Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 16 березня 2005 року, в якому у них народилася одна дитина - син [PERSON], [INFO]. Поряд з тим, зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на спільне сімейне життя та обов»язки, з приводу чого між ними часто виникали сварки, які призвели до того, що вони стали чужими людьми. З червня 2007 року припинили подружні відносини, спільного господартсва не ведуть. Таким чином шлюб набрав формальних рис, що суперечить її інтересам. Вважає, що за таких обставин подальше збереження шлюбу є неможливим в зв»язку з чим просила суд шлюб між ними розірвати. Позивач [PERSON] на розгляд справи не з»явилася. В поданій до суду заяві просила справу слухати у її відсутності, зазначивши, що позов підтримує, надала згоду на заочний розгляд справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, хоча про час та місце проведення такого був повідомлений відповідно до ст. 77 ЦПК України. Причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутності, чи відкладення розгляду справи до суду не подавав. За таких обставин, за згоди позивача, суд вважає за необхідне ухвалити у справі заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, відповідно до якої у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, що сторонами не оспорювалося, стверджено свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], виданого 16 березня 2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Борщівського районного управління юстиції Тернопільської області, сторони зареєстрували шлюб 16 березня 2005 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Борщівського районного управління юстиції Тернопільської області, про що складено відповідний актовий запис за № 25. Після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище - чоловікові та дружині «[PERSON]». В шлюбі у них народилася одна дитина, син [PERSON], [INFO], який на даний час проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Також судом встановлено, що сторонни фактично припинили шлюбні відносини, з червня 2007 року такі не підтримують, спільного господартсва не ведуть, проживають окремо. Взаєморозуміння та примирення досягти не можуть. Позивач наміру зберегти шлюб не має. Виходячи з наведеного вище, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, а його розірвання не суперечить будь-чиїм законним правам та інтересам. Поряд з тим, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені останньою судові витрати по справі. Тому, враховуючи викладене, на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України, ст. 8 Закону України «Про судовий збір»,

Outcome: approved