Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що з відповідачем [PERSON] 17 липня 2010 року зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Розлад сімейного життя стався через відсутність взаєморозуміння, різний характер та різні погляди на сімейне життя та втрату почуття любові та взаємоповаги. Шлюбні відносини припинені з 09 серпня 2018 року. Вважає, що шлюб розпався остаточно, на примирення не згодна. Позивач до судового засідання не з`явилася, надавши заяву з проханням розглядати справу за її відсутністю. Вказала, що збереження сім`ї із відповідачем є неможливим, на примирення не згодна. Прізвище після розірвання шлюбу бажає змінити на дошлюбне [PERSON] . Наполягає на задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Відповідач до судового засідання також не з`явився, наддавши заяву з проханням провести розгляд справи без його участі. Проти розірвання шлюбу не заперечує, вважає збереження сім`ї із позивачкою неможливим. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з наведеного, суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17 липня 2010 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження, серії [NUMBER] виданого 17 липня 2010 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 478. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 15 лютого 2011 року Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 131, [PERSON] , народилась [INFO] , в якому в графі «батьки» зазначені: батько [PERSON] та мати - [PERSON] . Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно ст. 110 СК України один із членів подружжя має право на звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачем. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу є неможливим, тому він підлягає розірванню. У позовній заяві позивач не просила стягнути з відповідача [PERSON] судовий збір, сплачений при зверненні до суду, тому суд не вирішує питання щодо розподілу судових витрат. На підставі наведеного,

Outcome: approved