Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] , вказуючи, що 19.06.1993 між ними було укладено шлюб, який зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Лутугинського районного управління юстиції у Луганській області. У них народилося двоє дітей: доньки [PERSON] та [PERSON] , які на цей час є повнолітніми. Подружнє життя з відповідачем не склалося. Вони проживали у м.Лутугине Луганської області, однак після початку антитерористичної операції вимушені були переселитися в м.Борислав, де спочатку проживали спільно в одній квартирі. Однак згодом відповідач залишив сім`ю і переселився в іншу квартиру. З лютого 2019 року вони з відповідачем проживають окремо, з того часу подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства та сімейного бюджету не ведуть. Причиною розпаду сім`ї стало те, що в них різні погляди на спільне подружнє життя, з приводу чого у них часто виникали непорозуміння та конфлікти. Вони не розуміли один одного, нівчому не хотіли поступатися, в результаті чого почали віддалятися один від одного, стали чужими людьми. Подальше перебування у шлюбі є формальним, примирення між ними не можливе, а збереження шлюбу суперечитиме її інтересам. Майнових спорів між ними немає. Після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище « [PERSON] ». Ухвалою судді від 02.09.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та визначено, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, судове засідання призначено на 14 вересня 2021 року. У судове засідання позивач [PERSON] не прибула. Представник позивача адвокат Петруняк О.Б. подала до суду заяву від 14.09.2021, у якій просить розглянути справу без їхньої участі, позов [PERSON] про розірвання шлюбу просить задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибув, подав до суду заяву від 09.09.2021, у якій просить розглянути справу без його участі, позов про розірвання шлюбу визнає, оскільки вони з позивачкою спільно не проживають вже тривалий час, їхня сім`я розпалася остаточно. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно з ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. За змістом ч.ч.3, 4 ст.\~56\~СК України: кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та\~особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Як встановлено судом, шлюб між сторонами [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 19 червня 1993 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Лутугинського районного управління юстиції в Луганській області, актовий запис № 71, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим повторно 15.05.2021 Трускавецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів). Подружжя має двох дітей, які на цей час є повнолітніми. Суд установив, що сім`я між сторонами розпалася, перебування сторін у шлюбі є формальним, примирення не можливе. У них виявилися різні погляди на подружнє життя, через що між ними часто виникали непорозуміння. Вони не розуміли один одного, нівчому не хотіли поступатися, в результаті чого почали віддалятися один від одного, стали чужими людьми. Тривалий час, зокрема, з лютого 2019 року, сторони проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. З урахуванням встановлених у справі обставин, суд дійшов висновку, що сім`я сторін розпалася остаточно, та її збереження за таких обставин суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ч.4 ст.206\~ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд вважає, що визнання відповідачем [PERSON] позову про розірвання шлюбу не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд приймає визнання відповідачем позовних вимог і доходить висновку про задоволення позову. Також суд вважає за необхідне вирішити питання щодо прізвища позивача після розірвання шлюбу. [PERSON] заявила клопотання\~про залишення\~їйпрізвища, яке вона отримала після реєстрації шлюбу. Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відтак за бажанням позивачки та на підставі ст.\~113\~СК України суд залишає їй прізвище, яке вона отримала після реєстрації шлюбу, який розривається. При зверненні до суду з позовом позивачем було оплачено судовий збір у розмірі 908 грн. На підставі ч.1 ст.142\~ЦПК України та ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір», у зв`язку з визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 50 відсотків судового збору, що підлягав сплаті при поданні позову, що становить 454 грн, а решта судового збору в розмірі 454 грн, сплаченого згідно з квитанцією №N0HAG4669M від 21.07.2021 (сплачено в АТ «Райффайзен Банк Аваль»), підлягає поверненню позивачу з державного бюджету.

Outcome: approved