Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з цим позовом і просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 28.10.2002 року у с. Берлоги Рожнятівського району Івано-Франківської області, актовий запис № 09. Від даного шлюбу мають двох спільних дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають з позивачем та знаходяться на її утриманні. Позовні вимоги позивач мотивує тим, що сімейне життя з відповідачем не склалось, вони припинили спільне проживання. Причиною цього є неправильна поведінка відповідача. Чоловік вчиняв сварки, зневажливо ставився до неї, бив, внаслідок чого їх спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити її інтересам. Сім'я існує тільки формально. Подальше збереження сім'ї вважає неможливим та недоцільним. Спільного господарства вони не ведуть. Спір про спільне майно відсутній. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити. Проти винесення судом заочного рішення не заперечила. Після розірвання шлюбу просила присвоїти їй дошлюбне прізвище - «[PERSON]» (а.с.28). Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності позивача відповідно до ч.2 ст. 158 ЦПК України, враховуючи, що остання скористалася своїми процесуальними правами. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про час, день та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином судовими повістками, надісланими за місцем його реєстрації. Причини неявки суд не повідомлено, клопотання про відкладення розгляду справи не надано. Враховуючи неявку у судове засідання відповідача по справі, з метою дотримання встановлених законодавством строків розгляду судом справи зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28.10.2002 року, який зареєстрували у с. Берлоги Рожнятівського району Івано-Франківської області за актовим записом №09, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.3 ). Від шлюбу сторони мають спільних дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER], серії І-[NUMBER] (а.с.4,5). Сторони не підтримують шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе. Встановленим фактичним обставинам відповідають правовідносини, що регулюються Сімейним кодексом України. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї, відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній (ч. ч. 1,3 ст.55 СК України). Відповідно до ст. 112 СК України для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда інші обставини життя подружжя. Згідно ч.2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з даним позовом, в якому наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Приймаючи до уваги те, що причини, які спонукають позивачку наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б її інтересам, що має істотне значення, а тому позов підлягає задоволенню. За змістом ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до вимог ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Позивач виявила бажання змінити своє теперішнє прізвище на дошлюбне. Згідно ч.2 ст. 114 СК України, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 551,20 грн. судового збору, сплачених при подачі позову до суду та 500,00 гривень за надання правової допомоги. На підставі ст. ст. 10, 60, 197, 212, 213, 215, 224, 235 ЦПК України,

Outcome: approved