Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на сина [PERSON] , [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем вони проживали однією сім?єю без реєстрації шлюбу з 2005 року і від спільного проживання мають двох дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та дочку [PERSON] , [INFO] . Через відсутність зареєстрованого шлюбу у свідоцтвах про народження дітей спершу були записані дані про батька зі слів матері. В подальшому відповідач погодився визнати своє батьківство на сина [PERSON] , про що було видане повторне свідоцтво про народження, де він вже був вказаний батьком. У свідоцтві про народження дочки [PERSON] , запис про батька так і залишається зі слів матері. Сімейні стосунки між сторонами не склалися, тому сім?я їхня фактично розпалася, вони проживають окремо, протягом останніх трьох років відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей в добровільному порядку не надає, тому позивач вимушена звернутися з позовом до суду, в якому просить стягувати аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття Ухвалою судді від 09.07.2020 було відкрите провадження у справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України з викликом сторін. Позивач [PERSON] в судове засідання не з?явилася, проте надала до суду заяву, в якій вона позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить справу розглядати за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився , надіславши на адресу суду телефонограму, відповідно до якої не заперечує проти задоволення позову та просить справу розглядати у його відсутність. У відповідності до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. В судовому засіданні із досліджених доказів встановлено, що з 2005 року сторони проживали однією сім?єю без реєстрації шлюбу і від спільного проживання мають двох дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та дочку [PERSON] , [INFO] . Через відсутність зареєстрованого шлюбу у свідоцтвах про народження дітей спершу були записані відомості про батька зі слів матері. В подальшому відповідач погодився визнати своє батьківство на сина [PERSON] , про що було видане повторне Свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 28.02.2012, де відповідач [PERSON] вказаний батьком. У свідоцтві про народження дочки [PERSON] запис про батька так і залишається зі слів матері. Позивач [PERSON] та її діти: [PERSON] , [INFO] , та дочка [PERSON] , [INFO] , зареєстровані та проживають за однією адресою: [ADDRESS] та перебувають на її утриманні, що підтверджується Довідкою № 28 від 02.07.2020, виданою головою квартального комітету №7 виконавчого комітету Уманської міської ради. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Як зазначено в ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Положеннями ст.182 СК України, встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбаченихст.184 СК України. Обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому обов`язком особистим, індивідуальним, який не залежить від віку батьків. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дітей не звільняє їх від обов`язків щодо дітей. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток. Виконання передбачених ст.150 СК України обов`язків батьків щодо виховання та розвитку дитини, пов`язане з належним утриманням дитини, від якого залежить забезпечення умов для розвитку дитини здоровою як фізично так і духовно. Тому, визначений на законодавчому рівні прожитковий мінімум для дитини певного віку має забезпечуватись насамперед батьками дитини. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, при викладених вище обставинах, у зв`язку з тим, що відповідач добровільно не виконує свого обов`язку по утриманню сина [PERSON] , з огляду на вік дитини, прожитковий мінімум для неї, обов`язок батьків забезпечувати достатнє утримання дітей, належні умови для їх розвитку, навчання тощо, зважаючи на працездатний вік батька, який в змозі мати доходи на своє та утриманців проживання, суд вважає, що позовні вимоги з приводу їх стягнення та розміру знайшли своє підтвердження в судовому засіданні. Відповідно до ч. 1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно з вимогами ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved