Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що 19.11.1989 року уклала шлюб з відповідачем, який був зареєстрований виконкомом Товтрівської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області, за актовим записом №19. В шлюбі у них народилося двоє дітей, які на момент подання позову є повнолітні. Позивач посилається на те, що їх сімейне життя не склалось через різні погляди на життя та частих сварок між ними. Їх спільне життя стало неможливим, оскільки вони втратили один до одного почуття поваги, любові та довіри. Близько 7 років вони проживають окремо, оскільки відповідач виїхав за кордон. З цих підстав вважає, що їх шлюб розпався, носить формальний характер та просила його розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, направила суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся судовою повісткою, однак до суду повернувся конверт, з відміткою Укрпошти про те, що він за зазначеною адресою, а саме в с. Дорошівці Заставнівського району Чернівецької області не проживає, а перебуває за кордоном. З відповіді на запит в адресно-довідковий підрозділ ГУДМС УДМС В Чернівецькій області стосовно місця реєстрації відповідача видно, що відповідач [PERSON], зареєстрований в [INFO]. Зі згоди позивача [PERSON] суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 224, 225 ЦПК України. Відповідно ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється у відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов доведений та обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 19.11.1989 року, що стверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 21.07.2000 року. Причиною розпаду сім'ї є те, що спільне життя сторін не склалось, через різні погляди на життя та частих сварок між ними. Їх спільне життя стало неможливим, оскільки вони втратили один до одного почуття поваги, любов та довіри. Близько 7 років сторони проживають окремо, оскільки відповідач виїхав за кордон. Враховуючи відсутність у позивача бажання зберегти сім'ю, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, збереження сім'ї суперечить їх інтересам, шлюб розпався, носить формальний характер, а тому його слід розірвати. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 01.07.2000 року видно, що після реєстрації шлюбу позивач змінила своє прізвище «[PERSON]». Однак з позовної заяви вбачається, що остання просить змінити прізвище на дошлюбне «[PERSON]». В матеріалах справи міститься свідоцтво про зміну прізвища, згідно якого позивачка вже змінила своє прізвище на дошлюбне «[PERSON]». На підставі викладеного, ст.ст. 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved