Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON], у якому прохала збільшити розмір аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], які стягуються з відповідача на її користь за рішенням суду від 18 листопада 2014 року до ? частини заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Заявлені вимоги позивач обґрунтувала тим, що рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 18 листопада 2014 року з відповідача стягнуто на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10 жовтня 2014 р. до досягнення повноліття дитини. У звязку із змінами до Сімейного кодексу України, котрим підвищено мінімальний розмір аліментів, прохала збільшити їх мінімальний розмір до 50 % прожиткового розміру дитини відповідного віку. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, прохала його задовольнити, в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні проти позовних вимог заперечував, зазначив, що має на утриманні сина та дружину, яка вагітна та не працює, бо доглядає за хворою матірю, тому не має можливості сплачувати аліменти у збільшеному розмірі. Заслухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в шлюбі, який 25 грудня 2013 року рішенням Октябрського районного суду м. Полтави було розірвано . Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-КЕ № 080481, видане Октябрським відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції 26 грудня 2008 року, актовий запис № 1429 . Також судом встановлено, що 18 листопада 2014 року Октябрським районним судом м. Полтави ухвалено рішення, яким стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], на користь [PERSON], в розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10 жовтня 2014 року до досягнення дитиною повноліття. (а.с.4). Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці признають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здатностей та фінансових можливостей. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно\~ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 192 Сімейного кодексу України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. 08 липня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» № 2037-VIII. Вказаним Законом внесено зміни до ст. 182 СК України та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Тобто Сімейним Кодексом України прямо передбачено збільшення мінімального розміру аліментів з 30 до 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що співвідноситься з положеннями ст. 192 даного Кодексу щодо інших випадків для зміни розміру аліментів. В той же час право позивача на збільшення мінімального розміру аліментів, що стягуються з відповідача на утримання неповнолітньої дитини, відповідачем не визнається, самостійних дій на приведення мінімального розміру аліментів у відповідність до вимог закону ним не вжито. Враховуючи те, що позивачем не ставиться питання про збільшення частки аліментів від доходу відповідача, проте ставиться питання про приведення у відповідність до вимог закону мінімального розміру аліментів, що стягуються за рішенням суду, з метою захисту майнових прав дитини направлених на забезпечення її гармонійного розвитку, суд приходить до висновку про обґрунтованість та законність заявлених вимог в цій частині. У відповідності до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров»я та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. Аналізуючи викладені норми права, вбачається, що кожна сторонами сама обирає стратегію захисту своїх прав, а суд розглядає справи тільки в межах заявлених сторонами вимог. За таких обставин, приймаючи до уваги стан здоров'я та матеріальне становище відповідача та дитини, те, що відповідач є особою працездатного віку, суд вважає, що не суперечить вимогам закону зміна розміру аліментів, визначених за рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 18 листопада 2014 року. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» при зміні розміру аліментів аліменти у новому розмірі сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Позивач від сплати судового збору за подання позовної заяви до суду звільнена на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», відтак, відповідно до положень частини 6 статті 141 ЦПК України судовий збір в сумі 704 грн.80 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved