Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа Департамент реєстрації Харківської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житлом. В обґрунтовані позову вказала, що позивач [PERSON] являється власником квартири [ADDRESS]. Разом з нею в квартирі зареєстрований її знайомий відповідач - [PERSON] [INFO]. Відповідач мешкав в квартирі близько місяця і на початку 2016 року виїхав з квартири і всі обовязки, що випливають з договору найму житлового приміщення покладені на позивача. Де мешкає відповідач не відомо, жодних засобів звязку з ним немає. Ще в 2016 році позивач просила знятися з реєстрацію, але жодним він не відреагував і тому вимушена по теперішній час сплачувати за комунальні послуги в тому числі і за нього. Він не являється родичом, чоловіком, членом сімї, крім того мав громадянство Російської Федерації і жодних родичів в місті його немає, котрі б могли повідомити про місце перебування, або місце проживання. Ухвалою суду від 09.10.2018 прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі. Розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, заявлені вимоги підтримала, проти заочного розгляду не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, про день розгляду справи повідомлявся своєчасно, належним чином, через повідомлення на сайті Судової влади. Суд вважає за можливе справу розглядати у відсутності сторін. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що позивач [PERSON] являється власником квартири [ADDRESS]. Разом з нею в квартирі зареєстрований її знайомий відповідач [PERSON] [INFO]. Відповідач мешкав в квартирі близько місяця і на початку 2016 року виїхав з квартири і всі обовязки, що випливають з договору найму житлового приміщення покладені на позивача. Згідно ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Частинами 1, 2 статті 319 цього кодексу передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. З положень ст. 386, 391 ЦК України, передбачено, що власник, який має підстави вважати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону здійснення ним дій, які можуть порушити його право, або з вимогою о здійсненні визначених дій для попередження такого порушення. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. Згідно ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Суд вважає, що позовні вимоги заявлено обґрунтовано і вони підлягають задоволенню. Крім того, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, стягненню на користь позивача з відповідача підлягають судові витрати по оплаті судового збору, оскільки позовні вимоги задоволені повністю і ці витрати належним чином підтверджені позивачем доданим до матеріалів справи платіжним дорученням. На підставі викладеного,

Outcome: approved