Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, посилаючись на те, що 24 квітня 1999 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб Осокорівською сільською радою Нововоронцовського району Херсонської області, актовий запис № 5. Від даного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Шлюбні відносини між ними припинені. Сторони разом не проживають уже понад 12 років. Подальше життя з відповідачем позивачка вважає неможливим. Сім'я розпалася остаточно, спільне господарство не ведуть, шлюб існує формально. Вказувала, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, тому, вона вимушена звернутися до суду. Просила суд шлюб між нею та відповідачем розірвати. Стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини з усіх видів його доходу (заробітку), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з моменту подачі позову і до досягнення дітьми повноліття. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище «Сокрут». Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, причини неявки до суду не повідомив. Відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України, відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. Зі згоди позивача, а саме заявою, що знаходиться в матеріалах справи, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідача в порядку заочного провадження на підставі поданих доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог, установив наступне. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 24.04.1999 року, зареєстрованому Осокорівською сільською радою Нововоронцовського району Херсонської області, актовий запис № 5 (свідоцтво про одруження серії І-КГ №049628 від 24.04.1999 року) Від даного шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON], [INFO], (паспорт серії МР № 466833, виданий Нововоронцовським РСУДМС Укріїни в Херсонській області від 30.03.2016 року) та [PERSON], [INFO], (свідоцтво про народження серії І-КГ №108530 від 25.11.2003 року), які проживають разом з позивачем та знаходяться на її утриманні. За приписами статті 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають спільні права та обов'язки. Відповідно до положень статті 51 Конституції України та частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Рішення про розірвання шлюбу, як визначено нормою статті 112 СК України, суд постановляє, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При цьому суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Відповідно до ст. 112 ч. 2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України - у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Як вбачається із позову, відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей не надає та ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Правова природа аліментів у розумінні норм глави 15 СК України є такою, що з одного боку вони є правом, а з іншого - обов'язком, і надаються тим з батьків, хто проживає окремо від дитини, на її утримання тому з батьків, з ким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. \~У відповідності з вимогами ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.\~\~ Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;\~\~наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи вищевикладене, суд вважає доцільним задовольнити позовні вимоги позивача щодо розірвання шлюбу, стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини всіх видів доходу (заробітку) відповідача щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи з 01 вересня 2017 року і до досягнення дітьми повноліття та стягнення судових витрат. У відповідності до ст. 133, 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 640,00 грн. зв'язку з тим, що позивач була звільнена від сплати судових витрат при зверненні до суду.

Outcome: approved