Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя, посилаючись на те, що під час шлюбу, ними як подружжям, було придбано наступне майно: приміщення площею 109,3 кв.м., що знаходиться за адресою [ADDRESS], вартістю - 3610537,00 грн.; приміщення площею 101,9 кв.м., що знаходиться за адресою [ADDRESS], вартістю - 1688131,00 грн.; домоволодіння, житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою [ADDRESS], вартістю - 731419,00 грн.; житловий будинок, А, загальною площею 161,1 кв.м., житловою площею 118,9 кв.м., що знаходиться за адресою [ADDRESS], вартістю - 975900,00 грн.; нежиле приміщення, загальною площею 25,4 кв.м., що розташоване за адресою [ADDRESS], вартістю - 215544,00 грн.; земельна ділянка площею 600 кв.м., кадастровий номер [NUMBER], для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована на території Тернопільської міської ради за адресою: [ADDRESS], вартістю - 64 661,94 грн. Загальна вартість майна становить 7286192,94 грн., тому в порядку поділу майна подружжя з врахуванням його вартості Позивачка просить поділити спільне майно подружжя, виділивши їй у власність майно загальною вартістю 3675655грн.94 коп., а саме: - приміщення площею 101,9 кв.м., що знаходиться за адресою [ADDRESS], вартістю - 1 688 131,00 грн.; - домоволодіння, житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою [ADDRESS], вартістю - 731 419,00 грн.; - житловий будинок, А, загальною площею 161,1 кв.м., житловою площею 118,9 кв.м., що знаходиться за адресою [ADDRESS], вартістю - 975 900,00 грн.; - нежиле приміщення, загальною площею 25,4 кв.м., що розташоване за адресою [ADDRESS], вартістю - 215544,00 грн; - земельну ділянку площею 600 кв.м., кадастровий номер [NUMBER], для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована на території Тернопільської міської ради за адресою: [ADDRESS], вартістю - 64 661,94 грн. - Приміщення площею 109,3 кв.м., що знаходиться за адресою [ADDRESS], вартістю - 3 610 537,00 грн.- залишити Відповідачу. Оскільки частина майна, яке пропонується для поділу, знаходиться у іпотеці у банку, відповідно рішення у справі може впливати на права чи обов'язки банку, відтак ухвалою суду залучено ПАТ «Креді Агріколь Банк» до участі у справі у якості третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача. Представник позивача подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив його задовольнити в повному обсязі. Відповідач проти позову заперечив, 23.05.2016р. подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Третя особа проти позову заперечила з тих мотивів, що у відповідача наявна заборгованість перед ПАТ «Креді Агріколь банк» за кредитним договором, який на думку банку укладений в інтересах подружжя, а тому вказаний борг підлягає до поділу як борг подружжя. Крім того, представник третьої особи вважав, що частина майна, яке пропонується до поділу, належить відповідачу, як фізичній особі-підприємцю, а тому не може бути поділене як спільна сумісна власність подружжя. Третя особа подала заяву про призначення у справі судової будівельно-оціночної експертизи зазначивши при цьому про сумнів щодо відповідності вартості майна, яка визначена актами про оцінку майна, що надані позивачем, дійсній ринкові вартості майна. Суд вважає, що заява третьої особи про призначення експертизи не підлягає до задоволення за необгрунтованістю - заява третьої сторони не містить будь - якого обґрунтування та посилань на неправильність чи неповноту наявних у матеріалів справи експертних висновків. Також судом враховано, що у матеріалах справи містяться звіти про оцінку спірного майна, проведених ліцензованими суб'єктами оціночної діяльності відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», у тому числі з рецензіями. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні обставини. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 22.02.1996 року, який розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30.09.2008 року у справі №2-4231/08р. У період перебування в шлюбі було придбано наступне нерухоме майно: - Приміщення площею 109,3 кв.м., що знаходиться за адресою [ADDRESS], на підставі договору купівлі-продажу приміщення від 16 жовтня 2004р., посвідчений 26.10.2004р. [PERSON], державним нотаріусом Першої тернопільської державної нотаріальної контори, за реєстром №1-6332; - Приміщення площею 101,9 кв.м., що знаходиться за адресою [ADDRESS], на підставі договору купівлі-продажу приміщення від 05 травня 2006 року, посвідчений 05.05.2006р. Кашанською М.І., державним нотаріусом Першої тернопільської державної нотаріальної контори, за реєстром №1276; - Домоволодіння, житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою [ADDRESS], на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 21 вересня 2006р., посвідченого 21.09.2006р. Денисюком І.Л., приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу за реєстром №9094; - Нежитлове приміщення площею 119.0 кв.м, що знаходиться за адресою [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу приміщення, посвідченого Першою Тернопільською державною нотаріальною конторою 26.10.2004р. за реєстром №1-6333 та акту передачі комунального майна , складеного 26.10.2004р., запис в реєстровій книзі №1723 та двокімнатну квартиру [ADDRESS], на підставі договору купівлі-продажу квартири від 27 липня 2007р., посвідченого Середою І.А., приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу за реєстром №0430, які згодом в 2012-му році були реконструйовані [PERSON] з використанням вищевказаних нежитлового приміщення площею 119 кв.м по вул.Липовій,12 та двокімнатної квартири [ADDRESS] у житловий будинок, А, загальною площею 161,1 кв.м., житловою площею 118,9 кв.м., що знаходиться за адресою [ADDRESS], згідно Свідоцтва на право власності на нерухоме майно від 27.12.2012р., виданого виконкомом Тернопільської міської ради на підставі рішення виконкому Тернопільської міської ради від 19.12.2012 №2208; - Нежитлове приміщення, загальною площею 25,4 кв.м., що розташоване за адресою [ADDRESS], на підставі договору купівлі-продажу приміщення від 12 липня 2007р., посвідченого 12.07.2007р. Білецькою Н.А., приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу за реєстром №7688; - Земельна ділянка площею 600 кв.м., кадастровий номер [NUMBER], для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована на території Тернопільської міської ради за адресою: [ADDRESS], на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 21 вересня 2006р., посвідченого 21.09.2006р. Денисюком І.Л., приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу за реєстром №9089. Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Відповідно до ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно ст. 372 ЦК України, майно що є спільній сумісній власності, може бути поділено між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Вирішуючи питання про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4-5 статті 71 СК України щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Вказане підтверджується правовою позицією, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 18 січня 2017 року у справі № 6-2565цс16. У ході розгляду справи Позивачкою було внесено на депозитний рахунок суду 32 559,47 грн., що підтверджується квитанцією № 24 від 15.03.2017р. (а.с.178), тобто виконано вимоги ч.ч.4-5 ст.71 СК України, а відтак перешкоди у проведенні реального поділу майна, - відсутні. З огляду на фактичний перебіг строків розгляду справи та динаміку змін ринкової вартості нерухомого майна, 13 квітня 2017р. позивачем було подано актуалізовані звіти про оцінку майна станом на 12 квітня 2017р. з рецензіями на зазначені звіти, відповідно до яких вартість майна становить: приміщення площею 109,3 кв.м., що знаходиться за адресою [ADDRESS], вартістю - 3767270,00 грн.; приміщення площею 101,9 кв.м., що знаходиться за адресою [ADDRESS], вартістю - 1910330,00 грн.; домоволодіння, житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою [ADDRESS], вартістю - 248 530,00 грн.; житловий будинок, А, загальною площею 161,1 кв.м., житловою площею 118,9 кв.м., що знаходиться за адресою [ADDRESS], вартістю - 462 480,00 грн.; нежиле приміщення, загальною площею 25,4 кв.м., що розташоване за адресою [ADDRESS], вартістю - 396750,00 грн.; земельна ділянка площею 600 кв.м., кадастровий номер [NUMBER], для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована на території Тернопільської міської ради за адресою: [ADDRESS], вартістю - 807 590.00 грн. Загальна вартість майна становить 7592950,00 грн. Відповідач, перебуваючи у судовому засіданні особисто, з висновками експертної оцінки вартості спільного майна подружжя та рецензії вказаної оцінки погодився, проти отримання грошової компенсації різниці вартості часток не заперечував. Як вбачається з рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30.09.2008 року у справі №2-4231/08р. про розірвання шлюбу, підставою позову та рішення суду про розірвання шлюбу стало те, що протягом тривалого часу (1,5 року) до моменту подання позовної заяви подружжя шлюбних відносин не підтримувало, спільного господарства не вело. Згідно ч.3 ст.60 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Таким чином кредитний договір №53/08-КІ від 23.09.2008 року укладений не в інтересах сім'ї, а кошти, що одержані [PERSON] за кредитним договором з банком ПАТ «Креді Агріколь Банк», використані ним не на задоволення потреб сім'ї, а на особисті потреби. Третьою особою не надано суду доказів, які б доводили, що кредитні кошти отримані [PERSON] в інтересах сім'ї. Щодо посилання представника третьої сторони на факт надання згоди позивачкою на передачу в іпотеку відповідачем приміщення по вул.Валова в м.Тернополі суд зауважує, що така згода стосувалася іпотечного, а не кредитного договору, що виключає можливість стверджувати, що можливий борг відповідача перед банком є боргом подружжя. Згоди позивачки на отримання відповідачем кредиту чи на укладення ним кредитного договору, котрий створював би обов'язки для подружжя з повернення коштів, - матеріали справи не містять, таким чином твердження представника третьої сторони про надання позивачкою [PERSON] згоди на отримання кредиту є припущенням, натомість відповідно до ч.4 ст.60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких обставин твердження представника банку про те, що заборгованість відповідача за кредитним договором №53/08-КІ від 23 вересня 2008р., укладеним між відповідачем і банком, є боргом подружжя, - є безпідставними та спростовуються фактичними обставинами справи. Станом на час розгляду справи будь-які судові рішення, котрі б встановлювали факт наявності у відповідача [PERSON] заборгованостей перед ПАТ «Креді Агріколь банк» за кредитними договорами, - відсутні. Системний аналіз статей 57, 60, 61 СК України дозволяє дійти висновку про те, що майно фізичної особи-підприємця може бути об'єктом спільної сумісної власності подружжя і предметом поділу між ними з урахуванням загальних вимог законодавства щодо критеріїв визначення спільного майна подружжя та способів поділу його між ними. Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 11.03.2015 року у справі №6-21цс15. З повідомлення від 10.05.2017р., наданого відповідачем на адвокатський запит представника позивача [PERSON] вбачається, що усе майно, що пропонується до поділу, набуте за спільні кошти подружжя. Щодо твердження третьої особи про необхідність застосування строку позовної давності до вимог про поділ майна подружжя, то суд виходить з положень ч.3 ст.267 ЦК України відповідно до якого позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Згідно ст.30 ЦПК України, сторонами у справі є позивач та відповідач. Третя особа не є стороною у спорі, таким чином, закон не надає право третій особі заявляти про застосування позовної давності. Заяв про застосування позовної давності до вимог про поділ майна подружжя відповідачем у ході розгляду справи не подавалось. Також суд зазначає, що згідно ч.1 ст.264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Надані представником позивача та наявні у матеріалах справи письмові заяви відповідача про зобов'язання передати позивачу право власності на частину спільного майна подружжя свідчать про переривання перебігу позовної давності у розумінні ч.1 ст.264 ЦК, а відтак встановлені ст.261 ЦК України наслідки пропуску строку позовної давності у даному випадку не можуть бути застосовані. Суд зазначає, що з огляду на заявлені позовні вимоги предмет іпотеки (приміщення площею 109,3 кв.м., що знаходиться за адресою [ADDRESS], вартістю - 3767270,00 грн.) залишається у володінні та користуванні відповідача, який є позичальником за кредитним договором №53/08-КІ від 23 вересня 2008р. між ПАТ «Креді Агріколь банк» та [PERSON] та іпотекодавцем за договором іпотеки, укладеним у якості забезпечення вказаного кредитного договору, відтакправа ПАТ «Креді Агріколь банку», як іпотекодержателя за іпотечним договором, поділом спільного майна подружжя жодним чином не порушуються. Тому жодних перешкод для поділу спільного майна подружжя з огляду на наявність іпотечного обтяження частини майна, що ділиться, - не вбачається. Твердження представника третьої сторони про наявність у відповідача заборгованості перед банком та про розміри такої заборгованості, - не підтверджені жодними доказами, а тому не беруться судом до уваги. Загальна вартість майна, яке набуте під час шлюбу (у цінах станом на 12 квітня 2017 року) становить 7592950 гривень, у тому числі: - майно вартістю 3825680 гривень 00 коп., право власності на яке просить визнати позивач: приміщення площею 101,9 кв.м., що знаходиться за адресою [ADDRESS], вартістю - 1910330 грн.; домоволодіння, житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, загальною площею 69,8 кв.м., житловою площею 43,4 кв.м., що знаходиться за адресою [ADDRESS], вартістю - 248530 грн.; житловий будинок, А, загальною площею 161,1 кв.м., житловою площею 118,9 кв.м., що знаходиться за адресою [ADDRESS], вартістю - 462480 грн.; нежиле приміщення, загальною площею 25,4 кв.м., що розташоване за адресою [ADDRESS], вартістю - 396750 грн.; земельна ділянка площею 600 кв.м., кадастровий номер [NUMBER], для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: [ADDRESS], вартістю - 807590 грн.; - майно вартістю 3767270 гривень, яке позивач пропонує залишити у власності [PERSON], а саме приміщення площею 109,3 кв.м., що знаходиться за адресою [ADDRESS]. Таким чином вартість майна, яке належить [PERSON] (у цінах на 12.04.2017 року), на 29205 грн. менша від половини загальної вартості майна, яке набуте під час шлюбу. Враховуючи, що [PERSON] внесла на депозитний рахунок суду кошти в сумі 32 559,47 грн. з яких 29205 грн. належить сплатити [PERSON], то 3354,47 грн. слід повернути позивачеві. Аналізуючи докази по справі в їх сукупності, суд приходить до переконання, що позовні вимоги позивача слід задовольнити. На підставі наведеного,

Outcome: approved