Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом та просить суд ухвалити рішення, яким визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 2,56 га (з них - 2,23 га - рілля; 0,33 га - кормові угіддя), розташовану на території Засульської сільської ради Недригайлівського району Сумської області, призначенням якої є ведення товарного сільськогосподарського виробництва в порядку спадкування після смерті [PERSON], яка померла [INFO] в с. Кореневе Недригайлівського району Сумської області. При цьому мотивує свої вимоги тим, що після смерті [INFO] [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входять і зазначені земельні ділянки. Проте оформити належним чином спадщину позивач не може, оскільки державний акт на право приватної власності на землю загублений. 13 травня 2016 року до суду надійшла заява позивача [PERSON] про уточнення позовних вимог, в якій позивач просила залучити у справі другого позивача [PERSON], на користь якої складено заповіт [PERSON] В судовому засіданні 16 травня 2016 року позивач [PERSON] відмовилась від своїх позовних вимог на користь другого позивача [PERSON], яка є її матір'ю та фактично прийняла спадщину після смерті баби [PERSON], про що надала письмову заяву (а.с. 55). Позивач [PERSON] в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Представник Засульської сільської ради Недригайлівського району Сумської області, відповідача по справі, в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи без участі представника, проти задоволення заявлених вимог не заперечує (а.с. 49). Згідно зі ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, заслухавши позивачів, дослідивши наявні у справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] народилася [INFO] в селищі Недригайлів Сумської області, що підтверджується копією паспорту серії [NUMBER] (а.с. 54). [INFO] померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 7). За життя [PERSON] 21 квітня 1999 року склала заповіт, посвідчений секретарем Засульської сільської ради, яким заповіла все своє майно [PERSON], позивачу по справі, копія даного заповіту є в матеріалах справи на а. 8. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входять у тому числі і земельна ділянка загальною площею 2,56 га, з яких 2,2297 га - рілля, 0,3310 га- кормові угіддя, що розташовані на території Засульської сільської ради Недригайлівського району Сумської області, цільовим призначенням якої є ведення товарного сільськогосподарського виробництва, право власності на які [PERSON] підтверджується копією державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] (а.с. 9). Відповідно до довідки Засульської сільської ради Недригайлівського району Сумської області №63 від 22.02.2016 р. [PERSON], 1913 року народження, до дня смерті [INFO] постійно проживала в с. Кореневе Недригайлівського району Сумської області. Відсутність заборони на все майно [PERSON] перевірено. Спадкоємцем на все майно після смерті [PERSON] є невістка [PERSON], яка своєчасно вступила в управління та володіння спадковим майном, так як відповідно постійно проживала разом зі спадкодавцем в селі Кореневе Недригайлівського району Сумської області. Заповіт від імені [PERSON] виконавчим комітетом Засульської сільської ради посвідчувався 21 квітня 1999 року за реєстраційним номером 75. Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), наданої Недригайлівською районною державною нотаріальною конторою від 21.04.2016 р., вбачається, що після смерті [PERSON], яка померла [INFO] в с. Кореневе Недригайлівського району Сумської області спадкова справа не заводилась (а.с. 45). З наведеного вбачається, що [PERSON] прийняла спадщину після [PERSON] за заповітом, оскільки проживала разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини. При оформленні спадщини виявилося, що державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданий на підставі рішення Недригайлівської РДА №289 від 09 серпня 2002 року на ім'я [PERSON] на земельну ділянку загальною площею 2,56 га (рілля - 2,2297 га, кормові угіддя - 0,3310 га), що розташована на території Засульської сільської ради Недригайлівського району Сумської області, втрачено. В Недригайлівській районній газеті «Голос Посулля» було розміщено оголошення, що загублений державний акт серії [NUMBER], виданий на підставі рішення Недригайлівської РДА №289 від 09 серпня 2002 року на ім'я [PERSON], вважати недійсним (а.с.13). Позивач [PERSON] зверталася до приватного нотаріуса з метою отримати свідоцтво про право на спадщину на ці земельні ділянки, але листом №305/01-16 від 11.05.2016 р. (а.с. 53) їй було роз'яснено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину через відсутність правовстановлюючого документа на землю та рекомендовано звернутися до суду для захисту свого порушеного права. Оскільки на даний час державний акт на право приватної власності на землю втрачений, а одержати його дублікат в компетентних органах неможливо, у зв'язку з смертю власника земельної ділянки, позивач не може отримати у нотаріуса Свідоцтво про право на спадщину на ці земельні ділянки. Статтями 1217, 1218 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за законом; до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.ч.1, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до статтей 1225 ЦК України і 131 ЗК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення Відповідно до ч.ч.1, 3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно зі ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа , який засвідчує його право власності. Беручи до уваги, що позивач успадкувала земельні ділянки, площею 2,2297 га та площею 0,3310 га, що розташовані на території Засульської сільської ради Недригайлівського району Сумської області, але у зв'язку з втратою правовстановлюючого документа (Державного акту на право приватної власності на землю) не може отримати Свідоцтво про право на спадщину на неї, то рішення суду буде правовстановлюючим документом для оформлення права позивача на дані земельні ділянки. На підставі викладеного,

Outcome: approved