Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] та просить стягувати з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі у розмірі по 2000 грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із дня пред`явлення позовної заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування позовних вимог вказує, що вони з відповідачем уклали шлюб 17 вересня 2006 року, який зареєстрований 17 вересня 2006 року в Нижбірківській сільській раді Гусятинського району Тернопільської області, актовий запис №04. Від даного шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Діти проживають разом із нею та перебувають на її утриманні. Відповідач офіційно не працює, але підробляє в різних місцях, де отримує дохід, який повністю витрачає на власні потреби. Коштів на утримання дітей їй не вистачає. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, проте, надала суду клопотання про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, просила позов задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про місце, день та час розгляду справи був повідомлений завчасно і належним чином, що підтверджується довідкою секретаря судового засідання про розміщене оголошення на сайті Гусятинського районного суду Тернопільської області. Про причини неявки суд не повідомив. Заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у його відсутності не надходило. Відповідно до п.п. 1, 2, 3, 4 ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідач не надав до суду відзив, не повідомив суд про причини неявки в судове засідання, та те, що позивач надала згоду на проведення судового засідання у відсутність відповідача, то суд вважає за необхідне розглядати справу в заочному порядку на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та доведених обставин, приходить до переконання, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 17 вересня 2006 року в Нижбірківській сільській раді Гусятинського району Тернопільської області, актовий запис №04, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданим 17 вересня 2006 року Нижбірківською сільською радою Гусятинського району Тернопільської області. Сторони по справі є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Нижбірківською сільською радою Гусятинського району Тернопільської області 02 грудня 2008 року, та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , виданого Нижбірківською сільською радою Гусятинського району Тернопільської області 15 березня 2011 року. Як вбачається з довідки про склад сім`ї №292, виданої Васильковецькою сільською радою Чортківського району Тернопільської області 21 липня 2021 року, позивач [PERSON] проживає в [ADDRESS] разом із синами [PERSON] та [PERSON] , які перебувають на її утриманні. В силу вимог ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно вимог ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.3 ст.181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з вимогами ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Зі змісту позовної заяви вбачається, що відповідач [PERSON] у добровільному порядку належним чином не виконує свого обов`язку щодо утримання їхніх спільних дітей [PERSON] та [PERSON] .. Враховуючи вищезазначене, та те, що відповідач є працездатним, його стан здоров`я задовільний, інших утриманців, крім дітей немає, приймаючи до уваги інтереси дітей та забезпечення їхнього гармонійного розвитку, розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, рівність обов`язку батьків щодо утримання дітей, матеріальне становище сторін, суд приходить до переконання, що потрібно стягувати з відповідача, в користь позивачки, аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі по 1400 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з 28 липня 2021 року і до досягнення старшою дитиною повноліття. При визначенні розміру аліментів суд врахував стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, вік, стан здоров`я дітей та потреби дітей, для забезпечення їхнього гармонійного розвитку, відсутність у відповідача інших утриманців. В силу вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідачем не представлено суду та в судовому засіданні не здобуто жодних доказів, про те, що він за своїм станом здоров`я чи матеріальним становищем не може виконувати своїх обов`язків по утриманню дитини та сплачувати аліменти. Суд не приймає до уваги посилання позивача на те, що відповідач спроможний сплачувати аліменти на утримання дітей у розмірі по 2000 гривень на кожну дитину щомісячно, оскільки позивачем не подано до суду і в судовому засіданні не здобуто доказів того, що відповідач отримує доходи, на підставі яких останній взмозі сплачувати аліменти на утримання дітей у вищевказаному розмірі. Допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць. Стягнути з відповідача в користь Держави судовий збір в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок. На підставі наведеного, ст. ст. 141, 180, 181, 183, 183 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial