Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 6 000,00 грн щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позов обґрунтовує тим, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, від цього шлюбу у них народився спільний син. Після розірвання шлюбу дитина залишилася проживати разом з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач є працездатним, інших осіб на його утриманні немає, стягнення за виконавчими документами з нього не проводяться, а тому відповідач має можливість сплачувати аліменти у визначеному нею розмірі. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 19 серпня 2021 року відкрито провадження у даній справі, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Сторонам роз`яснено їх процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки. Відповідач [PERSON] подав відзив на позов, в якому просив у задоволенні позову відмовити, мотивуючи тим, що після розірвання шлюбу з позивачкою він продовжує надавати матеріальну допомогу своєму синові в добровільному порядку, піклується про нього, купує йому одяг, взуття та іграшки, приймає активну участь в його житті та дозвіллі: відводить та забирає його з дитячого садочка, спортивних секцій, відвідував з сином офтальмолога, проводить по можливості з дитиною час у вихідні дні та під час карантину. Крім того, зазначає, що він має проблеми зі здоров`ям, оскільки в нього діагностували пухлину головного мозку, а тому потребує значних фінансових затрат на лікування. Позивач подала відповідь на відзив, в якій зменшила розмір аліментів, які просить стягнути з відповідача до 4 000,00 грн. Заперечуючи проти наведених відповідачем аргументів у відзиві, зазначила, що відповідач виконував належним чином свої батьківські обов`язки, коли вони перебували у шлюбі та проживали разом. З листопада 2020 року відповідач майже не приймає участі у житті дитини, бачить його 1-2 рази на місяць. Крім того, позивач зазначає, що з метою вирішення проблем, які виникли у відповідача, вона взяла в борг 5 000,00 доларів США, які виплачує до даного часу. Також стверджує, що вони з відповідачем проживають в орендованій квартирі, за яку вона щомісяця сплачує 8 500,00 грн орендної плати та комунальні послуги. Оскільки їхній син цього року пішов до школи, вона змушена оплачувати послуги няні. Дитина відвідує психолога, що також потребує додаткових витрат. Позивач зазначає, що вона щомісячно витрачає на канцтовари та необхідні речі для дитини близько 3 000,00 - 4 000,00 грн на місяць. Відповідач подав відповідь на відзив, в якому погодився сплачувати аліменти в розмірі 800 грн. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини і відповідні їм правовідносини та дійшов таких висновків. 31 серпня 2013 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб. Згідно із свідоцтвом про народження від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 06 травня 2021 року шлюб між сторонами розірвано. До матеріалів відзиву [PERSON] надав медичні документи, які підтверджують наявність у нього діагнозу, зазначеного ним у відзиві. Згідно із довідкою від 29 квітня 2021 року № 25 [PERSON] відвідує ДНЗ № 53 з 01 вересня 2018 року по теперішній час. Дитину в групу приводять і забирають батьки, інколи бабуся. Останнім часом батько забирає Данила рідко. Батько дитини брав активну участь у житті закладу. З копій розписок від 04 жовтня та 17 червня 2020 року вбачається, що [PERSON] надавала 4 000,00 доларів США та відповідно 1 000,00 доларів США адвокату Сушко Р.М. за надання останнім правової допомоги [PERSON] . З розписки від 06 жовтня 2021 року вбачається, що [PERSON] оплачує послуги няні в розмірі 100 грн/год. Крім того, обидві сторони долучили до матеріалів справи докази на підтвердження того, що вони приймають участь у матеріальному забезпеченні сина, а саме фіскальні чеки на оплату медичних послуг, придбання канцелярського приладдя для дитини, одягу та взуття. Також сторони долучили до матеріалів справи фотокартки, з яких вбачається, що дитина проводить час з обома батьками. Такий факт підтверджується і долученими до матеріалів справи скріншотами переписок [PERSON] та [PERSON] . Частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1959 року, підписаною Україною 21 лютого 1990 року та ратифікованою Україною 27 лютого 1991 року, встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної й однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Частиною третьою статті 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог частини першої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до роз`яснень пункту 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у частині другій статті 182 СК України. За змістом статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Таким чином, є підстави для стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, тобто у спосіб, обраний позивачем. При визначенні розміру аліментів суд виходить з такого: Згідно із частиною другою статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно із статтею 7 Закону України «Про державний бюджет» прожитковий мінімум у 2021 році складає: для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2 395 гривень, з 1 липня - 2 510 гривень, з 1 грудня - 2 618 гривень. Відповідно до статті 8 Закону України «Про державний бюджет» мінімальний розмір заробітної плати з 1 січня 2021 року становить - 6 000,00 грн. При визначенні розміру аліментів, з наданих доказів суд дійшов висновку, що відповідач є працездатним і може надавати матеріальну допомогу на утримання сина, оскільки інших дітей у нього немає, інших стягнень на утримання непрацездатних осіб також не має, принаймні відповідачем доказів протилежного суду не надано. Крім того, відповідач погодився сплачувати аліменти у розмірі 800,00 грн. Підстав для звільнення відповідача від обов`язку утримувати дитину, передбачених статтею 188 СК України, не встановлено. Виходячи з наведених сторонами доводів, суд вважає можливим визначити розмір аліментів на сина у твердій грошовій сумі в розмірі 2 000,00 грн на місяць, що в більшій мірі гарантуватиме прожитковий мінімум на дитину, враховуючи її вік і потреби та відповідатиме встановленому законом рекомендованому розміру аліментів на дитину відповідно до положень статті 182 СК України. Суд не вбачає підстав для стягнення аліментів у мінімальному гарантованому передбаченому законом розмірі, і з іншої сторони не вбачає підстав для стягнення аліментів у заявленому позивачем розмірі 6 000,00 грн та уточненому у відповіді на відзив розмірі 4 000,00 грн, оскільки позивачем не надано доказів, що відповідач має такий дохід, який би був достатнім для сплати аліментів саме у такому розмірі, враховуючи положення статті 182 СК України, і враховуючи обов`язок позивача довести позовні вимоги і обставини, на які позивач посилається. Тому суд, при визначенні майнового стану відповідача і його спроможності сплачувати аліменти, виходить з розміру мінімальної заробітної плати. Позивач не довела, що відповідач має більші доходи і, що він спроможний виплачувати аліменти у вказаному нею розмірі. Враховуючи викладене вище, суд задовольняє позов частково, визначаючи аліменти у такому розмірі, що відповідатиме інтересам дітей та не порушуватиме права кожного з сторін. Відповідно до статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. З урахуванням вказаної норми, аліменти підлягають стягненню з 06 серпня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття. За змістом пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: partial