Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до державного реєстратора Великоберезнянської селищної ради Великоберезнянського району Закарпатської області про зняття арешту з нерухомого майна. Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до протоколу №1 від 04.09.2012 року аукціону з продажу нерухомого майна приватного підприємця банкрута [PERSON] , що розташоване за адресою [ADDRESS] він став переможцем по лоту №3 по об`єкту продажу будівлі складу під літерою «Г», загальною площею 175,3 м.кв. Відповідно до протоколу №2 від 04.09.2012 року аукціону з продажу нерухомого майна приватного підприємця банкрута [PERSON] , що розташоване за адресою [ADDRESS] він став переможцем по лоту №4 по об`єкту продажу будівлі під літерою «Д», загальною площею 135,9 м.кв. Відповідно до протоколу №2 від 11.06.2-12 аукціону з продажу нерухомого майна приватного підприємця банкрута [PERSON] , що розташоване за адресою [ADDRESS] він став переможцем лоту №1-6 по об`єкту продажу навісу під літерою «Е», загальною площею 457,2 м.кв. Відповідно до протоколу №3 від 04.09.2012 року аукціону з продажу нерухомого майна приватного підприємця банкрута [PERSON] , що розташоване за адресою [ADDRESS] він став переможцем по лоту №6 по об`єкту продажу естакади під літерою «І». Відповідно до протоколу №4 від 11.06.2012 року аукціону з продажу нерухомого майна приватного підприємця банкрута [PERSON] , що розташоване за адресою [ADDRESS] він став переможцем по лоту №1-10 по об`єкту продажу будівлі сторожки під літерою «Л», загальною площею 31,2 м.кв. Позивач зазначав, що відповідно до рішення Великоберезнянського районного суду від 27.11.2012 року за ним було визнано право власності на зазначене вище нерухоме майно. Рішення суду набрало законної сили 14.12.2012 року. Позивач також вказував на те, що з того часу і до сьогоднішнього дня державна реєстрація зазначених будівель на його ім`я не здійснилася. Згідно публічного сайту Єдиного реєстру арбітражних керуючих [PERSON] діяльність не здійснює з 2013 року, а отже, укласти відповідний договір купівлі-продажу йому так і не вдалося. Однак, на сьогоднішній день він повноцінно користується вказаним вище майном. При його зверненні до державного реєстратора прав на нерухоме майно Великоберезнянської селищної ради Куцик Олександри Миколаївни йому стало відомо про те, що нерухоме майно, яке він належним чином у законний спосіб придбав на аукціоні, перебуває під обтяженням та під іпотекою ще з 22.12.2007 року. Однак, арбітражний керуючий повинен був після реалізації зазначеного майна на аукціоні на його користь зняти всі необхідні заборони та обтяження. Зазначені дії останнім вчинені не були, а тому він змушений звернутися до суду про скасування заборон. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує повністю. У судове засідання відповідач також не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні визнає повністю, не заперечує проти задоволення позовних вимог у підготовчому судовому засіданні. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що відповідно до протоколу №1 від 04.09.2012 року аукціону з продажу нерухомого майна приватного підприємця банкрута [PERSON] , що розташоване за адресою [ADDRESS] позивач став переможцем по лоту №3 по об`єкту продажу будівлі складу під літерою «Г», загальною площею 175,3 м.кв. Відповідно до протоколу №2 від 04.09.2012 року аукціону з продажу нерухомого майна приватного підприємця банкрута [PERSON] , що розташоване за адресою [ADDRESS] позивач став переможцем по лоту №4 по об`єкту продажу будівлі під літерою «Д», загальною площею 135,9 м.кв. Відповідно до протоколу №2 від 11.06.2-12 аукціону з продажу нерухомого майна приватного підприємця банкрута [PERSON] , що розташоване за адресою [ADDRESS] він став переможцем лоту №1-6 по об`єкту продажу навісу під літерою «Е», загальною площею 457,2 м.кв. Відповідно до протоколу №3 від 04.09.2012 року аукціону з продажу нерухомого майна приватного підприємця банкрута [PERSON] , що розташоване за адресою [ADDRESS] позивач став переможцем по лоту №6 по об`єкту продажу естакади під літерою «І». Відповідно до протоколу №4 від 11.06.2012 року аукціону з продажу нерухомого майна приватного підприємця банкрута [PERSON] , що розташоване за адресою [ADDRESS] позивач став переможцем по лоту №1-10 по об`єкту продажу будівлі сторожки під літерою «Л», загальною площею 31,2 м.кв. Також встановлено, що рішенням Великоберезнянського районного суду від 27.11.2012 року за ним було визнано право власності на зазначене вище нерухоме майно. Рішення суду набрало законної сили 14.12.2012 року. Статтею 41 Конституції України, передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ч.2 ст.30 ЦПК України позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцем знаходження цього майна або основної його частини. Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ст.ст. 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправне позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Отже, враховуючи вищенаведене позивач має право володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на свій розсуд, однак не може цього робити через наявність обтяження на належне йому майно. Таким чином, арешт накладений на майно порушує право власності позивача. Виходячи з вищевикладеного, на час звернення з заявою до суду за наявності арешту (обтяження) накладеного на майно, порушується право власності позивача, внаслідок чого такий позбавлений змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений спосіб шляхом зняття арешту з майна. Користуючись принципом диспозитивності цивільного судочинства, позивач бажає судові витрати по справі в розмірі 840,40 грн. компенсувати за власний рахунок.

Outcome: approved