Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовну заяву обґрунтовує тим, що вона 30 липня 2009 року зареєструвала шлюб з відповідачем по справі. Від шлюбу мають малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося оскільки виявилась несумісність характерів, принципова відмінність поглядів на спільне життя в побутових питаннях, не могли дійти згоди щодо вирішення жодних питань внаслідок чого між ними погіршились шлюбні відносини та виникали сварки. [PERSON] вважає, що збереження шлюбу є недоречним і неможливим, а призначення будь-яких строків для примирення недоцільним. Позивач [PERSON] просить суд шлюб між нею та відповідачем [PERSON] розірвати. [PERSON] також просить суд стягнути з відповідача на її користь понесені нею судові витрати за подачу позовної заяви до суду. В підготовче судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, подала через канцелярію суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не з'явився, подав через канцелярію суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі. Проти ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні не заперечує. Просить суд справу розглядати за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 30 липня 2009 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Виконкомі Перемозької сільської ради Баришівського району Київської області (актовий запис № 5). Від спільного подружнього проживання сторони мають двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сімейне життя у позивача та відповідача не склалося, оскільки у них різні характери та погляди на життя. Шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, наміру зберегти сім'ю не мають. Відповідно до ч. 3, ч. 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, а тому позов слід задовольнити. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що при подачі позовної заяви до суду, позивачем згідно квитанції від 03 квітня 2018 року сплачено судовий збір в сумі 704,80 грн. (а.с. 1). Так як суд задовольняє позов, судові витрати у справі складають 704,80 грн. судового збору у відповідності до положень ст.ст. 133, 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в повному розмірі. Встановлені судом обставини підтверджуються: -ксерокопією паспорта [PERSON], серії [NUMBER] від 11 листопада 2008 року; -ксерокопією паспорта [PERSON], серії [NUMBER] від 2003 року; -ксерокопією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 30 липня 2009 року; -ксерокопією свідоцтва про народження [PERSON], серії [NUMBER] від 30 липня 2009 року; -ксерокопією свідоцтва про народження [PERSON], серії [NUMBER] від 07 травня 2013 року; -іншими матеріалами справи.

Outcome: approved