Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою 05.07.2018 року, в подальшому збільшивши та уточнивши вимоги (а.с.31), просить суд: стягнути зі [PERSON] на її користь пеню за прострочення сплати аліментів на утримання сина [PERSON] за виконавчим листом №2-2738/09 від 20.07.2009 року за період з 01.01.2013 року по 30.06.2018 року в розмірі 44 030 грн. 73 коп.; стягнути зі [PERSON] на її користь пеню за прострочення сплати аліментів на утримання доньки [PERSON] за виконавчим листом №2-2738/09 від 20.07.2009 року за період з 01.02.2018 року по 31.08.2018 року в розмірі 7948 грн. 88 коп. Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що з 12.02.2000 року вона зі [PERSON] перебували в офіційно зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох спільних дітей - сина [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] , які проживають з нею та перебувають на її утриманні. 28.04.2010 року шлюб між сторонами розірвано. Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20.07.2009 року за її позовом присуджено стягнення зі [PERSON] на її користь аліментів на утримання обох дітей по 1/4 частці від усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до їх повноліття. Аліменти на утримання дітей за виконавчими листами [PERSON] належним чином не сплачував, що призвело до виникнення заборгованості в розмірі 51 979 грн. 61 коп., з яких: заборгованість по аліментам на утримання сина [PERSON] за період з 01.12.2012 року по 13.05.2018 року - 44030 грн. 73 коп., на утримання доньки [PERSON] за період з 04.01.2018 року по 13.05.2018 року - 7948 грн. 88 коп. З розміром заборгованості [PERSON] обізнаний та не оспорював. З огляду на неналежне виконання відповідачем своїх аліментних зобов`язань, позивач просить застосувати до нього вид цивільної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.196 СК України, шляхом стягнення пені за прострочення сплати аліментів, розрахованої з урахуванням правової позиції Великої палати Верхового Суду, викладеної в постанові від 25.04.2018 року по справі №572/1762/15-ц. За результатами повторного автоматизованого розподілу на підставі розпорядження керівника апарату суду №339 від 04.02.2019 року матеріали справи передано в провадження судді Гриня Н.Г. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та наполягала на стягненні зі [PERSON] пені за прострочення сплати аліментів на утримання сина [PERSON] за період з 01.01.2013 рок у по 30.06.2018 року в розмірі 44 030,73 грн. та пені за прострочення сплати аліментів на утримання доньки [PERSON] за період з 01.02.2018 року по 31.08.2018 року в розмірі 7948,88 грн. Додатково зазначила, що [PERSON] після арешту державним виконавцем Саксаганського ВДВС рахунків відкритих на його ім`я сплатив частину заборгованості, тим самим підтвердив свою обізнаність та згоду із розміром заборгованості по аліментам. Представник відповідача [PERSON] заперечував проти задоволення позовних вимог у повному обсязі та пояснив, що позивача по справі не отримувала аліменти на утримання сина [PERSON] у повному обсязі ВП №43798365, оскільки сама [PERSON] отримала нарочно постанову державного виконавця Павлової О.О. від 24.06.2014 року про звернення стягнення на доходи боржника - [PERSON] , для передачі до бухгалтерії ПАТ «Науково-виробничого центру» для виконання. Однак, вона постанову про стягнення доходів боржника за для проведення стягнення аліментів не надала, у зв`язку із чим і не проводилось стягнення аліментів на утримання сина. Разом з тим на утримання доньки з відповідача проводилось стягнення, оскільки на підприємстві був наявний лише один оригінал виконавчого листа. У зв`язку із чим у даному випадку вини [PERSON] не має, тому він не може нести відповідальність по сплаті пені за прострочення по сплаті аліментів. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Саксаганський відділ державної виконавчої служби м. Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції Дніпропетровської області у судове засідання не зяивлась, надала суду письмову заяву про розгляду справи за її відсутності, вимоги позивача підтримує, просить їх задовольнити. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, надавши оцінку доказам в їх сукупності, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в шлюбі, офіційно зареєстрованому 12.02.2000 року Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Дзержинської районної ради м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис №40 (а.с.6). 28.04.2010 року шлюб між сторонами розірвано, що підтверджується свідоцтвом серії [NUMBER] , виданим 28.04.2010 року Саксаганським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького МУЮ Дніпропетровської області (а.с.7). За період шлюбно-сімейних стосунків у сторін народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] (а.с.8) та донька [PERSON] , [INFO] (а.с.9). Як слідує з довідки Відділу реєстрації місця проживання громадян виконкому Металургійної районної у м. Кривому Розі ради №1449 від 11.06.2018 року (а.с.10), діти значаться зареєстрованими разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.10). Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20.07.2009 року №2-2738/09 за позовом [PERSON] присуджено стягнення зі [PERSON] аліментів на утримання їх дітей - сина [PERSON] , [INFO] та доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі по 1/4 частці від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 15.06.2009 року (а.с.90). Рішення набрало законної сили 08.09.2009 року та на його виконання 09.09.2009 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області видано виконавчі листи, які стягувачем [PERSON] пред`явлено до примусового виконання до Саксаганського відділу ДВС м. Кривого Рогу ГТУЮ в Дніпропетровській області (а.с.13, 14). Стягнення аліментів на утримання [PERSON] за виконавчим листом №2-2738/2009 припинено з 12.07.2018 року у зв`язку з досягненням ним повноліття. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Відповідно до ч.2 ст.141 СК України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у СК України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Отже, обсяг відповідальності батьків не залежить від проживання їх разом чи окремо від дитини, і цей факт не звільняє від обов`язку забезпечувати такі умови життя дитини, які є достатніми для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, соціального та духовного розвитку. Зазначений висновок підтверджується і наявністю відповідальності за ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків, як передбачено у ч.4 ст.155 СК України. Статтею 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначено порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду, а саме виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України. Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому СК України. Відповідно до ст.195 СК України (чинної на час спірних правовідносин), заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначаються виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення. Якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості, але працює на час визначення її розміру, заборгованість визначається із заробітку, який він одержує. Якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості і не працює на час визначення її розміру, вона обчислюється виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом. Як вбачається з довідок-розрахунків Саксаганського відділу ДВС м. Кривого Рогу ГТУЮ у Дніпропетровській області (а.с.15, 16, 17, 36), станом на 01.04.2014 року заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів на утримання сина [PERSON] склала 7473 грн. Станом на 01.03.2018 року заборгованість зі сплати аліментів склала 39 548 грн. 27 коп. Станом на 13.05.2018 року заборгованість зросла до 44 030 грн. 73 коп.; станом на 01.09.2018 року заборгованість становить 33 746 грн. 51 коп. Відповідно до розрахунків Саксаганського відділу ДВС м. Кривого Рогу ГТУЮ у Дніпропетровській області (а.с.18, 35, 41), станом на 13.05.2018 року заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів на утримання доньки [PERSON] становить 7948 грн. 88 коп. Обліковувану заборгованість станом на 01.04.2018 року ним погашено повністю. Заборгованість станом на 01.09.2018 року відсутня (з нарахованих аліментів за період з 01.04.2018 року по 01.09.2018 року 10 168 грн. 93 коп. заборгованість погашено повністю). Як слідує з письмових пояснень [PERSON] , наданих державному виконавцеві (а.с.20), з нарахованою заборгованістю по аліментам він ознайомлений 22.05.2018 року. Подальше відрахування аліментів проводитиметься із його заробітної плати в ТОВ «Кривбасміталстіл», де він з 14.05.2018 року працевлаштований на посаду інженера з охорони праці (а.с.19). Крім того, з 01.04.2014 року по 04.01.2018 року [PERSON] працював в ПрАТ «Науково-виробничий діагностичний центр» на посаді інженера з технічного діагностування, звільнений з посади 04.01.2018 року за власним бажанням. Відрахування та виплати аліментів із заробітної плати [PERSON] за виконавчим провадженням на утримання доньки [PERSON] здійснювались з червня 2014 року по 04.01.2018 року. З 05.01.2018 року по 30.06.2018 року [PERSON] працював в ПрАТ «Науково-виробничий діагностичний центр» за договорами про виконання разової роботи, відрахування та виплати аліментів в цей період з його заробітної плати не здійснювались (а.с.97). Заперечуючи проти визначеного державним виконавцем розміру заборгованості по аліментам, відповідач та його представник вказували на допущення державним виконавцем помилки при розрахунку розміру аліментів, а саме не врахування того, що відповідає мав стабільний щомісячний дохід вигляді заробітної плати, з якого слід розраховувати аліменти у визначеній судом частці. Суд погоджується з такими доводами відповідача, оскільки наявність у відповідача стабільного доходу підтверджується як довідками про доходи, так і реєстрами з пенсійного фонду щодо відомостей про нарахування [PERSON] за окремими місяцями (а.с.67-69). Отже, щомісячний розмір аліментів слід обчислювати в розмірі по 1/4 частки від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% від прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, встановленого Законами України «Про Державний бюджет України». З огляду на наявність між сторонами спору про розмір заборгованості по аліментам, виходячи з якого проводиться обчислення пені,

Outcome: partial