Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Сербинівської сільської ради Гребінківського району Полтавської області про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним, посилаючись на, що 21 квітня 1999 року між її рідною сестрою, [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі - продажу нерухомого майна, а саме; житлового будинку та земельної ділянки площею 0,71га, на якій він розташований, та знаходиться за адресою вул. Леніна, 85, с. Сербинівка, Гребінківського району Полтавської області. Зазначила, що вищевказаний договір купівлі- продажу було оформлено на Українській універсальній біржі. 24 листопада 2010 року [PERSON] померла. Після її смерті відкрилася спадщина. Окрім позивача, інші спадкоємці відсутні На даний час постало питання про оформлення спадкового майна, але у державній нотаріальній конторі їй, було відмовлено у видачі Свідоцтва про права власності на нерухоме майно у звязку із тим, що договір купівлі-продажу було укладено на Українській універсальній біржі. Представник відповідача, Сербинівської сільської ради Гребінківського району Полтавської області, достовірно знав про час та місце судового розгляду справи, але до суду не зявився, письмових заяв та клопотань суду не надав. Відповідно до вимог ч.4 ст.169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, то суд може вирішувати справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановлювати заочне рішення). У судове засідання представник третьої особи, Української універсальної біржі, не зявився, надіславши до суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримав, проти задоволення позову не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи в межах наданих письмових доказів, повністю і всебічно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, яке складається із житлового будинку, житловою площею 21,4кв.м., склад нерухомого майна: «А-1» житловий будинок, «Б» сарай, «В,в» сарай та земельна ділянка 0,71га, для обслуговування житлового будинку для ведення особистого підсобного господарства. Договір зареєстровано на Українській універсальній біржі 21 квітня 1999 року серії НГР № 68. ( а.с. 18). Відповідно до даного договору [PERSON] сплатила [PERSON] договірну суму вартості будинку, яка становить 800 (вісімсот)грн.00коп. У свою чергу добросовісно виконавши умови договору. 24 листопада 2010 року [PERSON] померла, що підтверджується відповідним Свідоцтвом про смерть серії 1-АП № 193547, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сакського міськрайонного управління юстиції Автономної Республіки Крим, актовий запис № 457 (а.с. 17). Після її смерті відкрилася спадщина. 10 липня 2000 року [PERSON] померла, що підтверджується записом акта про смерть № 17 від 12 липня 2000 року та Свідоцтвом про смерть серії І-КЕ № 149594, виданим Сербинівською сільською радою Гребінківського району Полтавської області (а.с. 22). На даний час постало питання про оформлення спадкового, але у державній нотаріальній конторі позивачу, було відмовлено у видачі Свідоцтва про права власності на нерухоме майно у звязку із тим, що договір купівлі-продажу було укладено на Українській універсальній біржі. Відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. На підставі викладеного суд приходить до висновку про визнання договору дійсним та визнання за [PERSON] права власності на зазначене нерухоме майно.

Outcome: approved