Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС», 3-і особи: приватний виконавець Виконавчого округу міста Києва Клименко Роман Васильович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мажуга Владислав Юрійович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню і свої позовні вимоги мотивує тим, в кінці березня 2020 року позивачем [PERSON] виявлено, що її карткові рахунки, що знаходяться в АТ КБ «Приватбанк», та на які вона отримує виплати по пенсії та заробітній платі - заблоковані. Звернувшись до АТ КБ «Приватбанк», позивача повідомили про накладення арешту на підставі постанови приватного виконавця. Після звернення до приватного виконавця, та ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження позивачу [PERSON] стало відомо, що дане виконавче провадження відкрито на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Мажуги В.Ю. від 14.02.2020 року №531 про стягнення з неї заборгованості за кредитним договором №015-18541-130114 від 13 січня 2014 року, укладеним з Публічним акціонерним Товариством «Дельта Банк», ідентифікаційний код юридичної особи 34047020, правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору Відступлення Прав Вимоги за кредитним договором №408/К від 27 квітня 2018 року є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Сіті Фінанс» в сумі 8439,30 грн. за період з 27.04.2018 року по 15.01.2020 року, в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 5083,18 грн.; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 1856,40 грн., а також витрати за вчинення виконавчого напису у сумі 500,00 грн.. Зазначений виконавчий напис пред`явлений до виконання Приватному виконавцю виконавчого округу міста Клименко Р.В.. 25.03.2020 року за вказаним виконавчим написом було відкрите виконавче провадження Приватним виконавцем Клименко Р.В. за № 61650557 з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса № 531 від 14.02.2020 року та винесено постанови: про відкриття виконавчого провадження, про стягнення з боржника основної винагороди, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, про арешт коштів боржника. Ознайомившись з виконавчим написом, вона не погоджується з ним, бо вважає, що нотаріус порушив її права, як боржника за кредитним договором та не дотримався актів законодавства України, які регулюють порядок вчинення виконавчих написів нотаріусом на документах. Вона не погоджується з розміром заборгованості. Зазначає, що укладала кредитний договір №015-18541-130114 від 13 січня 2014 року з Публічним акціонерним Товариством «Дельта Банк» зі строком кредитування на 2 роки. Відповідно до умов договору, їй був виданий кредит у сумі 30000 грн.. Будь-яких відносин між нею та відповідачем не було. У виконавчому написі зазначено, що стягнення заборгованості проводиться за період з 27.04.2018 року по 15.01.2020 року, тобто коли дія кредитного договору вже припинилася. Також вказує, що вона фактично виконувала свої зобов`язання за договором до моменту ліквідації банку. Вона не згодна з тим, що прострочена заборгованість за сумою кредиту складає 5083,18 грн.. Відповідач, як правонаступник ліквідованого банку, не узгоджував з нею заборгованість за кредитним договором, а вона не погоджувалася з таким розміром боргу. Тому вважає, сума заборгованості не є безспірною, що унеможливлювало вчиняти виконавчий напис. А тому просить визнати виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мажугою В.Ю. від 14.02.2020 року № 531 таким, що не підлягає виконанню. Представник позивача [PERSON] - адвокат Гурнак С.О. в письмовій заяві позов підтримала, просить суд позов задоволити, слухати справу у її відсутність та відсутність позивача та стягнути з відповідача судові витрати. Відповідач ТОВ «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС» належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, представник в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Відзиву на позов не надав. 3-тя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мажуга В.Ю. в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Ухвалою суду від 26.06.2020 року відкрито провадження по справі, справу призначено до розгляду на 10.09.2020 року, судове засідання відкладалося на 29.09.2020 року. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступного: Судом встановлено, що за заявою ТОВ «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС» приватним нотаріусом приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Мажугою Владиславом Юрійовичем було вчинено виконавчий напис від №531 про звернення стягнення з [PERSON] , яка є боржником за кредитним договором №015-18541-130114 від 13 січня 2014 року, укладеним з Публічним акціонерним Товариством «Дельта Банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитним договором №408/К від 27 квітня 2018 року є ТОВ «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС», заборгованість за кредитним договором №015-18541-130114 від 13 січня 2014 року за період з 27 квітня 2018 року по 15 січня 2020 року, у сумі 8439,30 грн., у тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 5083,18 грн., прострочена заборгованість по немплаченим відсоткам мза користування кредитом становить 1856,40 грн., строкова заборгованість за штрафами і пенями становить 1499,72. Вказаний виконавчий напис було пред`явлено до виконання та відкрито виконавче провадження. Відповідно до ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України - для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість; нотаріус вчиняє виконавчий напис, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умовами, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 року затверджено перелік документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, а саме: надаються оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів) та документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Обов`язком нотаріуса до вчинення виконавчого напису є перевірка наданих стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання боржником, щодо наявності безспірності боргу. Безспірний борг - це борг, що визнається боржником і кредитором, і про суму якого сторони не сперечаються. Положеннями статей 15, 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти до наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Таким чином, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання стягувачем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на викладене, та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто, боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (наприклад, неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і неправильність вимог кредитора. Саме такі висновки містяться у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 14-10цс18 та від 04 липня 2018 року у справі № 14-154цс18. По даній справі представник ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАС» до суду не з`явився, та не надав жодного доказу на спростування доводів позивача. Позивачка не погоджується з нарахованою заборгованістю, що вказує на наявність спору між сторонами та на те, що сума заборгованості не є безспірною. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Враховуючи викладене, позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати, а тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 840,80 грн. витрат по сплаті судового збору. Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. У відповідності до ст. 131-2 Конституції України передбачено, що для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура. Відповідно до ч. 1 та п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу, а тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати на правничу допомогу в сумі 3700 грн.. На підставі викладеного,

Outcome: approved