Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-15 00:00:00

Позивач [PERSON], звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про виселення, зазначивши на обґрунтування позовних вимог, що вона (позивач) на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом серії ВЕМ № 651829 від 27 грудня 2006 року є власником житлового будинку № 79, що знаходиться по провулку Матросова в м. Кіровоград (м. Кропивницький), при цьому, у вказаному будинку проживають та зареєстровані її (позивача) син [PERSON], [INFO], а також відповідач [PERSON] Крім того, позивач зазначила, що рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 11.10.2016 року, шлюб між нею та відповідачем [PERSON] розірвано, однак останній відмовляється в добровільному порядку знятися з реєстрації та виселитися з належного їй (позивачу) будинку, разом з тим, проживання з колишнім чоловіком в одному будинку стало нестерпним, відповідач зловживає алкогольними напоями, часто влаштовує сварки, принижує її з сином гідність, при цьому, їй неодноразово доводилося викликати поліцію по факту вчинення з боку відповідача сімейних сварок та влаштованих відповідачем бійок, на підставі чого також відносно [PERSON] відкрито кримінальне провадження, яке внесено до ЄРДР за № 12016120020008112 від 30.06.2016 року за ч. 1 ст. 125 КК України (умисне легке тілесне ушкодження). Вказала, що на сьогоднішній день, вона (позивач) разом з сином не має змоги проживати у вказаному вище будинку з відповідачем, у звязку з постійним психологічним тиском останнього, крім того, відповідач, окрім влаштування сварок та бійок, пошкоджує майно, яке знаходиться в даному будинку, у звязку з чим, відносно [PERSON] відкрито кримінальне провадження, яке внесено до ЄРДР за № 12016120020007991 від 26.06.2016 року за ч. 1 ст. 194 КК України (умисне знищення або пошкодження майна). Також зазначила, що в утриманні будинку, його ремонті, оплаті комунальних послуг відповідач участі не приймає. Вказала, що у звязку з зазначеними діями відповідача вона разом з сином вимушена проживати у своєї матері, поки відповідач проживає в її (позивача) будинку та руйнує його. З огляду на викладене вище, посилаючись на ст.ст. 317, 321, 391 ЦК України, ст. 116,157 ЖК України, позивач [PERSON] просила виселити [PERSON], [INFO], з будинку № 79 по провулку Олександра Матросова в м. Кропивницький, без надання іншого жилого приміщення. Позивач [PERSON] та в її інтересах представник [PERSON] під час судового розгляду справи позовні вимоги підтримали з підстав, зазначених в позові, просили позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового розгулу справи повідомлявся судом належним чином, про що свідчить розписка останнього від 22.05.2017 року, причини неявки суду не відомі, заяви, клопотання відсутні, при цьому, будучи присутнім у судовому засіданні 22.05.2017 року відповідач позов не визнав в повному обсязі, проти його задоволення заперечував. Заслухавши позивача та в її інтересах представника, дослідивши докази по справі в їх сукупності, з'ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернулася позивач, виходячи з положень ст.10 та ст.11 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані, ґрунтуються на положеннях закону, який регулює спірні правовідносини, та є такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.12.2006 року, посвідченого державним нотаріусом Першої кіровоградської державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстровано в реєстрі за № 3-2270, належить на праві приватної власності житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться в місті Кіровограді на провулку [PERSON] під № 79. Відповідно до довідки квартального комітету № 18 Ленінської в м. Кіровограді ради від 14.12.2016 року № 670 [PERSON] проживає та зареєстрована за адресою: [INFO], разом з нею проживають і зареєстровані [PERSON] колишній чоловік, [INFO], та [PERSON] син, [INFO]. Згідно з інформацією УДМС України в Кіровоградській області місце проживання [PERSON], [INFO], з 26.06.2007 року значиться за адресою м. Кіровоград, вул. Матросова, 49. Крім того, судом також встановлено, що рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 11.10.2016 року позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, - задоволено. Шлюб, зареєстрований Кіровським відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції 01 липня 2006 року а/з № 407 між [PERSON] та [PERSON] -\~ розірвано. Стягнуто з [PERSON], [INFO], уродженця [INFO]\~ (ІПН [NUMBER])\~ на користь [PERSON] (ІПН [NUMBER]) аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10 червня 2016 року до 17 січня 2026 року. \~\~\~\~Із аналізу змісту положень ст.ст. 1, 3 ЦПК України, ст.ст. 15, 16 ЦК України випливає, що право на судовий захист пов'язане виключно з порушенням суб'єктивного права позивача, при цьому суд у спосіб, визначений законами України, захищає лише порушені права позивача, обставини дійсного (реального) порушення відповідачем прав, свобод чи інтересів позивача (або наслідки у вигляді збитків чи інших обмежень) має довести належними, допустимими і достовірними доказами саме позивач. При цьому, враховуючи норми ч.2 ст.11, ст.ст.27, 31 ЦПК України, позивач, який вважає, що його суб'єктивне право порушене, самостійно визначає предмет та підстави позову та на власний розсуд розпоряджається своїми правами щодо предмета позову. Підставу позову складають власне не норми матеріального права, які просить застосувати позивач, а зазначення фактичних обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, та докази, на підтвердження зазначених позивачем обставин. Обґрунтовуючи підстави позову, позивач [PERSON] посилалася на те, що вона є власником нерухомого майна житлового будинку № 79, що знаходиться по провулку Матросова в м. Кіровоград (м. Кропивницький), та позбавлена права вільно володіти та користуватись своєю власністю, у звязку з тим, що відповідач [PERSON], який є її колишнім чоловіком, та який проживає у будинку, перешкоджає їй (позивачу) у здійсненні права володіння та користування майном, зокрема, зловживає алкогольними напоями, влаштовує сварки та бійки, під час яких наносить їй тілесні ушкодження, чинить психологічний тиск, принижує її перед сусідами, псує майно, що свідчить про неможливість проживання їх в одному будинку, разом з тим відповідач відмовляється добровільно виселитися та знятися з реєстрації у належному їй будинку, на підставі чого позивач просила усунути перешкоди в користуванні належним їй на праві власності будинком шляхом виселення відповідача без надання іншого жилого приміщення. Судом також встановлено, що відповідно до інформації ГУ НП в Кіровоградській області від 12.08.2016 року № 335 [PERSON] неодноразово викликала поліцію на пров. Матросова, 79 у м. Кіровограді, і, зокрема, 26.06.2016 року було зареєстровано виклик по факту сімейної сварки ЄО № 27715, по даному факту було проведено перевірку та вказані матеріали списано до справи № 18907 від 03.07.2016 року; 12.06.2016 року було зареєстровано виклик по факту сімейної сварки ЄО № 24404, по даному факту було проведено перевірку та вказані матеріали списано до справи № 16265 від 18.06.2016 року; 14.06.2016 року було зареєстровано виклик по факту сімейної сварки ЄО № 24691, по даному факту було проведено перевірку та зареєстровано в ЄРДР 12016120020007462 від 15.06.2016 року за ч. 1 ст. 125 КК України; 18.06.2016 року було зареєстровано виклик по факту сімейної сварки ЄО № 25604, по даному факту було проведено перевірку та вказані матеріали списано до справи № 16633 від 19.06.2016 року; 26.06.2016 року було зареєстровано виклик по факту сімейної сварки ЄО № 27640, по даному факту було проведено перевірку та зареєстровано до ЄРДР 12016120020007991 від 26.06.2016 року за ч. 1 ст. 194 КК України; 29.06.2016 року було зареєстровано виклик по факту сімейної сварки ЄО № 28364, по даному факту було проведено перевірку за зареєстровано до ЄРДР 12016120020008112 від 30.06.2016 року за ч. 1 ст. 125 КК України. Також судом встановлено, що згідно обвинувального акту у кримінальному провадженні відносно [PERSON], [INFO], внесеному до ЄРДР за № 12017120020004996 від 30.04.2017 року, [PERSON] обвинувачується у скоєнні умисного завдання удару, який завдав фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень, тобто, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, вчинено відносно потерпілої [PERSON], та даний час зазначене кримінальне провадження перебуває в провадженні суду та ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 11.07.2017 року призначено зазначений обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 12017120020004996 від 30.04.2017 року за обвинуваченням [PERSON], [INFO], у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, до судового розгляду. Крім того, позивачем додано до позову фотографії в кількості 8-ми штук, на яких зафіксовано пошкодження майна, зокрема, стін та дверей будинку № 79 по пров. О.Матросова в м. Кропивницький, при цьому, в судовому засіданні 22.05.2017 року відповідач не заперечував того факту, що зроблені фото саме з будинку № 79 по пров. О.Матросова в м. Кропивницький, заперечував в частині псування ним (відповідачем) зазначеного майна, та пояснивши пошкодження майна, проведенням в будинку ремонтних робіт, та випадкове пошкодження стін при встановленні в будинку шафи-купе. Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Правомочність володіння розуміють як передбачену законом (тобто юридично забезпечену) можливість мати (утримувати) в себе певне майно (фактично панувати над ним, зараховувати на свій баланс і под.). Правомочність користування означає передбачену законом можливість використовувати, експлуатувати майно, отримувати від нього корисні властивості, його споживання. Правомочність розпоряджання означає юридично забезпечену можливість визначення і вирішення юридичної долі майна шляхом зміни його належності, стану або призначення (відчуження за договором, передача у спадщину, знищення, переробка і т. ін.). Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно з положеннями ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ч. ч. 1, 4 ст. 156 ЖК України передбачено, що члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім'ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Відповідно до ст. 157 ЖК України Членів сім'ї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених частиною першою статті 116 цього Кодексу. Виселення провадиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення. Тим самим, судом відзначається, що право вимагати в судовому порядку виселення членів сімї, у т.ч. колишніх, можливо за наявності обставин, передбачених ч. 1 ст. 116 ЖК України, зокрема, якщо вони систематично руйнують або псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними. Відповідно до розяснень, наданих у постанові Пленуму Верховного суду України від 12.04.1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового Кодексу України» під час вирішення справ про виселення на підставі ст. 116 ЖК УРСР осіб, які систематично порушують правила співжиття та роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі або будинку, слід керуватися тим, що під час тривалої антигромадської поведінки виселення винного може статися під час повторного порушення, якщо раніше вжиті заходи попередження або громадського впливу не дали позитивних результатів. Серед таких визначені заходи попередження, що застосовуються судами, прокуратурами, органами внутрішніх справ. Виселення без надання іншого житлового помешкання обумовлено ще і безрезультатністю застосованих до винної особи заходів попередження і суспільного впливу. Згідно зі ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до положень норм статей 16, 386, 391 ЦК України власник вправі звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який враховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право. З огляду на викладене вище, перевіряючи обставини, на які посилалася позивач, як на правову підставу для виселення відповідача [PERSON] в судовому порядку в будинку № 79 по пров. О. Матросова в м. Кропивницький, зокрема, ч. 1 ст. 116 ЖК України, суд прийшов до висновку про доведеність позивачем таких обставин, а так само надання позивачем належних та допустимих доказів на підтвердження фактів систематичної антигромадської поведінки відповідача [PERSON], порушення останнім правил співжиття, псування майна, яке знаходиться в будинку,у звязку з чим заявлені позивачем вимоги є такими, що підлягають задоволенню шляхом усунення [PERSON] перешкод у володінні та користуванні власністю будинком № 79 по провулку Олександра Матросова у м. Кропивницький шляхом виселення [PERSON], [INFO], з будинку № 79 по провулку Олександра Матросова у м. Кропивницькому без надання іншого жилого приміщення. Судові витрати по справі, які складаються з судового збору, вирішити в порядку ч.1 ст.88 ЦПК України, стягнувши з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп.\~\~\~\~ На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved