Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] і просила: -визнати за нею право власності на ј частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] ; -визнати за нею право власності на 3/8 частини квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . В обґрунтування позову [PERSON] посилалася на те, що на праві спільної сумісної власності її діду - [PERSON] та бабусі [PERSON] належала спірна квартира на підставі свідоцтва про право власності на житло від 03 лютого 1994 року, виданого ХМЦПДЖФ, р. [NUMBER] [INFO] помер її батько - [PERSON] [INFO] померла її бабуся - [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді Ѕ частини спірної квартири. Спадкоємцями першої черги за законом на Ѕ частину спірної квартири були чоловік померлої [PERSON] , її донька [PERSON] та за правом представлення її онука - позивач [PERSON] , оскільки на момент смерті бабусі вона була неповнолітньою, а її батько, він же син спадкодавця, - [PERSON] вже помер. [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді ѕ частин спірної квартири (1/2 + ј). Спадкоємцями першої черги за законом за правом представлення після смерті [PERSON] є його онука [PERSON] і дочка померлого - відповідач [PERSON] . Ухвалою суду від 18 травня 2017 року відкрито провадження у справі. Відповідач [PERSON] звернулася до суду з зустрічним позовом про встановлення факту спільного проживання та визнання права власності на Ѕ частину спадкового майна, і просила: -встановити факт її спільного проживання однією родиною з рідною матір`ю - [PERSON] у період з 2006 року по 09 червня 2008 року у квартирі [ADDRESS] ; -визнати за нею - [PERSON] право власності на ј частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , та на ј частину квартири в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . В обґрунтування зустрічного позову [PERSON] посилалася на те, що [INFO] померла її мати [PERSON] . До дня смерті матері та після її смерті вона проживала однією родиною разом з нею та батьком, вони вели спільне господарство, у них були загальні кошти на придбання продуктів харчування, побутових товарів, одягу, оплату комунальних послуг. [PERSON] не була заміжня, ніде не працювала та всю увагу приділяла батькам, а також піклувалася про них, забезпечувала доглядом. З 2006 року до теперішнього часу [PERSON] постійно проживала у спірній квартирі і тому прийняла спадщину після смерті своєї матері, оскільки не заявила про відмову від неї на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті вона у встановлений законом строк звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Ухвалою суду від 16 жовтня 2018 року в задоволенні клопотання представника відповідача за первісним позовом про відкладання розгляду справи відмовлено, закрито підготовче провадження у цивільній справі та призначено справу до судового розгляду. 23 травня 2019 року в судовому засіданні відповідач за первісним позовом [PERSON] вточнила зустрічний позов і просила визнати за нею право власності на 1/6 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , замість визнання права власності на ј частину спірної квартири. Ухвалою суду від 26 липня 2019 року частково задоволено клопотання позивача та витребувано від Четвертої Харківської державної нотаріальної контори інформаційну довідку зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) та інформаційну довідку зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину). Представник позивача за первісним позовом [PERSON] у судовому засіданні первісний позов підтримала, проти задоволення зустрічного позову - заперечувала. Представник відповідача за первісним позовом [PERSON] у судовому засіданні первісний позов не визнала, зустрічний позов підтримала. Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази, суд вважає, що первісний позов підлягає задоволенню, а зустрічний позов підлягає частковому задоволенню. До такого висновку суд дійшов виходячи з наступного… Судовим розглядом встановлено, що спірним майном є квартира [ADDRESS] , яка належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] і [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 03 лютого 1994 року, виданого ХМЦПДЖФ, р. [NUMBER], що підтверджується довідкою КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації Харківської міської ради» № 2501441 від 31 березня 2017 року (а.с. 20, 39). Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Оскільки доказів домовленості між [PERSON] і [PERSON] щодо визначення розміру часток у спільній сумісній власності не надано, суд виходить з того, що частки кожного зі співвласників у праві власності є рівними і їх розмір становить Ѕ частина. Позивач [PERSON] є донькою [PERSON] і онукою [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження [NUMBER] та [NUMBER] відповідно (а.с. 18, 19). Відповідач [PERSON] є донькою [PERSON] і [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] (а.с. 42) та копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища (а.с. 43). [INFO] помер батько позивача - [PERSON] (а.с. 16). [INFO] померла бабуся позивача - [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді Ѕ частини спірної квартири. Заповіту [PERSON] не залишила, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові справи). Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ч. 1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Частиною 4 статті 1268 ЦК України малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Судом встановлено, що на час смерті спадкодавця [PERSON] , а саме, станом на [INFO] року, її син - [PERSON] вже помер, а його дочка і, відповідно, онука спадкодавця - позивач [PERSON] , [INFO] , була неповнолітньою особою і, відповідно до положень ст. 1266, ст. 1268 ЦК України, вважається такою, що прийняла спадщину (а.с. 19). Доказів відмови спадкоємця за законом - позивача [PERSON] від спадщини суду не надано. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач за первісним позовом [PERSON] не надала суду жодного доказу у підтвердження факту її спільного проживання з [PERSON] та [PERSON] у період з 2006 року по 09 червня 2008 року в спірній квартирі [ADDRESS] , тому суд вважає цю обставину не доведеною та приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення її зустрічного позову в частині встановлення юридичного факту спільного проживання з матір`ю до моменту її смерті. Разом з тим, частиною 1 статті 82 ЦПК України встановлено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Сторонами по справі - позивачем за первісним позовом [PERSON] та відповідачем за первісним позовом - [PERSON] у позовній заяві та зустрічній позовній заяві визнана та обставина, що [PERSON] та [PERSON] до моменту смерті та на момент смерті [PERSON] разом постійно проживали у спірній квартирі та були в ній зареєстровані, а відтак суд дійшов висновку, що у відповідності до положень ч. 1 ст. 82 ЦПК України ця обставина є встановленою і доказуванню не підлягає. Після смерті [PERSON] спадкоємцями першої черги Ѕ частки спірної квартири були її неповнолітня онука - [PERSON] та чоловік спадкодавця - [PERSON] , які успадкували Ѕ : 2 = ј частину спірної квартири кожний. [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина на Ѕ + ј = 3/4 частин спірної квартири. Заповіту [PERSON] не залишив, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові справи). Згідно з довідкою Четвертої Харківської міської державної нотаріальної контори № 3569/01-16 від 13 серпня 2019 року після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , 22 квітня 2016 року із заявою про прийняття спадщини звернулася донька спадкодавця - [PERSON] , 26 серпня 2016 року із заявою про прийняття спадщини по праву представлення звернулася онука спадкодавця - [PERSON] , оскільки її батько і син спадкодавця - [PERSON] помер [INFO] (а.с. 226). Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Після смерті [PERSON] спадкоємцями першої черги 3/4 часток спірної квартири, які прийняли спадщину звернувшись до нотаріальної контори з відповідними заявами про прийняття спадщини, є [PERSON] та [PERSON] , які успадкували по ѕ : 2 = 3/8 частин спірної квартири кожний. Виходячи з наведеного, суд вражає за можливе визнати за позивачем [PERSON] право власності на ј частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті її бабки - [PERSON] та на 3/8 частини квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті її діда - [PERSON] , а за [PERSON] - право власності на 3/8 частини квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті її батька - [PERSON] . Відповідно до ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з повним задоволенням первісного позову, з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача [PERSON] сплачений нею судовий збір у сумі 3485 грн. і витрати на правничу допомогу в розмірі 2000 грн. (а.с. 23). При поданні зустрічного позову [PERSON] її вимога майнового характеру, з урахуванням її подальшого уточнення під час судового розгляду, про визнання права власності в порядку спадкування на 1/6 + ј = 5/12 частин спірної квартири, вартість якої становить не менше 660000 грн., підлягала оплаті судовим збором в розмірі 660000 х 5/12 : 100 = 2750 грн., але судовий збір сплачений не був. Оскільки зустрічний позов [PERSON] в частині майнових вимог частково судом задоволений і за нею визнано право власності на 3/8 спірної квартири, то пропорційно до розміру задоволених позовних вимог з відповідача за зустрічним позовом [PERSON] підлягали б стягненню на користь позивача за зустрічним позовом - [PERSON] судові витрати у вигляді частини судового збору в розмірі 660000 х 3/8 : 100 = 2475 грн., але, оскільки судовий збір [PERSON] з майнових вимог при поданні зустрічного позову сплачений не був, то і відшкодуванню він не підлягає, а повинен бути стягнений з відповідача за зустрічним позовом [PERSON] в дохід держави. Частина не сплаченого судового збору, яка становить різницю між заявленими та задоволеними судом вимогами [PERSON] становить 2750 - 2475 = 275 грн. і підлягає стягненню з неї в дохід держави. Понесені позивачем за зустрічним позовом - [PERSON] судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 640 грн., сплаченого за вимогу немайнового характеру про встановлення юридичного факту, відшкодуванню не підлягають у зв`язку з відмовою суду в задоволенні позову в цій частині. Відповідно до ст. ст. 12 - 19, 81, 82, 141, 265 - 268, 354 ЦПК України, ст. ст. 1261, 1266, 1268, 1273 ЦК України, суд -

Outcome: partial