Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про зміну розміру стягуваних аліментів на неповнолітню дитину. Посилається на те, що вона в період з 14.04.2010 року по 10.07.2013 року перебувала в шлюбі з відповідачем, в якому у них народилася спільна дитина - [PERSON], [INFO]. 10.07.2013 року Заставнівським районним судом Чернівецької області винесено рішення згідно якого шлюб між ними розірвано, визначено місце проживання сина з позивачем присуджено до стягнення з відповідача на її користь на утримання сина аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. (пятсот гривень) щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. 02.08.2013 року Заставнівським районним судом був виданий виконавчий лист №716/1035/13-ц про стягнення з відповідача аліментів, проте згідно її заяви від 13.11.2014 року вона відмовилася від стягнення аліментів з відповідача, оскільки в період з 13.11.2014 року до кінця 2014 року перебувала за кордоном, а їх син перебував на утриманні відповідача та проживав разом із ним. З січня 2015 року і по даний час син проживає з нею та повністю знаходиться на її утриманні, аліменти з відповідача з 13.11.2014 року не стягуються. Вказує, що її матеріальний стан погіршився, сімейний стан змінився, в звязку із чим просить стягувати з відповідача аліменти на свою користь на утримання неповнолітнього [PERSON], [INFO], в розмірі 1200 гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення нею повноліття. Позивач [PERSON] в підготовчому судовому засіданні зменшила позовні вимоги та просила стягувати з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі по 930 гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення нею повноліття, про що надала відповідну заяву. Зменшені позовні вимога підтримала, просила задовольнити, не заперечувала проти винесення рішення в підготовчому судовому засіданні. Відповідач [PERSON] надав суду відзив на позовну заяву, згідно якого просив врахувати те, що з моменту розірвання шлюбу з позивачем та стягнення з нього аліментів змінився також і його матеріальний та сімейний стан, оскільки він офіційно зареєстрував шлюб із [PERSON] та вони мають спільну дитину [PERSON] В підготовчому судовому засіданні зменшені позовні вимоги визнав, проти їх задоволення не заперечував. Відповідно ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, а також визнання відповідачем позову, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити в підготовчому судовому засіданні. Суд, дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, заслухавши пояснення сторін вважає, що позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до п.17 ч.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до норм глави 15 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Таким чином, при зміні розміру аліментів, визначеного рішенням суду, суд повинен врахувати зміни матеріального чи сімейного стану платника аліментів або одержувача аліментів, зміни стану здоров'я когось з них. Судом встановлено, що в шлюбі між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] народився [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про його народження (а.с. 16). Згідно рішення Заставнівського районного суду Чернівецької області від 10.07.2013 року шлюб між сторонами нами розірвано, визначено місце проживання сина з позивачем та присуджено до стягнення з відповідача на користь позивача на утримання сина [PERSON] [INFO] аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. (пятсот гривень) щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 04.06.2013 року (а.с. 9-10). Судом також встановлено, що 02.08.2013 року Заставнівським районним судом був виданий виконавчий лист №716/1035/13-ц про стягнення з відповідача аліментів, проте згідно заяви позивача від 13.11.2014 року остання відмовилася від стягнення аліментів з відповідача, оскільки в період з 13.11.2014 року до кінця 2014 року перебувала за кордоном в Російській Федерації на заробітках, а неповнолітній [PERSON] перебував на утриманні відповідача та проживав разом із ним. Наведене вбачається із довідки Кіцманського РВ ДВС ГТУЮ в Чернівецькій області №2993/02-44/4 від 15.12.2016 року (а.с. 15). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Утримання дитини є рівним обовязком як матері, так і батька. Судом встановлено, що з часу присудження аліментів погіршився матеріальний сімейний позивача, оскільки вона не працює, власного житлового будинку, земельного паю, земельної ділянки не має, що вбачається з довідки Чуньківської сільської ради №43 від 05.03.2018 року, характеристики (а.с. 12, 18) та змінився сімейний стан, оскільки вона без реєстрації шлюбу проживає із [PERSON], у них 28.08.2017 року народилася спільна дитина [PERSON], вони проживають [INFO] в будинку загальною площею 51,3 м2 разом із дітьми та родичами [PERSON] Наведене підтверджується актом обстеження матеріально побутових умов проживання сімї №249 від 12.03.2018 року, довідкою Товтрівської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області №250 від 12.03.2018 року, копією свідоцтва про народження [PERSON] серії І-МИ №274082 від 20.09.2017 року (а.с. 13, 17). Суд вважає, що визначений рішенням Заставнівського районного суду Чернівецької області від 10.07.2013 року розмір аліментів, які стягуються з відповідача на користь позивача на утримання сина [PERSON] недостатній для утримання останнього, оскільки з часу ухвалення вказаного рішення Заставнівського районного суду Чернівецької області значно збільшився розмір прожиткового мінімуму на дитину віком від 6 до 18 років, який відповідно до ЗУ «Про Державний бюджет України на 2018 рік» № 2246-VIII від 7 грудня 2017 року станом на 21.05.2018 року становить 1860 гривень, забезпечення якого є в рівній мірі обовязком, як матері так і батька. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.. Таким чином суд, врахувавши вимоги статті 182 СК України та інші обставини, що мають істотне значення вважає, що без погіршення матеріального становища відповідача, на користь позивача з відповідача необхідно стягувати аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON], [INFO], в розмірі 930 гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення нею повноліття. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. За таких обставин, оскільки позивач була звільнена від сплати судового збору в розмірі 704,80 грн., то з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір саме в такому розмірі. На підставі викладеного, ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, главою 15 СК України,

Outcome: approved