Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з цим позовом. Свої позовні вимоги позивач мотивувала тим, що [INFO] у віці 81 рік в с. Артемівка Стельмахівської сільської ради Сватівського району Луганської області помер її батько - [PERSON] . На день смерті батько позивача проживав та був зареєстрований в с. Артемівка Стельмахівської сільської ради Сватівського району Луганської області. На час відкриття спадщини спадкодавець проживав разом з співмешканкою [PERSON] , яка померла [INFO] . Після його смерті залишилося спадкове майно: земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Стельмахівської сільської ради Сватівського району Луганської області, відповідно до державного акту серії IV-ЛГ № 035541 від 23.07.2001 загальною площею 6, 53 ГА. Позивач не прийняла спадщину після смерті батька. Поважними причинами, які перешкодили позивачеві звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька в установлений законодавством шестимісячний строк, позивач зазначає, що вона не була обізнана про смерть батька, а дізналася вже тільки після спливу значного часу. При зверненні позивачки до нотаріальної контори, постановою Другої Сватівської державної нотаріальної контори від 15.07.2020 за № 174/02-31 було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, з огляду на пропущений строк прийняття спадщини. Позивач вважає поважними причини пропуску ним строку для подання заяви про прийняття спадщини, тому просив суд винести рішення, яким визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. У судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити. Представник відповідача Стельмахівської сільської ради Сватівського району Луганської області в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Пояснив, що подавав відзив на позовну заяву, в якій виклав свою позицію, а саме : вважає доводи, викладені в позовній заяві необгрунтованими та безпідставними, а позовну заяву такою, що не підлягає задоволенню. Посилався на практику Верховного суду, яка виходить з того, що оскільки саме по собі незнання про смерть спадкодавця без установлення інших об`єктивних, непереборних, істотних труднощів на вчинення дій щодо прийняття спадщини не свідчить про поважність пропуску зазначеного строку. Просив відмовити в повному обсязі в задоволенні позову [PERSON] . Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що в 2009 році, йому, як сину позивача, стало цікаво дізнатися про свого діда, оскільки останній не спілкувався з його матір`ю та не підтримував будь-якого зв`язку. Свідок вирішив поїхати в село, коли приїхав - дізнався, що дід помер і залишилася земельна ділянка. З того часу йому було відомо про смерть [PERSON] . Вислухавши пояснення сторін, свідка, вивчивши й дослідивши матеріали справи, суд робить нижченаведений висновок. У віці 81 рік помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а. с. 4). Після його смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 6,53 га, розташовану на території Стельмахівської сільської ради Сватівського району Луганської області, право власності померлого на яку підтверджується копією державного акту на право власності на земельну ділянку серії IV-ЛГ № 035541 від 23.07.2001 (а. с. 5). [PERSON] є донькою померлого [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а. с. 10). А, отже, в силу ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем [PERSON] першої черги за законом. Згідно з частиною першою статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Однак у вказаний законом строк позивач не подав заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Разом з тим Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови від 30 травня 2008 року N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому, необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. У постанові Верховного Суду України від 04 листопада 2015 року у справі № 6-1486цс15 зроблено висновок, що «право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду України від 26 вересня 2012 року (справа № 6-85цс12). У постанові Верховного Суду України від 23 серпня 2017 року у справі № 6-1320цс17 зроблено висновок, що «право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними». У позовній заяві позивач указує, що вона пропустила строк для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, оскільки не була обізнана про смерть батька, а дізналася вже тільки після спливу значного часу, а також їй не було відомо про наявність спадкового майна, а саме земельної ділянки. Отже, суд дійшов висновку, що незнання про смерть спадкодавця не є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини, оскільки саме по собі незнання про смерть спадкодавця без установлення інших об`єктивних, непереборних, істотних труднощів на вчинення дій щодо прийняття спадщини не свідчить про поважність пропуску зазначеного строку, а відтак не має підстав для визначення додаткового строку для подання позивачкою заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачем не було надано доказів поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, які були б пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для нього на вчинення дій щодо прийняття спадщини у встановлений законом строк, тому позивачка не виконала свій процесуальний обов`язок із доведення тих обставин, на які посилався як на підставу своїх вимог і заперечень. Отже, суд робить висновок, що позов не підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed