Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] та визнання за нею права власності на ? частину житлового будинку з надвірними будівлями за [ADDRESS]. В обґрунтування своїх позовних вимог в позовній заяві позивач зазначила, що з відповідачем вони вступили в шлюб 05.09.1986 року, який зареєстровали в відділі реєстрації актів цивільного стану Красноградського РУЮ Харківської області, актовий запис № 34. ЇЇ дошлюбне прізвище - [PERSON]. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Починаючи з серпня 2014 року шлюбні стосунки між ними припинені через те, що у них з відповідачем різні погляди на життя, між ними не має взаємопорозуміння, через що виникають часті сварки, конфлікти, що призвело до розпаду сім'ї. Згоди про добровільний поділ майна між ними не досягнуто. Під час перебування у шлюбі, а саме 15.03.1988 року вони з відповідачем за спільні кошти, придбали житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS]. Згідно свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок виданого виконкомом Піщанської сільської ради 12.04.1989 року даний будинок на праві власності належить відповідачу і саме за ним на даний час будинок зареєстрований на праві власності, що підтверджується довідкою КПТІ «Інвентаризатор» від 29.10.2014 року та копією свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок. Вартість даного будинку з надвірними будівлями становить 83950, 00 грн., що підтверджується копією технічного паспорту на домоволодіння. Сторони в судове засідання не з'явилися. Від позивача надійшла заява, в якій вона позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідач надіслала до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти розірвання шлюбу та розподілу спільного майна. Враховуючи те, що сторони про час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому порядку, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін за наявними у справі доказами на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України не здійснюючи фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи в їхній сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ст.ст. 11,60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до наданих суду доказів, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, сторони по справі перебувають у шлюбі, який зареєстрований 04.08.2012 року в відділі реєстрації актів цивільного стану Красноградського РУЮ Харківської області, актовий запис № 34. Дошлюбне прізвище позивачки - [PERSON]. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Суд вважає, позовну вимогу про розірвання шлюбу необхідно задовольнити з тих підстав, що сторони наполягають на розлучені, почуття поваги та любові втрачені, починаючи з серпня 2014 року шлюбні стосунки між ними припинені через те, що у них з відповідачем різні погляди на життя, між ними немає взаємопорозуміння, через що виникають часті сварки, конфлікти, що призвело до розпаду сім'ї Враховуючи вище викладене, за таких обставин збереження шлюбу та подальше спільне життя суперечить інтересам сім'ї та унеможливлює примирення сторін. На підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок виданого виконкомом Піщанської сільської ради, Красноградського району, Харківської області 12.04.1989 року відповідачу [PERSON] на праві приватної власності належить будинок розташований за адресою: [ADDRESS]. Вищезазначений будинок був придбаний [PERSON] за спільного проживання, тобто за час перебування у шлюбі. Відповідно до ст. 60 Сімейного Кодексу України майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку. Частина 2 ст. 60 Сімейного кодексу України встановлює, що кожна річ набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. У відповідності до частини 2 статті 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. При зверненні до суду позивачкою були сплачені судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 243, 60 грн. та 419, 75 грн., що підтверджено квитанціями про сплату. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України: стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, судові витрати покласти на відповідача

Outcome: approved