Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними 12.06.1999 року, відділом реєстрації актів громадського стану Апостолівського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 41. Зазначає, що від шлюбу вони з відповідачем мають неповнолітню дитини [PERSON] , [INFO] . [PERSON] вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося, підставою припинення родинних стосунків стала втрата почуттів, взаєморозуміння між ними, як подружжям. Позивач [PERSON] вважає, що подальше збереження сім`ї неможливе, тому просить шлюб розірвати. Ухвалою суду від 13.04.2021 року відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до розгляду в судовому засіданні. Позивач у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву в якій просить розглянути справу у її відсутності, позов підтримує у повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач у судові засідання не з`явився, надав до суду заяву в якій просить розглядати справу у його відсутність, просить шлюб розірвати. Відповідно до положень ч. 2\~ст.247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Статтею 51 Конституції України\~встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно ч. 1\~ст.\~24 Сімейного кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 2, 3, 4\~ст.\~56\~Сімейного кодексу України\~встановлено, що дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.1\~ст.110\~Сімейного кодексу України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2\~ст.\~112 Сімейного кодексу України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 12.06.1999 року, актовий запис № 41, що вбачається зі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 12.06.1999 року. Також від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що вбачається зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 06.06.2006 року. Судом встановлено, що шлюб між позивачем та відповідачем носить формальний характер. Причиною розпаду сім`ї є втрата почуття взаємної поваги та любові між сторонами, фактичне припинення подружніх відносин. Беручи до уваги відсутність у сторін бажання зберегти сім`ю, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, збереження сім`ї суперечить їхнім інтересам, а тому шлюб слід розірвати. Відповідно до\~ст.\~141\~ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. На підставі ст.ст.\~24,\~56,\~110,\~112,\~113,\~114,\~115 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved