Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-23 00:00:00

Позивач [PERSON], звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та збільшення розміру аліментів, вказуючи, що з 2013р. по червень 2015 року вона перебувала з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах. Від спільного проживання у них народилась дочка - [PERSON], [INFO]. Відповідач [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов'язків, не бере участі у вихованні та утриманні дитини, не піклується про фізичний, моральний і духовний розвиток дитини. Дитина проживає разом з матір'ю по [ADDRESS]. Також позивач [PERSON] просила збільшити розмір аліментів, що стягуються з відповідача [PERSON] на утримання дочки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 583,50 грн., щомісячно, але не менше як 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, згідно рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 26.01.2016 року на тверду грошову суму в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Проте, відповідач [PERSON], взагалі не виконує вищевказане рішення суду та не сплачує аліменти на дитину і тому станом на 01.04.2018 року його борг по аліментам на утримання дитини становить 14811,50 грн. Оскільки з часу присудження аліментів дитина підросла, потребує більшого матеріального утримання; розмір стягуваних аліментів нижчий, ніж встановлений законом прожитковий мінімум для дитини відповідного віку. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги змінила: просила стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання дочки [PERSON] [INFO], в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання чинності рішенням суду і до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути з відповідача [PERSON], судові витрати понесені нею по оплаті судового збору. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, однак направив до суду телефонограму, в якій не заперечував проти позбавлення його батьківських прав відносно його дочки [PERSON], [INFO], а також не заперечував про збільшення розміру аліментів, розгляд справи просив провести у його відсутності. Представник Служби у справах дітей Вінницької міської ради [PERSON] в судове засідання не з'явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, у якій підтримала висновок виконавчого комітету Вінницької міської ради від 06.07.2018 року № 01-00-011-30784 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дитини [PERSON], [INFO]. Вислухавши пояснення позивача [PERSON], дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що від спільного проживання [PERSON] та [PERSON] в них народилась дочка - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 03 грудня 2014 року (а.с.10). У судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов'язків відносно дочки [PERSON], [INFO], не бере участі у її вихованні та утриманні, не піклується про фізичний, моральний і духовний розвиток дитини, проживає окремо - дитина проживає разом з матір'ю [PERSON], та знаходиться на її утриманні і вихованні. Зазначені факти підтверджуються наступним. Згідно довідки КЗ «Дошкільний навчальний заклад №29 ВМР» № 05.01.02/2 від 10.01.2018 року, дитина [PERSON], [INFO], відвідує групу раннього віку №2 з 18.08.2017 року. З моменту вступу дитини до закладу батько [PERSON] не приймає участі у вихованні доньки, жодного разу не приводив і не забирав дитину із садочка, батьківські збори не відвідує, розвитком та навчально-виховним процесом дитини в межах дошкільного навчального закладу не цікавиться. Зі слів дитини, більшу частину свого життя дівчинка проводить з матір'ю [PERSON] Вихованням дитини займається мати, яка приділяє належну увагу своїй дитині. За харчування та перебування дитини в садочку проплату здійснює мати (а.с. 18). Як вбачається з Висновку виконавчого комітету Вінницької міської ради від 06.07.2018 року № 01-00-011-30784 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо дитини [PERSON], [INFO], є доцільним; з 2015 року по теперішній час батько дитини [PERSON] не проживав з донькою, не брав участі у її вихованні та розвитку, не підтримував з дитиною родинних відносин. Батько дитини [PERSON] на засідання комісії з питань захисту прав дітей не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про розгляд даної справи (а.с. 52-53). Згідно ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, виховувати дитину, готувати її до самостійного життя. Ст. ст. 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини; на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини; батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до п. 2 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно положень ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Враховуючи вищевикладене, зокрема, те, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов'язків відносно дочки [PERSON], [INFO], не бере участі у вихованні та утриманні дитини, не піклується про її фізичний, моральний і духовний розвиток, проживає окремо від неї, то з метою захисту прав та інтересів дитини, суд вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно дитини [PERSON], [INFO]. Суд зазначає, що згідно вимог ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Щодо вимоги позивача про збільшення розміру аліментів, слід зазначити наступне. Відповідно до вимог ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 26.01.2016 року (справа №127/28771/15-ц) було стягнуто з [PERSON], [INFO], (проживає за адресою: [ADDRESS], зареєстрований за адресою: [ADDRESS], ІПН [NUMBER]) аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 583,50 гривень, щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29.12.2015 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.15). Відповідно до ч.2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України - батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до їх повноліття. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З огляду на викладене, зокрема на те, що розмір стягуваних аліментів (583,50 грн.) нижчий від 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тобто матеріальне становище дитини погіршилося, суд вважає справедливим та обґрунтованим визначити розмір аліментів на утримання дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання чинності рішенням суду і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову - на відповідача. Враховуючи те, що позов задоволено повністю, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] 704,80 грн. понесені нею судові витрати по оплаті судового збору та стягнути з [PERSON] на користь держави 704,80 грн. судового збору. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved