Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання відповідача [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та про зняття з реєстраційного обліку в квартирі і в обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що вона є власником квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. З 23.03.2009 року по теперішній час за місцем її проживання також зареєстрований її чоловік [PERSON] Починаючи з 2014 року відповідач, жодного разу не зявлявся у вищевказаній квартирі, де мешкає позивач, не сплачує комунальних платежів, не отримує кореспонденцію за даною адресою, особистих речей його в квартирі не має, взагалі квартирою не цікавиться. Всі комунальні послуги позивач сплачує сама. Перешкод в користуванні жилим приміщенням позивач відповідачу не чинила. Просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування приміщенням, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, обґрунтовуючи їх викладеними в позовній заяві обставинами. Зазначила також, що відповідач виїхав з квартири, яка їй належить у лютому місяці 2014 року за власним бажанням. Сказав, що поїде на заробітки до Російської Федерації у місто Москву. Обіцяв повернутись за півроку, але коли відповідач виїхав з України, зв*язок з ним обірвався. Більше відповідач їй не телефонував, не цікавився її життям і за півроку не повернувся. Вважає, що після спливу піврічного терміну після виїзду до Російської федерації відповідач відсутній у належній їй квартирі без поважних причин. Вона сама, працюючи санітаркою у лікарні і отримуючи невелику заробітну плату, змушена сплачувати комунальні платежі, утримувати двох дітей. Вона не змогла оформити субсидію, оскільки для її отримання їй необхідно надати довідки про доходи всіх членів сім*ї, а вона, за відсутності відповідача, надати відомості про його доходи не змогла. Щоб мати можливість отримати субсидію, просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування належною їй квартирою. Відповідач до судового засідання не зявився по невідомій суду причині, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи або даних про поважність відсутності у судовому засіданні від відповідача до суду не надходило. Представник третьої Димитровського відділення поліції Красноармійського відділу поліції ГУНП в Донецькій області до судового засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Враховуючи позицію позивача, яка не заперечувала проти розгляду справи у заочному порядку, той факт, що відповідач двічі належним чином відповідно до вимог цивільного процесуального законодавства був за місцем реєстрації повідомлений про час та місце розгляду справи за його участі, суд вважає необхідним розглянути дану справу за відсутності відповідача, заочно. Судом встановлено, що квартира, розташована за адресою : м. Димитров (нині Мирноград) [ADDRESS] належить позивачу [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло за № 2/36-845, виданого 13 грудня 2011 року Комунальним підприємством «Служба єдиного замовника» на праві приватної власності. (а.с.8). Квартира перебуває у власності позивача та її дочки [PERSON], право власності зареєстроване Бюро технічної інвентаризації в м. Димитрові (нині Мирноград) (а.с. 9-зворотній бік). У даній квартирі зареєстрованими значиться: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (відповідач по справі), [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с. 11). Згідно з актом ОСББ «Ізумруд» від 2.06.2016 року [PERSON] зареєстрований за адресою: м. Димитров (нині Мирноград), [ADDRESS], але не проживає з лютого 2014 р. по теперішній час (а.с. 15). Згідно із частиною другою статті 405 Цивільного кодексу України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] не проживає в [INFO] (нині Мирноград) більше 1 року. Поважних причин не проживання відповідача у даній квартирі судом не встановлено. Даний факт також у судовому засіданні підтверджений показами свідків [PERSON] та [PERSON], які проживають із позивачем по сусідству і які підтвердили в судовому засіданні, що відповідач з лютого 2014 року не проживає у належній позивачу квартирі. Поважні причини, за яких відповідач у даній квартирі не проживає, їм не відомі, їм відомо лише, що відповідач за власною волею виїхав до Російської Федерації, можливо на заробітки, а позивач залишилась одна з двома маленькими дітьми. Враховуючи вищенаведене, суд вважає позовні вимоги позивача в частині визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. В той же час суд вважає, що позовні вимоги щодо зобовязання зняти відповідача з реєстраційного обліку задоволенню не підлягають, оскільки відповідно до частини першої статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням само по собі є підставою для зняття фізичної особи з реєстрації місця проживання. Крім того, відповідна служба, що на даний час здійснює ведення реєстру фізичних осіб, зняття та поставлення фізичних осіб на реєстраційний облік, не є відповідачем по даній справі. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: partial