Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 07.06.1992 року виконкомом Старововчинецької сільської ради Глибоцького району Чернівецької області, за актовим записом №12. В обгрунтування заявлених вимог посилається на те, що від спільного проживання у шлюбі однією сім'єю з відповідачем в них є неповнолітня дитина: [PERSON], [INFO]. Зазначає, що причиною розпаду сім'ї є тривала відсутність відповідача в сім»ї, оскільки останній переїхав на інше місце проживання до Молдови, створивши на її думку нову сім»ю. Вказує, що між нею і відповідачем втрачено почуття любові, з 1999 року між ними припинено подружні стосунки. Вважає, що шлюб існує формально та можливість поновлення нормальних подружніх відносин в неї з відповідачем втрачено. Спору щодо місця проживання дитини - [PERSON], [INFO] немає. Просить, заявлені вимоги про розірвання шлюбі з відповідачем, задовольнити. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, будучи належним чином в установленому порядку (ст. 74 ч.4 ЦПК України) повідомленою про місце, час розгляду справи; від позивача до суду через канцелярію поступила письмова заява з клопотанням справу розглянути в її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, які просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, будучи повідомленим про день, час і місце розгляду справи в порядку ст. 74 ч. 4 ЦПК України, від останнього відомостей про поважність причин неявки в засідання не надано. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін і зі згоди позивача у наданій заяві, в заочному порядку, визначеному вимогами ст.ст. 224 - 226 ЦПК України. Суд, вивчивши і розглянувши матеріали справи, об'єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті в їх сукупності в межах заявлених вимог, приходить до наступних висновків. Згідно положень ст. 10 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України) сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст.ст. 212, 213 ЦПК України, законним є рішення, яки суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно ї законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом, належними і допустимими доказами, встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 07.06.1992 року у виконкомі Старововчинецької сільської ради Глибоцького району Чернівецької області, за актовим записом №12 (а.с.4). В шлюбі за період спільного проживання сторін однією сім'єю народилась дитина: [PERSON], [INFO], що вбачається з дослідженого свідоцтва про народження (а.с.9). Судом встановлено, що сторони на протязі тривалого періоду часу (з 1999 року) не підтримують подружніх стосунків, не мають спільного бюджету та не ведуть спільного господарства, їх сім'я розпалась, а шлюб носить формальний характер, сторони втратили один до одного почуття любові, поваги і довіри, відповідно як позивач, так і відповідач вважають що збереження сім»ї є неможливим, при цьому заперечуючи надання їм строку на примирення. Крім наведеного, як вбачається з обставин наведених в позові позивачем, будь - якого спору відносно визначення місця проживання дитини немає, дане питання між ними було вирішено в добровільному порядку. Вищенаведені правовідносини, виходячи з сукупності досліджених по справі доказів, у системному зв»язку регулюються наступними вимогами закону. Згідно зі ст. 51 Конституції України шлюб грунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має права і обов`язки у шлюбі та сім'ї. Статтею 105 Сімейного Кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Враховуючи те, що відповідно до ст. 7 п.9 СК України, сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя, шлюб між ними необхідно розірвати. У відповідності зі ст. 112 ч. 2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Таким чином, повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, оцінивши докази, надані відповідно сторонами в їх сукупності, виходячи з позиції позивача щодо задоволення позовних вимог за обраним способом захисту та системного аналізу співмірності заявлених вимог з вимогами закону, суд вважає, що заявлені позовні вимоги грунтуються на законі і підлягають задоволенню.

Outcome: approved