Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-24 00:00:00

Позивач, [PERSON] , звернулася до суду з позовом, в якому, просить суд: стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму встановленого законом для дітей відповідного віку, щомісяця, починаючи стягувати з дня пред`явлення позову; стягнути з [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] у розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу), починаючи стягувати з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення сином [PERSON] , [INFO] , трирічного віку. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 28 серпня 2010 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . З грудня 2020 року сторони разом не проживають, спільне господарство не ведуть. Малолітні діти проживають разом з позивачем та перебувають на її повному утриманні. Наразі позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, у зв`язку з чим вона не має можливості працювати. Відповідач є працездатною особою, працює електриком у ТОВ «Розподільчий центр «Плюс», інших осіб на утриманні не має. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 02 квітня 2021 року відкрито провадження у цій цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін, яким роз`яснено процесуальні права подати заяви по суті справи та визначено відповідні строки. Копію вказаної ухвали з копією позовної заяви та доданими до неї документами відповідач отримав 17.04.2021 року. Позивач копію ухвали про відкриття провадження у справі отримала 02.04.2021 року. Відповідачем до суду відзиву на позовну заяву подано не було, позивачем додаткових пояснень також до суду подано не було. Таким чином, суд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини на яких вони ґрунтуються, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Як убачається з матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 28 серпня 2010 року у Будищенській сільській раді Лисянського району Черкаської області, про що складено актовий запис за № 05. Після реєстрації шлюбу дружина змінила прізвище на [PERSON] . У шлюбі у сторін народилися діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з матір`ю, [PERSON] , та перебувають на повному її утриманні. Згідно з довідкою про заробітну плату та інші доходи, що видана 29.01.2021 року управлінням освіти Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації, [PERSON] дійсно працює у Спец. Школа № 129 УО Дніпровського р-ну на посаді вчителя та з 12.05.2020 року по 19.02.2023 року знаходиться в декретній відпустці по догляду за дитиною до 3х років. Загальна сума її доходу за період серпень 2020 року - січень 2021 року становить 0 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 9 статті 7 СК України визначено, що сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Статтею 8 ЗУ «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно з вимогами ст. 181 Сімейного кодексу України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Статтею 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2021 рік», установлено прожитковий мінімум для дітей: - віком до 6 років: з 1 січня - 1921 гривня, з 1 липня - 2013 гривень, з 1 грудня - 2100 гривень; - віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2021 року у розмірі 2 395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З матеріалів справи убачається, що позивач проживає разом з малолітніми дітьми, які перебувають на її утриманні. При цьому, відповідач є особою працездатного віку, законодавчо на останнього покладено обов`язок забезпечення утримання та виховання власних дітей, у зв`язку з чим враховуючи вимоги ст. 182 СК України, беручи до уваги те, що будь-яких заперечень щодо заявлених позовних вимог відповідачем до суду надано не було, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача на утримання малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , аліментів у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно і до досягнення найстаршою дитиною повноліття, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей та відповідатиме принципам розумності та справедливості. У відповідності до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тобто з 29 січня 2021 року. За вимог ч. 2 ст. 75 СК України право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Згідно з ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Положеннями ч. 2 ст. 84 СК України визначено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. У відповідності до норм ч. 4 ст. 84 СК України дружина з якою проживає дитина має право на утримання незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви (ч. 1 ст. 79 Сімейного кодексу України). Враховуючи вищевикладене, у зв`язку з проживанням позивача з малолітніми дітьми, один з яких не досяг трирічного віку, суд вважає за можливе позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання позивача задовольнити та стягнути з відповідача аліменти на її утримання до досягнення дитиною, [PERSON] , [INFO] , трирічного віку у розмірі однієї шостої з усіх видів його заробітку, щомісячно. Будь-яких заперечень щодо позову у цій частині від відповідача до суду не надійшло. З огляду на викладене, позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів у розмірі однієї шостої з усіх видів його до досягнення дитиною трирічного віку також є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Аналізуючи вищевикладені обставини, приймаючи до уваги надані суду докази, оцінюючи їх з позиції належності та допустимості, суд доходить висновку про повне задоволення позову [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей і на утримання дружини. Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Оскільки в силу п. 3 ст. 5 ЗУ«Про судовий збір» позивач була звільнена від сплати судового збору за подання до суду позову про стягнення аліментів, з урахуванням ч.6 ст.141 Цивільного процесуального кодексу України, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 816,00 грн, з розрахунку по 908,00 грн за кожну позовну вимогу. На підставі викладеного,

Outcome: approved