Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн. на кожну дитину щомісячно, що є не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого на дитину певного віку. Свої вимоги [PERSON] мотивує тим, що діти з січня 2020 проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні, відповідач від участі в матеріальному забезпеченні потреб дітей самоусунувся та повідомив, що аліменти буде надавати за рішенням суду. Згідно наявних у неї відомостей, відповідач офіційно не працевлаштований, але має доходи у вигляді пенсії за вислугу років, як пенсіонер МВС, додаткові прибутки від неофіційної комерційно-підприємницької діяльності, хронічно хворою особою не являється, його доходу достатньо для того, щоб забезпечувати себе та дітей, на теперішній час утриманням та вихованням дітей займається виключно позивач. В судовому засіданні [PERSON] підтримала свої позовні вимоги та наполягала на тому, що відповідач є здоровою, працездатною людиною та може знайти роботи, працевлаштуватись та крім пенсії отримувати прибуток. Відповідач [PERSON] не заперечував проти задоволення позовних вимог відповідно до ст. 183 СК України у розмірі 1/3 частини від його доходу, стверджуючи, що він є інвалідом Ш групи, травму отримав під час виконання служби, затримуючи злочинця, періодично раз на квартал проходить стаціонарне лікування, постійно приймає ліки, пенсія йому призначена з жовтня 2020. Починаючи з січня 2020 , він постійно займається вихованням та утриманням дітей, надавши квитанції про перерахування позивачеві у січні 2020-23166,52 грн., у лютому 2020-9000 грн., березні-травні відповідно 5968 грн., 4503 грн., 7835 грн., у червні-серпні 2020- 6056 грн., 3635 грн., 7035 грн. відповідно, з урахуванням виплаченої йому матеріальної допомоги за місцем служби. Крім того, пояснив, що на прохання позивача або доньок, витрачає кошти, у тому числі на продукти харчування, оплату секції, відпочинку доньок. Зазначає, що позивач перешкоджає відповідачу забирати дітей на вихідні дні за своїм місцем проживання, разом виїздити з ними на відпочинок та спілкуватися в достатньому для дітей та нього обсязі. Суд, вислухавши вступне слово та пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані докази, приходить до наступного. [PERSON] і [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 17.10.2008 по 19.06.2020, мають неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] і [PERSON] , [INFO] . Інформаційною довідкою Реєстру територіальної громади міста Харкові від 03.02.2020 підтверджено, що позивач [PERSON] разом з доньками [PERSON] і [PERSON] проживають та зареєстровані по [ADDRESS] . Судом встановлено, що батько дітей, починаючи з січня 2020, тобто після припинення із дружиною [PERSON] шлюбно-сімейних відносин, щомісячно перераховує на користь позивача грошові кошти на утримання дітей. Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частиною другою\~статті 141 СК України\~визначено, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (крім випадку, передбаченого частиною п`ятою\~статті 157 цього Кодексу). Згідно з частиною другою\~статті 150 СК України\~визначено, що батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. За змістом\~статті 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною третьою статті 181 СК України визначено, що\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. За положеннями частини другої та третьої\~статті 182 СК України\~розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною першою\~статті 183 СК України\~визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі (частина перша\~статті 184 СК України). Визначаючи розмір аліментного платежу суд враховую, що [PERSON] є інвалідом 3 групи, не має зобов`язань щодо сплати аліментів на утримання інших дітей або непрацездатних членів сім`ї, отримує пенсію, інших доходів не отримує, потребує періодичного лікування. Пенсія є одним з видів доходів, з якої проводяться утримання аліментів відповідно до Переліку видів доходів, що враховуються при визначенні розміру аліментів. З огляду на те, що відповідач має регулярний, офіційний дохід, що складається з щомісячної пенсії, із [PERSON] підлягають стягненню кошти на утримання дітей у частці від його доходу. За правилами ст. ст. 133, 141 ЦПК України суд стягує з відповідача судові витрати. На підставі викладеного і

Outcome: partial