Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] сільської ради Котелевського району Полтавської області, [PERSON], в якому просить визнати незаконним рішення восьмої сесії пятого скликання виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Котелевського району Полтавської області від 20 березня 2007 року в частині надання дозволу на приватизацію 1/2 частини земельної ділянки [PERSON] та 1/2 частини земельної ділянки [PERSON] площею 0, 1973 га. та недійсним державний акт на право приватної власності на землю серії ЯЖ № 352954, виданий на імя [PERSON] і співвласника земельної ділянки [PERSON] та зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010854500038 14.07.2008 року та скасувати його державну реєстрацію. Позивач [PERSON] у відкритому судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить задоволити їх з підстав викладених у позовній заяві. В обґрунтування позовної вимоги позивачка зазначила після смерті матері вона стала єдиною спадкоємицею за заповітом на майно померлої. Але звернувшись до приватного нотаріуса Котелевського районного нотаріального округу [PERSON] з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, площею 0, 1973 га., яка надана для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та розташована за адресою: вул. Петренка, 4 в с. Велика Рублівка, Котелевського району Полтавської області та до дня смерті належала [PERSON], отримала відмову, оскільки земельна ділянка передана в приватну власність [PERSON] з порушенням вимог ст.40, 42 Земельного Кодексу України Представник позивача адвокат [PERSON], яка діє на підставі ордеру від 03.01.2017 року (а.с. 44-47), позовні вимоги [PERSON] підтримує в повному обсязі та просить їх задоволити з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] сільська рада Котелевського району Полтавської області у відкрите судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися в установленому законом порядку. [PERSON] сільська рада Котелевського району Полтавської області надала до суду листа від 21.12.2016 року, в якому просять розгляд справи провести без їхньої участі зазначивши що позовні вимоги [PERSON] визнають у повному обсязі (а.с. 37). Відповідач [PERSON] у відкритому судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] визнає в повному обсязі. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача відділ Держгеокадастру у Котелевському районі Полтавської області у відкрите судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку, але надав до суду заяву від 12.12.2016 року, в якій просить розгляд справи провести без їхньої участі, зазначивши що у прийнятті рішення покладаються на розсуд суду (а.с. 26). Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, системно дослідивши матеріали даної цивільної справи (а.с. 1-66), вивчивши правові норми, що регулюють дані правовідносини приходить до переконання, що позовну заяву слід задовольнити повністю з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 01 березня 1995 року [PERSON] сільською радою народних депутатів на імя матері [PERSON] було видано свідоцтво про право власності на житло (квартиру), на праві спільної сумісної власності, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 12). 20 березня 2007 року рішенням восьмої сесії пятого скликання виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Котелевського району Полтавської області було частково змінено рішення виконкомів від 25.03.1994 року та 29.04.1996 року та передано у спільну сумісну власність [PERSON] та [PERSON] земельну ділянку загальною площею 0, 1973 га., в тому числі для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (а.с. 17). На підставі рішення восьмої сесії пятого скликання виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Котелевського району Полтавської області було видано державний акт на право приватної власності на землю серії ЯЖ № 352954 від 14 липня 2008 року, виданий на імя [PERSON], зареєстрований в Книзі державних актів на право приватної власності на землю за № 010854500038, на земельну ділянку площею 0, 1973 га., яка надана для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована в с. Велика Рублівка, Котелевського району Полтавської області (а.с. 13). [PERSON] померла 16 травня 2016 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КЕ № 323149 видане відділом ДРАЦС Котелевського районного управління юстиції в Полтавській області від 20.05.2016 року (а.с 10). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина за заповітом. Після смерті матері позивачка [PERSON] стала єдиною спадкоємицею за заповітом (а.с. 11). Відповідно до змісту світлокопії заповіту посвідченого 21 лютого 1996 року секретарем Великорублівської сільської ради Котелевського району Полтавської області, зареєстрований у реєстрі за № 6, у якому [PERSON] все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що належатиме їй на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла [PERSON] та [PERSON] в рівних долях (а.с. 11) . При цьому [PERSON], дочка померлої відмовилася від прийняття спадщини за заповітом після смерті матері на користь [PERSON] лілії Петрівна, про що надала відповідну заяву до нотаріуса (а.с. 14) Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно з ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Для належного оформлення своїх спадкових прав позивачка [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Котелевського районного нотаріального округу [PERSON], однак, відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 922/02-31 від 22.11.2016 року, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку площею 0, 1973 га., яка надана для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та розташована за адресою: вул. Петренка, 4 в с. Велика Рублівка, Котелевського району Полтавської області та до дня смерті належала [PERSON], оскільки земельна ділянка передана в приватну власність [PERSON] з порушенням вимог ст.40, 42 Земельного Кодексу України (а.с. 14). Згідно ст. 38 ЗК України до земель житлової та громадської забудови належать земельні ділянки в межах населених пунктів, які використовуються для розміщення житлової забудови, громадських будівель і споруд, інших об'єктів загального користування. Відповідно до ст. 40 ЗК України громадянам України за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування можуть передаватися безоплатно у власність або надаватися в оренду земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і гаражного будівництва в межах норм, визначених цим Кодексом. Понад норму безоплатної передачі громадяни можуть набувати у власність земельні ділянки для зазначених потреб за цивільно-правовими угодами. Відповідно до ст. 42 ЗК України земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території державної або комунальної власності, надаються в постійне користування підприємствам, установам і організаціям, які здійснюють управління цими будинками. У разі приватизації громадянами багатоквартирного жилого будинку відповідна земельна ділянка може передаватися безоплатно у власність або надаватись у користування об'єднанню власників. Порядок використання земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначається співвласниками. При цьому, вказаних норм вбачається те, що земельна ділянка, на якій розташований багатоквартирний жилий будинок та прибудинкова територія комунальної власності, може бути надана в постійне користування підприємствам, установам і організаціям, які здійснюють управління цим будинком, чи передана безоплатно у власність або надана у користування обєднанню власників, та не може бути передана у власність окремих громадян, навіть якщо вони є власниками квартир у багатоквартирному будинку. Відповідно до п.2.1. Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна, затвердженої наказом Держбуду України № 127 від 24.05.2001 року багатоквартирний житловий будинок це житловий будинок, до складу якого входить більше ніж одна квартира. Згідно ч. 2\~ ст. 89 ЗК України\~у\~\~спільній сумісній власності перебувають земельні ділянки, зокрема, співвласників жилого будинку. Згідно ч. 3 \~ст. 89 ЗК України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюються за договором або законом. Пунктом 17 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 7 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз'яснено, що спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. У звязку, з вищевикладеним, суд вважає що земельна ділянка площею 0, 1973 га., яка надана для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та розташована за адресою: вул. Петренка, 4 в с. Велика Рублівка, Котелевського району Полтавської області була передана у приватну власність [PERSON] з порушенням вимог ст.ст. 40, 42 Земельного кодексу України (невірно визначено цільове призначення земельної ділянки), так як на ній розташований багатоквартирний будинок, а тому і земельна ділянка повинна надаватися спільно власникам житлового будинку в цілому, За таких обставин, та враховуючи те, що земельна ділянка повинна належати у спільній власності обом власникам багатоквартирного будинку, то державний акт є недійсним. Відповідно до ч. 1 ст. 355 Цивільного кодексу України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Задовольняючи позовну заяву [PERSON] до [PERSON] сільської ради Котелевського району Полтавської області, [PERSON] про визнання незаконним рішення виконавчого комітету [PERSON] сільської ради та виданим на підставі нього державного акту про право власності на землю та скасування його державної реєстрації, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача відділ Держгеокадастру у Котелевському районі Полтавської області, суд виходить із засад справедливості, добросовісності, виваженості, розумності відповідно до вимог ст. 3 ч. 1 п. п. 5, 6 \~Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові витрати позивачу присуджуються пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved