Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] посилаючись на те, що були одружені з відповідачем з 07 серпня 2002 р. до 20 лютого' 2013 року і мають неповнолітню доньку [PERSON] [INFO], яка знаходиться на її утриманні, проживає разом з нею. Відповідач не виконував свої батьківські обов'язки відносно доньки, не займався її вихованням, не забезпечує матеріально, та жодним іншим способом не проявляє батьківського піклування про доньку. Від самого дня народження відповідач [PERSON] ніяких стосунків з донькою не підтримував. При таких обставинах, вона вважає, що батька треба позбавити батьківських прав відповідно до вимог ст. 164 СК України. Представник позивачка за довіреністю [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю і пояснила про обставини викладені вище. Відповідач [PERSON]. в судове засідання не з'явився, про день і час слухання справи сповіщався за останнім місцем проживання , а також через засоби масової інформації. Третя особа - Служба у справах дітей Фрунзенського району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради сповіщена належним чином, просять слухати справу в їх відсутність і дозволив питання в інтересах дитини. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. У судовому засіданні встановлено, що сторони - [PERSON] та [PERSON] були в зареєстрованому шлюбі з 07 серпня 2002 року 20 лютого 2013 року. Згідно заочного рішення Фрунзенського райсуду м. Харкова від 20 лютого 2013 року шлюб був розірваний. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] [INFO]. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»: «Виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.» Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Проте жодного з покладених законом на батьків обов'язків, відповідач не виконував та не виконує. Як вже було зазначено, відповідач не проявляв до доньки батьківської турботи, не цікавився та не відвідував її, не турбувався про її фізичний і духовний розвиток, не надавав матеріальної допомоги на її виховання. Відповідно наданої довідки Фрунзенського відділу ДВС Харківського МУЮ від17.10.2013р.[PERSON] не отримує аліменти з [PERSON], які стягнути з нього 04.10.2013 року. Верховний суд України в ч. 2 п. 16 Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року наголосив, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до ст.160 Сімейного кодексу України - право на звернення з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина Згідно ст.164 СК України - батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Дитина знаходиться з народження на медичному обліку, догляд та лікування [PERSON] виконує її мати, [PERSON], батька на амбулаторних прийомах не було, він не цікавився станом здоров'я дівчинки. Усі витрати пов'язані з вихованням та навчанням дочки, мати дитини виконує самостійно. Мати приймає активну участь у житті класу та ніколи батько дитини жодного разу не з'являвся до шкільного закладу, та не приймав участі у вихованні та навчанні дитини, не цікавився її успіхами та поведінкою. Згідно з довідкою від 20.01.2014 наданою КЗОЗ «Харківською міською дитячою поліклінікою № 7», де дитина спостерігається фахівцями медичного закладу, за весь час проходження медичних обстежень за [PERSON] доглядає її матір. Батька дитини на прийомах у лікарів не було. Здоров'ям та розвитком доньки, батько дитини у лікарів не цікавився. Згідно інформації № 28 від 13.01.2014 наданою Виконавчим Комітетом Кулиничівської селищної ради Харківського району Харківської області, батько дитини разом з сім'єю не проживає та вихованням дочки не займається. Згідно з довідкою наданою Головним управлінням ДМС України в Харківській області за комп'ютерними обліками ГУ ДМС України в Харківській області значиться громадянин Марокко [PERSON], [INFO], якому за клопотанням матері дитини, [PERSON] було подовжено термін перебування в Україні строком до 07.04.2006 року. Він мешкав за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до висновку Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради № 93 від 17.02. 2014 р. управління вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON], який ухилився від виконання своїх батьківських обов'язків відносно утримання та виховання неповнолітньої доньки. З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи в першу чергу з інтересів дитини . Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень . Відповідач в судове засідання не з'являється, не надав доказів, що спростовують вимоги позивача, не надав заперечень, що свідчать про його небажання займатися донькою, відстоювати свої інтереси та інтереси дитини. З урахування наведеного, суд вважає можливим позбавити батьківських прав [PERSON]. На підставі викладеного ,та

Outcome: approved