Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення коштів та просила стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 11890 грн. авансу; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 11890 грн. штрафу; судові витрати покласти на відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що договір відчуження квартири [ADDRESS], не було укладено не з її вини, а у зв'язку з тим, що відповідачем не було забезпечено відсутність будь-яких обмежень щодо відчуження об'єкта нерухомості в строк до 30 листопада 2012 року, тобто у зв'язку з неналежним виконанням та простроченням зобов'язань за Договором про наміри від 25 жовтня 2012 року з боку відповідача. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 21 липня 2014 року було залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, фізичну особу-підприємця [PERSON]. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, та просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON] та її представники [PERSON] і [PERSON] у судовому засіданні заперечували проти задоволення позову та просили відмовити у його задоволенні, оскільки договір відчуження квартири [ADDRESS], не було укладено не з її вини, а у зв'язку з тим, що у позивача станом на 30 листопада 2012 року були відсутні грошові кошти на придбання об'єкта нерухомості. Третя особа - фізична особа-підприємець [PERSON] - у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін та їх представників, пояснення третьої особи, показання допитаних у судовому засіданні свідків [PERSON] та [PERSON] (ріелторів), оцінивши докази у їх сукупності суд вважає, що позов частково обґрунтований та підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Судом встановлено, що 25 жовтня 2012 року між фізичною особою [PERSON] (далі - «Продавець»), фізичною особою [PERSON] (далі - «Покупець») та фізичною особою-підприємцем [PERSON] (далі - «Виконавець») було укладено Договір про наміри (далі - «Угода», «Договір»), згідно умов якої Сторони зобов'язалися в строк до 30 листопада 2012 року (п. 1.4 Угоди) укласти договір відчуження між Продавцем та Покупцем квартири [ADDRESS] (далі - «Об'єкт»). Згідно п. 1.3 Угоди вартість зазначеного Об'єкта складає 399 700 грн., що на момент підписання цього договору складає суму, що еквівалентна 50 000 доларів США по курсу НБУ станом на день укладання цієї Угоди та корегується при розрахунках шляхом множення суми еквівалентної в валюті на курс НБУ, встановлений на день розрахунків. Відповідно до п. 2.1 Угоди, відповідно до статті 638 Цивільного кодексу України Сторони досягли згоди про нижченаведене: підтверджуючи намір укласти договір відчуження Об'єкта нерухомості з метою забезпечення його укладання , в момент підписання цього Договору Покупець передав, Продавець прийняв гарантійну суму, яка складає 8000 грн., що на момент підписання цього Договору складає суму, що еквівалентна 1000 доларів США по курсу НБУ станом на день укладання цієї Угоди та корегується при розрахунках шляхом множення суми еквівалентної в валюті на курс НБУ, встановлений на день розрахунків. Згідно п. 4.7 Угоди Продавець зобов'язаний підготувати пакет документів, необхідний для укладання договору відчуження Об'єкта та забезпечити відсутність будь-яких обмежень щодо відчуження Об'єкта в строк, вказаний в п. 1.4 даного Договору. Відповідно до п. 5.2. Угоди, у разі не укладення договору відчуження Об'єкта в строк не пізніше терміну, зазначеного в п. 1.4 цього Договору з причини, залежної від Покупця, гарантійна сума залишається у розпорядженні Продавця в якості неустойки. Згідно п. 5.2. Угоди, у разі не укладення договору відчуження Об'єкта в строк не пізніше терміну, зазначеного в п. 1.4 цього Договору з причини залежної від Продавця, Продавець зобов'язується повернути гарантійну суму Покупцю, а також виплатити Покупцеві неустойку у розмірі, який дорівнює розміру гарантійної суми. Відповідно до п. 6.3 Угоди, Продавець отримав від Покупця гарантійну суму у розмірі згідно п. 2.1 у присутності Виконавця. Судом встановлено, що у встановлений Договором про наміри від 25 жовтня 2012 року строк (до 30 листопада 2012 року) договір відчуження нерухомого майна укладений не був. Згідно ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання; якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Відповідно до ст. 571 ЦК України, якщо порушення зобов'язання сталося з вини боржника, завдаток залишається у кредитора; якщо порушення зобов'язання сталося з вини кредитора, він зобов'язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості. Судом встановлено та не заперечувалося сторонами у судовому засіданні, а тому в силу вимог ч.1 ст. 61 ЦПК України не підлягає доказуванню, що гарантійна сума у розмірі 1000 доларів США є авансом, а не завдатком, а тому підлягає поверненню незалежно від того, з чиєї вини (Продавця чи Покупця) не було укладено договір відчуження нерухомого майна. Отже, суд приходить до висновку, що наявні правові підстави для стягнення сплачених позивачем [PERSON] як аванс грошових коштів у розмірі 1000 доларів США, що еквівалентно 11 890 грн., з відповідача [PERSON]. Разом з тим, позов у частині стягнення з відповідача неустойки у розмірі 11890 грн., правова природа якої визначена позивачем як штраф, задоволенню не підлягає, оскільки його фіксований розмір - розмір гарантійної суми 1000 доларів США - не відповідає вимогам закону, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 549 ЦК України, штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання, а тому не може визначатися у твердому вибірковому розмірі. Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, необхідно стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 121,80 грн. судового збору, тобто пропорційно до розміру задоволених до позовних вимог. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial