Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Гайворонського РВ ДВС ГТУЮ у Кіровоградській області про усунення перешкод в користуванні та володінні спадковим майном та зняття арешту з майна. В обґрунтування позову позивач зазначила, що 07 жовтня 2015 року помер її чоловік [PERSON]. Після його смерті залишилось спадкове майно, що складається із напівпідвального приміщення в будинку №76 по вул. Куйбишева в м. Гайворон площею 90.19 кв.м., що належало померлому на підставі договору купівлі-продажу. 27 квітня 2016 року вона звернулася до державного нотаріуса [PERSON] державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом однак їй в усному порядку відмовлено у вчинені нотаріальної дії у зв'язку з тим, що на спадкове майно, накладено обтяження. Підставою обтяження слугувала постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 14.04.2005 року серії АА №95013 видана відділом Державної виконавчої служби [PERSON] районного управління юстиції Кіровоградської області на підставі ухвали Гайворонського районного суду від 12.04.2005 року про накладення арешту. Арешт був накладений в рахунок забезпечення позову прокурора Гайворонського району Кіровоградської області в інтересах [PERSON] до [PERSON] міської ради, [PERSON] про визнання недійсним договору купівлі-продажу вищевказаного приміщення. Рішенням Голованівського районного суду Кіровоградської області від 19.04.2006 року позовну заяву прокурора Гайворонського району в інтересах [PERSON] до [PERSON] міської ради, [PERSON], третя особа - приватний нотаріус [PERSON] про визнання недійсним договору купівлі-продажу приміщення залишено без задоволення. Ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 04.07.2006 року апеляційну скаргу прокурора Гайворонського району Кіровоградської області на рішення Голованівського районного суду Кіровоградської області від 19.04.2006 року залишено без задоволення. 16 травня 2016 року вона звернулася із заявою до [PERSON] відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області про зняття обтяження з напівпідвального приміщення в будинку №76 по вулиці Куйбишева в м. Гайворон Кіровоградської області площею 90.19 кв.м. [PERSON] відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області від 19 травня 2016 року №909 її повідомлено про те, що арешт майна боржника може бути знято лише у випадку прийняття судом відповідного рішення, оскільки дане виконавче провадження завершене у 2005 році і воно вже знищене. Вона являється єдиним спадкоємцем померлого [PERSON] та у зв'язку із накладенням арешту на майно померлого не має змоги оформити свої спадкові права. У зв'язку з цією ситуацією вона не має можливості вільно користуватися та володіти спадковим майном, яке залишилось після смерті її чоловіка та вважає, що даний арешт підлягає скасуванню, оскільки відпали підстави для накладення заборони (арешту) на майно. Позивач в судове засідання не зявилась, надіслала до суду заяву з клопотанням розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує та просить суд в разі задоволення позову не стягувати судові витрати з відповідача на її користь. Представник Гайворонського РВ ДВС ГТУЮ у Кіровоградській області в судове засідання не зявився, надіслав до суду заяву з клопотанням розглянути справу без його участі, заперечень, щодо задоволення заяви не має. Вивчивши надані сторонами докази, суд погоджуючись з вимогами позивача, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що 07 жовтня 2015 року помер [PERSON]. Після його смерті залишилось спадкове майно, що складається із напівпідвального приміщення в будинку №76 по вул. Куйбишева в м. Гайворон площею 90.19 кв.м., що належало померлому на підставі договору купівлі-продажу. Позивач являється єдиним спадкоємцем померлого [PERSON] та прийняла спадщину. 27 квітня 2016 року позивач звернулася до державного нотаріуса [PERSON] державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом однак їй відмовлено у вчинені нотаріальної дії у зв'язку з тим, що на спадкове майно, накладено обтяження. Підставою обтяження слугувала постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 14.04.2005 року серії АА №925010 видана відділом Державної виконавчої служби [PERSON] районного управління юстиції Кіровоградської області на підставі ухвали Гайворонського районного суду від 12.04.2005 року про накладення арешту. 16 травня 2016 року позивач звернулася із заявою до [PERSON] відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області про зняття обтяження з напівпідвального приміщення в будинку №76 по вулиці Куйбишева в м. Гайворон Кіровоградської області площею 90.19 кв.м. [PERSON] відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області від 19 травня 2016 року №909 її повідомлено про те, що арешт майна боржника може бути знято лише у випадку прийняття судом відповідного рішення, оскільки дане виконавче провадження завершене у 2005 році і воно вже знищене. Згідно зі ст.1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє користується, розпоряджається своїм майно на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. На підставі ст.321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності, або обмежене в його здійснені лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження арешт, накладений на майно боржника, знімається. У разі, якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження державним виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. В порушення вказаних вимог закону, при закінченні виконавчого провадження, арешт і заборона відчуження, накладений на майно державним виконавцем не знято. Оскільки, як встановлено в ході судового розгляду, обмеження на спадкове майно відсутнє і виконавче провадження закінчено та в подальшому знищено, то арешт на вищезазначене майно має бути знятий в порядку захисту власників арештованого майна, яким є позивач, відповідно до ст. 391 ЦК України.

Outcome: approved