міської ради №1381 від 06 листопада 2008 року та договір оренди земельної ділянки №71 від 15 травня 2016 року є предметом позову позивача [PERSON] , при цьому, позивач, звертаючись до суду з зазначеним позовом, зазначила про порушення своїх прав, пов`язаних з можливістю в законний спосіб набути у власність нерухоме майно та необхідність їх судового захисту, оскільки за місцем розташування земельна ділянка загальною площею 191 кв.м, яка передана в оренду ФОН [PERSON] , знаходиться частково під будівлею магазину, співвласниками якого є вона (позивач) та [PERSON] , і частково під житловим будинком, який належить безпосередньо їй (позивачу), та як на підстави позовних вимог про скасування зазначеного рішення та визнання недійсним договору оренди землі, позивач зазначила, що ФОП [PERSON] без відповідних на те правових підстав замовив проект щодо відведення земельної ділянки під вже збудованим нею (позивачем) житловим будинком та відповідно до абрису зйомки земельної ділянки, як складової проекту відведення, місце під житловим будинком зазначене як добудова до магазину, що буде здійснюватись [PERSON] , крім того, інженером-землевпорядником при проектуванні земельної ділянки не вказано, що на ній знаходиться об`єкт нерухомого майна, що є порушенням норм ст.151 ЗК України в редакції станом на 2006 рік та п.6 постанови КМУ №427 від 31 березня 2004 року. Більш того, порушення даної норми закону полягає у відсутності матеріалів вибору та попереднього погодження, які є основою для розробки відповідного проекту землеустрою, та, в свою чергу, Кіровоградська міська рада не мала законних прав затверджувати даний проект та передавати земельну ділянку в оренду. Щодо визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, укладеного на підставі розробленого та затвердженого рішенням Кіровоградської міської ради №1381 від 06.11.2008 року проекту відведення, позивач зазначила, що відповідно до пояснювальної записки, яка є складовою вказаного проекту землеустрою, вказано на те, що «проектом передбачено надати в оренду ПП [PERSON] земельну ділянку під розміщення добудови до існуючого магазину. Земельна ділянка складається із 3-ох окремих ділянок, які межують із земельною ділянкою площею 90 кв.м», тим самим, виходячи з відомостей проекту землеустрою та норм ст.648 ЦК України між Кіровоградською міською радою та ФОП [PERSON] міг бути укладений тільки договір оренди на ті земельні ділянки, які було сформовано відповідним рішенням міської ради. Укладення договору оренди на іншу відмінну земельну ділянку є свідченням або порушення при його укладенні норми ст.648 ЦК України, або порушення норм закону у зв`язку з укладенням договору без розроблення проекту землеустрою земельної ділянки. З огляду на зазначене, судом відзначається, що відповідно до ст.ст.79, 79-1 ЗК України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованною з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у ч.ч.6-7 цієї статті) здійснюється за проектами землеусчтрою щодо відведення земельних ділянок. Формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок. Винесення в натуру (на місцевість) меж сформованої земельної ділянки до її державної реєстрації здійснюється за документацією із землеустрою, яка стала підставою для її формування. Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадку суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі. Формування земельних ділянок комунальної власності відбувається на підставі рішень органів місцевого самоврядування в порядку, передбаченому ст.ст.118, 123, 186 ЗК України. Види землевпорядної документації, що розробляється в конкретних випадках для формування земельних ділянок та документальний сплад цієї документації, встановлені положеннями Закону України «Про землеустрій», зокрема, відповідно до ст.ст.50, 56 зазначеного Закону, відповідно до яких проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок складаються у разі зміни цільового призначення земельних ділянок або формування нових земельних ділянок. Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються та затверджуються в порядку, встановленому Земельним кодексом України. Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок включають: завдання на розроблення проекту землеустрою; пояснювальну записку; копію клопотання (заяви) про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (у разі формування та/або зміни цільового призначення земельної ділянки за рахунок земель державної чи комунальної власності); рішення Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (у випадках, передбачених законом); письмову згоду землевласника (землекористувача), засвідчену нотаріально (у разі викупу (вилучення) земельної ділянки в порядку, встановленому законодавством), або рішення суду; довідку з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями; матеріали геодезичних вишукувань та землевпорядного проектування (у разі формування земельної ділянки); відомості про обчислення площі земельної ділянки (у разі формування земельної ділянки); копії правовстановлюючих документів на об`єкти нерухомого майна для об`єктів будівництва, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми та значними наслідками, які розташовані на земельній ділянці; розрахунок розміру втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва (у випадках, передбачених законом); розрахунок розміру збитків власників землі та землекористувачів (у випадках, передбачених законом); акт приймання-передачі межових знаків на зберігання (у разі формування земельної ділянки); акт перенесення в натуру (на місцевість) меж охоронних зон, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон і зон особливого режиму використання земель за їх наявності (у разі формування земельної ділянки); перелік обмежень у використанні земельних ділянок; викопіювання з кадастрової карти (плану) або інші графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки (у разі формування земельної ділянки); кадастровий план земельної ділянки; матеріали перенесення меж земельної ділянки в натуру (на місцевість) (у разі формування земельної ділянки); матеріали погодження проекту землеустрою. Технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок включає: а) пояснювальну записку; б) технічне завдання на складання документації, затверджене замовником документації; в) кадастрові плани земельних ділянок, які об`єднуються в одну земельну ділянку, або частини земельної ділянки, яка виділяється в окрему земельну ділянку; г) матеріали польових геодезичних робіт; ґ) акт приймання-передачі межових знаків на зберігання при поділі земельної ділянки по межі поділу; д) перелік обтяжень прав на земельну ділянку, обмежень на її використання та наявні земельні сервітути; е) нотаріально посвідчена згода на поділ чи об`єднання земельної ділянки заставодержателів, користувачів земельної ділянки (у разі перебування земельної ділянки в заставі, користуванні); є) згоду власника земельної ділянки, для земель державної власності - органу, уповноваженого здійснювати розпорядження земельною ділянкою, на поділ чи об`єднання земельних ділянок користувачем (крім випадків поділу земельної ділянки у зв`язку з набуттям права власності на житловий будинок, розташований на ній) (ст.56 Закону). Реєстрація земельних ділянок як об`єкта прав, підстави для скасування відомостей про земельну ділянку, зміни площі, конфігурації та місця розташування земельних ділянок відбувається на підставі комплексного застосування вищенаведених норм Закону в порядку, передбаченому Законом України «Про державний земельний кадастр». Відповідно до ч.1 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. З огляду на викладене вище, дослідивши зібрані у справі докази в їх сукупності, розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог та підстав позову, судом під час судового розгляду встановлено відсутність об`єктивних даних про те, як і на якій підставі були об`єднані земельні ділянки площами 133, 93 кв.м, 90 кв.м, 51,2 кв.м, 5, 73 кв.м з кадастровими номерами [NUMBER] ; [NUMBER] ; [NUMBER] ; [NUMBER] , в одну земельну ділянку, загальною площею 191 кв.м з присвоєнням кадастрового номеру [NUMBER] , з місцем розташування [ADDRESS] (біля зупинки міського транспорту), яка в подальшому на підставі договору оренди земельної ділянки №71 від 15 травня 2015 року за відсутності при цьому, об`єктивних даних щодо відведення земельної ділянки за відповідним проектом відведення, була передана в оренду ФОП [PERSON] , при цьому, з дослідженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність [PERSON] та абрису польових (контрольних) вимірів земельної ділянки, встановлено, що за місцем розташування земельна ділянка загальною площею 191 кв.м, яка передана в оренду ФОП [PERSON] , знаходиться частково під будівлею магазину, співвласниками якого є [PERSON] та [PERSON] , і частково під житловим будинком, який було збудовано позивачем [PERSON] на прилеглій до земельної ділянки площею 90 кв.м з місцем розташування по [ADDRESS], яка була надана [PERSON] на підставі договору оренди землі від 22 травня 2001 року №946 строком на 5 років, тим самим, ФОП [PERSON] замовив проект щодо відведення земельної ділянки під уже збудованим [PERSON] житловим будинком та відповідно до абрису зйомки земельної ділянки місце під житловим будинком зазначене як добудова до магазину, без зазначення при проектуванні земельної ділянки відомостей про наявність на вказаній земельній ділянці об`єкту незавершеного будівництвом нерухомого майна, при цьому, за відсутності матеріалів вибору та попереднього погодження, які є основою для розробки відповідного проекту землеустрою, відповідач міська рада м.Кропивницького (Кіровоградська міська рада) не мала законних підстав затверджувати проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки по [ADDRESS] (біля зупинки міського транспорту) та передавати ПП [PERSON] в оренду на 10 років земельну ділянку площею 190, 86 кв.м по [ADDRESS] (біля зупинки міського транспорту) під розміщення добудови до магазину-кафе за рахунок земель житлової та громадської забудови, що перебувають в запасі, на підставі чого суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем [PERSON] позовних вимог та їх задоволення, з визнанням недійсним з підстав, передбачених ч.1 ст.203, ст.215 ЦК України, та скасування рішення Кіровоградської міської ради «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по [ADDRESS] (біля зупинки міського транспорту)» №1381 від 06 листопада 2008 року та визнання недійсним та скасування договору оренди земельної ділянки №71 від 15 травня 2015 року, укладеного між Кіровоградською міською радою, як Орендодавцем, та фізичною особою-підприємцем [PERSON] , як Орендарем. Позивачем [PERSON] пред`явлено також вимоги про скасування запису у поземельній книзі стосовно земельної ділянки з кадастровим номером [NUMBER] ; скасування рішення Державного реєстратора відносно зареєстрованого права на земельну ділянку з кадастровим номером [NUMBER] , як наслідок недійсності правочину, які задоволенню не підлягають у зв`язку з їх безпідставністю та необґрунтованістю в цій частині. При вирішенні питання про розподіл між сторонами судових витрат по справі в порядку ст.141 ЦПК України з відповідачів міської ради м.Кропивницького, фізичної особи підприємця [PERSON] слід стягнутина користь [PERSON] судовий збір в розмірі по 551 грн. 20 коп. з кожного. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial