Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, у якій зазначила про те, що 01.02.2003 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] . Спільне життя між ним не склалося, тому більше 4 років вони проживають окремо та не ведуть спільне господарство. Наміру відновити шлюбні стосунки не мають. Строк на примирення просить не надавати. Малолітніх дітей від шлюбу не мають. Вона неодноразово зверталася до чоловіка з приводу розірвання шлюбу у позасудовому порядку, однак чула від нього одні відмовки, тому і змушена була звернутися до суду з цим позовом. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем по справі [PERSON] , зареєстрований 01.02.2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Уманського міського управління юстиції Черкаської області. Після розірвання шлюбу має залишити собі прізвище [PERSON] . Ухвалою судді від 07 жовтня 2021 року у справі відкрите спрощене провадження, а також роз`яснено відповідачу його право подати відзив на позовну заяву або пред`явити зустрічний позов до позивача у строк 15 днів з дня отримання копії ухвали судді про відкриття провадження у справі. Відповідачу було направлено копію ухвали судді та примірник позовної заяви рекомендованим листом, станом на день розгляду справи відзив на позовну заяву або зустрічну позовну заяву відповідач не подав. Разом з тим, направив до суду заяву, у якій просить суд справу слухати у його відсутність, проти розірвання шлюбу не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення, виходячи з наступних підстав. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом достовірно встановлено, що згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Уманського міського управління юстиції Черкаської області, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , одружилися 01.02.2003 року, актовий запис про шлюб № 32. Прізвища після реєстрації шлюбу: чоловіка [PERSON] , дружини [PERSON] . На цей час сторони у справі не проживають однією сім`єю та не ведуть спільного господарства. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, сторони не бажають зберегти шлюб. Позивач на розірванні шлюбу наполягає, відповідач погоджується на розірвання шлюбу. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Відповідно до положень ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Статтею 56 Сімейного кодексу України\~визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Суд виходить з того, що вжиття заходів щодо збереження сім`ї у цьому випадку не може дати позитивного результату, оскільки подальше спільне життя подружжя неможливе та є таким, що суперечило б інтересам сторін у справі. Враховуючи обставини, що склалися у вказаному випадку, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог про розірвання шлюбу. Також суд вважає встановленим, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі сторін і що після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін у справі, тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання, задовольнивши позовні вимоги. Відповідно до ч. 1 ст. 113 СК України\~особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач у своїй заяві просить залишити їй прізвище [PERSON] . У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати зі сплати судового збору, але позивач, у відповідності до п. 10 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, тому такі витрати підлягають стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved