Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 01 березня 2002 року вона перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстровано Михайлівською сільською радою Томаківського району Дніпропетровської області, актовий запис за № 02. Від шлюбних відносин вони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що її одруження з [PERSON] виявилося невдалим. Останнім часом, протягом більш як семи місяців, вони не проживають однією сім'єю, так як відповідач зловживає алкоголем, застосовує до неї фізичну силу. Відповідач ніде не працює, матеріально сім'ю не утримує, не піклується про створення сімейних стосунків. У липні 2015 року вона з дитиною переїхала до мешкання своєї матері у м.Зпоріжжя, де і проживає на даний час, а відповідач залишився у с.Михайлівка. Спільного господарства ними не ведеться, спільного бюджету вони не мають. Позивач вважає, що збереження їх сім'ї і подальше спільне проживання з відповідачем є неможливим, а збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам їх неповнолітньої дитини. Донька [PERSON] залишається на її утриманні та вихованні. Сторони у судове засідання не з'явилися. Позивач подав до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомив. За таких обставин, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з01 березня 2002 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження, виданим Михайлівською сільською радою Томаківського району Дніпропетровської області, актовий запис за № 2. Сторони мають неповнолітню дитину [PERSON]. [INFO] року народження, що підтверджується свідоцтвом про народження. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 СК України. Окрім того, частиною 8 ст. 235 ЦПК України передбачено, що у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Тому суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню, позивач наполягає на розірванні шлюбу та відповідач не надав суду заперечення проти позову. При цьому позивач просить залишити прізвище, набуте у шлюбі - «[PERSON]». Статтею 115 СК України передбачено, що документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі викладеного та

Outcome: approved