Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до приватного акціонерного товариства «Київобленерго» в якому просить визнати неправомірними дії відповідача щодо нарахування заборгованості за електроенергію в сумі 91043,00 грн. та скасувати неправомірно нараховану заборгованість, обґрунтовуючи позов тим, що вона проживає в [ADDRESS] разом зі своїми неповнолітніми дітьми з 2003 року, 30.08.2004 року вказаний будинок було приєднано до електромережі з вхідною потужністю 5 кВт, за весь час проживання в цьому будинку вона не допускала несплати за спожиту електроенергію, лічильник відповідно до договору встановлено ззовні будинку, за весь час її проживання в цьому будинку показники за спожиту електроенергію самостійно знімались працівниками ПрАТ «Київобленерго» та зазначались в квитанції про сплату по яким вона сплачувала нараховані суми, всі рахунки формувались та направлялись їй працівниками ПрАТ «Київобленерго», проте в листопаді 2014 року вона отримала квитанцію про оплату електроенергії від 27.11.2014 року на суму 234 171,37 грн. та з показниками 13 кВт, 09.12.2014 року дана квитанція оплачена в сумі 600 грн., в подальшому в грудні 2014 року вона отримала квитанцію на оплату електроенергії від 28.12.2014 року на суму 306 313,35 грн. та з показниками 1395 кВт, в січні 2015 року вона отримала квитанцію на оплату електроенергії від 28.01.2015 року на суму 88 841,28 грн. з показниками 1489 кВт. Крім того в листопаді 2014 року було замінено засіб обліку електропостачання, оскільки, працівниками Обухівського РП було виявлено порушення, а саме підозра на втручання в прилад обліку, в подальшому, прилад щодо якого виникла підозра було направлено до НДЕКЦ УМВС України в Миколаївській області для проведення експертизи. 30.08.2015 року судовими експертами було видано висновок відповідно до якого втручань в конструкцію лічильника, що вплинули на показники не виявлено. Жодних претензій щодо сплати заборгованості за спожиту електроенергію вона не отримувала, на її неодноразові звернення до керівництва Обухівського РП, їй повідомляли про вирішення цього питання позитивно, оскільки є відповідний висновок експертів, проте в подальшому 24.11.2017 року вказаний будинок було відключено від електропостачання, про що було залишено нарад про відключення за несплату. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, пояснив, що показники лічильника знімали працівники ПрАТ «Київобленерго», квитанції про оплату також формувались та надсилались працівниками ПрАТ «Київобленерго». В 2014 році працівниками ПрАТ «Київобленерго» було виявлено порушення, а саме: підозра на втручання в прилад, після чого прилад обліку було замінено, а прилад який замінили було направлено для проведення експертизи. Відповідно до висновку експертизи втручань в конструкцію лічильника, що вплинула на показники не було виявлено, але через можливість впливу наявних в середині лічильника комах на роботу електронної схеми та лічильного механізму, можливо зменшення значення виміряної лічильником енергії. На адресу позивача будь-яких попереджень чи повідомлень щодо наявної заборгованості не надходило, окрім квитанцій. Будинок позивача відключено від постачання електроенергії за несплату в 2017 році. Відповідно до листа національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг вини споживача у виникненні заборгованості не має, оскільки враховуючи характеристики приладу, споживач не мав технічної можливості спожити в період з 21.05.2014 року по 08.11.2014 року обсяг електричної енергії у розмірі 67375 кВт*год. Судовий наказ, який було видано Обухівським районними судом Київської області 02.03.2017 року скасовано. У 2018 році позивач звернулася до суду з позовом про зобов'язання відновити електропостачання у [ADDRESS], проте Обухівським районним судом Київської області було відмовлено в задоволенні позовних вимог, з підстав того, що нарахована сума заборгованості та її нарахування не визнано незаконними. Розмір заборгованості в сумі 91 043,00 грн. було заявлено у заяві про видачу судового наказу, проте [PERSON] здійснювала оплату за використану електроенергію, яку використовувала фактично, а суму заборгованості не сплачувала. Таким чином вважаю сума заборгованості працівниками ПрАТ «Київобленерго» нарахована незаконно. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні проти позовних вимог заперечив в повному обсязі та просив відмовити в їх задоволенні, пояснив, що між позивачем [PERSON] та ПрАТ «Київобленего» укладений договвір, показники лічильника повинен знімати споживач. Заборгованість у позивача виникла через те, що до 2014 року прилад обліку був в середині будинку, а тому фактичні показники лічильника не були відомі, а 08.11.2014 року коли працівниками Обухівського РП було виявлено порушення, а саме підозра на втручання в прилад обліку, в той же день його були вилучено, про що складено відповідний акт № К 028344 та встановлено новий прилад обліку ззовні будинку, після чого було виявлено дійсні показники лічильника та зроблено перерахунок. Відносно вилученого приладу обліку було проведено експертизу відповідно до якої пломба, якою було опломбовано лічильник є оригінальною, не перепломбовувалась, пошкоджень корпуса лічильника та його внутрішніх елементів виявлено не було, після чого складений раніше акт про порушення було скасовано. Заборгованість у розмірі 88 841,28 грн. виникла у позивача виходячи з фактичних показників по старому лічильнику, а заборгованість в сумі 91 043,00 грн. виникла вже з врахуванням показників і по новому лічильнику. Позивач починаючи з 2014 року регулярно сплачує кошти за користування електроенергією, але не в повному обсязі. В позові позивачем зазначено не достовірну суму, оскільки на даний заборгованість позивача становить 99 589,42 грн. 11 вересня 2018 року винесено ухвалу про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків. 21 вересня 2018 року винесено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі. 24 жовтня 2018 року винесено ухвалу про залучення до участі у справі в якості співвідповідача приватне акціонерне товариство «Київобленерго» та продовжено строк підготовчого провадження. 17 грудня 2018 року винесено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду. Суд, вислухавши представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач по даній справі є суб'єктом господарювання, що здійснює свою діяльність на території Обухівського району Київської області з постачання електричної енергії за регульованим тарифом. Позивач [PERSON] проживає за адресою [ADDRESS] 30.08.2004 року на вказаний будинок позивачу було надано технічні умови № 300 щодо приєднання будинку до електропостачання із вхідною потужністю 5 кВт. Лічильник електричної енергії було встановлено відповідально до договору про приєднання №300 та технічних умов працівниками відповідача. 08 листопада 2014 року працівниками ПрАТ «Київобленерго» було виявлено порушення, а саме: підозра на втручання в прилад обліку, про що працівниками ПрАТ «Київобленерго» складено акт № К 028344, та в цей же день прилад було вилучено та встановлено інший засіб обліку. У подальшому прилад обліку, щодо якого виявлено підозру втручання було направлено до НДЕКЦ УМВС України в Миколаївській області для проведення експертизи. За результатами проведеної експертизи 30.08.2015 року, судовими експертами видано висновок експертного дослідження № 71 П, відповідно до якого чітко встановлено, що пломба якою було опломбовано лічильник є оригінальною, не перепломбовувалась, пошкоджень корпуса лічильника та його внутрішніх елементів не виявлено, втручань в конструкцію лічильника що вплинули на показники не виявлено, але через можливість впливу наявних в середині лічильника комах на роботу електронної схеми та лічильного механізму, можливо зменшення значення виміряної лічильником енергії. 03.11.2008 року між позивачем та відповідачем ПрАТ «Київобленерго» укладено Договір про користування електричною енергією № 20083, відповідно до умов якого позивач є споживачем електричної енергії, а відповідач - енергопостачальником. Згідно п.1 Договору відповідачем взято на себе зобов'язання постачати позивачу електричну енергію у необхідних йому обсягах відповідно до дозволеної потужності 5 кВт, а позивач зобов'язався оплачувати одержану електричну енергію за встановленими тарифами (цінами) у термін, передбаченим Договором. 08 листопада 2014 року уповноваженими представниками ПрАТ «Київобленерго» проведено перевірку об'єкту електропостачання, що розташований за адресою: [ADDRESS], під час проведення якої виявлено порушення - підозра на втручання в прилад обліку Нік 2301 АП1 № 0080102, про що складено акт № К 028344. У цей же день, вказаний прилад обліку Нік 2301 АП1 № 0080102 було вилучено та встановлено інший засіб обліку Нік 2301 № 1000644. З вказаного акту вбачається, що він складений трьома представниками енергопостачальної організації за їх підписами та підписом споживача. Згідно п.6.40 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 року за № 1357 у разі виявлення представниками електропередавальної організації або представниками постачальника електричної енергії пошкоджень чи зриву пломб, установлених місцях, указаних в акті про пломбування, або пошкоджень відбитків тавр на цих пломбах пошкодження розрахункових засобів обліку, явних ознак втручання в параметри розрахункових засобів (систем) обліку з метою зміни їх показів перерахунок обсягу електричної енергії, який підлягає оплаті, здійснюється відповідно до Методики. Згідно п. 6.41 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 року за № 1357 у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником постачальника електричної енергії, від якого споживач одержує електричну енергію, або електропередавальної організації порушень цих Правил або умов договору на місці виявлення порушення у присутності представника споживача оформляється акт порушень. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, що полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України). Статтею 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ст. 26 Закону України «Про електроенергетику», споживач електричної енергії зобов'язаний додержуватись вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії; безпечну експлуатацію енергетичних установок споживача та їх належний технічний стан забезпечує сам споживач. Згідно зі ст. 27 Закону України «Про електроенергетику», правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України цивільну, адміністративну і кримінальну відповідальність. Відповідно до п. 42 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 року за № 1357, позивач зобов'язаний: дотримуватись вимог нормативно-технічних документів та договору; забезпечувати належний технічний стан та безпечну експлуатацію своїх електроустановок та побутових електроприладів; узгоджувати з енергопостачальником нові підключення та переобладнання внутрішньої електропроводки, здійснювані з метою збільшення споживання електричної потужності. Згідно абз. 5 п. 37 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 року за № 1357, енергопостачальник має право вимагати від споживача відшкодування збитків, завданих порушеннями, допущеними споживачем під час користування електричною енергією. Відповідно до абз. 5 п. 48 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 року за № 1357, споживач несе відповідальність згідно законодавства за розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електричних мереж і споживання електричної енергії без засобів обліків. Відповідно до п. 53 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 року за № 1357, у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Один примірник акта вручається споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Споживач має право внести до акта свої зауваження. У разі відмови споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову, акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника. Таким чином, суд приходить до висновку, що представником позивача належними та допустимими доказами не доведено, що відповідачем порушено правила нарахування суми сплати за використану електроенергію. З фактичних обставин справи не вбачається наявність цивільно-правового правопорушення у діях відповідача. Під час розгляду справи позивачем не було доведено власне наявність такого розміру заборгованості по особовому рахунку 000200834396 як зазначено у позовній заяві - 91 043 грн., оскільки будь-яких доказів на підтвердження існування такого розміру заборгованості позивач не подавав, а надані ним та відповідачем письмові докази свідчать про існування інших розмірів заборгованості по оплаті за електроенергію у різні періоди часу, відтак дійсність посилань позову про вчинення відповідачем оскаржуваних дій щодо нарахування відповідної заборгованості під час судового розгляду не підтверджена, тому предмет спору по такій позовній вимозі судом не виявлений. При цьому слід врахувати, що спір між сторонами існує з приводу інших правовідносин і предмету спору, які не охоплені межами пред'явленого у цій справі позову, частково такий спір вже вирішувався судом у межах інших судових справ, однак внаслідок врегулювання спору щодо визначення розміру і виконання зобов'язань по сплаті заборгованості за електроенергію відповідачем здійснювались дії щодо нарахування і перерахунку такої заборгованості протягом декількох років, а позивачем неодноразово частково сплачувалась така заборгованість, що підтверджується рахунками, квитанціями, актами, заявами, нарядами, матеріалами листування між сторонами, судовими рішеннями та іншими письмовими доказами. Однак чітко визначений розмір заборгованості по особовому рахунку 000200834396 станом на певну дату у межах цієї справи не встановлено, оскільки всупереч вимогам ст..ст.12,13,81 ЦПК України жодна із сторін не представила суду достатніх, переконливих, належних і допустимих доказів існування чітко визначеного розміру заборгованості на чітко визначену дату із помісячним обґрунтованих розрахунком такої заборгованості. Позивач під час судового розгляду незважаючи на роз'яснення суду позовні вимоги не конкретизував, зокрема в частині визначення періоду і порядку розрахунку вказаної у позові заборгованості. Оскільки існування заборгованості оплаті за електроенергію по особовому рахунку 000200834396 як зазначено у позовній заяві - 91 043 грн. судом не встановлено, підстав для задоволення другої похідної від першої позовної вимоги також немає. Суд вважає, що позивачем не зазначено у позові та під час судового розгляду, не доведено наявності правових підстав для судового захисту визначених позовом прав та законних інтересів у передбачений ним спосіб. Статтею 11 ЦК України передбачені підстави виникнення цивільних прав та обов'язків. Згідно ч. 1 ст. 12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Згідно ч. 2 ст. 14 ЦК України особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї. Суд вважає, що позивачем за не доведено обставин, які б породжували правові наслідки у виді виникнення у відповідача зобов'язань вчинити певні дії, а саме скасувати нараховану заборгованість по оплаті за електроенергію. Статтею 16 ЦК України зазначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів. Під час розгляду справи не виявлено порушень прав чи законних інтересів позивача, які б підлягали судовому захисту. Згідно ч.1 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, розглянувши справу в межах визначених предмету спору та підстав для задоволення позову, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу для задоволення позову, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, тому суд вважає, позов таким, що не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed