Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-30 00:00:00

Позивач \~ [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], який було зареєстровано 23 липня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Теребовлянського районного управління юстиції, актовий запис № 80. Від спільного подружнього проживання в них народився син [INFO], який є малолітнім. Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що причиною розірвання шлюбу є те, що з відповідачем спільне сімейне життя не склалося, вже тривалий час між ними існують не приязні стосунки не зійшлися характером та поглядами на життя, їхня сімя фактично розпалась і подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим і буде суперечити їхнім інтересам. Миритися з відповідачем не бажає, вважає, що сім'я існує формально, зберегти яку неможливо та недоцільно. В судове засідання позивачка не зявилася, однак в матеріалах справи міститься її заява, згідно якої вона позов підтримує та просить справу слухати в її відсутності. Відповідач у судове засідання не зявився, однак, подав до суду заяву про слухання справи у його відсутності позовні вимоги визнав та не заперечив проти їх задоволення. У зв'язку з неявкою у судове засідання сторін, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки судом встановлено: Згідно свідоцтва про шлюб серії І-ИД № 077990 шлюб між [PERSON] та Пацевич (після реєстрації шлюбу [PERSON] ) [PERSON] було зареєстровано 23 липня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Теребовлянського районного управління юстиції, актовий запис № 80. Від спільного подружнього проживання в них народився син [PERSON], [INFO], який є малолітнім, який знаходиться на утриманні позивачки, про що не заперечив відповідач. Спільним сімейним життям сторони не проживають вже протягом тривалого часу. Між [PERSON] та [PERSON] відсутні почуття взаємної поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто, ці засади, які є морально-правовою основою шлюбу. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] існує формально, зберегти який неможливо та недоцільно. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього ж кодексу. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з'ясував фактичні взаємини подружжя, обставини подружнього життя. Також позивачка просить визначити місце проживання сина [PERSON], [INFO] за адресою позивачки, чого не заперечив відповідач. Відповідно до ч. 1 ст. 160, ч. 1 ст. 161 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, а у разі відсутності такої згоди спір між ними може вирішуватися судом. При вирішенні спору щодо місця проживання дитини, суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, суд прийшов до переконання, що позов слід задоволити, розірвавши шлюб між [PERSON] та [PERSON], який було зареєстровано 23 липня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Теребовлянського районного управління юстиції, актовий запис № 80 та визначивши місце проживання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], за місцем проживання її мами [PERSON] за м.Теребовля, вул. Січових Стрільців, 59/59, Тернопільської області.

Outcome: approved