Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], яким просить визнати її такою, що втратила право користування будинком № 54, розташованим по вул.Шевченка в м.Молочанськ Токмацького району Запорізької області, внаслідок відсутності її понад встановлені строки. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що являться власником будинку, розташованого за адресою Запорізька область, Токмацький район м.Молочанськ, вул.Шевченка, 54. В будинку позивача з 15.08.2006 зареєстрована відповідач [PERSON] Відповідач фактично в будинку не проживала з дня реєстрації. Відповідач добровільно зніматись з реєстрації місця проживання не збирається. У звязку з тим, що відповідач не знялася з реєстрації, позивач змушена нести додаткові витрати на оплату комунальних послуг, а також не може розпоряджатися належним їй майном у повному обсязі. В звязку з неможливістю зняти позивача з реєстраційного обліку в установленому законом порядку, позивач змушена звернутися із заявою до суду про визнання [PERSON] такою, що втратила право на користування жилим приміщенням за адресою Запорізька область, Токмацький район м.Молочанськ, вул.Шевченка, 54. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовну заяву підтримала, з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач в судові засідання 28.08.2017 та 19.09.2017 не з'явилася, була повідомлена належним чином про дату, час і місце розгляду справи, причину неявки суду не повідомила, заперечення проти позову не надала. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Молочанської міської ради Токмацького району Запорізької області в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечує. Свідок [PERSON] в залі судового засідання пояснила, що дійсно [PERSON] з 2006 року в будинку не проживає. Згідно із ч.4 ст.169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). При вищевикладених обставинах, на підставі ст.224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд даної цивільної справи за відсутністю відповідача по наявних у справі матеріалах та доказах. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Позивач є власником будинку, розташованого за адресою: Запорізька область, Токмацький район м.Молочанськ, вул.Шевченка, 54, що підтверджується договором дарування від 24.05.2006, посвідченим нотаріусом Токмацької нотаріальної контори [PERSON], зареєстровано в реєстрі за №749, Витягом з Державного реєстру правочинів №2419493 від 25.05.2006. Відповідно до довідки, виданої 01.08.2017 Квартальним комітетом, відповідач зареєстрована з 15.08.2006, але не проживає, в будинку за адресою Запорізька область, Токмацький район м.Молочанськ, вул.Шевченка, 54. Згідно з довідкою №399 від 27.07.2017 про реєстрацію місця проживання, виданою виконавчим комітетом Молочанської міської ради Токмацького району Запорізької області, відповідач зареєстрована за адресою [INFO], з 15.08.2016 та по теперішній час. За таких обставин суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 41 Конституцією України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17 липня 1997 року відповідно до Закону від 17 липня 1997 №475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 pоку, Першого протоколу та протоколів №№2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (статті 316, 317, 319, 321 ЦК України). Суд встановив, що позивач є власником будинку, розташованого за адресою: Запорізька область, Токмацький район, м.Молочанськ, вул.Шевченка, 54. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у права власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Суд встановив, що відповідач з 15.08.2006 зареєструвала своє місце проживання за адресою [INFO], але не проживає в будинку з дня реєстрації. За змістом ст.7 Закону України від 11 грудня 2003 №1382-IV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою. За змістом ст.ст.71, 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, провадиться в судовому порядку внаслідок відсутності цієї особи понад шість місяців без поважних причин. Суд вважає, що є підстави визнати [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною в постанові від 16 січня 2012 року у справі №6-57цс11. Зокрема, у тексті постанови зазначено, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпоряджання своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом із тим одну з таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньої; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Таким чином, позовні вимоги позивача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved