Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-13 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача фізичної особи-підприємця [PERSON] про захист прав споживача, стягнення коштів. \~ \~ \~ \~Свої вимоги обґрунтовує тим, що 05.09.2019 року між нею та відповідачем було укладеного договір, індивідуальне замовлення КС 00085-R щодо організації роботи по виготовленню та передачі у власність ПВХ конструкцій за розцінками виконавця. Відповідно до вказаного договору відповідач як виконавець зобов`язався організувати роботи по виготовленню та передачі у власність ПВХ конструкцій, а він, як замовник оплатити та прийняти готові вироби та роботу. Згідно п. 2.1 договору вартість металопластикових виробів складає 18789 грн., пунктом 2.2. договору передбачено внесення завдатку у розмірі 15080 грн. та борг до передачі у власність 3709 грн. Даним договором передбачено, що обов`язки відповідача як виконавця за даним договором вважаються виконаними в повному обсязі після підписання ним як замовником акту прийому-передачі виробів. Позивач зазначає, що нею відповідно до умов договору сплачено грошові кошти в якості завдатку в розмірі 15080 грн., що підтверджується квитанцією. Проте, після отримання суми завдатку відповідач свої зобов`язання за договором не виконав, металопластикові конструкції не поставив. Укладення вказаного договору було зумовлено необхідністю утеплення та тепло збереження його помешкання з метою підготовки до зимового періоду. Вважає, що такими діями відповідач завдав їй моральну шкоду, оскільки зазнала моральних страждань та хвилювань пов`язаних з тим, що будучи особою похилого віку, чоловік якої загинув внаслідок Чорнобильської катастрофи, не маючи додаткових джерел існування, окрім пенсійного забезпечення, вона тривалий час накопичувала необхідні кошти для придбання та встановлення метало пластикових вікон, а в результаті укладення зазначеного договору з відповідачем не лише не встановила металопластикові вікна, а і втратила свої зберігання в розмірі 15080 грн., які сплатила в якості завдатку. Тому розмір завданої моральної шкоди оцінює в сумі 5000 грн. \~ \~ \~ \~Просить розірвати договір індивідуального замовлення КС 00085-R від 05.09.2019 року, укладений між нею та відповідачем. Стягнути з відповідача на її користь грошові кошти за вказаним договором сплачені у якості завдатку у розмірі 15080 грн., моральну шкоду п розмірі 5000 грн. та витрати на правову допомогу. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 12.12.2019 року провадження у справі відкрито та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовгного провадження. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні представник позивача [PERSON] - адвокат Коханій О.В. позивач позовні вимоги підтримав та просив їх задоволити. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не відомі, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, Зі згоди адвоката позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам\~ст. 280 ЦПК України. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд установив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України \~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. В судовому засіданні встановлено, що 05.09.2019 року між [PERSON] та ФОП [PERSON] було укладеного договір індивідуальний номер замовлення КС-00085-R щодо організації роботи по виготовленню та передачі у власність ПВХ конструкцій за розцінками виконавця. З даного договору вбачається, що між сторонами було погоджено технічні вимоги щодо замовлених позивачем металопластикових конструкцій, загальна вартість яких становить 18789 грн. На виконання п. 2.2. вказаного договору позивачем було сплачено відповідачу завдаток в розмірі 15080 грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи копією товарного чеку № КС-00085 від 05.09.2019 року. Пунктом 3.2 Договору передбачено, що виконавець зобов`язується передати у власність замовника виготовлені вироби на протязі 30 робочих днів з моменту внесення замовником завдатку в розмірі 80-100%. У випадку, якщо вироби мають нестандартну комплектацію (ламінація, непрямі кути, шпроси, тонування, арочний гиб і т.п.), строк передачі у власність замовника виготовлених виробів збільшується до 40 робочих днів. В судовому засіданні встановлено, що визначений п. 3.2. Договору строк на виготовлення замовлених позивачем ПВХ конструкцій закінчився ще 15 жовтня 2019 року, однак, металопластикові вироби згідно замовлення відповідачем не виготовлені. Отже, позивачем, як замовником ПВХ конструкцій було сплачено відповідачу завдаток в розмірі 15080, що підтверджується відповідними доказами. Таким чином, позивач виконав умови договору, однак, взяті на себе зобов?язання відповідач не виконав, замовлені [PERSON] ПВХ конструкції не поставив, сплачений завдаток в розмірі 15080 грн. останній не повернув. Згідно\~ст. 526 ЦК України\~зобов?язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно умов ст. 629\~ЦПК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. \~ \~ \~ \~Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання\~є його\~невиконання або\~виконання з\~порушенням умов,\~визначених змістом\~зобов`язання\~(неналежне\~виконання). Згідно ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 3 ст.612 ЦК України передбачено, що якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитись від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Відповідно до ч. 1 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів», споживач має право відмовитись від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Таким чином спірні правовідносини на які посилається позивач регулюються вимогами\~Закону України «Про захист прав споживачів», так як цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визнає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів. Відповідно до ст.865 ЦК України, за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов2язується прийняти та оплатити виконану роботу. Враховуючи викладене вище, а також приймаючи до уваги, що відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання встановлені договором, натомість позивачем сплачено йому кошти в розмірі 15080 грн. як завдаток, які не повернені відповідачем, суд вважає, що вимоги позивача про захист прав споживача та стягнення грошової суми ґрунтуються на вимогах закону, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Частиною ст. 23 ЦК України\~передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Обгрунтовуючи у позові правові підстави для відшкодування моральної шкоди позивач зазначає, що вищевказаними діями відповідача їй заподіяна моральна шкода, оскільки зазнала моральних страждань та хвилювань пов`язаних з тим, що будучи особою похилого віку, чоловік якої загинув внаслідок Чорнобильської катастрофи, не маючи додаткових джерел існування, окрім пенсійного забезпечення, вона тривалий час накопичувала необхідні кошти для придбання та встановлення метало пластикових вікон, а в результаті укладення зазначеного договору з відповідачем не лише не встановила металопластикові вікна, а і втратила свої зберігання в розмірі 15080 грн., які сплатила в якості завдатку. Відповідно до п 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Частиною 3 вказаної статті визначено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань,\~\~погіршення\~\~здібностей\~\~потерпілого\~\~або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При\~\~визначенні\~\~розміру\~\~відшкодування\~\~враховуються\~\~вимоги розумності і справедливості. Відповідно до ч. 1\~ст. 1167ЦК України\~моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. З урахуванням викладеного, суд зазначає, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Виходячи з приписів ст.ст.\~23,\~1167 ЦК України, підставою відповідальності за завдану моральну шкоду є склад цивільно-правового правопорушення, що складається з наступних елементів: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Умовою відповідальності є неправомірне рішення, дія чи бездіяльність, внаслідок яких завдано моральну шкоду. Зобов?язання відшкодувати моральну (немайнову) шкоду виникає лише за умови, що вказана шкода є безпосереднім наслідком певної протиправної дії (бездіяльності). За загальним правилом, зобов?язання відшкодувати моральну шкоду виникає з вини відповідача. Відповідальність без вини може мати місце лише у випадках, спеціально передбачених законодавством. В даному випадку, враховуючи обставини справи суд вважає, що позивачу в результаті невиконання умов договору дійсно, нанесена моральна шкода відповідачем ФОП [PERSON] , суд вважає, що вимога позивача про стягнення моральної шкоди підлягає до часткового задоволення, а саме до стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди в розмірі 3000 грн. Позовні вимоги щодо стягнення із відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу задоволенню не підлягають з огляду на наступне. У відповідності до\~ст. 15 ЦПК України\~учасники справи мають право користуватися\~\~правничою допомогою. Щодо вимоги про стягнення з відповідача витрат пов`язаних із отриманням правової допомоги, то слід зазначити, що відповідно до ч. 1\~\~ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно із зазначеною вище нормою склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входять до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки). Отже, на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем повинно бути надано зазначені підтверджуючі докази, однак, позивачем доказів не надано. Також, в порушення ч.3\~ст. 137 ЦПК України\~\~позивачем не надано детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Таким чином, стороною позивача не надано доказів суми сплати за отриману правову допомогу, виходячи з чого суд не вбачає підстав для задоволення такої вимоги. Приписами\~ст. 81 ЦПК України\~визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених\~цим Кодексом. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України\~передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Враховуючи те, що відповідач в судове засідання не з`явився, не\~\~спростував\~\~обставини\~ щодо\~\~невиконання\~\~умов\~\~договору\~\~із\~\~позивачем, суд\~\~вважає докази, надані\~\~позивачем\~\~в частині розірвання договору та стягнення коштів в розмірі 15080 грн. знайшли своє підтвердження в судовому засіданні. Також підлягає до часткового задоволення вимога позивача про стягнення моральної шкоди. З урахуванням викладеного, після детального з`ясування обставин справи та аналізу законодавчих норм, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до часткового задоволення. Також відповідно до ст. 141 ЦПК України до стягнення з відповідача на користь держави підлягає судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Outcome: partial