Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, відповідно до вимог якого просить суд розірвати шлюб, укладений 26.03.2005 року між нею та [PERSON], який зареєстрований Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 156, після розірвання шлюбу повернути позивачці дошлюбне прізвище «Шаляпіна». В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що 26.03.2005 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 156. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою. У звязку з непорозуміннями та постійними сварками сторони майже два роки тому припинили шлюбні відносини. Позивачка вважає, що відновлення сімї є не можливе та не доцільне, в звязку з чим вона звернулась з даним позовом до суду. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вислухавши сторін, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо дослідивши всі наявні докази у справі, з'ясувавши всі обставини справи, приходить до наступного. Так, судом встановлено, що 26 березня 2005 року між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] в Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області укладено шлюб, за актовим записом № 156, що підтверджується світлокопією свідоцтва про одруження серії 1-КЕ №\~114804. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується світлокопією свідоцтва про народження серії І-КЕ № 013597. Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Згідно ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Статтею 112 СК України передбачено, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням зазначених вище положень закону, враховуючи, що сторони припинили шлюбні відносини, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, позивачка наполягала на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечував, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу між сторонами є неможливим, суперечило б інтересам кожного з них, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до\~ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Прізвище позивачки за її вимогою необхідно залишити дошлюбне \~«Шаляпіна». Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки сплачений нею при подачі позову судовий збір в сумі 551 грн. 21 коп. \~\~\~\~\~

Outcome: approved