Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , Циркунівської сільської ради Харківського району Харківської області, в якій просить визнати за нею право власності за набувальною давністю на приватне домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що складається з житлового будинку літ. «А-1», 1962 року побудови, загальною площею 93,60 кв.м., житловою площею 62,80 кв.м., сараю літ. «Б», гаражу літ. «Г», погребу літ. «П», вбиральні літ. «У», свердловини літ. «к1», огорожі №1,2,3,4,5,6,7. В обґрунтування позову зазначила, що спірне домоволодіння належало [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконавчим комітетом Харківської районної ради народних депутатів від 08 січня 1991 року на підставі рішення виконавчого комітету Харківської районної ради народних депутатів № 1176 від 26 грудня 1990 року. Позивач у березні 2008 року уклала шлюб з відповідачем [PERSON] , після чого вселилась до спірного домоволодіння та здійснювала разом з позивачем нагляд за [PERSON] , надавала йому допомогу, оскільки він вже був людиною похилого віку, вела з ним спільне господарство, проводила ремонт та реконструкцію будинку. [PERSON] помер [INFO] . Оскільки після смерті власника позивач добросовісно заволоділа нерухомим майном - спірним будинком, відкрито володіє та користується ним, вона просила визнати за нею право власності у порядку ст.344 ЦК України. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 12 червня 2019 року позовну заяву залишено без руху, надано строк для усунення недоліків. У вказаний в ухвалі строк позивач усунув зазначені в ухвалі недоліки. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 13 серпня 2019 року провадження у справі відкрито, розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено проведення підготовчого засідання. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 10 жовтня 2019 року за заявою позивача витребувано докази. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 22 листопада 2019 року за наслідками підготовчого судового засідання справу було призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні. Позивач у судове засідання не з`явилась, повідомлялась своєчасно і належним чином, заяв про відкладення розгляду справи до суду не подавала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, повідомлявся своєчасно і належним чином, надав до канцелярії суду відзив, у якому підтвердив обставини, викладені у позовній заяві, проти задоволення позову не заперечував, просив розглянути справу без його участі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, повідомлялась своєчасно і належним чином, надала до канцелярії суду відзив, у якому підтвердила обставини, викладені у позовній заяві, проти задоволення позову не заперечувала, просила розглянути справу без її участі. Представник відповідача - Циркунівської сільської ради Харківського району Харківської області, повідомлявся своєчасно і належним чином, надав до канцелярії суду заяву, у якій зазначив, що залишає рішення на розсуду суду, просив розглянути справу без його участі. Інших заяв та клопотань від сторін не надійшло. Враховуючи, що у судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Згідно зі свідоцтвом про право приватної власності на житловий будинок, виданим виконавчим комітетом Харківської районної ради депутатів трудящих 08 січня 1991 року на підставі рішення виконавчого комітету Харківської районної ради депутатів трудящих № 1176 від 26 грудня 1990 року, домоволодіння [ADDRESS] на праві власності у цілому належить [PERSON] . [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Циркунівської сільської ради Харківського району Харківської області 22 лютого 2017 року. За інформацією Циркунівської сільської ради Харківського району Харківської області від 22 травня 2017 року за вих. № 596, [PERSON] на день смерті був зареєстрований відповідно до записів по господарської книги за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до технічного паспорта, виготовленого станом на 25 липня 2017 року, домоволодіння [ADDRESS] , складається з: житлового будинку літ. А-1,загальною площею 93, 60 кв.м, житловою площею 68, 20 кв.м, сараю літ. Б, гаражу літ. Г, погрібу літ. П, вбиральні літ. У, свердловини літ. К1, огорожи № 1,2,3,4,5,6,7. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин та досліджених в судовому засіданні наданих доказів, прийшов до висновку про повне задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Набувальна давність визначається як засіб закріплення майна за суб`єктами, що ним володіють, у випадках, коли вони не мають можливості через певні обставини підтвердити підстави виникнення прав, а також в інших ситуаціях. Право власності за набувальною давністю може бути набутим як на безхазяйні речі, так і на майно, яке належить за правом власності іншій особі. За змістом ч.1 ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Відповідно до ч.4 ст.344 ЦК України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Набувальна давність не стосується випадків заволодіння чужим майном обманним або злочинним шляхом. Мова йде про ситуації, коли власник майна не заявляє про своє право уже тривалий час, тобто фактично відмовляється від цього майна. Набувальна давність поширюється на випадки фактичного володіння чужим майном. Наявність у володільця, наприклад, договору оренди, наймання, зберігання тощо виключає застосування інституту набувальної давності. Ураховуючи положення ст.ст.335 і 344 ЦК України право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду. Відповідно до п.13 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ» №5 від 7 лютого 2014 року, можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК України, а також частини 4 статті 344 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання права власності. У п.9 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз`яснено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК України. З урахуванням зазначеного, для правильного вирішення спору, пов`язаного з правом власності в силу набувальної давності, слід належним чином встановлювати обставини, що мають значення для справи, та враховувати зокрема наступне: - задоволення судом вимог про визнання за володільцем права власності на нерухоме майно на підставі ст.344 ЦК України можливе лише за наявності необхідних умов: -добросовісності заволодіння, відкритості, безперервності, безтитульності володіння; -за набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено; -відлік строку набувальної давності починається з моменту заволодіння нерухомим майном; у випадку коли володілець заволодів майном на підставі певного договору з його власником, строк набувальної власності обчислюється з моменту спливу строку позовної давності. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14 травня 2019 року у справі 910/17274/17 зазначає, що, аналізуючи поняття добросовісності заволодіння майном як підстави для набуття права власності за набувальною давністю відповідно до статті 344 Цивільного кодексу України, слід виходити з того, що добросовісність як одна із загальних засад цивільного судочинства означає фактичну чесність суб`єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити свої цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків. При вирішенні спорів має значення факт добросовісності заявника саме на момент отримання ним майна (заволодіння майном), тобто на той початковий момент, який включається в повний давнісний строк володіння майном, визначений законом. Володілець майна в момент його заволодіння не знає (і не повинен знати) про неправомірність заволодіння майном. Крім того, позивач як володілець майна повинен бути впевнений у тому, що на це майно не претендують інші особи і він отримав це майно за таких обставин і з таких підстав, які є достатніми для отримання права власності на нього. Відкритість володіння майном означає, що володілець володіє річчю відкрито, без таємниць, не вчиняє дій, спрямованих на приховування від третіх осіб самого факту давнісного володіння. При цьому володілець не зобов`язаний спеціально повідомляти інших осіб про своє володіння. Володілець має поводитися з відповідним майном так само, як поводився б з ним власник. Відповідно до ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. У судовому засіданні встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач [PERSON] дійсно понад 10 років мешкає у спірному домоволодінні разом зі своїм чоловіком [PERSON] . За життя власника [PERSON] утримувала будинок, проводила у ньому ремонт та реконструкцію, тобто заволоділа ним добросовісно. З матеріалів справи вбачається, що позивачем [PERSON] доведені обставини її добросовісного, відкритого та безперервного володіння понад 10 років спірним домоволодінням, розташованим за адресою: [ADDRESS] . Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , Циркунівської сільської ради Харківського району Харківської області про набуття права власності на домоволодінням, розташованим за адресою: [ADDRESS] , у порядку набувальної давності обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд вважає за можливе залишити судові витрати за позивачем. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved