Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] , в обґрунтування якого зазначила, що з 24 грудня 2005 року, перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Сватівського районного управління юстиції Луганської області, актовий запис №167. Від шлюбу мають малолітніх дітей - доньку [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Позивач в своїй заяві зазначила, про те, що сімейне життя з відповідачем не склалося в зв`язку з тим, що вони не зійшлися характерами. З травня 2017 року фактично сімейні відношення з відповідачем припинено, спільне господарство не ведеться. Подальше спільне життя та збереження шлюбу вважає не можливим. Підстав для примирення не вбачає. Просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем та залишити їй прізвище набуте у зв`язку з реєстрацією шлюбу « [PERSON] ». Сторони у підготовче судове засідання не з`явилися, надали суду заяви про розгляд справи за їхньою відсутністю, позивач наполягає на задоволенні позовних вимог, відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі та просить суд їх задовольнити, строк для примирення сторони просять суд не надавати (а.с.19, 20). Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне задовольнити позов у повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Матеріалами справи встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] від 24 грудня 2005 року, між позивачем та відповідачем, Відділом реєстрації актів цивільного стану Сватівського районного управління юстиції Луганської області зареєстровано шлюб, актовий запис №167 (а.с.5). Від шлюбу мають малолітніх дітей - доньку [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 04 травня 2009 року, [NUMBER] від 06 квітня 2018 року, [NUMBER] від 06 листопада 2008 року (а.с.6-8). Як вбачається із позовної заяви, сімейне життя між позивачем і відповідачем не склалося в зв`язку з тим, що вони не зійшлися характерами. З травня 2017 року фактично сімейні відношення з відповідачем припинено, спільне господарство не ведеться. Подальше спільне життя та збереження шлюбу вважає не можливим. Підстав для примирення не вбачає. Відповідно до ст. ст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз чоловіка і жінки, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 105 СК України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 СК України. Приймаючи до уваги, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, шлюб існує формально, суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати. У чинність ч. 2 ст. 115 Сімейного Кодексу України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач надала до суду заяву в якій зазначила про те, що прохає суд при вирішенні питання про розірвання шлюбу, залишити їй прізвище « [PERSON] », яке було набуте у зв`язку із реєстрацією шлюбу. У чинність п. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного Кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі ст.ст. 24, 56, 105, 110, 112, 115 Сімейного Кодексу України, та

Outcome: approved