Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору виконавчий комітет Ізмаїльської міської ради про усунення перешкод та зняття з реєстраційного обліку. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона проживає у квартирі [ADDRESS] з 23.11.1990 року. Вказана квартира не є приватизованою. Наймачем квартири був її дідусь, [PERSON] , який помер [INFO] . У лютому 2020 року вона мала намір приватизувати вказану квартиру. Вона звернулася до Управління житлово-комунального господарства Ізмаїльської міської ради та комунального підприємства Ізмаїльської міської ради «Житсервіс» з метою отримання інформації щодо переліку дій та документів, які необхідно надати, для проведення приватизації квартири. З отриманої довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, яку необхідно надати для проведення приватизації квартири, вона дізналася, що у вказаній квартирі зареєстрований її брат, [PERSON] . Позивач у судове засідання не з`явився про час слухання справи сповіщена належним чином, до суду скерувала заяву про розгляд справи у її відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчать матеріали справи, причину неявки до суду не повідомив, заяви про розгляд справи за її відсутності не надала, у зв`язку з чим зі згоди позивача та представника позивача та на підставі ч.1 ст.280, ст. 281 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та постановити заочне рішення на підставі наявних доказів. Третя особа виконавчий комітет Ізмаїльської міської ради, у судове засідання не з`явилися, надали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність. 15.05.2020 року судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд, на підставі фактів, встановлених у судовому засіданні, дійшов наступного висновку. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном. В даному разі з вини відповідача права позивача обмежені. Відповідно до ст.317, ч.1 ст.319, ч.1 ст.321 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Частиною 1 ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші незаборонені законом угоди. Відповідно до абзацу 6 ч.1 ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» №1382-ІV від 11.12.2003 року, реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Тобто правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою. За змістом ст.7 даного Закону України зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення прав власності та житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою), свідоцтва про смерть тощо. Так, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] проживає у квартирі [ADDRESS] з 23.11.1990 року. Вказана квартира не є приватизованою. Наймачем квартири був її дідусь, [PERSON] , який помер [INFO] . (а.с.4) Згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис №635 позивач змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ».(а.с.8) Згідно довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданої КП Ізмаїльської міської ради «Житсервіс» № 126 від 07.02.2020 року» [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 4) Відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджено довідкою відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області від 05.03.2020 року та даними з домової книги. (а.с. 19), [PERSON] , хоча і зареєстрований у вказаній квартирі з моменту свого народження, але не проживає щонайменше 10 років. Доказів, що є підставою для збереження жилого приміщення за [PERSON] - до суду не надано. Враховуючи викладене, [PERSON] , є таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] . Оцінивши вищенаведені зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що відповідач втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS] .

Outcome: approved