Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, [PERSON], [INFO]. В уточненій позовній заяві просила суд ухвалити рішення, яким присудити стягнення аліментів з відповідача у частці 2/5 від доходу, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого законом. В обгрунтування поданого позову покликається на те, що 24.11.2017 р. позивач з відповідачем зареєстрували шлюб. 04.07.2008 року у сторін по справі народилась дочка, [PERSON], яка на даний час проживає з матірю, позивачем по справі. Батько дитини, відповідач [PERSON], ні фінансової, ні фізичної допомоги у вихованні малолітньої дитини не бере участі, що свідчить про порушення останнім батьківських обовязків. Просить стягувати з відповідача аліменти у частці 2/5 від доходу, оскільки відповідач інших осіб на утриманні не має, матеріальне становище є хорошим, не страждає на захворювання, а дитина потребує значних витрат на харчування, одяг, лікування та розвиток. У даній справі заходи забезпечення доказів та забезпечення позову судом не застосовувалися. Провадження у справі ухвалою суду не зупинялося, а тому не було підстав для його поновлення. Позивач в судове засідання не прибула. Належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав. Надав пояснення аналогічні викладеним у позові. Наголосив, що позивач несе значні витрати на утримання дитини, в тому числі і на розвиток дитини, на участь дитини у різних гуртках, тощо. Просив суд позовні вимоги задовольнити повністю. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково. Зазначив, що згідний сплачувати аліменти на утримання дочки в розмірі 1/4 частки від доходу. Пояснив, що його середній заробіток становить 3392,41 грн., постійно переказує кошти позивачці на утримання дочки. Крім цього, на його утриманні перебувають батьки інваліди 2 групи, яких він утримує. Представник відповідача в судовому засіданні підтримав пояснення, надані відповідачем. Додатково зазначив, що витрати позивача на участь дитини у танцювальних та спортивних гуртах відносяться до додаткових витрат на дитину, про які позивач у позові не заявляла. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що батьками [PERSON], [INFO], є позивач [PERSON] та відповідач [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-СГ №160410. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За приписами ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду від 15.05.2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що відсутність домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину є підставою для звернення до суду з відповідним позовом того із них, з ким вона проживає. Ч.1 3 ст. 181 СК України встановлено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Так, у відповідності до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів , 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії 1-СГ №333326 батьками відповідача [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] Крім цього, мати відповідача [PERSON] є інвалідом третьої групи, що підтверджується копією довідки ЛВА -1 №101711, а батько відповідача [PERSON] є інвалідом другої групи, що підтверджується копією довідки ЛВА -1 №279248. Відповідно до довідки з місця проживання про склад сімї і прописки № 1708 від 18.04.2018 р., виданого ЛМКП «Айсберг», разом з відповідачем за адресою м. Львів, вул. Л. Українки, 7/10 без реєстрації проживають [PERSON] та [PERSON] Дане також підтверджується актом від 17.04.2018 р., складеним комісією ЛМКП «Айсберг». Тобто, твердження відповідача про те, що він утримує своїх непрацездатних батьків, що проживають разом з позивачем, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та враховуються судом при визначенні розміру аліментів. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Згідно з ч.1ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Визначаючи розмір аліментів, суд виходить з потреб дітей, таких як: належне харчування, забезпечення одягом, витрати на профілактичне лікування, навчання, культурний розвиток, які повинні бути задоволенні хоча б в мінімально необхідному обємі. Суд враховує, що позивач [PERSON] займається вихованням дочки та утримує її. Також суд враховує, що у відповідача на утриманні перебувають також непрацездатні батьки. Тому суд приходить до висновку про часткове задоволення позову та необхідність стягувати з відповідача 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно на утримання дитини. При цьому, мінімальний розмір аліментів визначається не менше пятдесяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку у відповідності з ч. 2 ст. 182 СК України. На думку суду необґрунтованими є посилання позивача про те, що вона щомісячно здійснює витрати на розвиток дитини, в тому числі на курси «Сучасного танцю» з платною формою навчання, що підтверджується копією довідки №327 від 18.04.2018 р., і саме тому слід стягувати з відповідача 2/5 частки його доходу. Ч.2 ст. 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. На думку суду, витрати на відвідування дитиною додаткових занять з творчості, курси танців, відносяться до додаткових витрат на утримання дитини, повязані з розвитком здібностей дитини. Зокрема, це передбачено ч. 1 ст. 185 СК України, а саме передбачено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). В даному позові [PERSON] не заявляла позовних вимог щодо стягнення з відповідача додаткових витрат на утримання дитини. Згідно до п.1 ч. 1 ст.430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів підлягає обов'язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне покласти на відповідача витрати повязані зі сплатою судового збору, стягнувши з нього на користь держави 704,80 грн.

Outcome: partial