Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому вказує, що за реєстраційним номером обтяження № 1534561 значиться арешт всього її нерухомого майна, накладеного згідно постанови державного виконавця Кобеляцького ДВС серія АЕ № 548060 від 07 грудня 2004 року. Довідавшись, що на її майно накладено арешт, вона звернулася до Кобеляцького районного ВДВС ГТУЮ в Полтавській області із заявою про зняття арешту. Згідно листа Кобеляцького районного ВДВС ГТУЮ в Полтавській області від 01.10.2019 року № 1119, вона дізналася, що виконавчі документи, що перебували чи перебувають на виконанні у відношенні неї відсутні, боржником за даними автоматизованої системи виконавчих проваджень вона не значиться. Враховуючи вищевикладене, позивач прохає суд зняти арешт з нерухомого майна, накладений постановою Кобеляцького районного ВДВС ГТУЮ в Полтавській області серія АЕ № 548060 від 07.12.2004 реєстраційний номер у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 1534561, дата та час державної реєстрації 09.12.2004\~ 18:12:52. Ухвалою судді Кобеляцького районного суду Полтавської області від 12 листопада 2019 року провадження по даній справі відкрито та по справі призначено судове засідання. Позивач [PERSON] надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала. Представник відповідача Кобеляцького районного відділу ДВС ГТУЮ у Полтавській області, будучи належним чином повідомленим про час та дату розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що згідно рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області № 2-871/2002 від 18.11.2002 задоволено позовні вимоги ВАТ «Полтавагаз» до [PERSON] про стягнення заборгованості за використаний газ у розмірі 3257 грн. 90 коп. (а.с. 18). Постановою Кобеляцького районного ВДВС ГТУЮ в Полтавській області серія АЕ № 548060 від 07.12.2004 року накладено арешт на все нерухоме майно [PERSON] (а.с. 34). З листа Кобеляцького районного ВДВС ГТУЮ в Полтавській області від 01.10.2019 року № 1119, вбачається, що згідно даних автоматизованої системи виконавчих проваджень, виконавчі документи, що перебували чи перебувають на виконанні відносно [PERSON] відсутні (а.с. 14). Згідно довідки ТОВ «Полтавагаз Збут» № 1/395 від 29.07.2019, станом на 29.07.2019 заборгованість [PERSON] відсутня (а.с. 17). Згідно ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до вимог ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Статтею 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно» визначено, що речові права на нерухоме майно, їх обмеження та правочини щодо нерухомого майна підлягають обов`язковій державній реєстрації в порядку, встановленому цим Законом, в Україні формується та діє єдиний Державний реєстр прав, який базується на державному обліку земельних ділянок усіх форм власності та розташованого на них іншого нерухомого майна, реєстрації речових прав на об`єкти нерухомого майна, їх обмежень та правочинів щодо нерухомого майна, державна реєстрація прав базується на кадастровому номері, присвоєному у встановленому законом порядку. Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно», обов`язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, фізичних та юридичних осіб, держави, територіальних громад, іноземців та осіб без громадянства, іноземних юридичних осіб, міжнародних організацій, іноземних держав. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обовязку в натурі; зміна правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно статті 56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Частиною 3 статті 56 Закону України «Про виконавче провадження», встановлено, що арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі. Враховуючи вищевикладене, оскільки на даний час за [PERSON] борги по виконавчим документам відсутні, то арешт з майна слід зняти.

Outcome: approved