Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому прохає розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем [PERSON] 01 липня 2016 року Ковельським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області, актовий запис №255. Позовні вимоги обґрунтовуються наступними обставинами: сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01 липня 2016 року і є батьками неповнолітніх дітей - сина [PERSON] , [INFO] , дочки [PERSON] , [INFO] . Сторони припинили подружні стосунки з причини втрати сторонами взаєморозуміння, наявності різних поглядів на шлюб, сім`ю, сімейні цінності та взаємовідносини у сім`ї. Сторони упродовж тривалого часу не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства і не проживають разом. Вона упевнена у тому, що відновлення подружніх стосунків з відповідачем неможливе, а формальне перебування з ним у шлюбі суперечить її інтересам. У зв`язку з тим, що відповідач змінювати свого ставлення до подружнього життя і сімейних цінностей не бажає, прохає розірвати шлюб. Позивач [PERSON] будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, попередньо подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує і прохає задовольнити,не заперечує проти винесення заочного рішення . Відповідач [PERSON] , в силу вимог ст. 128 ЦПК України, був належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання; в судові засідання не з`явився без повідомлення причин; відзиву не подав. Оскільки позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі та зважаючи на вказані обставини, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, з`ясувавши обставини справи та дослідивши наявні серед матеріалів справи докази, вважає, що позов підлягає до задоволення. Факт реєстрації шлюбу між сторонами здійснений 01 липня 2016 року Ковельським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області, актовий запис №255, доводиться відповідним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Даними свідоцтва про народження,які містяться в справі доводиться, що сторони є батьками неповнолітніх дітей - сина [PERSON] , [INFO] , дочки [PERSON] , [INFO] . Згідно ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік повинен утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Чоловік і жінка зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї. У ході судового розгляду встановлено, що шлюб між сторонами існує лише формально. Сторони упродовж тривалого часу не проживають разом, не підтримують подружні стосунки і остаточно втратили почуття любові та взаємоповаги. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України підставою для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя є те, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. У ході розгляду справи суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача. Сторони не підтримують подружні стосунки. Враховуючи, що подальше перебування сторін у шлюбі є обтяжливим для позивача, яка вимушена самостійно нести тягар матеріального забезпечення сім`ї в цілому та неповнолітніх дітей сторін , а тому рішення суду про розірвання шлюбу не потягне негативних наслідків для дітей сторін. Відповідачка бажає залишити собі прізвище « [PERSON] ». Судові витрати, згідно ст. 141 ЦПК підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до задоволення позовних вимог. На підставі ст. ст. 12-13, 19, 141,247, 258-259,264, 265,280-289 ЦПК України, ст. ст.55-56, 110, 112 Сімейного кодексу України, суд -

Outcome: approved