Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] в якому просить позбавити [PERSON] , [INFO] , уродженця і жителя [ADDRESS] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , батьківських прав щодо сина - [PERSON] , [INFO] , та сина - [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з ухиленням від виконання своїх обов`язків щодо виховання та розвитку дітей. Ухвалою судді Котелевського районного суду Полтавської області від 17 листопада 2021 року справу прийнято до розгляду в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 08 грудня 2021 року (а.с. 51-52). Позивач [PERSON] у підготовче засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, але надала до суду заяву від 08.12.2021 року, в якій просить розгляд справи провести без її участі, зазначивши що позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовільнити з підстав викладених у позові (а.с 59). Відповідач [PERSON] у підготовче засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку, але надала до суду заяву від 07.12.2021 року, в якій просить суд провести судове засідання без його участі, зазначивши що позовні вимоги щодо позбавлення його батьківських прав визнає в повному обсязі.(а.с 58). Третя особа - Служба у справах дітей Котелевської селищної ради Полтавської області у підготовче засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник за довіреністю від 19.07.2021 року - Лоханчук М.П. надала до суду заяву від 08.12. 2021 року, в якій просить розгляд справи провести без її участі, також надала висновок від 02.12.2021 року № 208 року про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] (а.с. 60-65). У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На думку суду в матеріалах справи є достатньо доказів для її слухання та прийняття рішення по суті справи, і такий розгляд справи не буде порушенням права відповідача, як сторони у цивільному процесі. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали даної цивільної справи (а.с.1-66), вивчивши правові норми, що регулюють дані правовідносини приходить до переконання, що позовну заяву слід задовольнити повністю з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини Відповідно до абз.3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року N 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. 04 червня 2013 року сторони повторно зареєстрували шлюб у відділі ДРАЦС Котелевського районного управління юстиції, який згідно рішення Котелевського районного суду Полтавської області від 28.10.2014 року, яке набрало законної сили 08.11.2014 року, було розірвано. Сторони мають двох дітей: сина - [PERSON] , [INFO] , та сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим відділом РАЦС Котелевського РУЮ Полтавської області 20.10.2006 року, свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим відділом ДРАЦС РС Котелевського РУЮ у Полтавській області 12.07.2013 року. Згідно рішення Котелевського районного суду Полтавської області від 27 лютого 2009 року, яке набрало законної сили 10.03.2009 року, проводиться стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини всіх видів заробітку, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 12 лютого 2009 року і до повноліття дитини. Згідно рішення Котелевського районного суду Полтавської області від 23 жовтня 2014 року, яке набрало законної сили 03.11.2014 року, проводиться стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів у розмірі ј частини всіх видів заробітку, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання сина [PERSON] , [INFO] , щомісячно, починаючи з 13.10.2014 року і до досягнення дитиною повноліття. Як стверджує позивачка відповідач взагалі не спілкується з дітьми, не приймає жодної участі в їх житті. Останнього разу він зустрічався з ними [INFO] на дні народженні старшого сина [PERSON] (тоді йому виповнилося 8 років). На той час меншому сину [PERSON] був лише 1 рік. Після того діти його не бачили. Старший син трішки пам`ятає його зовнішній вигляд, а от менший взагалі не знає як він і виглядає. Позивачка з дітьми спільно родиною проживають в [ADDRESS] , про що свідчить акт обстеження житлово-побутових умов домогосподарства від 21.10.2021 року, складений депутатом Котелевської селищної ради Сідненко Наталією Петрівною та сусідами: [PERSON] , [PERSON] , про те, що в даному господарстві зареєстровані і проживають громадяни: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , а також проживає, без реєстрації, громадянин: [PERSON] . Згідно акту обстеження умов проживання від 19.10.2021 року, складеного головним спеціалістом служби у справах дітей Котелевської селищної ради Лоханчук М.П., депутатом Котелевської селищної ради Сідненко Н.П. встановлено, що батько [PERSON] з родиною не проживає, матеріально не допомагає, їх життям та здоров`ям не цікавиться. Відповідач не приймає участі в фінансовому утриманні синів, ні в їх культурному, духовному розвитку. Взагалі ніколи не цікавився їх життям, їх уподобаннями, навчанням. На виконані у Котелевському районному відділі державної виконавчої служби Північно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) перебуває два виконавчих документа про стягнення на користь [PERSON] на утримання сина - [PERSON] , [INFO] , та сина - [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частки заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку - виконавчий лист № 535/994/14-ц від 21.11.2014 року та № 2-124 від 11.03.2009 р. Станом на 02.11.2021 року заборгованість по кожному виконавчому провадженню становить 97893,76 грн., про що свідчать надані Котелевським відділом державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області розрахунки заборгованості за вих. № 5795 від 02.11.2021 року. Згідно довідки за № 47, наданої ЗДО (ясла- садок) «Дзвіночок» Котелевської селищної ради 25.10.2021 року повідомлено про те, що [PERSON] дійсно відвідував дошкільний навчальний заклад «Дзвіночок» селища Котельва Полтавської області, але тато [PERSON] не брав участі у навчанні і вихованні свого сина. Згідно довідкою від 26.10.2021 року, наданою Луговою Ю.В. , класним керівником учня 3-А класу опорного закладу Котелевської гімназії № 1 імені С.А. Ковпака [PERSON] , вбачається, що [PERSON] навчається в Котелевській гімназії № 1 імені С.А. Ковпака з 1 вересня 2019 року. Протягом навчання в гімназії мати учня [PERSON] систематично спілкувалася з класним керівником, цікавилася навчанням та виховним процесами в гімназії, приймала активну участь в виховних заходах, постійно відвідувала батьківські збори. Батько [PERSON] за період навчання сина в гімназії, в тому числі за останні шість місяців, з класним керівником жодного разу не спілкувався, навчанням сина не цікавився. Згідно з характеристикою [PERSON] , учня 9-Б класу опорного закладу Котелевської гімназії № 1 імені С.А. Ковпака, наданою класним керівником Деримарко Н.В. та директором школи Довгушою В.В. було повідомлено, що за час навчання [PERSON] з 3 по 9 клас, в тому числі за останні 6 місяців, його батько, [PERSON] , контакту з школою не підтримував, батьківські збори не відвідував. Мати, [PERSON] , постійно підтримує контакт з класним керівником, цікавиться успішністю та поведінкою учня, відвідує батьківські збори. Законодавство про охорону дитинства ґрунтується на Конституції України, Конвенції ООН про права дитини, міжнародних договорах, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і складається із Закону України «Про охорону дитинства», а також інших нормативно-правових актів, що регулюють суспільні відносини у цій сфері. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно з ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Стаття 18 Конвенції про права дитини передбачає, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. 150 СК України передбачено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов`язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї; забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини; забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Відповідно до ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Виходячи із змісту вимог ч. 2 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до п. 16 постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» за № 3 від 30.03.2007 року, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. При цьому, зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Таким чином, найважливіший обов`язок матері та батька - це обов`язок виховувати, ростити дитину. Це обов`язок не лише перед дитиною, а й перед усією родиною та суспільством. Відповідно ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. 18 листопада 2020 року позивачкою подавався позов до [PERSON] про позбавлення його батьківських прав. У результаті розгляду даної справи висновком служби у справах дітей Котелевської районної державної адміністрації Полтавської області від 10.12.2020 р. за №01-23/424 визнано було доцільним позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно наших дітей. Котелевський районний суд Полтавської області врахував, що позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Для можливості зміни поведінки відповідача суд вважав за потрібне попередити [PERSON] про необхідність змінити ставлення до виховання дітей і покласти на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків, строком на шість місяців. Так, згідно рішення Котелевського районного суду Полтавської області від 31.03.2021 року у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, третя особа служба у справах дітей Котелевської селищної ради було відмовлено та попереджено [PERSON] про необхідність змінити ставлення до виховання дітей - [PERSON] , [INFO] , та сина - [PERSON] , [INFO] та про їх можливі наслідки у разі їх неналежного виконання - позбавлення батьківських прав. Судом було покладено на орган опіки та піклування - службу у справах дітей Котелевської селищної ради контроль за виконанням [PERSON] батьківських обов`язків відносно сина - [PERSON] , [INFO] , та сина - [PERSON] , [INFO] , строком на шість місяців. Проте після спливу цих 6-ти місяців поведінка відповідача так і не була змінена. Він жодного разу і спробував знайти контакт з дітьми, не виявив бажання приїхати до них у гості чи поцікавитися їх шкільним життям у класних керівників. Відсутність будь - якої зацікавленості у шкільному житті синів підтверджується характеристикою та довідкою, що були надані навчальним закладом, де вказано, що батько [PERSON] за період навчання синів в гімназії, в тому числі за останні шість місяців, з класним керівником жодного разу не спілкувався, навчанням синів не цікавився, контакту з школою не підтримував, батьківські збори не відвідував. Окрім того, з моменту розгляду справи, з березня 2021 року, [PERSON] так і не звернувся до служби у справах дітей з проханням визначення графіку спілкування його з дітьми. Ним не було вчинено жодних дій, які б свідчили про його намір відновити стосунки з синами та брати участь у їх вихованні, хоча йому достовірна відома адреса місця проживання, місця навчання дітей і мій контактний номер телефону, що був вказаний у позові вперше до цього є незмінним. За останній рік сума заборгованості зі сплати аліментів тільки зросла, жодного платежу, навіть після рішення суду , так проведено і не було. У зв`язку з вищевикладеним, позивачка просить позбавити відповідача батьківських прав відносно його неповнолітніх дітей, так як він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню та матеріальному забезпеченню синів, не піклується про їх здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, не переймається здобуттям ними освіти, не готує їх до самостійного життя, не цікавиться проблемами, захопленнями, бачив їх в останнє в жовтні 2014 року. Таким чином, виправити поведінку відповідача та змінити його ставлення не є можливим, навіть коли про це його попередив суд. У зв`язку з цим, після спливу встановленого судом 6- ти місячного строку для зміни поведінки відповідача [PERSON] , яка не дала ніякого результату, позивачка була змушена повторно звернутися до суду з позовом. Задовольняючи позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, третя особа - Служба у справах дітей Котелевської селищної ради Полтавської області, суд виходить із засад справедливості, добросовісності, виваженості, розумності відповідно до вимог ст. 3 ч. 1 п. п. 5, 6 Цивільного кодексу України. При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, якщо поведінка відповідача зміниться щодо участі у вихованні неповнолітніх дітей, то відповідно до вимог змісту ч. 1 ст. 169 Сімейного кодексу України батько, який позбавлений батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Відповідно до п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову - на відповідача, тому виходячи із змісту вище зазначеної норми з відповідача - [PERSON] на користь позивача - [PERSON] необхідно стягти витрати по сплаті судового збору у розмірі 908 грн. 00 коп. (а.с. 1 ). На підставі викладеного,

Outcome: approved