Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою «про розірвання шлюбу» із [PERSON], в обґрунтування якої зазначила, що з жовтня 2014 року вони за обоюдною згодою з відповідачем припинили спільне проживання, так як подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, інтересам їх дитини, що має істотне значення. Від подружніх відносин з [PERSON], має спільних дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], місцем постійного проживання яких є місце проживання матері [PERSON], спору про місце проживання дітей не має. Також не має майнового спору. Питання щодо утримання дітей вирішено між сторонами самостійно. Враховуючи що збереження сімї не є можливим, подружні стосунки припинені за обоюдною згодою, просить суд розірвати шлюб зареєстрований між нею та [PERSON], 10.09.2005 року Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, що підтверджено актовим записом за № 340. Позивачка до судового засідання подала заяву за якою прохала провести розгляд справи за її відсутності, на підставі поданих нею доказів, підтримав позовні вимоги у повному обсязі, не заперечувала щодо винесення заочного рішення. В судове засідання відповідач не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. На підставі ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. В звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється на підставі ч.2 ст.197 Цивільного процесуального кодексу України. Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, суд приходить до наступного: Як встановлено у судовому засіданні, сторони зареєстрували шлюб 10.09.2005 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб виданим Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, що підтверджено актовим записом за №340. Сторони від шлюбу мають дітей: доньку [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження, виданого Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровській області, актовий запис №416, сина [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження, виданого Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровській області, актовий запис №905. Як встановлено, сторони припинили подружні стосунки та спільне проживання з жовтня 2014 року, не ведуть спільного господарства, і проживають окремо. Майнового спору сторони не мають, питання щодо місця проживання дітей вирішено за обоюдною згодою та визначено місцем проживання дітей: доньки [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], - місце проживання матері дітей. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, інтересам їх дітей, що має істотне значення, що є згідно до вимог ч. 2 ст. 112 СК України підставою для розірвання шлюбу. На підставі вищезазначеного, з врахуванням встановлених обставин у судовому засіданні, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, і

Outcome: approved