overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного 04 листопада 2008 року, зареєстрованого Красівською сільською радою Миколаївського району Львівської області, актовий запис №08. В обґрунтування позовних вимог покликалася на те, що 04 листопада 2008 року уклала з відповідачем шлюб, в якому народилось двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Проте, понад рік сторони не проживають однією сім`єю та не ведуть спільного господарства, хоча і проживають в одній квартирі. Окрім цього, між ними втрачено взаєморозуміння та почуття любові, кожен з них має протилежні погляди на шлюб. Переконана, що сім`я розпалась остаточно, примирення неможливе, шлюб існує формально, а збереження такого суперечитиме їх інтересам. Позивач у судове засідання не з`явилася, звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала, просила суд такий задовольнити, оскільки примирення між сторонами, у визначеним судом строк, не відбулося. Відповідач у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання , причин неявки не повідомив. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити з таких підстав. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 04 листопада 2008 року, зареєстрували такий у Красівській сільській раді Миколаївського району Львівської області, актовий запис № 08. В шлюбі у них народилось двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Сторони тривалий час не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства. Незважаючи на надання судом строку для примирення, сторонами такого не досягнуто. Враховуючи те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд прийшов до висновку, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе і такі обставини суперечать інтересам позивача, а відтак шлюб необхідно розірвати. Окрім цього, вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача підлягають стягненню понесені нею судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 768, 40 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного 05 березня 2011 року, зареєстрованого міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №354. В обґрунтування позовних вимог покликалася на те, що 05 березня 2011 року уклала з відповідачем шлюб. Проте, спільне життя у сторін не склалося через несумісність характерів, різних поглядів на життя, часті сварки та конфлікти. З липня 2020 року сторони не проживають разом, не ведуть спільного господарства та не мають спільного сімейного бюджету. Також у подружжя немає спільних дітей, однак відповідач відмовляється у добровільному порядку розірвати шлюб через ограни РАЦС, а тому позивач змушена звернутись з таким позовом до суду. Переконана, що сім`я розпалась остаточно, примирення неможливе, шлюб існує формально. Представник позивач у судове засідання не з`явився, до суду надійшла заява, в якій позов підтримав, просив такий задовольнити, а розгляд справи здійснювати за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, звернувшись до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечив. У зв`язку з неявкою сторін на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити з таких підстав. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 05 березня 2011 року, зареєстрували такий у міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №354. У подружжя спільних дітей немає. Сторони тривалий час не проживають разом, не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства. Враховуючи наведене, а також те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд прийшов до переконання, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, а відтак шлюб необхідно розірвати. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд враховує положення ч. 1 ст. 142 ЦПК України, згідно з якими у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки позивачем при поданні позову понесено витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, у розмірі 840, 80 грн., а відтак останній необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, що становить 420, 40 грн., а решту судових витрат у розмірі 420, 40 грн. стягнути з відповідача на її користь.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного 05 вересня 2006 року, зареєстрованого Личаківським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №210. В обґрунтування позовних вимог покликалася на те, що уклала з відповідачем шлюб та у подружжя є спільна донька [PERSON] , [INFO] . Вказала, що шлюб виявився невдалим. Непорозуміння, що виникають між ними, призвели до різних поглядів на сімейне життя та ведення спільного господарства, у зв`язку з цим припинились шлюбні відносини. Переконана, що примирення неможливе, шлюб існує формально, а збереження такого суперечитиме її інтересам. Позивач у судове засідання не з`явилася, звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала, просила суд такий задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, до суду надійшла заява в якій просив розглядати справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечив. У зв`язку з неявкою сторін на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити з таких підстав. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 05 вересня 2006 року, зареєстрували такий у Личаківському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 210. У подружжя є спільна донька [PERSON] , [INFO] . Сторони тривалий час не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства. Враховуючи наведене, а також те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, визнання відповідачем позову, суд прийшов до переконання, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, а відтак шлюб необхідно розірвати. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд враховує положення ч. 1 ст. 142 ЦПК України, згідно з якими у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки позивачем при поданні позову понесено витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, у розмірі 908 грн., а відтак останній необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, що становить 454 грн., а решту судових витрат у розмірі 454 грн. стягнути з відповідача на її користь.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного 07 червня 2005 року, зареєстрованого міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №971. В обґрунтування позовних вимог покликалася на те, що 07 червня 2005 року уклала з відповідачем шлюб та у подружжя є спільні діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Спочатку життя з відповідачем складалось нормально, однак згодом все змінилось. Відповідач не цікавився сімейним справами, дружиною та дітьми, окрім його інтересів та іншого життя, що призвело до того, що сторони стали абсолютно чужими людьми. Вважає, що сімейне життя не налагодиться, оскільки в них різні характери, життєві цінності та погляди на життя, відсутність взаєморозуміння, спільних планів. Переконана, що шлюб існує формально, а підстав для його збереження немає. Позивач у судове засідання не з`явилася, до суду надійшла заява, в якій позов підтримала, просила такий задовольнити, а розгляд справи здійснювати за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, звернувшись до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечив. У зв`язку з неявкою сторін на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити з таких підстав. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 07 червня 2005 року, зареєстрували такий у міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №971. У сторін є спільні діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Сторони тривалий час не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства. Враховуючи наведене, а також те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд прийшов до переконання, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, а відтак шлюб необхідно розірвати. Окрім цього, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені нею судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 840, 80 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного 08 жовтня 1998 року, зареєстрованого Шевченківським відділом реєстрації актів громадянського стану м.Львова, актовий запис №452. В обґрунтування позовних вимог покликалася на те, що уклала з відповідачем шлюб та у подружжя є спільні діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Проте, спільне життя з відповідач не склалося через несумісність характерів, виникнення сварок та конфліктів сімейне життя поступово погіршилося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Почуття любові, взаємоповаги та довіри один до одного втрачено, кожен із них має своє життя. Протягом восьми років сторони проживають окремо. Переконана, що сім`я розпалась остаточно, примирення неможливе, шлюб існує формально, а збереження такого суперечитиме їх інтересам. Позивач у судове засідання не з`явилася, звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала, просила суд такий задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, до суду надійшла заява в якій просив розглядати справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечив. У зв`язку з неявкою сторін на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити з таких підстав. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 08 жовтня 1998 року, зареєстрували такий у Шевченківському відділі реєстрації актів громадянського стану м.Львова, актовий запис № 452. У подружжя є спільні діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Сторони тривалий час не проживають разом, не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства. Враховуючи наведене, а також те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, визнання відповідачем позову, суд прийшов до переконання, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, а відтак шлюб необхідно розірвати. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд враховує положення ч. 1 ст. 142 ЦПК України, згідно з якими у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки позивачем при поданні позову понесено витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, у розмірі 840, 80 грн., а відтак останній необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, що становить 454 грн., а решту судових витрат у розмірі 454 грн. стягнути з відповідача на її користь.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного 09 липня 2009 року, зареєстрованого міським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис №274. В обґрунтування позовних вимог покликався на те, що 09 липня 2009 року уклала з відповідачем шлюб, в якому народилося син [PERSON] , [INFO] . Проте, в подальшому сімейне життя між ними поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Більше року сторони не проживають разом, не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства. Переконана, що сім`я розпалась остаточно, примирення між ними неможливе, шлюб існує формально, а збереження суперечитиме їх інтересам. Позивач у судове засідання не з`явилася, звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечила, позов підтримала, просила суд такий задовольнити. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання шляхом надіслання судової повістки за останньою відомою адресою місця проживання та розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, причин неявки не повідомив та не подав відзив на позовну заяву, а тому відповідно до ст. 280 ЦПК України судом здійснено заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити з таких підстав. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 09 липня 2009 року, зареєстрували такий у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 274. В шлюбі у них народилась син [PERSON] , [INFO] . Сторони тривалий час не проживають разом, не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства. Враховуючи те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд прийшов до висновку, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе і такі обставини суперечать інтересам позивача, а відтак шлюб необхідно розірвати. Окрім цього, вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача підлягають стягненню понесені нею судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 768, 40 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного 09 серпня 2001 року, зареєстрованого Чорнушовицькою сільською радою Пустомитівського району Львівської області, актовий запис №4. В обґрунтування позовних вимог покликалася на те, що уклала з відповідачем шлюб та у подружжя є спільні діти: [PERSON] , який є повнолітнім, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Зазначила, що більше року сторони не проживають разом та припинили подружні відносини, що призвело до розпаду сім`ї. Переконана, що примирення неможливе, шлюб існує формально, а збереження такого суперечитиме її інтересам. Позивач в судове засідання не з`явилася, звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала, просила суд такий задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, до суду надійшла заява, в якій просив суд розглядати справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечив. У зв`язку з неявкою сторін на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити з таких підстав. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 09 серпня 2001 року, зареєстрували такий у Чорнушовицькій сільській раді Пустомитівського району Львівської області, актовий запис №4. У подружжя є спільні діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , який є повнолітнім. Сторони не проживають разом, не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства. Враховуючи наведене, а також те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач позов визнала, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд прийшов до висновку, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе і такі обставини суперечать інтересам сторін, а відтак шлюб необхідно розірвати. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд враховує положення ч. 1 ст. 142 ЦПК України, згідно з якими у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки позивачем при поданні позову понесено витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, у розмірі 908 грн., а відтак останній необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, що становить 454 грн., а решту судових витрат у розмірі 454 грн. стягнути з відповідача на її користь.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного 09 січня 2019 року, зареєстрованого Франківським районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стан Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис №3. В обґрунтування позовних вимог покликалася на те, що уклала з відповідачем шлюб та у подружжя є спільний син [PERSON] , [INFO] . Однак спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння та поваги один до одного, різні погляди на сімейні відносини та обов`язки з ведення спільного господарства, виховання сина. Постійні конфлікти та суперечки призвели до того, що спільне життя стало неможливим, вони стали чужими людьми та фактично припинили шлюбні відносин. Останніх пів року сторони не проживають разом. Переконана, що примирення неможливе, шлюб існує формально, а збереження такого суперечитиме її інтересам. Позивач в судове засідання не з`явилася, звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала, просила суд такий задовольнити. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання , причин неявки не повідомив та не подав\~відзив на позовну заяву, а тому, відповідно до ст. 280 ЦПК України, судом здійснено заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою сторін на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити з таких підстав. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 09 січня 2019 року, зареєстрували такий у Франківському районному у місті Львові відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис №3. У подружжя є спільний син [PERSON] , [INFO] . Сторони проживають окремо, не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства. Враховуючи наведене, а також те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд прийшов до переконання, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, а відтак шлюб необхідно розірвати. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені нею судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 908 грн.

Outcome: approved