Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої малолітній особі внаслідок вчиненого адміністративного правопорушення, а саме вчинення булінгу. В обґрунтування позову [PERSON] посилається на те, що їїмалолітня донька [PERSON] , [INFO] в приміщенні та на подвір`ї Зеленодольської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №2 Зеленодольської міської ради, Апостолівського району Дніпропетровської області, у якій на той час вона навчалася у 7-Б класі, систематично на протязі 2019-2020 навчального року та безпосередньо 17.02.2020 року о 12.00 год, 19.02.2020 року о 08.00 год., 20.02.2020 року о 12.05 год. піддавалася булінгу, тобто діям психологічного насильства від своїх однокласників: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що булінг здійснювався шляхом цькування, тобто психологічного та фізичного насильства, що проявлялося у здійсненні доньці моральних травм та фізичного болю шляхом нанесення штовханів, висловлення погроз розправою, висловлення образливих та інших нецензурних слів та жестів, як усно так і шляхом надсилання смс-повідомлень на мобільний смартфон потерпілої в тому числі з використанням соціальних мереж, навмисного відбирання особистих речей, включаючи мобільний телефон, з приведенням його у непридатний для подальшого використання стан, чим вищевказані особи завдали доньці значної матеріальної та моральної шкоди. Так, на відновлювальний ремонт бувшого у використанні iPhone 6s з об`ємом пам`яті 32ГБ, який належить донці, здійснений у приватній майстерні ТОВ «Техно Мир» у м. Дніпро вона витратила 3550,00 грн. Позивач вказує, що через зазначені протиправні умисні дії вищеназваних учнів, які продовжувалися практично на протязі 6 місяців, починаючи від вересня 2019 року та до моменту подачі нею директору школи заяви про цькування доньки, її дитина перебувала на межі психологічного зриву, у неї підвищилась знервованість, погіршилося самопочуття та погіршився сон. Донька стала все частіше приходити зі школи у пригніченому стані, не бажала вранці йти до школи, при цьому інколи плакала від незаслужених образ та погроз розправою своїх однокласників та просила її або поскаржитися до поліції на дії однолітків або перевести її для продовження навчання до іншої школи міста. Зазначає, що учні [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] вчинили діяння передбачене ст. 173-4 КУпАП, тобто булінг учасника освітнього процесу, внаслідок чого могла бути заподіяна шкода психічному або фізичному здоров`ю потерпілого. Посилається на те, що мама малолітнього [PERSON] , яка є відповідачем по даній справі - [PERSON] , за вищевказані діяння сина постановою Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 13 квітня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення притягнута до адміністративної відповідальності та на неї накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних доходів громадян в сумі 850 грн. Мама малолітньої [PERSON] , яка є відповідачем по даній справі [PERSON] , за вищевказані діяння доньки постановою Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 24 квітня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення притягнута до адміністративної відповідальності та на неї накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних доходів громадян в сумі 850 грн. Мама малолітнього [PERSON] , яка є відповідачем по даній справі [PERSON] , за вищевказані діяння сина постановою Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 27 квітня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення притягнута до адміністративної відповідальності та на неї накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних доходів громадян в сумі 850 грн. Позивач зазначає, що через протиправні діяння однокласників відносно її дитини та з метою відновлення її душевної рівноваги, після систематично тривалого у часі її психологічного цькування, вона вимушена була перевести свою дитину для навчання у 8 клас в 2020/2021 навчальному році до Апостолівського районного ліцей-інтернату Зеленодольської міської ради. Вважає, що оскільки відповідачі несумлінно здійснювали та ухилялися від виховання та нагляду за своїми дітьми, не займалися належним чином їх вихованням, тому повинні відшкодувати шкоду, завдану її малолітній доньці. Просить стягнути з відповідачів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на її користь в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої вчиненням адміністративного правопорушення (булінгу) стосовно малолітньої [PERSON] , в солідарному порядку грошові кошти в розмірі 15 000 грн., а також стягнути з відповідачів на її користь в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої умисним пошкодженням майна мобільного телефону - iPhone 6s з об`ємом пам`яті 32 ГБ імені: [NUMBER] , що належить малолітній [PERSON] , їхніми малолітніми дітьми в солідарному порядку грошові кошти в розмірі 3550 грн. Відповідно до поданого до суду відзиву відповідач [PERSON] вважає, що позов є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню судом. Обґрунтовуючи відзив відповідач заперечує свою причетність до заподіяння матеріальної шкоди шляхом пошкодження телефону, що належить малолітній [PERSON] . Зазначає, що її притягнуто до відповідальності постановою Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 13.04.2020 року та накладено адміністративне стягнення за ч.3 ст.173-4 КУпАП за фактом вчинення її сином булінгу [INFO] , 19.02.2020 року та 20.02.2020 року. При цьому вказує, що позивач на підтвердження вартості ремонту телефону у приватній майстерні « [INFO] » у м.Дніпро надала в якості доказу товарний чек від 15.10.2019 року, тобто фактично за чотири місяці до подій за які її притягнуто до відповідальності. Зазначає, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення про факт заподіяння шкоди її сином ніхто не повідомляв. Крім того, вказує, що вказана приватна майстерня не зареєстрована, як юридична особа, що підтверджується відомостями з Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичний осіб-підприємців та громадських формувань. Також відповідач [PERSON] вважає, що вимоги щодо стягнення з неї моральної шкоди є безпідставними, оскільки позивач не обґрунтувала належними та допустимими доказами вказаний в позовній заяві розмір моральної шкоди, заподіяної її малолітній доньці. Відповідач [PERSON] просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Відповідно до поданого до суду відзиву відповідач [PERSON] вважає, що позов є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню судом. Обґрунтовуючи відзив відповідач зазначає, що позивач у позові посилається на те, що відносно її доньки здійснювалися образи з вересня 2019 року по лютий 2020 року внаслідок чого малолітня [PERSON] плакала та не хотіла йти до школи, проте позивач звернулася до керівництва школи лише після спливу шести місяців. Також відповідач [PERSON] вважає, що вимоги щодо стягнення з неї моральної шкоди є безпідставними, оскільки позивач не обґрунтувала належними та допустимими доказами вказаний в позовній заяві розмір моральної шкоди, заподіяної її малолітній доньці, оскільки не надала доказів звернення з дитиною до спеціаліста-психолога за допомогою. Вважає, що заявлений позивачем розмір моральної шкоди не відповідає співмірності завданої шкоди та принципу розумності. Відповідач [PERSON] просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Відповідно до поданого до суду відзиву відповідач [PERSON] вважає, що позов є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню судом. Обґрунтовуючи зазначає, що її притягнуто до відповідальності постановою Апостолівського районного суду Дніпропетровської області та накладено адміністративне стягнення за ч.3 ст.173-4 КУпАП за фактом вчинення її донькою булінгу [INFO] , 19.02.2020 року та 20.02.2020 року. При цьому вказує, що позивач на підтвердження вартості ремонту телефону у приватній майстерні « [INFO] » у м.Дніпро надала в якості доказу товарний чек від 15.10.2019 року, тобто фактично за чотири місці до подій за які її притягнуто до відповідальності. Зазначає, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення про факт заподіяння матеріальної шкоди її донькою ніхто не повідомляв. Крім того, вказує, що вказана приватна майстерня не зареєстрована, як юридична особа, що підтверджується відомостями з Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичний осіб-підприємців та громадських формувань. Також відповідач [PERSON] вважає, що заявлений позивачем розмір моральної шкоди не відповідає співмірності завданої шкоди та принципу розумності. Відповідач [PERSON] просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Ухвалою суду від 25 листопада 2020 року відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання у даній справі. Ухвалою суду від 08 лютого 2021 закрито підготовче провадження у даній справі та призначено справу до розгляду по суті. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала з підстав заявлених у позовній заяві, обґрунтовуючи позовні вимоги вищенаведеними доводами. Просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Представник позивача [PERSON] вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з підстав заявлених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні 23.03.2021 року позов не визнала в повному обсязі з підстав зазначених у відзиві. Просила відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала в повному обсязі з підстав зазначених у відзиві. Просила відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Представник відповідачів [PERSON] вважає позовні вимоги необґрунтованими та безпідставними. Вказав, що обставини заподіяння малолітній дитині [PERSON] матеріальної шкоди шляхом пошкодження її майна - мобільного телефону малолітніми дітьми відповідачів не доведено належними та допустимими доказами. Крім того, вважає, що не доведено належними та допустимими доказами заподіяння моральної шкоди малолітній дитині [PERSON] внаслідок вчинення щодо нею булінгу, а також розмір такої шкоди. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Суд, вислухавши пояснення позивача [PERSON] , представника позивача [PERSON] , відповідачів [PERSON] , [PERSON] представника відповідачів [PERSON] , дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково з огляду на наступне. Судом встановлено, що постановами Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 24 квітня 2020 року, 13 квітня 2020 року та 27 квітня 2020 року, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-4 КУпАП, яке полягає в наступному. Так, малолітні [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , знаходячись у приміщенні школи № 2 м.Зеленодольськ Дніпропетровської області, спільно, систематично, а саме 17.02.2020 року о 12.00 год., 19.02.2020 року о 08.00 год., 20.02.2020 року о 12.05 год. вчиняли булінг, тобто дії психологічного насильства щодо малолітньої [PERSON] , [INFO] , що проявилося у нанесенні психологічної травми шляхом образливих жестів та навмисного відбирання власних та особистих речей. Оскільки вказані дії були вчинені малолітніми особами, то до відповідальності протягнуто їх законних представників [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с. 12-13, 14-15, 16-17). Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, враховуючи те, що факт булінгу відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] , вчиненого спільно малолітніми [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] 17.02.2020 року, 19.02.2020 року, 20.02.2020 року встановлено постановами про притягнення відповідачів до адміністративної відповідальності, тому виходячи з положень ч. 6 ст. 82 ЦПК України ці обставини не підлягають доказуванню. Встановлено, що відповідно до товарного чеку від 15.10.2019 року за ремонтні роботи мобільного телефону- iPhone 6s в майстерні «Техно Мир» сплачено 3550 грн. (а.с.18). Згідно довідки Апостолівського районного ліцею-інтернату Зеленодольської міської ради № 529 від 08.10.2020 року [PERSON] навчається в Апостолівського районному ліцеї-інтернаті з 01 вересня 2020 року (а.с.19). Відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] встановлено, що відповідач [PERSON] має малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження від 29 травня 2019 року встановлено, що відомості про батька [PERSON] , [INFO] , записані відповідно до ч.1 ст.135 СК України (а.с.45,46). Згідно копії посвідчення серії [NUMBER] , яке видане 03 червня 2019 року Управлінням соціального захисту населення Апостолівської районної державної адміністрації Касьяненко О.Г. встановлено, що пред`явник посвідчення має право на пільги, передбачені законодавством України для багатодітних сімей (а.с.47). Відповідно до характеристики, виданої директором та класним керівником Зеленодольської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 1 та характеристики, виданої директором та класним керівником Зеленодольської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 2 учень [PERSON] характеризується посередньо та позитивно (а.с.48,152). Відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] встановлено, що відповідач [PERSON] має малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження від 19 лютого 2016 року встановлено, що відомості про батька [PERSON] , [INFO] , записані відповідно до ч.1 ст.135 СК України (а.с.132,133). Згідно копії посвідчення серії [NUMBER] , яке видане 07 червня 2016 року Апостолівською районною державною адміністрацією [PERSON] встановлено, що пред`явник посвідчення має право на пільги, передбачені законодавством України для багатодітних сімей (а.с.140). Згідно копії заяви від 21.02.2020 року [PERSON] зверталася до директора Зеленодольської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 2 з повідомленням про факти цькувань малолітніми [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] відносно її доньки [PERSON] (а.с.146). Від малолітніх [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] працівниками Апостолівського ВП відібрані пояснення (а.с.147-149,151,1154,155). Відповідно до характеристики, виданої директором та класним керівником Зеленодольської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 2 учень [PERSON] характеризується позитивно (а.с.150). Відповідно до характеристики, виданої директором та класним керівником Зеленодольської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 2 учениця [PERSON] характеризується позитивно (а.с.153). Судом встановлено, що правовідносини, що виникли між сторонами є деліктними та регулюються відповідними нормами ЦК України. Так, згідно з частиною 1 статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. В статті 1166 ЦК України визначені загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Як роз`яснено у пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992року №6 розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Отже цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Аналіз вищенаведених норм права, з урахуванням визначених цивільно-процесуальним законодавством принципів змагальності і диспозитивності цивільно-процесуального судочинства, дає підстави для висновку про те, що законодавством не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача в заподіянні шкоди. Разом із тим, потерпілий має довести належними доказами факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також факт того, що відповідач є заподіювачем шкоди. Позивач, обґрунтовуючи факт завдання майнової шкоди малолітніми дітьми відповідачів її доньці, посилається на те, що булінг здійснювався шляхом навмисного відбирання особистих речей, включаючи мобільний телефон, з приведенням його у непридатний для подальшого використання стан, чим вищевказані особи завдали доньці матеріальної шкоди. Так, на відновлювальний ремонт мобільного телефону - iPhone 6s з об`ємом пам`яті 32ГБ, який належить доньці, здійснений у приватній майстерні ТОВ «Техно Мир» у м. Дніпро вона витратила 3550.00 грн. На підтвердження вказаних доводів позивач надала товарний чек від 15.10.2019 року за ремонтні роботи мобільного телефону - iPhone 6s в майстерні «Техно Мир» на суму 3550 грн. Проте, як встановлено постановами Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 24 квітня 2020 року, 13 квітня 2020 року та 27 квітня 2020 року, якими [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності, малолітні особи [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , спільно вчиняли булінг саме 17.02.2020 року о 12.00 год., 19.02.2020 року о 08.00 год., 20.02.2020 року о 12.05 год. Отже, належних та допустимих доказів, які б доводили, що вищевказана майнова шкода завдана за участю малолітніх дітей відповідачів суду не надано, оскільки ремонтні роботи мобільного телефону здійснювалися 15.10.2019 року, а саме до дати вчинення булінгу малолітніми особами, яка встановлена вищенаведеними постановами суду. Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із ч.ч. 1,6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює докази засвоїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч.ч.1,2 ст.89 ЦПК України). Отже, виходячи з вищенаведених обставин справи та норм права в задоволенні позовних вимог позивача про стягнення з відповідачів на її користь в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої пошкодженням майна - мобільного телефону, що належить малолітній [PERSON] , в розмірі 3550 грн. слід відмовити. Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Пунктами 2,3,4 ч. 2 ст. 23 ЦК України встановлено, що моральна шкода полягає: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Частиною 3 ст. 23 ЦК України передбачено, що якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. (ч. 5 ст. 23 ЦК України). Відповідно до вимог ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно ч.1 ст.1178 ЦК України шкода, завдана малолітньою особою (яка не досягла чотирнадцяти років), відшкодовується її батьками (усиновлювачами) або опікуном чи іншою фізичною особою, яка на правових підставах здійснює виховання малолітньої особи, - якщо вони не доведуть, що шкода не є наслідком несумлінного здійснення або ухилення ними від здійснення виховання та нагляду за малолітньою особою. Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Суд звертає увагу на те, що відшкодування шкоди, зокрема й моральної, за порушення прав людини є одним з ефективних засобів юридичного захисту. Моральна шкода полягає у стражданні або приниженні, яких людина зазнала внаслідок протиправних дій. Страждання та приниження емоції людини, змістом яких є біль, мука, тривога, страх, занепокоєння, стрес, розчарування, відчуття несправедливості, тривала невизначеність, інші негативні переживання. Порушення прав людини чи погане поводження з нею завжди викликають негативні емоції, проте, не всі негативні емоції досягають рівня страждання або приниження, які заподіюють моральну шкоду. Їх оцінка залежить від усіх обставин справи, які свідчать про мотиви протиправних дій, їх інтенсивність, тривалість, повторюваність, фізичні або психологічні наслідки. Оцінивши обставини справи, суд дійшов висновку, що дії малолітніх дітей відповідачів, які полягали психологічному насильстві відносно доньки позивача 17.02.2020 року, 19.02.2020 року, 20.02.2020 року, заподіяли малолітній [PERSON] моральної шкоди. При цьому, суд не може погодитися з аргументами відповідачів та їх представника про те, що при визначенні розміру моральної шкоди, що підлягає стягненню, суд має керуватися виключно доказами, які свідчать про звернення позивача з дитиною за допомогою до психолога, а також висновком судово-психологічної експертизи з метою визначення ступеню моральних страждань. Зокрема, у відповідності з положень ст. 110 ЦПК України, висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. З огляду на природу інституту відшкодування моральної шкоди, цілком адекватними і самодостатніми критеріями визначення розміру належної потерпілому компенсації є морально-правові імперативи справедливості, розумності та добросовісності. Таким чином, визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд першої інстанції, враховує конкретні обставини справи, характер та обсяг страждань, яких зазнала малолітня донька позивача, та вважає, що розмір моральної шкоди в даних правовідносинах в сумі 9000 грн. відповідає вимогам розумності і справедливості. Доводи позивача про те, що розмір заподіяної моральної шкоди малолітній [PERSON] становить 15000 грн. є необґрунтованими, оскільки на підтвердження вказаних доводів не надано суду належних, допустимих та достатніх доказів. Що стосуується аргументів позивача та її представника, що шкоду з відповідачів слід стягнути в солідарному порядку необхідно зазначити наступне. Статтею 190 ЦК України передбачено, що особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. За заявою потерпілого суд може визначити відповідальність осіб, які спільно завдали шкоди, у частці відповідно до ступеня їхньої вини. Відповідно до ч.1 ст.1181 ЦК України шкода, завдана спільними діями кількох малолітніх осіб, відшкодовується їхніми батьками (усиновлювачами), опікунами в частці, яка визначається за домовленістю між ними або за рішенням суду. Враховуючи вищенаведені обставини та вказані норми права суд вважає, що з відповідачів на користь позивача слід стягнути шкоду, завдану спільними діями малолітніх дітей відповідачів в рівних частках по 3000 грн. з кожного. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010). Також, відповідно до ст. 141,ЦПК України з відповідачів слід стягнути судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп., сплачену позивачем за позовну вимогу про стягнення моральної шкоди, в рівних частках з кожного.

Outcome: partial