Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON], яка діє в особистих інтересах та інтересах неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], треті особи: Мирноградська міська рада, орган опіки та піклування - виконавчий комітет Мирноградської міської ради, про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог вказала, що вона є власником будинку [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на жилий будинок від 13.03.2001 року, виданого рішенням виконкому Димитровської міської ради від 22.12.2000 року [NUMBER], зареєстрованого Димитровським бюро технічної інвентаризації за реєстровим №6273 від 19.03.2001 року. В належному їй будинку зареєстровано шестеро осіб - вона, дві її доньки - [PERSON], [PERSON], онуки - [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Відповідач [PERSON] та її діти [PERSON], [PERSON] зареєстровані в будинку [ADDRESS], але більше чотирьох років не проживають за вказаною адресою, з моменту їх виїзду з території України і до теперішнього часу. Зараз вона готує документи для отримання субсидії. Для цього потрібні доходи всіх осіб, прописаних за вищевказаною адресою, але вона не має можливості їх отримати, оскільки з відповідачем немає ніяких зв'язків. Житлово-комунальні послуги вона сплачує самостійно. Особові рахунки зареєстровані на її ім'я. Факт реєстрації відповідачів перешкоджає їй реалізувати свої права щодо отримання субсидії, тому вона просить визнати відповідачів таким, що втратили право користування житлом, а саме будинком [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, обґрунтовуючи їх викладеними в позовній заяві обставинами. Відповідачі до судового засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені у порядку, передбаченому ЦПК України. Представник третьої особи в судовому засіданні пояснила, що визнання неповнолітньої [PERSON], [INFO], та малолітнього [PERSON], [INFO], такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS], не буде порушувати їх права та інтереси, оскільки мати дітей [PERSON] придбала нове житло в Росії, куди вони виїхали на постійне проживання, і діти житлом забезпечені. Відповідно до ст.280 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити по справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з'явився в судове засідання, не повідомив причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вислухавши пояснення позивача, представника третьої особи, свідків та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач є власником будинку [ADDRESS] згідно свідоцтва про право власності на жилий будинок від 13.03.2001 року, виданого на підставі рішення виконкому Димитровської міської ради від 22.12.2000 року [NUMBER], зареєстрованого Димитровським бюро технічної інвентаризації за реєстровим №6273 від 19.03.2001 (а.с.12). Згідно довідки Відділу ведення реєстру територіальних громад Мирноградської міської ради №8542 від 07.08.2018, в будинку [ADDRESS] з 25.03.2011 зареєстровані [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.11). Згідно акту №529 від 07.08.2018, складеного Координаційного комітету органів самоорганізації населення міста Мирнограда, [PERSON], 1976 року народження, [PERSON], 2002 року народження та [PERSON], 2005 року народження, зареєстровані за адресою: будинок [ADDRESS], але з серпня 2014 року і по теперішній час фактично не проживають за вказаною адресою (а.с. 10). Згідно висновку Органу опіки та піклування виконавчого комітету Мирноградської міської ради № 024 від 20.09.2018 року, визнання неповнолітньої [PERSON], [INFO], та малолітнього [PERSON], [INFO], такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS], не буде порушувати права та інтереси дітей (а.с.50-51). Свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили суду, що вони є сусідами позивачки, яка мешкає в будинку [ADDRESS]. Разом з позивачкою раніше мешкали її дочка [PERSON] з дітьми, але у 2014 році вони поїхали до Росії, де мешкають до теперішнього часу. Згідно з ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності в житлі без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, судом встановлено, що відповідачі не проживають в будинку [ADDRESS] з серпня 2014 року і по теперішній час, загалом вже більше чотирьох років. Поважних причин не проживання відповідачів у цьому будинку судом не встановлено. Враховуючи вищенаведене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved