Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою про розподіл спільного майна подружжя. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що 05 червня 2012 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований у виконкомі Красногорівської міської ради Марїнського району Донецької області, актовий запис № 22. З травня 2014 року їх шлюбні відносини були припинені, вони проживають окремо, сумісних неповнолітніх дітей від шлюбу не мають. Під час перебування у шлюбі, а саме - 26.06.2013 року вони придбали за договором купівлі-продажу житловий будинок А-1, загальною площею 71,0 кв.м, житловою 39,9 кв.м з господарськими будівлями та спорудами: сарай В-1, погріб бп, літня кухня Б-1, ворота № 1, розташований по вул. Маяковського, 32 в м. Красногорівці Марїнського району Донецької області. В теперішній час між ними виник спір щодо житлового будинку. Позивач вважає, що вона являється співвласником вищезазначеного обєкту нерухомого майна, оскільки придбаний він був під час перебування у шлюбі за її нотаріальною згодою. Просить визнати за нею право власності на ? частину житлового будинку. Відповідач в первісному позові позивач в зустрічному позові [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом до [PERSON] про визнання майна особистою власністю. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що житловий будинок, на який претендує [PERSON], є його особистою власністю та пояснив, що хоч будинок і був придбаний в період шлюбу з [PERSON], однак був придбаний за його власні кошти, отримані від продажу іншого нерухомого майна, на яке [PERSON] права як дружина, не мала. Проти задоволення позовних вимог [PERSON] заперечує та просить визнати спірний житловий будинок його особистою власністю. Позивач в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. В задоволенні зустрічного позову просила відмовити. Відповідач у судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги позивача за первісним позовом визнала в повному обсязі. Позовні вимоги за зустрічним позовом просила розглянути на розсуд суду. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача за первісним позовом підлягають задоволенню з підстав, зазначених позивачем у позовній заяві, а в задоволенні позовних вимог позивача за зустрічним позовом необхідно відмовити. Так, відповідно до копії свідоцтва про шлюб, 05.06.2012 року виконкомом Красногорівської міської ради Марїнського району Донецької області, актовий запис № 22, зареєстровано шлюб [PERSON] та [PERSON]. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище «Сажко». Згідно договору купівлі-продажу житлового будинку, посвідченого 26.06.2013 року приватним нотаріусом Марїнського нотаріального округу Донецької області за р. № 365, [PERSON] купив житловий будинок А-1, загальною площею 71,0 кв.м, житловою 39,9 кв.м з господарськими будівлями та спорудами: сарай В-1, погріб бп, літня кухня Б-1, ворота № 1, розташований по вул. Маяковського, 32 в м. Красногорівці Марїнського району Донецької області. Договір купівлі-продажу зазначеного житлового будинку укладений за згодою дружини покупця [PERSON] [PERSON]. Відповідно до ч. 1 cт. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до cт. 61 Сімейного кодексу України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об'єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Відповідно до cт. 69 Сімейного кодексу України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до cт. 70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до cт. 71 Сімейного кодексу України, якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Викладені обставини дають підстави вважати, що спірне майно придбано сторонами під час перебування у шлюбі, є спільною сумісною власністю подружжя, а тому за позивачем можливо визнати право власності на ? частину нерухомого майна, придбаного сторонами під час перебування у шлюбі, в задоволенні зустрічного позову необхідно відмовити. На підставі викладеного, у відповідності зі ст.ст.3, 7, 82, 215 ЦПК України, 60, 61, 69, 71 СК України, суд

Outcome: approved