Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про збільшення розміру аліментів, в якій зазначає, що вона є матір`ю дитини - [PERSON] , [INFO] . Відповідач [PERSON] є батьком дитини [PERSON] , шлюб з відповідачем розірвано рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 15.06.2020 р. по справі №194/539/20, яке набрала законної сили 02.08.2020 р.. Також, позивач вказує, що за рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 07.09.2016 р. у справі № 194/801/16-ц з відповідача на її користь утримувалися аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки всіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 05.07.2016 р. та до досягнення дітьми повноліття. [INFO] їхньому сину [PERSON] виповнилося 18 років, у зв`язку з чим, було припинено стягнення аліментів. Таким чином, на даний час вона отримує аліменти на сина [PERSON] у розмірі 1/6 частки доходів платника аліментів. Крім того, позивач зазначає, що на даний час змінився матеріальний стан платника аліментів, а саме: припинено стягнення аліментів на її користь на утримання сина - [PERSON] , [INFO] . Інших осіб, на яких стягуються аліменти з відповідача за рішенням суду, не має. Відповідач працює на підприємстві вугільної промисловості в ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» ШУ «Тернівське» шахта «Західно-Донбаська» та отримує заробітну плату приблизно 33000 грн. на місяць, а отже проходить щорічний медичний огляд та його стан здоров`я дозволяє йому працювати в даних умовах праці, а тому вважає, що нею доведено підстави для задоволення її позовних вимог. У зв`язку з чим, позивач просить суд збільшити розмір аліментів, стягуваних з [PERSON] на її користь на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , з 1/6 до 1/4 частки доходів відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку до досягнення сином повноліття; виконавчий лист, виданий Тернівським міським судом Дніпропетровської області по справі № 194/801/16-ц про стягнення з [PERSON] , [INFO] , на її користь на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки всіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 05.07.2016 р. та до досягнення дітьми повноліття повернути з виконання; позовну заяву розглядати без її участі, не заперечує проти винесення заочного рішення. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, однак раніше у позовній заяві просила розглядати справу без її участі, зазначила, що не заперечує проти винесення заочного рішення (а.с. 1-3). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином (а.с. 19-21, 24, 27, 29, 34), причину неявки суду не повідомив, відзиву на позов та заяви про розгляд справи за його відсутністю до суду не подав, у зв`язку з чим, зі згоди позивача та на підставі ст.ст. 223 ч. 4, 280 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Перевіривши матеріали справи, судом встановлено, що сторони з 17.02.2001 р. перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірваний за рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 15.06.2020 р. у справі № 194/539/20, яке набрало законної сили 07.08.2020 р. (а.с. 7). Після розірвання шлюбу позивач уклала шлюб з [PERSON] та прізвище після реєстрації шлюбу, якої є [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане повторно 26.02.2021 р. Тернівським міським відділом держаної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (а.с. 5). Крім того, позивач [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 19.12.2005 р. відділом реєстрації актів цивільного стану Тернівського міського управління юстиції Дніпропетровської області (а.с. 6). За рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 07.10.2016 р. у справі № 194/801/16-ц, яке набрало законної сили 01.10.2016 р., з відповідача [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05.07.2016 р. та до досягнення дітьми повноліття (а.с. 8). Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. З вказаного рішення суду видно, що з відповідача [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . З позовної заяви видно, що [INFO] дитині [PERSON] виповнилося 18 років, у зв`язку з чим, було припинено стягнення аліментів на його утримання та на даний час розмір стягуваних аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , становить 1/6 частка доходів платника аліментів. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 р., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 р. та набула чинності для України 27.09.1991 р., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Крім того, відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. При визначенні\~розміру аліментів,\~суд враховує\~вимоги ст.\~182\~СК України,\~а також\~ту обставину, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини , мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З позовної заяви видно, що відповідач працює на шахті «Західно-Донбаська» ШУ «Тернівське» ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» та отримує постійний дохід. Відзиву на позов на спростування вимог позивача, відповідачем не подано, однак згідно з письмовою розпискою від 17.05.2021 р. (а.с. 25) відповідач отримав копію ухвали про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з додатками. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з правовими позиціями, викладеними у п.п. 3 п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Постановляючи рішення, суд врахував положення п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до якого у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. З огляду на викладене, враховуючи те, що майновий стан відповідача змінився, оскільки після досягнення 15.08.2019 р. дитиною [PERSON] повноліття припинено стягнення аліментів на користь позивача на утримання дитини [PERSON] , а також враховуючи ту обставину, що відповідач відзиву на позов для спростування вимог позивача та доказів щодо погіршення свого стану здоров`я і матеріального становища не подав, суд вважає за необхідне збільшити розмір стягуваних аліментів з відповідача на користь позивача на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , з 1/6 до 1/4 частки доходів відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , повноліття. Щодо вимог позивача про повернення з виконання виконавчого листа, виданого Тернівським міським судом Дніпропетровської області у справі № 194/801/16-ц про стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на утримання дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів, суд приходить до наступного. Положеннями ст.ст. 12, 81\~ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Однак в матеріалах справи відсутній як доказ і не долучено позивачем копію виконавчого листа, виданого Тернівським міським судом Дніпропетровської області на підставі рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області у справі № 194/801/16-ц від 07.09.2016 р. про стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на утримання дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів, та не надано будь-яких доказів про знаходження вказаного виконавчого листа на виконанні у виконавчій службі, у зв`язку з чим, в цих вимогах позивача щодо повернення з виконання вказаного вище виконавчого листа, слід відмовити. Оскільки позивач на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, на підставі ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача судовий збір у розмірі 908,00 грн. на користь держави.

Outcome: partial