Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні власністю, в якому зазначила, що їй належить на праві власності квартира за номером 193 в будинку номер 20 по вулиці Рубана в місті Запоріжжі, на підставі договору купівлі-продажу від 09 жовтня 2017 року. Згідно з умовами договору продавець [PERSON] зобовязалася передати квартиру для вільного користування і безперешкодного володіння нею 09.10.2017 року та зняти з реєстрації місця проживання усіх зареєстрованих осіб до 13 жовтня 2017 року. [PERSON] та члени її родини звільнили квартиру, передали ключі від квартири. Попередній власник та члени її родини знялися з реєстрації за адресою квартири, окрім [PERSON]. Відповідач [PERSON] не є членом родини позивача, це стороння людина, вона є членом родини колишнього власника житла [PERSON], в квартирі вона не проживає, її реєстрація має формальний характер, особисті речі, що належать їй у квартирі відсутні. Просить суд усунути перешкоди в користуванні власністю квартирою №193 в будинку № 20 по вулиці Рубана в місті Запоріжжі, шляхом визнання відповідача, такою, що втратила право користування житловим приміщенням в квартирі. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі. Відповідач в судові засідання двічі не зявилася, за невідомою суду причиною, про місце день та час слухання справи була повідомлена своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомила, заперечень або пояснень по позову не надала. Представник позивача не заперечує проти розгляду справи у відсутності відповідача, на підставі документів наявних у матеріалах справи з ухваленням заочного рішення, тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно з ч.4\~ст.169 ЦПК України. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи суд дійшов до наступних висновків. В судовому засіданні встановлено, що квартира [ADDRESS] належить на праві власності позивачу [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 09 жовтня 2017 року, який посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] за р№1526 та зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 09.10.2017р. Згідно п. 9 договору купівлі-продажу продавець зобовязалася передати квартиру для вільного користування і безперешкодного володіння нею 09.10.2017 року у стані, що відповідає санітарним та технічним нормам щодо житлових приміщень. При цьому звільнити від наявних в ній речей домашнього вжитку, передати Покупцю ключі від квартири, технічні документи, документи з оплати комунальних послуг, вартості використаної електроенергії та інших обовязкових платежів та зняти з реєстрації місця проживання усіх зареєстрованих осіб до 13 жовтня 2017 року. В квартирі [ADDRESS] залишалась зареєстрована відповідачка, яка є членом родини колишнього власника квартири. Згідно висновків Верховного Суду України, що містяться в ухвалах у справах: № 6-10723св08, № 6-2778св08, № 6- 55662св10, право члена сім'ї власника будинку (квартири) користуватися цим житлом існує лише за наявності у власника права приватної власності на це майно. Виникнення права членів сім'ї власника будинку на користування будинком та обсяг цих прав залежить від виникнення у власника будинку права власності на цей будинок, а, отже, припинення права власності на будинок припиняє право членів його сім'ї на користування цим будинком. Чинним законодавством України не передбачено перехід прав та обовязків попереднього власника до нового власника в частині збереження права користування житлом членів сім'ї колишнього власника у випадку зміни власника. У відповідності до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. За положеннями ст.ст. 319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 7 Закону України від 11.12.2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Outcome: approved