Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований з [PERSON] , 09 червня 1989 року у відділі РАЦС Кіровоградського міськвиконкому УРСР, актовий запис № 645. В обґрунтування позову зазначила, що 09.06.1989 року між нею (позивачем) та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано у відділі РАЦС Кіровоградського міськвиконкому УРСР, актовий запис № 645. Крім того, позивач зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалося, через різні погляди на сімейне життя та обов`язки, на підставі чого в сім`ї відбувалися суперечки, які поступово призвели до того, що вони стали зовсім чужими людьми,збереження шлюбу вважає неможливим, у зв`язку з чим виникла необхідність в юридичному оформленні розлучення. Ухвалою суду від 30.03.2020 року відкрито спрощене позовне провадження у даній цивільній справі та призначено справу до судового розгляду з повідомленням (викликом) учасників справи. При цьому, позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце його проведення повідомлялася належним чином, подала заяву, яка зареєстрована в суді за вх. № 10370 від 05.05.2020 року в якій позивач позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити. Розгляд справи провести за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання подав заяву за вх. № 10575 від 07.05.2020 року, в якій також зазначив, що позовні вимоги про розірвання шлюбу визнає в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечує. Розгляд справи просив провести без його участі. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи подані учасниками справи заяви, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, не суперечать законодавству, яке регулює сімейні правовідносини, а тому підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що сторони зареєстрували шлюб 09 червня 1989 року у відділі РАЦС Кіровоградського міськвиконкому УРСР, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за № 645 та видано свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] , шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, намірів відновлювати їх не мають, проживають окремо. За вказаних вище обставин та підстав позову, зазначених позивачем причин для розірвання шлюбу з відповідачем, серед яких позивач зазначила різні погляди на сімейне життя та обов`язки, на підставі чого в сім`ї відбувалися суперечки, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя, збереження шлюбу сторін суперечить інтересам подружжя, і, зокрема, позивача, якою пред`явлено позов до суду про розірвання шлюбу з відповідачем. Відповідно до ч.3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Крім того, судом відзначається, що добровільність шлюбу, - одна з основних його засад. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем. Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. При цьому, судом під час судового розгляду справи з наявних у справі доказів не встановлено наявності обставин, визначених ч. 2 ст. 110 СК України, за яких позов про розірвання шлюбу не може бути пред`явлений. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За викладених обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, припинення сторонами шлюбно-сімейних відносин та небажання сторін їх відновлювати, дійсні причини пред`явлення позову про розірвання шлюбу, волевиявлення як позивача, так і відповідача припинити шлюбні відносини, про що свідчать подані позивачем та відповідачем заяви, крім того, сторони не заявляли клопотань про надання їм строку на примирення, враховуючи також ту обставину, що рішення позивача про розірвання шлюбу та пред`явлення з цього приводу позову до суду прийнято з усвідомленням нею його наслідків, виходячи при цьому також з відсутності у взаєминах сторін морально-правової основи шлюбу, до якої належать почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги, взаєморозуміння, довіри, підтримки та піклування, суд дійшов висновку про те, що шлюб між сторонами носить суто формальний характер, подальше спільне життя і збереження шлюбу та шлюбно-сімейних відносин суперечить інтересам подружжя, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті права сторін, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати по справі, які складаються із судового збору в розмірі 840 грн. 80 коп., що документально підтверджується квитанцією від 13.03.2020 року, стягнути з відповідача на користь позивача. Відповідно до ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved