Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою 06.07.2017 року та просила суд стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання їх двох неповнолітніх дітей доньок [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі по 2\~000 грн. на кожну дитину окремо, щомісячно, починаючи з дня предявлення позову до суду та до досягнення дітьми повноліття з проведенням індексації відповідно до закону. В обгрунтування предявлених вимог вказала, що з 20.06.2003 року по 03.12.2007 року сторони перебували в офіційно зареєстрованому шлюбі, в якому у них народилось двоє дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02.11.2007 року діти залишились проживати з нею та перебувають на її утриманні. За попередньо досягнутою між нею та [PERSON] домовленістю, останній зобовязався щомісячно надавати їй матеріальну допомогу на утримання доньок в розмірі 1/2 частини від його заробітку, але протягом останніх кількох років припинив сплачувати аліменти. На даний момент домовленості про розмір та порядок сплати аліментів між ними не досягнуто. Як їй відомо, відповідач має власний дохід, оскільки займається підприємницькою діяльністю та працює у своєї матері, яка також є СПД, та має неофіційний дохід від проведення робіт з ремонтування кондиціонерів, за власні кошти побудував собі будинок по вул. Ентузіастів 38 в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, у звязку з чим має можливість надавати таку допомогу. Вона не працює, здійснює догляд за хворою паралізованою матірю та двома малолітніми дітьми, а тому потребує допомоги з боку відповідача. В судовому засіданні [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали, наполягали на їх задоволенні з підстав, викладених в позові. Окремо позивач зауважила, що чеки, надані відповідачем про сплату аліментів, стосуються минулих років, вимоги за які вона не заявляла, у звязку з чим вважала, що вони не мають значення для вирішення справи. Відповідач [PERSON] предявлені вимоги не визнав, заперечував проти їх задоволення. Згідно позиції, викладеної в письмових запереченнях проти позову (а.с.25-26) та пояснень, наданих в судовому засіданні, зазначив, що він офіційно працює монтажником системи вентиляції та кондиціонування повітря ПП «РУСТСРОЙ», а отримувана ним заробітна плата єдине джерело його доходів. З 06.01.2011 року він припинив підприємницьку діяльність. Звертав увагу суду, що матеріальну допомогу на утримання дітей він надає стабільно, щомісячно. Жодного відношення до будівництва будинку по вул. Ентузіастів 38 в м. Кривому Розі Дніпропетровської області він не має, оскільки власником його є [PERSON] Заявлений позивачем розмір аліментів вважав завищеним, оскільки він перевищує як розмір його доходів, так і допустимий законом рівень аліментів в 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Посилання [PERSON] щодо перебування на її утриманні хворої матері просив не приймати до уваги, оскільки жодного відношення до неї він не має та в родинних відносинах з нею не перебуває. Таким чином, на його думку, позивач переслідує за мету особисте збагачення за його рахунок. В подальшому відповідач частково визнав позовні вимоги, не заперечував проти стягнення аліментів в розмірі по 1\~000 грн. на кожну дитину. Суд, вислухавши думку сторін, дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, дотримуючись принципів змагальності та диспозитивності, вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 20.06.2003 року сторони уклали шлюб, який рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02.11.2007 року, що набрало законної сили 03.12.2007 року, розірвано (а.с.5, 6). В період перебування сторін в шлюбі у них народилось двоє дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується їх свідоцтвами про народження серії 1-КИ № 231002 від 04.09.2003, серії 1-КИ № 018822 від 04.07.2005 року відповідно (а.с.9). Після припинення між сторонами шлюбно-сімейних стосунків діти залишились проживати з [PERSON] за адресою: мкр-н. Гірницький 33/118, м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, де й значаться зареєстрованими разом з нею, що слідує з довідки КОМ ДІС «НОВА-КОМ» №52 від 18.05.2017 року (а.с.13). Вказані обставини відповідач визнав в ході судового розгляду. Одним із основних прав дитини є право на утримання (ст.8 Закону України «Про охорону дитинства»), яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття і закріплене у ст.180 СК України, ст.27 Конвенції ООН про права дитини. Згідно ст.ст.141,180 СК України, батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька. Судом встановлено, що домовленості про розмір та порядок сплати аліментів на утримання дітей, у тому числі угоди про форму, в якій відповідач братиме участь в їх вихованні, між сторонами не досягнуто. Як слідує з положень ч.2 ст.180, ч.1 ст.183,\~ ч.1 ст.191 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються від дня пред'явлення позову у частці від доходу її матері, батька і/або у твердій грошовій сумі, при цьому частка заробітку (доходу), яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.2 ст.183 СК України, якщо аліменти стягуються на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватись до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Так, предявляючи вимоги про стягнення аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей, позивач визначила розмір аліментів в твердій грошовій сумі по 2\~000 грн. на кожну дитину, враховуючи її матеріальне становище, відсутність власного доходу, перебування на утриманні хворої матері, а також розмір доходів та матеріальне становище відповідача як платника аліментів. Заперечуючи проти задоволення вимог в заявленому позивачем розмірі, відповідач посилався на їх значне завищення в порівнянні з рівнем його доходів та положеннями діючого законодавства. Крім того, зазначив, що стабільно надає на утримання дітей в добровільному порядку кошти. Так, як слідує з наданих відповідачем копій розписок та квитанцій (а.с.32-48), [PERSON] перераховував [PERSON] матеріальну допомогу на утриманні дітей в наступному розмірі: 1000 грн. 01.08.2012 року, 513 грн. 03.04.2015 року, 816 грн., 314 грн. 29.05.2015 року, 1523 грн. 28.08.2015 року, 1996 грн. 17.12.2015 року, 1500 грн. 05.03.2016 року, 1497 грн. 09.05.2016 року, 1422 грн. 03.06.2016 року, 3414 грн. 26.10.2016 року. Крім того, розписками [PERSON] підтверджується факт належного виконання відповідачем своїх зобовязань по виплаті аліментів на утримання дітей за 2007-2013 р.р. (а.с.37-46). Посилання позивача на те, що надані відповідачем платіжні відомості по сплаті аліментів стосуються минулих років, а тому не мають значення для справи суд оцінює критично, оскільки по своїй суті вони є свідчення виконання відповідачем обовязку по наданню матеріальної допомоги на утримання дитини та спростовують доводи позивача щодо ухилення [PERSON] від виконання цього обовязку. Доводи позивача на обставини будівництва [PERSON] будинку №38 по вул. Ентузіастів в м. Кривому Розі Дніпропетровської області суд залишає поза увагою з огляду на відсутність їх значення для вирішення між сторонами спору про стягнення аліментів, а також перебування майна у власності [PERSON], а не [PERSON], що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень № 427774327 від 26.08.2015 року (а.с.29-30). Дослідженням матеріалів справи також встановлено, що з 01.06.2010 року по 30.12.2016 року [PERSON] працював та з 26.07.2017 року і по теперішній час працює монтажником систем вентиляції і кондиціонування повітря ПП «РУСТСТРОЙ», що підтверджується наказом №16-2017-К від 25.07.2017 року та копією трудової книжки серії АХ № 808316 (а.с.27,28). З довідки №182/1608 від 16.08.2017 року та відповіді Криворізької північної ОДПІ ГУ ДФС в Дніпропетровській області від 20.11.2017 року № 16647/10/04-83-08-01 (а.с.31, 166) слідує, що [PERSON] дійсно працює в ПП «РУСТСТРОЙ», що є його основним місцем роботи та отримує заробітну плату в розмірі 5801,70 грн. (за відрахуванням обовязкових платежів в сумі 1273,54 грн.). Надану позивачем довідку про доходи [PERSON] як ФОП за 2006 рік від 29.01.2007 року (а.с.12) суд не приймає до уваги, оскільки вона є неналежним доказом його доходів, а зазначені в ній відомості містять застарілу інформацію, що є недоречною на час розгляду судом справи. Крім того, згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.167-168), підприємницьку діяльність [PERSON] припинено 06.01.2011 року, запис за № 2220060004018159. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України (в редакції, діючій на момент звернення позивача до суду 06.07.2017 року), за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і/або в твердій грошовій сумі. Згідно з ч.1 ст.184 СК України (в редакції, діючій на момент звернення позивача до суду 06.07.2017 року), якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Аналізом вказаних норм в їх сукупності суд приходить до висновку, що стягнення аліментів в твердій сумі або в частці від заробітку (доходу) платника аліментів законодавцем поставлено в безпосередню залежність від того, який дохід має платник аліментів стабільний або нерегулярний (мінливий). 08.07.2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» № 102 від 08.06.2017 року, яким внесено зміни до ст.182 СК України в рахунок збільшення мінімального розміру аліментів, розширено перелік підстав, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. Крім того, внесено зміни до ст.181, 184 СК України стосовно порядку стягнення аліментів в твердій грошовій сумі або в частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Так, відповідно до ч.3 ст.181 СК України (в редакції, діючій станом на день ухвалення рішення), за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України (в редакції, діючій станом на день ухвалення рішення), суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони помякшують або скасовують відповідальність особи. Як визначено в ч.3 ст.2 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Положення вказаних норм деталізовано в ч.4 ст.2 ЦПК України, згідно з якою закон, який встановлює нові обовязки, скасовує чи звужує права, належні учасникам процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі. Враховуючи те, що Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» №102 від 08.06.2017 року відповідає інтересам дітей, покращуючи їх матеріальне становище, а також розширює обсяг повноважень як платника аліментів, так і одержувача, тому суд приходить до висновку, що при вирішенні спору слід керуватись положеннями СК України в редакції, діючій на момент ухвалення рішення. Таким чином, оскільки змінами, внесеними Законом України №102 від 08.06.2017 року скасовано визначення розміру аліментів в залежності від виду доходів їх платника та надано одержувачеві аліментів право на їх стягнення у твердій сумі або в частці від доходу на власний розсуд, тобто покращено становище сторін та розширено обсяг їх прав, тому суд приходить до висновку про можливість стягнення з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітніх дітей саме в твердій сумі, як це заявлено позивачем, не дивлячись на наявність у нього стабільного заробітку (доходу). При визначенні розміру аліментів суд враховуючи позицію відповідача, а також керується ст.182 СК України та враховує матеріальне становище [PERSON], рівень доходів, стан здоровя, відсутність у нього інших аліментних зобовязань, непрацездатних батьків чи дружини, а також в силу рівності обовязку обох батьків по утриманню дітей враховує матеріальне становище та стан здоровя [PERSON], яка є працездатною та взмозі працювати. Доказів, які б підтверджували дійсність перебування саме на її утриманні [PERSON], а також їх родинних стосунків, позивачем суду не надано. За даних обставин суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення предявлених [PERSON] вимог із стягненням з [PERSON] на її користь аліментів на утримання їх двох неповнолітніх доньок [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в загальному розмірі 2000 грн., тобто по 1000 грн. на кожну, щомісячно, починаючи з дня предявлення позову до суду та до досягнення найстаршою дитиною повноліття з проведенням індексації відповідно до закону. Саме такий розмір аліментів не є меншим мінімального розміру, передбаченого ч.2 ст.182 СК України з урахуванням визначеного ст.7 Закону України «Про державний бюджет України» розміру прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років, встановленого на момент розгляду справи 1777 грн., та на думку суду є обґрунтованим та таким, що відповідатиме принципам розумності та співмірності. Позаяк, суд вважає недоцільним додаткове предявлення позивачем вимоги про проведення індексації аліментів, які стягуватимуться з відповідача, оскільки вимогами ст.ч.2 ст.184 СК України закріплено імперативний припис проведення індексації аліментів в кожному випадку їх стягнення в твердій грошовій сумі, що не потребує прийняття судом окремого рішення. При цьому, відповідно до ч.3 ст.183 СК України, якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернеться до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються з вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд вважає за можливе стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 640 грн., оскільки на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від його сплати. В порядку п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, рішення суду в межах стягнення з відповідача суми аліментних платежів за один місяць допустити до негайного виконання.

Outcome: partial