Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом який згодом уточнила до [PERSON], [PERSON] про стягнення суми. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 04 травня 2018 року вона одержала постанову слідчого Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області від 20 квітня 2018 року про закриття кримінального провадження №12016080140005739 за відсутності в діях [PERSON] та [PERSON] складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України. 03.10.2016 року позивач домовилась із [PERSON] та [PERSON] про виконання ними будівельних робіт в її будинку, а саме укладення листів ДВП та накладення штукатурки на стіни в сараї. За проханням відповідачів вона передала [PERSON] 1250 грн., а [PERSON] 1000 грн. авансу. 05.10.2016 року працювали [PERSON], [PERSON], які поклали 4 листа ДВП. 06.10.2016 року з будинку за час її відсутності була вчинена крадіжка металевих виробів до якої були причетні відповідачі. У звязку з чим з того часу будівельні роботи в будинку припинилися. Через деякий час [PERSON] звернувся до позивача з питанням шодо завершення будівельних робіт. Однак через те, що [PERSON] та [PERSON] були причетні до крадіжки з її будинку, позивач відмовилась від пропозиції щодо завершення будівельних робіт та запропонувала повернути отримані гроші. [PERSON] погодився, але гроші не повернув. На досудовому слідстві відповідач [PERSON] пояснив, що він дійсно в жовтні 2016 року працював в будинку позивача і отримав від неї в якості авансу оплати будівельних робіт 1250 грн., які він з [PERSON] мали виконати. Будівельні роботи були виконані частково, а саме ним особисто було перенесено будівельні матеріали з вулиці до будинку, покладено декілька листів ДВП. Після 06.10.2016 року в будинку ніхто не працював через те, що [PERSON] під час роботи скоїв крадіжку металевих виробів. Він не відмовляється від повернення отриманих від позивача грошей, але не може вирішити з позивачем питання про суму грошей, які він має повернути. На досудовому слідстві відповідач [PERSON] пояснив, що він дійсно працював в будинку позивача і отримав він неї в якості авансу оплати будівельних робіт 800 грн. За нас роботи ним та [PERSON] було частково виконано будівельні роботи, а саме були застелені листи ДВП в кімнаті будинку, винесено речі з сараю та підготовлено стіни для штукатурки в приміщенні сараю. 06 жовтня 2016 року, коли він сам працював, ним була скоєна крадіжка металевих виробів після чого він більше не виконував будівельні роботи. Щодо повернення грошових коштів [PERSON] не заперечує, однак бажає повернути гроші за рішенням суду. Позивач вважає, що повинна сплатити [PERSON] та [PERSON] за виконану частину роботи в розмірі 200 грн. кожному. Таким чином [PERSON] повинен повернути позивачу (1250 грн. - 200 грн.) - 1050 грн., [PERSON] повинен повернути позивачу (1000 грн. - 200 грн.) - 800 грн. Позивач декілька разів зверталася до [PERSON] та [PERSON] про повернення грошей. [PERSON] не відмовляється від повернення отриманих грошей, але не може вирішити зі мною питання про суму грошей, які він має повернути. [PERSON] не заперечує проти повернення грошей, однак бажає повернути гроші за рішенням суду. Крім того позивач просить стягнути з відповідачів понесені нею судові витрати: оплату допомоги адвоката в розмірі 2700 грн. та суму сплаченого судового збору в розмірі 704,80 грн. в рівних частинах. Позивач в судове засідання не зявилася, від неї надійшла заява про слухання справи за її відсутності, на позові наполягає. Проти заочного рішення не заперечує. Відповідачі в судове засідання не зявилися по невідомій суду причині, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. До Мелітопольського міськрайонного суду повернулися конверти з відміткою листоноші «по закінченню терміну зберігання». Згідно ч.3 ст.131 ЦПК України, причини неявки суду не повідомили, заяви про розгляд справи за їх відсутності не надійшло. Суд вважає причини неявки відповідачів в судове засідання неповажними. Відповідно до ч.3 ст. 211, ч.4 ст. 223, ч.1 ст. 280, ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу за відсутності сторін на підставі наявних у ній даних і доказів та ухвалити заочне рішення. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у звязку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши та вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство\~здійснюється на\~засадах змагальності\~сторін. Учасники\~справи мають\~рівні права\~щодо здійснення\~всіх процесуальних\~прав та\~обовязків,\~передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1\~ст.\~81\~ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.5\~ст.263\~ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно\~ч.\~1,\~2\~ст..\~837\~ЦК України\~за договором\~підряду одна\~сторона (підрядник)\~зобов'язується\~на свій\~ризик виконати\~певну роботу\~за завданням\~другої сторони\~(замовника),\~а замовник\~зобов'язується\~прийняти та\~оплатити виконану\~роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. Згідно ч. 4 ст. 849 ЦК У країни замовник вправі в будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, сплативши підрядникові плату за виконану частину роботи. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 24.06.2016 року позивач домовилася з [PERSON] та [PERSON] про виконання ними будівельних робіт в її будинку, а саме укладення листів ДВП та накладення штукатурки на стіни в сараї. Позивач передала [PERSON] 1250,00 гривень та [PERSON] 1000, 00 гривень авансу. 06.10.2016 року з будинку позивача за час її відсутності була вчинена крадіжка металевих виробів до якої були причетні відповідачі. У звязку з чим з того часу будівельні роботи в будинку припинилися. Через деякий час [PERSON] звернувся до позивача з питанням шодо завершення будівельних робіт. Однак через те, що [PERSON] та [PERSON] були причетні до крадіжки з її будинку, позивач відмовилась від пропозиції щодо завершення будівельних робіт та запропонувала повернути отримані гроші. [PERSON] погодився, але гроші не повернув. На досудовому слідстві відповідач [PERSON] пояснив, що він дійсно в жовтні 2016 року працював в будинку позивача і отримав від неї в якості авансу оплати будівельних робіт 1250 грн., які він з [PERSON] мали виконати. Будівельні роботи були виконані частково, а саме ним особисто було перенесено будівельні матеріали з вулиці до будинку, покладено декілька листів ДВП. Після 06.10.2016 року в будинку ніхто не працював через те, що [PERSON] під час роботи скоїв крадіжку металевих виробів. Він не відмовляється від повернення отриманих від позивача грошей, але не може вирішити з позивачем питання про суму грошей, які він має повернути /а.с.67-70/. На досудовому слідстві відповідач [PERSON] пояснив, що він дійсно працював в будинку позивача і отримав він неї в якості авансу оплати будівельних робіт 800 грн. За час роботи ним та [PERSON] було частково виконано будівельні роботи, а саме були застелені листи ДВП в кімнаті будинку, винесено речі з сараю та підготовлено стіни для штукатурки в приміщенні сараю. 06 жовтня 2016 року, коли він сам працював, була скоєна крадіжка металевих виробів після чого він більше не виконував будівельні роботи /71-73/. 04 травня 2018 року постановою слідчого Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області від 20 квітня 2018 року було закрито кримінальне провадження №12016080140005739 за відсутності в діях [PERSON] та [PERSON] складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України /а.с.63-64/. На теперішній час сума грошей позивачу не повернута, будівельні роботи не виконані. На підставі вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] законні та обґрунтовані, підтверджені письмовими доказами, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі. Отже, суд вважає, що з відповідача [PERSON] на користь позивача слід стягнути суму в розмірі 1050,00 грн. та з відповідача [PERSON] на користь позивача суму у розмірі 800,00 грн. Відповідно до ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. Інші\~судові витрати,\~повязані з\~розглядом справи,\~покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 704,80 гривень, які підлягають стягненню в рівних частках з відповідачів. У відповідності зі ст.\~133\~ч.3\~ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу відносяться до судових витрат як витрати, повязані з розглядом справи. Порядок визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу, розподілу витрат між сторонами визначається ст. 137 ЦПК України. Згідно зі ст.\~137\~ч.2\~ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до квитанції № 6241 від 16.05.2018 року, [PERSON] сплатила адвокату [PERSON] гонорар у сумі 700,00 гривень за складання позовної заяви /а.с.14/. Відповідно до прибуткової квитанції №11 від 12.03.2017 року, [PERSON] сплатила адвокату [PERSON] гонорар у сумі 2000 гривень за представництво в суді, складання позову та клопотань /а.с.15/. Відповідно до ч. 3ст.\~137\~ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відтак, суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу в розмірі 2700 гривень (700 гривень + 2000 гривень), оскільки ці витрати підтверджені нею доказами.

Outcome: approved