Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про визнання правочинів недійсними, застосування наслідків недійсності правочинів, посилаючись на те, що ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 07.06.2012 року по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя, визнано мирову угоду сторін, відповідно до якої сторони домовилися поділити спільне майно у визначеному ними порядку. [PERSON], серед іншого майна, виділено у власність сідловий тягач-Е, державний номерний знак [NUMBER], RENAULT MAGNUM, 2001 року випуску, колір білий, № шасі VF611GTA000113092 та напівпричіп /напівпричіп бортовий-Е, державний номерний знак [NUMBER], KRONE SDP 27, 2000 року випуску, колір синій, № шасі WKESDP27000Y37341. Ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 23.04.2013 року скасовано вказану ухвалу про визнання мирової угоди і направлено справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. Позивач вважає, що зазначені транспортні засоби перейшли в особисту приватну власність [PERSON] незаконно на підставі мирової угоди, що не відповідала вимогам закону, та незаконної ухвали суду про її визнання, і що вони є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя, оскільки придбані в період шлюбу. Вказані транспортні засоби були відчужені [PERSON] 14.09.2012 року [PERSON] Позивач своєї згоди на відчуження вказаного майна не надавала. Просила визнати недійними договори купівлі-продажу сідлового тягача-Е, державний номерний знак [NUMBER], RENAULT MAGNUM, 2001 року випуску та напівпричіпу/напівпричіпу бортового-Е, державний номерний знак [NUMBER], KRONE SDP 27, 2000 року випуску і застосувати наслідки недійсності вказаних правочинів шляхом зобовязання [PERSON] повернути [PERSON] сідловий тягач та напівпричіп. В судовому засіданні позивач наполягала на задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Представник позивача наполягав на задоволенні позову та підтримав обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] позов не визнав та заперечував проти його задоволення, вказавши, що автомобіль та причеп являється власністю [PERSON], а лише формально були оформлені на подружжя. Зазначав, що він не погождувався з умовами мирової угоди, але не зміг одразу її оскаржити, оскільки знаходився тривалий час на лікарняному. Відповідач [PERSON] позов не визнав та заперечував проти його задоволення, пояснюючи, що спірне майно фактично належить йому, але оформлене на [PERSON], оскільки не мав можливості здійснювати міжнародні перевезення. Суд, заслухавши учасників судового процесу, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що даний позов підлягає до повного задоволення, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ухвали Золотоніського міськрайонного суду від 07.06.2012 року затверджена мирова угода між [PERSON], [PERSON] та [PERSON], згідно якої [PERSON], серед іншого майна, виділено у власність сідловий тягач-Е, державний номерний знак [NUMBER], RENAULT MAGNUM, 2001 року випуску, колір білий, № шасі VF611GTA000113092 та напівпричіп /напівпричіп бортовий-Е, державний номерний знак [NUMBER], KRONE SDP 27, 2000 року випуску, колір синій, № шасі WKESDP27000Y37341. Згідно ухвали апеляційного суду Черкаської області від 23.04.2013 року ухвала Золотоніського міськрайонного суду від 07.06.2012 року про визнання мирової угоди сторін у справі за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про поділ майна скасована. Справа направлена до Золотоніського суду для продовження розгляду. Згідно довідки рахунку серії ДПІ № 642918 від 14 вересня 2012 року, виданої ТОВ «СіДіТі трейд», [PERSON] продано і видано вантажний автомобіль марки RENAULT MAGNUM, двигун 83М0495376, № шасі VF611GTA000113092, свідоцтво про реєстрацію (технічний паспорт) № САС 056850 вартістю 45700грн. Згідно довідки рахунку серії ДПІ № 642917 від 14 вересня 2012 року, виданою ТОВ «СіДіТі трейд», [PERSON] продано і видано н/причіп марки KRONE SDP 27, № шасі WKESDP27000Y37341, свідоцтво про реєстрацію (технічний паспорт) № САС 056854, вартістю 19575грн.50коп. В судовому засіданні встановлено, що після скасування ухвали про визнання мирової угоди щодо розподілу спільного майна подружжя транспортні засоби, що є предметом даного спору, повернулися до статусу спільного майна подружжя, яке підлягає розподілу. Скасування ухвали про визнання мирової угоди свідчить про те, що спірні транспортні засоби перейшли в особисту власність [PERSON] на підставі незаконного судового рішення, яке є таким від моменту ухвалення. Згідно ч.3 ст. 65 СК України, для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена. Спірні транспортні засоби не тільки являються цінним майном, а й їх відчуження підлягає державній реєстрації в органах ДАІ. Постановою КМ України від 07 вересня 1998 р. № 1388 затверджено Порядок державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів. Вказаними Правилами визнано державну реєстрацію автомобілів та напівпричепів обов»язковою. Згідно ч.4 ст. 369 ЦК України, правочин щодо розпорядження спільним майном, вчинений одним із співвласників, визнається судом недійсним за позовом іншого співвласника у разі відсутності у співвласника, який вчинив правочин, необхідних повноважень. Відповідно до ч. 2 ст. 65 СК України дружина, чоловік має право на звернення до суду із позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Відповідно до ст. 236 ЦК України правочин визнаний судом недійсним, є недійсний з моменту його вчинення. Згідно з ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що повязані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобовязана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі,-відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Отже, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача про визнання правочинів недійсними та застосування наслідків недійсності правочинів. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь [PERSON] належить стягнути судовий збір в сумі 365,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved