Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом в якому просить позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно їх неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Мотивуючи свої вимоги, позивач вказує, що відповідач є батьком її неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], яка проживає з нею та перебуває на повному її утриманні. Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов»язків по вихованню дитини, не надає жодної матеріальної, трудової чи іншої допомоги. Жодним чином не піклується про неї, не цікавиться її здоров»ям та навіть не спілкується з донькою. Представник позивача [PERSON], адвокат [PERSON] в судовому засідання, яке відбулося в режимі відео конференції, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та наполягала на їх задоволенні з підстав викладених у позові. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, про причини неявки суд не повідомив, про час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. Суд вважає, що, оскільки судочинство здійснюється на засадах змагальності і неявкою до суду незалежно від причин відповідач фактично відмовився надавати докази на захист своїх прав у суді, в зв'язку із чим суд розглядає справу на підставі наявних у справі доказів у його відсутності оскільки, в справі є достатньо матеріалів та доказів для розгляду спору та постановлення рішення у відповідності до ст. 280 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Судом встановлено слідуючі обставини та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у зареєстровано шлюбі, який було розірвано 23 липня 2009 року. У період шлюбу [INFO] року у них народилася донька [PERSON], яка після розірвання шлюбу залишилася проживати з матір»ю [PERSON]. Дані обставини підтверджуються свідоцтвом про народження дитини та свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с. 15, 16). Згідно ст. 153 СК України, мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до ч. 2 ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Позивач стверджує, що відповідач не проявляє будь-якого інтересу до доньки та навіть не спілкується з нею. Відповідачем дану обставину не спростовано, оскільки він не з»являвся в судові засідання та не подавав жодних заперечень проти позову. Зазначені вище обставини, на думку суду, також свідчять про байдужість намірів відповідача стосовно своєї доньки. Неповнолітня [PERSON] перебуває на утриманні позивача. Згідно листа Суворовського районного відділу державної виконавчої служби м. Херсон Головного територіального управління юстиції у Херсонській області від 15.05.2017 року за вих. № 3176 на виконанні у відділі перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 766/2125/16 виданого 17 листопада 2016 року Херсонським міським судом про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання доньки. Однак, боржник [PERSON] аліменти не сплачує, заборгованість за період з 18 липня 2016 року по 01.05.2017 року становить 8 168 грн. 18 коп.. Таким чином, відповідач свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками. Ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків та свідоме нехтування ними підтверджено наявними в матеріалах справи належними та допустимими доказами. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Згідно роз'яснень, які містяться в п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Натомість відповідач в судові засідання не з»являвся та не подавав будь-яких заперечень, щодо вимог позивача. Враховуючи вищевикладене, ту обставину, що [PERSON] не займається утриманням та вихованням дитини, не цікавляться її життям, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 551 грн. 21 коп.

Outcome: approved