Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] [INFO] та сина [PERSON] [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі по 3000 грн. на кожну дитину, щомісячно до досягнення кожним із дітей повноліття. Свої доводи позивач обґрунтовує тим, що діти перебувають на її утриманні. Обов`язок утримувати дітей та забезпечувати їх фізичний та духовний розвиток покладається на обох батьків. Позивач не може самостійно в повній мірі забезпечити фізичний та духовний розвиток дітей, а тому звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак у позові просить розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнала частково на суму 1500 грн., також просила взяти до уваги ті обставини, що відповідач [PERSON] офіційно не працевлаштований, транспортних засобів у власності не має, а також на його утриманні перебуває мати - [PERSON] , 1949 року народження. Суд, дослідивши доводи учасників судового розгляду, письмові докази по справі, встановив наступне. Судом встановлено, що сторони з 26.01.1993 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано Рішенням Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 12.03.2020 року. Від спільного подружнього життя у сторін народилися [PERSON] [INFO] , який є повнолітнім; [PERSON] [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , яке видане 22.12.2003 року Микулинецькою селищною радою Теребовлянського району Тернопільської області та син [PERSON] [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , яке видане 22.12.2003 року Микулинецькою селищною радою Теребовлянського району Тернопільської області. Сини проживають разом з позивачем, що підтверджується довідкою Микулинецької селищної ради Теребовлянського району Тернопільської області від 13.03.2020 року № 335 та визнається сторонами спору. Відповідно до ч. 1 ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 1,2 ст. 184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Статтею 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відтак, визначаючи розмір аліментів, який на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дітей та платника аліментів, відповідач є працездатною особою, не має на утриманні інших осіб, також враховує часткове визнання представником відповідача позовних вимог вважає, що позов [PERSON] слід задоволити частково та стягнути з відповідача в користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON] [INFO] та сина [PERSON] [INFO] по 2000 грн. на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дітьми повноліття. При визначенні розміру аліментів суд не приймає до уваги твердження представника відповідача про те, що відповідач не має доходу, є не працевлаштованим, оскільки батько зобов`язаний вживати всіх необхідних заходів з метою отримання законних джерел для забезпечення гідних умов проживання й розвитку дітей, так як він не є непрацездатною особою. Також суд критично оцінює посилання відповідача, що він матеріально допомагає своїй матері, як вбачається з долучених відповідачем копії пенсійного посвідчення мати [PERSON] - [PERSON] є пенсіонером по віку, відповідно отримує пенсійне забезпечення зі сторони держави. Згідно ч.1ст.430ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментіву межах суми платежу за один місяць. За таких обставин суд вважає, що рішення в частині стягнення аліментів за один місяць, слід допустити до негайного виконання. В силу ст.141 ЦПК України, судовий збір в розмірі 840,80 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: partial