Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом, в обґрунтування своїх вимог вказала, що 16.10.2010 року помер її чоловік [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на квартиру [ADDRESS], яка належала йому на підставі свідоцтва про право власності № 1910 від 04.09.2000 року. Спірна квартира є спільною власністю подружжя, оскільки була придбана під час зареєстрованого шлюбу. Окрім позивача, спадкоємцем після смерті [PERSON] є його син [PERSON], який за життя відмовився від свої частки у спадщині на користь матері [PERSON], та 24.03.2012 року помер. Позивач посилаючись на те, що державним нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у звязку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу, просить визнати за нею в порядку спадкування, право власності на квартиру [ADDRESS]. В свою чергу відповідач [PERSON], в інтересах якого діє законний представник [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом до [PERSON], третя особа: Третя [PERSON] державна нотаріальна контора про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, який був уточнений під час судового розгляду. В обґрунтування позовних вимог посилаються на те, що 16.10.2010 року помер [PERSON] (надалі спадкодавець) - батько [PERSON] (надалі спадкоємець), який помер 12.03.2010 року, до смерті проживали та були зареєстровані за адресою : [INFO]. Після смерті спадкодавця та спадкоємця залишилась спадщина у вигляді квартири № 107, яка знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Гагаріна, буд.1. За час свого життя заповіту спадкодавець не залишив. На час смерті спадкодавець перебував у шлюбі з [PERSON] та мав сина [PERSON], який помер 24.03.2012 року, але за час життя, він відмовився від спадщини на користь матері [PERSON] Син [PERSON] спадкоємець, помер 12.03.2010 року, тому за правом представлення після смерті [PERSON] спадкоємцем є онук [PERSON], [INFO]. [PERSON], як законний представник [PERSON], звернулась від його імені до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, на підставі якої було відкрито спадкову справу, але отримати свідоцтво про спадщину не змогла, у звязку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно. Посилаючись на викладене, [PERSON], в інтересах якого діє законний представник [PERSON], просять суд визнати за правом представлення за неповнолітнім [PERSON] після [PERSON] в порядку спадкування, право власності на 1/6 частину квартири [ADDRESS]. В судове засідання позивач та її представник за первісним позовом не зявилися, представник позивача надала заяву про розгляд справи у її відсутність, у якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти задоволення позовних вимог за зустрічним позовом. Представник відповідача [PERSON] міської ради в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності та надав суду письмові заперечення проти позову. В судове засідання позивач за зустрічним позовом та його законний представник не зявилися, представник позивача надала заяву про розгляд справи у її відсутність, у якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти задоволення позовних вимог за первісним позовом. Представники третьої особи ЖБК „Хімік та Третьої [PERSON] державної нотаріальної контори в судове засідання не зявилися, про день та час судового засідання повідомлялися у встановленому законом порядку, причину неявки суду не повідомили. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. \~ Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що [PERSON] з 30.11.1961 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії І-ЖС № 119895. Відповідно до свідоцтва на право власності № 1910 від 18.09.2000 року [PERSON] на праві приватної власності належала квартира [ADDRESS]. Відповідно до ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку. Вважається, що кожна річ, набута під час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності. Вказана квартира, придбана подружжям у шлюбі, є сумісною власністю подружжя, на яку кожен із них має рівне право володіння, користування і розпорядження. Таким чином, позивач за первісним позовом [PERSON] має право на 1\\2 частину квартири [ADDRESS], як на частку у спільному майні подружжя. 15.10.2010 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть [PERSON] І-ЖС № 248423, виданим 27.11.2012 року. Після його смерті відкрилась спадщина на 1\\2 частину квартири [ADDRESS], спадкоємцями якої відповідно до ст. 1261 ЦК України є [PERSON], як дружина померлого та [PERSON], як син померлого. 14.04.2011 року [PERSON] звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті чоловіка [PERSON] та 14.04.2011 року [PERSON] звернувся до нотаріальної контори про відмову від спадщини, яка залишилась після смерті батька [PERSON] на користь [PERSON] Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Стаття 1217 ЦК України передбачає, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1258 ЦК спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. У відповідності зі ст. 1223 ЦК у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Стаття 1261 ЦК України передбачає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Крім того, 12.04.2011 року [PERSON], як законний представник від імені малолітнього [PERSON], [INFO], звернулась до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті [PERSON], оскільки батько [PERSON], [INFO], який є сином спадкодавця, [PERSON] помер 12.03.2010 року. Так, з матеріалів справи вбачається, що 27.11.1999 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про одруження І-ЖС № 072836. Від шлюбу у [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження І-ЖС № 078229. Відповідно до свідоцтва про смерть [PERSON] 1-ЖС № 167390, [PERSON] помер 12.03.2010 року. Відповідно до ч. 1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Відповідно до частини 1 статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Таким чином, після смерті [PERSON] право на спадщину за законом мають три спадкоємці: позивач за первісним позовом [PERSON], син спадкодавця [PERSON], який відмовився від спадщини на користь позивача [PERSON] та внук спадкодавця, позивач за зустрічним позовом [PERSON] Відповідно ч.1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Отже, позивач за первісним позовом [PERSON] має право на спадкування з урахуванням відмови на її користь сина спадкодавця, на 2/3 частини спадкового майна, а позивач за зустрічним позовом - на 1/3 частину спадкового майна. З урахуванням того, що спадкове майно складається з 1/2 частини квартири, позивач [PERSON] має право на отримання у спадщину 1/3 частини квартири, а позивач за зустрічним позовом на 1/6 частину квартири. Також судом встановлено, що постановою державного нотаріуса Третьої [PERSON] державної нотаріальної контори № 2995/02-31 від 17.12.2014 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS], яка належала [PERSON], у звязку з тим, що не надані документи, потрібні для вчинення нотаріальної дії. Згідно положень п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України „Про судову практику у справах про спадкування N 7 від 30.05.2008 р.: „При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Так, п. 24 вказаної вище Постанови Пленуму також встановлює, що суд повинен вирішувати питання про визнання права на спадщину, щоб не заміщувати функції нотаріальної контори, тільки при наявності Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданою відповідною нотаріальною конторою. Таким чином, судом встановлено, що оформити свої спадкові права на спірну квартиру у нотаріальному порядку позивач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом не мали змоги через відсутність оригіналу правовстановлюючого документа, що підтверджують право власності на спадкове майно. Відповідно до ч. 5 ст. 11 ЦК України, однією з умов виникнення прав та обовязків учасників цивільних правовідносин є рішення суду. Неможливість отримання свідоцтва про право на спадщину позбавляє позивача можливості здійснювати права власника та порушує ч. 1 ст. 317 ЦК України, ч.ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво право на спадщину. Згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якого є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача за первісним позовом підлягають частковому задоволенню, та за [PERSON] слід визнати право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS], як на частку у спільному майні подружжя та на 1\\3 частину квартири у порядку спадкування, а всього на 5/6 частин зазначеної квартири в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер 15.10.2010 року. Позовні вимоги позивача за зустрічним позовом [PERSON], в інтересах якого діє законний представник [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі та за ним слід визнати право власності на 1/6 частину квартири.

Outcome: partial