overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного 25 серпня 2012 року, зареєстрованого міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №1839. В обґрунтування позовних вимог покликався на те, що 25 серпня 2012 року уклала з відповідачем шлюб. Проте, спільне життя між сторонами не склалося через непорозуміння внаслідок різних поглядів на сімейне життя та ведення спільного господарства. Шлюбні відносини ніж ними припиненні три роки тому, спільного господарства не ведуть. Переконана, що сім`я розпалась остаточно, примирення між ними неможливе, шлюб існує формально, а збереження суперечитиме її інтересам. Позивач у судове засідання не з`явилася, до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала, просила суд такий задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечив. У зв`язку з неявкою сторін на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити з таких підстав. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 25 серпня 2012 року, зареєстрували такий у міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №1839. Сторони тривалий час не проживають разом, не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства. Враховуючи те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач позов визнав, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд прийшов до висновку, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе і такі обставини суперечать інтересам сторін, а відтак шлюб необхідно розірвати. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд враховує положення ч. 1 ст. 142 ЦПК України, згідно з якими у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки позивачем при поданні позову понесено витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, у розмірі 840, 80 грн., а відтак останній необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, що становить 420, 40 грн., а решту судових витрат у розмірі 420, 40 грн. стягнути з відповідача на її користь.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного 25 червня 2000 року, зареєстрованого відділом реєстрації актів громадянського стану Львівського міськвиконкому, актовий запис №827. В обґрунтування позовних вимог покликалася на те, що уклала з відповідачем шлюб та у подружжя є спільні діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Проте сімейне життя з відповідачем не склалося через різні життєві погляди. Протягом останніх років сімейні стосунки між ними погіршились, зникло взаєморозуміння, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Сторони спільного господарства не ведуть. Переконана, що примирення неможливе, шлюб існує формально, а збереження такого суперечитиме її інтересам. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явилася, звернулася до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала та просила суд такий задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, до суду надійшла заява, в якій просив суд розглядати справу за його відсутності, проти задоволення позову не заперечив. У зв`язку з неявкою сторін на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити з таких підстав. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 25 червня 2000 року, зареєстрували такий у відділі реєстрації актів громадянського стану Львівського міськвиконкому, актовий запис №827. У подружжя є спільні діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Сторони не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства. Враховуючи те,\~що позивач\~наполягає на\~розірванні шлюбу,\~а відповідач позов визнав, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд прийшов до висновку, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе і такі обставини суперечать інтересам сторін, а відтак шлюб необхідно розірвати. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд враховує положення ч. 1 ст. 142 ЦПК України, згідно з якими у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки позивачем при поданні позову понесено витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, у розмірі 908 грн., а відтак останній необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, що становить 454 грн., а решту судових витрат у розмірі 454 грн. стягнути з відповідача на її користь.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного 26 листопада 2013 року, зареєстрованого Сихівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис №381. В обґрунтування позовних вимог покликалася на те, що уклала з відповідачем шлюб та у подружжя є спільні діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Протягом останніх чотирьох років стосунки між сторонами погіршилися внаслідок вживання відповідачем алкогольних напоїв. Останній, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, безпричинно влаштовував у присутності дітей сварки та конфлікти, що негативно вплинуло на них. Відповідач не бажає працювати, утримувати дітей та надавати кошти на ведення спільного господарства. Намагання допомогти йому змінитись були безрезультатними, внаслідок чого позивачка запропонувала відповідачу залишити сім`ю. Вказала, що п`ять місяців проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Переконана, що сім`я розпалась остаточно, примирення між ними неможливе, шлюб існує формально, а збереження такого суперечитиме її інтересам. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, звернулася до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала та просила суд такий задовольнити. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання , причин неявки не повідомив та не подав відзив на позовну заяву, а тому відповідно до ст. 280 ЦПК України судом здійснено заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою сторін на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити з таких підстав. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 26 листопада 2013 року, зареєстрували такий у Сихівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис №381. У подружжя є спільні діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] .. Сторони не проживають разом, не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства. Враховуючи те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд прийшов до висновку, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе і такі обставини суперечать інтересам позивача, а відтак шлюб необхідно розірвати. Окрім цього, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 908 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного 26 червня 2007 року, зареєстрованого міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №1388. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що спочатку сімейне життя складалось добре, від шлюбу народився син, [PERSON], [INFO] Проте, в подальшому відносини між ними погіршились через різницю в поглядах на сімейне життя, ведення спільного господарства та виховання сина, відсутність взаєморозуміння, втрату почуття любові та поваги. Будь-які спроби примиритися позитивних результатів не дали. Понад рік вони не проживають разом, не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства. Переконана, що сім'я розпалась остаточно, примирення між ними неможливе, шлюб існує формально. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, надав пояснення, аналогічні змісту позовної заяви, просив суд таку задовольнити. Вказав, що термін, наданий сторонам для примирення, позитивних результатів не дав. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав, пояснив, що їх сім'я розпалась, примирення між ними неможливе, не заперечив проти розірвання шлюбу. Суд, заслухавши думку учасників розгляду, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 26 червня 2007 року, зареєстрували такий у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис №1388, проте, міцної сім'ї не створили. Від шлюбу у них народився син, [PERSON], [INFO] Сторони більше року не проживають разом, не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства. Крім цього, сторонам надавався строк для примирення тривалістю два місяці, проте, подружжя не примирилось, сім'ю зберегти не вдалось. Позивач наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач визнав позовні вимоги, а тому, суд дійшов висновку, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе і такі обставини суперечать інтересам сторін, відтак, шлюб необхідно розірвати. Крім цього, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору, у розмірі 551 грн. 20 коп. На підставі статей 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного 27 жовтня 1979 року, зареєстрованого Старосамбірським райвідділом ЗАГС, актовий запис №72. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що подружні стосунки між ними не склались через відсутність взаєморозуміння, спільних інтересів, довіри та взаємоповаги. З грудня 2002 року вони не проживають разом, не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства. У відповідача є інша жінка, з якою мають двох неповнолітніх дітей, а тому, позивач переконана, що сімя розпалась остаточно, примирення між ними неможливе, шлюб існує формально. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі, надала пояснення, аналогічні змісту позовної заяви, просила таку задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав та пояснив, що їх сімя розпалась, примирення між ними неможливе, не заперечив проти розірвання шлюбу. Заслухавши думку представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, зясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 27 жовтня 1979 року у Старосамбірському райвідділі ЗАГС, актовий запис №72, проте, міцної сімї не створили. Сторони з грудня 2002 року не проживають разом, не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства. Позивач наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач визнав позовні вимоги, а тому, суд дійшов висновку, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе і такі обставини суперечать інтересам сторін, відтак, шлюб необхідно розірвати. На підставі статей 110,112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного 27 травня 2006 року, зареєстрованого відділом реєстрації актів цивільного стану Золочівського районного управління юстиції Львівської області, актовий запис № 60. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що сімейне життя не склалось через різницю в поглядах на сімейне життя, ведення спільного господарства та виховання дітей, відсутність взаєморозуміння та спільних інтересів, що і остаточно призвело до розпаду сім'ї. Від шлюбу у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Вони не проживають разом, не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства. Переконана, що сім'я розпалась остаточно, примирення між ними неможливе, шлюб існує формально. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, надала пояснення, аналогічні змісту позовної заяви, просила таку задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав, пояснив, що їх сім'я розпалась, примирення між ними неможливе, не заперечив проти розірвання шлюбу. Суд, заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 27 травня 2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Золочівського районного управління юстиції Львівської області, актовий запис № 60, проте, міцної сім'ї не створили. Від шлюбу у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Сторони не проживають разом, не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства. Позивач наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач визнав позовні вимоги, а тому, суд дійшов висновку, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе і такі обставини суперечать інтересам сторін, відтак, шлюб необхідно розірвати. На підставі статей 110,112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного 28 квітня 2001 року, зареєстрованого відділом реєстрації актів громадянського стану Личаківського районного управління юстиції м. Львова, актовий запис №99. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що сімейне життя не склалось через різницю в поглядах на сімейне життя, ведення спільного господарства, відсутність взаєморозуміння, втрату почуття любові, внаслідок чого часто виникали конфлікти, що і остаточно призвело до розпаду сім'ї. Будь-які спроби примиритися позитивних результатів не дали. Від шлюбу у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Вони не проживають разом, підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства. Переконана, що сім'я розпалась остаточно, примирення між ними неможливе, шлюб існує формально. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, надала пояснення, аналогічні змісту позовної заяви, просила таку задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав, пояснив, що їх сім'я розпалась, примирення між ними неможливе, не заперечив проти розірвання шлюбу. Суд, заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 28 квітня 2001 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Личаківського районного управління юстиції м. Львова, актовий запис № 99, проте, міцної сім'ї не створили. Від шлюбу у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Сторони не проживають разом, не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства. Позивач наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач визнав позовні вимоги, а тому, суд дійшов висновку, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе і такі обставини суперечать інтересам сторін, відтак, шлюб необхідно розірвати. На підставі статей 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного 28 квітня 2009 року, зареєстрованого міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №544. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 28 квітня 2009 року уклала з відповідачем шлюб, від якого народився син [PERSON], [INFO]. Проте, спільне життя з відповідачем не склалося, через діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім'ю. Тривалий час вони не проживають разом, не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства. Переконана, що сім'я розпалась остаточно, примирення між ними неможливе, шлюб існує формально, а збереження суперечитиме їх інтересам. Позивач у підготовче засідання не з'явилась, до суду надійшла заява, в якій позов підтримала, просила такий задовольнити, а розгляд справи здійснювати за її відсутності. Відповідач у підготовче засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечив. У зв'язку з неявкою сторін на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити з таких підстав. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 28 квітня 2009 року, зареєстрували такий у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №544. Від шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. Сторони тривалий час не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства. Враховуючи те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач позов визнав, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд прийшов до висновку, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе і такі обставини суперечать інтересам сторін, а відтак шлюб необхідно розірвати. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд враховує положення ч. 1 ст. 142 ЦПК України, згідно з якими у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки позивачем при поданні позову понесено витрати, пов'язані зі сплатою судового збору, у розмірі 704, 80 грн., відтак останній необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, що становить 384, 20 грн., а решту судових витрат у розмірі 384, 20 грн. стягнути з відповідача на її користь.

Outcome: approved