Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-20 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулася до суду із позовною заявою, де просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 25 вересня 2010 року в Крюківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис №405; судові витрати стягнути з відповідача. Свої вимоги мотивувала тим, що 25 вересня 2010 року між нею та [PERSON] було зареєстровано шлюб у Крюківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області за актовим записом №405. Від даного шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що останнім часом чоловік зловживає алкогольними напоями, проявляє грубість до неї та до дитини; байдуже та неповажне ставлення до своїх сімейних обовязків, образи та грубість зі сторони відповідача призвели до втрати почуттів любові та поваги до чоловіка, внаслідок чого подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Позивач [PERSON] вказує, що примирення між сторонами неможливе, оскільки майбутнє відносин є безперспективним. За викладених обставин, позивач вимушена звернутись до суду із позовом про розірвання шлюбу. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, хоча належним чином повідомлялася судом про дату, час та місце розгляду справи, однак завчасно надала до суду заяву, згідно якої просила суд розглянути справу без її участі та зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомлявся судом про дату, час та місце розгляду справи, однак завчасно надав до суду заяву, згідно якої просив суд розглянути справу без його участі та зазначив, що позовні вимоги визнає. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі письмових матеріалів справи. Враховуючи думку позивача [PERSON] та відповідача [PERSON], вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, суд встановив наступне. Шлюб між сторонами у справі, [PERSON], [INFO], та [PERSON] (дошлюбне прізвище Гажалова) [PERSON], [INFO], зареєстрований 25 вересня 2010 року у Крюківському відділі рєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області за актовим записом №405, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-КЕ №070670, а також відміткою у паспорті позивача серії КО №839288. Сторони від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження серія І-КЕ №165999, виданим 26 жовтня 2012 року Крюківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області. Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України,\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно\~зі статтею 56 Сімейного кодексу України, \~кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Відповідно до частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із положеннями пункту 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена\~Конституцією України\~охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. В судовому засіданні встановлено, що подружжя шлюбних відносин не підтримує. Збереження шлюбу суперечить інтересам, зокрема, позивача. Наміру щодо збереження шлюбу сторони не мають. Приймаючи до уваги ту обставину, що сторони не підтримують шлюбно-сімейних стосунків, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача; наміру щодо збереження шлюбу сторони не мають; приймаючи до уваги думку відповідача, який не заперечує проти розірвання шлюбу, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог в цій частині, і вважає їх такими, що підлягають задоволенню. Частиною 1 статті 160 Сімейного кодексу України визначено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Сторони дійшли досягли згоди щодо визначення місця проживання дитини, а саме доньки [PERSON], [INFO], з матірю [PERSON] Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. \~ \~ \~ \~Після розірвання шлюбу [PERSON] бажає залишити прізвище «Косенко». Статтею 141 Цивільно-процесуального кодексу України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. \~ \~ \~ \~Частиною 1 статті 142 Цивільно-процесуального кодексу України та частиною 3 статті 7 Закону України «Про судовий збір» \~від 08 липня 2011 року № 3674-VI (зі змінами)\~передбачено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. \~ \~ \~ \~За викладених обставин, оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне повернути позивачу [PERSON] з державного бюджету 50 відсотків судового, сплаченого нею при подачі позову до суду, а також стягнути на її користь з відповідача сплачений нею судовий збір в розмірі 352 грн. 40 коп. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved