Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею, як спадкоємцем другої черги за законом після смерті її сестри [PERSON], померлої [INFO], право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,16 га, кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER], розташовану на території Обжильської сільської ради Балтського району Одеської області, позивач [PERSON] просить визнати за ним, як спадкоємцем п'ятої черги за законом після смерті його діда [PERSON], померлого [INFO], право на земельну частку (пай) розміром 6,05 умовних кадастрових гектарів, розташовану на території Обжильської сільської ради по КСП «ім. Дячишина», позивач [PERSON] просить визнати за нею, як спадкоємцем першої черги за законом після смерті її батька [PERSON], померлого [INFO], право власності на квартиру [NUMBER] загальною площею 78,2 кв. м., житловою площею 57,5 кв. м., розташовану по [ADDRESS], стверджуючи, що [PERSON] на праві приватної власності згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого на підставі розпорядження Балтської районної державної адміністрації Одеської області від 09 червня 2004 року № 2364/А-2004, належала вище вказана земельна ділянка площею 3,16 га, [PERSON] згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого на підставі рішення Балтської районної державної адміністрації Одеської області від 30 квітня 1996 року № 224, мав право на земельну частку (пай) розміром 6,05 умовних кадастрових гектарів, [PERSON] на праві приватної власності згідно свідоцтва про право власності на житло належала квартира [NUMBER], розташована по [ADDRESS]. За свого життя спадкодавці заповітів стосовно належного їм майна не складали. [INFO] [PERSON] померла, [INFO] помер [PERSON], [INFO] помер [PERSON]. Після їх смерті спадщину, відповідно як спадкоємці другої, п'ятої та першої черг за законом, фактично прийняли позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], так як проживали разом з своїми рідними на день їх смерті, поховали спадкодавців, крім них інших спадкоємців за законом, які б претендували на спадщину, немає, позивачі звернулися до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини, але, нотаріусом їм відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом по причині відсутності в них оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно. Вказані вище обставини позбавили позивачів права на спадкове майно, з приводу чого вони змушені звернутися до суду з позовом, надали суду заяви, в яких свої заявлені позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просять розглянути справу без їх участі. Представник відповідача до судового засідання не з'явився, але надіслав на адресу суду заяву, в якій не заперечує проти задоволення заявлених вимог, просить розглянути справу за його відсутності у відповідності з вимогами чинного законодавства України. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого на підставі розпорядження Балтської районної державної адміністрації Одеської області від 09 червня 2004 року № 2364/А-2004, належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,16 га, кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER], розташована на території Обжильської сільської ради Балтського району Одеської області, [PERSON] згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого на підставі рішення Балтської районної державної адміністрації Одеської області від 30 квітня 1996 року № 224, мав право на земельну частку (пай) розміром 6,05 умовних кадастрових гектарів, розташовану на території Обжильської сільської ради по КСП «ім. Дячишина», [PERSON] на праві приватної власності згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого Балтським бюро технічної інвентаризації, належала квартира [NUMBER], розташована по [ADDRESS], за свого життя спадкодавці заповітів стосовно належного їм майна не складали, після смерті спадкодавців, спадщину, як спадкоємці відповідно другої, п'ятої, першої черг за законом, фактично прийняли позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], так як проживали разом з своїми родичами на дні їх смерті, поховали спадкодавців, крім них інших спадкоємців за законом, які б претендували на спадщину, судом не встановлено, позивачі звернулися до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини, але, нотаріусом їм відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом по причині відсутності в них оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, оскільки відповідно до вимог ст. 4 Закону України «Про нотаріат» отримати новий державний акт на право власності на земельну ділянку (сертифікат на право на земельну частку (пай, свідоцтво про право власності на житло) у разі смерті спадкодавця неможливо. Згідно ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до вимог ст. 1225 ЦК України спадкування права на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ст. 3 ЦК України у якості засад цивільного законодавства визнано неприпустимість позбавлення права власності, судовий захист цивільного права здійснюється шляхом звернення до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав. Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 386 ЦК України визначено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Позивачі, як спадкоємці відповідно другої, п'ятої, першої черг за законом, не відмовлялися від спадщини, тому вважаються такими, що прийняли її. Суд дійшов висновку, що позивачі мають законне право володіти, користуватися, розпоряджатися спадковим майном у вигляді земельної ділянки, земельної частки (паю), квартири, що підтверджується зібраними в матеріалах справи письмовими доказами, в тому числі ксерокопіями паспортів, свідоцтв про народження, свідоцтв про смерть, державного акту на право власності на земельну ділянку, сертифікату на право на земельну частку (пай), технічного паспорту та ін.. На підставі викладеного,

Outcome: approved