Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів на утримання дружини, в обґрунтування якого вказала, що з відповідачем перебувала у шлюбі з 14.12.2013р., який фактично припинено 14.08.2015р. та який розірвано за рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 11.09.2015р. Від цього шлюбу має доньку [PERSON] [INFO]., яка мешкає разом з нею за адресою: [ADDRESS] На підставі рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 29.09.2014р., з відповідача на її користь стягнуті аліменти на її утримання у розмірі 1/10 частки заробітку (доходу) відповідача до досягнення донькою [PERSON] [INFO]. 3-х років. Окрім того, згідно рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 01.10.2014р., з відповідача на її користь стягнуті аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача до досягнення донькою [PERSON] [INFO]. повноліття. На час постановлення зазначених рішень відповідач працював гірничим майстром на ПАТ «ШУ «Покровське». За період роботи на цьому підприємстві з вересня 2014р. по серпень 2015р. відповідачу була нарахована заробітна плата у сумі 122811,72 грн., з яких відповідачу сплачено 86157,11 грн. Примусове виконання рішень Добропільського міськрайонного суду Донецької області було розпочато 19.08.2015р., із заробітної плати відповідача за серпень 2015р. були стягнуті аліменти на її утримання та їх доньки, загалом 11771,12 грн. та надіслані їй поштовим переказом у жовтні 2015р. 18.08.2015р. відповідач припинив трудові відносини з ПАТ «ШУ «Покровське» та у вересні влаштувався на роботу до ДП «Вугільна компанія «Краснолиманська». На підставі особистої заяви, за період з вересня по листопад 2015р. з відповідача на її утримання відраховані та сплачені аліменти у сумі: 424,03 грн., 474,80 грн., 528 грн. та надіслані поштовим переказом у жовтні, листопаді, грудні 2015р. За змістом довідки ВДВС Димитровського міського управління юстиції від 02.11.2015р., заборгованість по аліментам на утримання дитини станом на 01.11.2015р. становить 16309,77 грн. На час подання цієї заяви, у Димитровському місьому суді знаходиться на розгляді цивільна справа за позовом [PERSON] до Неї про звільнення від заборгованості по аліментам у сумі 13696,96 грн. Після народження доньки, УСЗН Добропільської міської ради їй призначило щомісячну допомогу при народженні дитини у сумі 860 грн. З часу призначення, зазначена допомога до 10.10.2015р. була єдиним джерелом засобів її існування. Перебуваючи у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, вона не має достатньої можливості матеріально забезпечувати себе, без шкоди її матеріальному та духовному розвитку, у неї відсутня можливість належним чином матеріально утримувати їх доньку. Оскільки вони з донькою мешкають в окремому ізольованому житловому приміщенні, усі обов'язки по сплаті вартості житлово-комунальних послуг виконує вона особисто. Це посилює фінансове навантаження на її і ще більше погіршує її матеріальне становище. Її дохід і матеріальне становище, через зміну відповідачем місця роботи, що призвело до зменшення розміру його заробітної плати, внаслідок чого і змінилася в бік зменшення сума аліментів на її утримання. Сплачена відповідачем щомісяця сума грошових коштів на її користь у вигляді аліментів на її утримання не забезпечують їй прожиткового мінімуму, встановленого Законом України «Про Державний бюджет на 2016 рік», який складає 1330 грн. Всі перераховані обставини поставили її у скрутне матеріальне становище, так як вона не має достатньо коштів для існування і не може дозволити купити собі найнеобхідніше. Окрім того, від народження їх доньки вона самотужки опікується їх з відповідачем донькою, [PERSON] підростає і на щастя набирає вагу, що відповідає медичних показникам для дитини її віку, але через часте носіння та тримання дитини на руках у неї виникли болі у попереку та шийному відділі при денному вимушеному положенні, внаслідок чого відбулося погіршення її здоров'я. 24.12.2015р. вона звернулася за медичною допомогою до лікаря-невропатолога та перебувала на амбулаторному лікуванні з 24.12.2015р. по 11.01.2016р. з діагнозом «Міофоціальний синдром». Призначене лікування нею було проведено частково, бо через брак коштів вона не змогла придбати лише доступні їй за ціною лікарські засоби, на купівлю всіх призначених невропатологом ліків у неї не вистачало грошей. З урахуванням викладеного вважає, що відповідач, не зважаючи на незначне зменшення його особистого доходу, через зміну ним за власним бажанням місця роботи та зменшення розміру заробітної плати, може надавати їй матеріальну допомогу до досягнення дитиною 3-х років у збільшеному розмірі. На утримання відповідача не має інших дітей та непрацездатних осіб. Стан здоров'я та працездатний вік відповідача надають їй право стверджувати про його здатність виконувати належним чином обов'язки батька дитини по утриманню матері дитини, з якою проживає дитина до досягнення нею 3-х років. Вважає, що визначений за рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 29.09.2014р. розмір аліментів підлягає збільшенню в порядку ст.80 СК України, підставою для збільшення розміру аліментів є зміна у її матеріальному становищі, а саме те, що її дохід і матеріальне становище з часу призначення аліментів істотно змінилися в бік зменшення, тому не забезпечують їй прожиткового мінімуму, встановленого законом. У зв'язку з вищевикладеним просить збільшити розмір аліментів з 1/10 до 1/4 частки на її утримання. Позивач до судового засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, на позові наполягає. Представник позивача [PERSON] підтримала позовні вимоги. Відповідач [PERSON] позов не визнав, надав суду письмові заперечення, які підтримав у судовому засіданні, де вказав, що Рішення про стягнення з мене аліментів на користь позивачки на її утримання було винесено судом відповідно до вимог ст.84 СК України, згідно якої дружина має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. При цьому ч.4 вказаної статті визначено, що право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Ці норми узгоджуються з положеннями ст.75 СК України, відповідно до якої право на утримання (аліменти) має той із подружжя, хто потребує матеріальної допомоги. Частиною 4 ст. 75 СК України передбачено, що один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. В своїй позовній заяві позивач [PERSON] вказує, що потребує збільшення аліментів на її утримання, так як її щомісячні грошові надходження не забезпечують їй прожиткового мінімуму в розмірі 1330 гривень. Це не відповідає дійсності. Так, позивач крім аліментів на своє утримання має і інші джерела доходів, а саме, вона отримує щомісячну одноразову допомогу по народженню дитини у сумі 860 гривень на місяць, аліменти від нього на її користь на утримання дитини в розмірі 1/4 його заробітку. Лише тільки аліментів в вересні 2015 року ним на користь позивача було сплачено на суму 1484,16 грн., у жовтні 2015 року - 1662,12 грн., у листопаді 2015 року - 1850, 81 грн., у грудні 2015 року - 1899,32 грн., в січні 2016 року - 2588,56 грн. Тобто, розмір доходів, які на теперішній час отримує позивач, суттєво перебільшують визначений законом розмір прожиткового мінімуму. Частиною 3 ст.80 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений судом може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і сімейного стану. В своїй позовній заяві [PERSON] зазначає, що її дохід та матеріальне становище з часу призначення аліментів істотно змінилися в бік зменшення. При цьому основною причиною зменшення своїх доходів позивачка вказує зменшення моєї заробітної плати з часу призначення аліментів на теперішній час в зв'язку зі зміною міста його роботи. Але при винесенні 29.09.2014 року Добропільским міськрайонним судом рішення про стягнення з нього аліментів на утримання дружини до досягнення їх донькою трьох років, розмір його заробітної плати не досліджувався, при винесенні рішення судом вказаний розмір заробітної плати до уваги не брався, а аліменти були призначені в розмірі 1/10 всіх видів доходу. Таким чином, при винесенні вказаного рішення суд ніяким чином не ставив у залежність розмір призначених до виплати аліментів на утримання дружини з розміром моєї заробітної плати на той час. Крім цього зауважує, що положення ч.3 ст.80 СК України щодо критеріїв визначення судом розміру аліментів мають двосторонній характер, і застосовуються не тільки при оцінці зміну матеріального стану одержувача аліментів, а і щодо особи, яка сплачує ці аліменти. З огляду на це він бажає зазначити, що при зміні його місця роботи з вересня 2015 року (тобто з часу, коли на користь позивача з нього стали фактично стягуватися аліменти) розмір його доходів суттєво зменшився. Так, нарахований йому дохід у вересні 2015 року складав 5271,57 грн., в жовтні 2015 року - 5903,65 грн., у листопаді 2015 року - 6573,89 грн., у грудні 2015 року - 6746,19 грн., у січні 2016 року - 6431,20 грн. При цьому фактично отриманий ним дохід після сплати аліментів на користь позивача зменшився, зокрема в грудні 2015 року він складав 3527,32 грн., а в січні 2016 року - 2588,55 грн. Це ще раз підтверджує вищенаведені ним дані про те, що розмір аліментів, які він сплачує колишній дружині [PERSON] збільшився з 1484,16 грн. у вересні 2015 року до 2588,56 грн. у січні 2016 року, і її обґрунтування позовних вимог з цих підстав є неспроможними. Також додає, що після розірвання шлюбу з позивачем у вересні 2015 року, він став мешкати разом зі своїми батьками за адресою: [ADDRESS]. Його батьки є непрацездатними, мати - [PERSON] є пенсіонеркою, батько - [PERSON] є інвалідом праці 2 групи, і його обов'язком є надання їм матеріальної допомоги. Крім цього, після початку мешкання разом з батьками у вказаній квартирі крім витрат на особисті потреби, він несе витрати на оплату комунальних послуг, які складають близько 500 гривень щомісяця, вносить свою частку доходів у спільний бюджет сім'ї, що стало складати значну частину реально отриманих ним доходів. Стан його здоров'я у теперішній час також не дозволяє йому сплачувати більші кошти на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років. Протягом тривалого часу я перебуваю на обліку у лікаря-терапевта Димитровського центру первинної медико-санітарної допомоги з діагнозом: хронічний холіцисто-панкреатит. В лютому стан його здоров'я суттєво погіршився в зв'язку з сезонним загостренням вказаної хвороби. Після проведення медичного обстеження лікарем йому було призначено лікування у денному стаціонарі лікарні, від чого він був змушений відмовитися через брак коштів, бо лікування та подальша підтримуюча терапія цього захворювання в нинішній час є для нього занадто дорогою. У разі задоволення вимог позивача він буде позбавлений можливості хоч якось підтримувати задовільний стан свого здоров'я. Таким чином, його власні доходи з часу початку стягнення з нього аліментів з вересня 2015 року по січень 2016 року суттєво зменшилися, а видатки та матеріальні потреби, пов'язані зі зміною сімейного становища, станом здоров'я збільшилися. Цей факт дає йому підстави заперечувати проти збільшення розміру аліментів на утримання дружини. Порядок стягнення аліментів визначено Законом України «Про виконавче провадження». Відповідно до положень ч.ч.4, 5 ст.70 Законом України «Про виконавче провадження», загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати не може перевищувати п'ятдесят відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі в разі відрахування за кількома виконавчими документами. У теперішній час крім аліментів на утримання [PERSON] до досягнення нашою дитиною трьох років, з нього відповідно до рішення Добропільского міськрайонного суду від 01.10.2014 року стягуються аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 всіх видів доходу, а також заборгованість, яка виникла з часу винесення судом рішення про стягнення аліментів в 2014 року до моменту, коли виконавчі листи про стягнення аліментів з нього на користь позивача були подані до ДВС в 2015 році. На даний час розмір усіх відрахувань, що проводяться за вказаними виконавчими документами складає 50% від його заробітної плати, що підтверджується довідкою з місця моєї роботи. Крім цього, у судовому засіданні відповідач пояснив, що позов не визнає тому що, він платить 50% аліментів, так як у нього завис борг. Він може виплачувати цей борг, грубо говорячи, до 3-х років. У нього самого погіршилося здоров'я, поправити його не може, оскільки не хватає коштів, щоб лягти у лікарню підлікуватися. Своїм батькам він фінансово не допомагає, тому що вони не потребують фінансової допомоги. Представник відповідача позов не визнав та пояснив суду, що від УСЗН позивач отримує доходи, які враховуються судом. Всі доходи, які отримує позивач, перевищують прожитковий мінімум на 2-х осіб. До того ж, зараз стягується 50% заробітної плати відповідача і тому збільшення розміру аліментів не поліпшить її матеріального стану позивача, оскільки вона вже отримує максимум можливого із заробітної плати відповідача. Вислухавши пояснення представників сторін, відповідача та дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони одружилися 14.12.2013р, шлюб зареєстровано у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Димитровського міського управління юстиції Донецької області 14.12.2013р., актовий запис № 337, від цього шлюбу мають доньку [PERSON] [INFO]. (а.с.8, 9). Згідно довідки УСЗН Добропільської міської ради від 22.12.2015р., позивач з червня по листопад 2015р. отримує щомісячну допомогу при народженні дитини у сумі 860 грн. (а.с.10). Згідно довідки УСЗН Добропільської міської ради від 10.11.2015р., позивач у липні 2014р. отримала допомогу при народженні дитини у сумі 10320 грн. та щомісячно з серпня по грудень 2014р. у сумі 860 грн. (а.с.11). Згідно рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 29.09.2014р., з відповідача на користь позивача стягнуті аліменти на її утримання у розмірі 1/10 частки заробітку (доходу) відповідача до досягнення донькою [PERSON] [INFO]. 3-х років (а.с.12). Згідно рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 01.10.2014р., з відповідача на її користь стягнуті аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача до досягнення донькою [PERSON] [INFO]. повноліття (а.с.13-14). Згідно рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 11.09.2015р., яке набрало законної сили 22.09.2015р., шлюб між сторонами розірвано (а.с.15). Згідно довідки ПАТ «ШУ «Покровське» від 09.09.2015р., за період з вересень 2014р. - серпень 2015р., відповідачу нарахована заробітна плата у сумі 122811,72 грн., у серпні 2015р. із заробітної плати відповідача на підставі 2-х виконавчих листів відраховані аліменти у сумі 11771,12 грн. (а.с.16). Згідно довідок ДП «ВК «Краснолиманська» від 06.01.2016р., від 23.02.2016р., розмір аліментів за вересень, жовтень, листопад, грудень 2015р., січень 2016р. складає 1484,16 грн., 1662,12 грн., 1850,81 грн., 1899,32 грн., 2588,56 грн. відповідно (а.с.17, 59, 86). Згідно довідки ВДВС Димитровського міського управління юстиції Донецької області від 02.11.2015р., станом на 01.11.2015р. заборгованість по аліментам у розмірі 1/4 частки доходу на утримання доньки [PERSON] [INFO]. становить 16309,77 грн. (а.с.19). Згідно довідки поліклініки Красноармійської ЦРЛ, позивач знаходилася на амбулаторному лікуванні з 24.12.2015р. по 11.01.2016р. з діагнозом: «Міофоціальний синдром», позивачем надані чеки на придбання ліків: від 18.01.2016р. на суму 65,41 грн., від 05.01.2016р. на суму 33,10 грн. та 29,80 грн., (а.с.20). 23.11.2015р. позивачем сплачено: за вивіз ТПВ за листопад 30 грн., за електроенергію за листопад 150 грн., квартплату за листопад 100 грн., за водопостачання за листопад 34,85 грн. (а.с.22-25). Згідно довідки ОСББ «Граніт», володарем квартири за адресою: [ADDRESS] є [PERSON], яка не зареєстрована за даною адресою. Зареєстровані та мешкають: позивач та її донька з 30.09.2015р. по теперішній час (а.с.27). Згідно заяви відповідача від 02.10.2015р., він просив утримувати аліменти з вересня 2015р. на користь позивача на утримання дитини [PERSON] у розмірі 35% (а.с.60). Постановами державного виконавця від 05.12.2015р, звернено стягнення на доходи відповідача щодо стягнення аліментів на користь позивача на утримання дитини у розмірі 1/4 частки доходу та на утримання позивача у розмірі 1/10 частки доходу (а.с.61-62). 12.11.2015р. за адресою: [ADDRESS] сплачено за житлово-комунальні послуги 418,89 грн. (а.с.67). Згідно довідки лікарської амбулаторії «Новатор» Димитровського центру первинної медико-санітарної допомоги від 02.03.2016р., відповідач перебуває на «Д»-обліку у лікаря-терапевта з 12.02.2016р. з діагнозом: хронічний холіцисто-панкреатит, стадія ремісії (а.с.78). Згідно довідки ОСББ «Рябіна» м.Димитров від 16.02.2016р., відповідач зареєстрований та мешкає за адресою: [ADDRESS] Донецької області (а.с.79). Згідно довідки ДП «ВК «Краснолиманська» від 25.03.2016р., станом на 01.03.2016р., заборгованість зі сплати аліментів за двома виконавчими провадженнями становить 14739,51 грн. (а.с.84). Згідно довідки ДП «ВК «Краснолиманська» від 25.03.2016р., нарахована заробітна плата відповідача за період з вересня 2015р. по січень 2016р. складає 30926,50 грн. (а.с.85, 87). Згідно довідки Димитровського центру первинної медико-санітарної допомоги від 24.03.2016р., позивач у період з 24.12.2015р. по 11.01.2016р. за медичною допомогою до центру не зверталася, на амбулаторному лікуванні не знаходилася (а.с.96). Згідно довідки Центру первинної медико-санітарної допомоги (м.Красноармійськ) від 24.03.2016р., позивач у період з 24.12.2015р. по 11.01.2016р. за медичною допомогою до структурних підрозділів центру не зверталася, на лікарняному листку не перебувала (а.с.97). Згідно довідки Красноармійської ЦМЛ від 06.04.2016р., позивач зверталася 24.12.2015р. та 11.01.2016р. до лікаря-невропатолога поліклініки Красноармійської ЦРЛ - [PERSON], діагноз: міофасціальний синдром, вертебрагенна люмбалгія (а.с.105). Згідно ч.4 ст.223 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміну розміру, строків платежів або звільнення від них. Відповідно до ч.ч.2, 4, 6 ст.84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною 3-х років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. За змістом ч.3 ст.80 СК України, розмір аліментів може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану. Частиною 3 ст.10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Позивач обґрунтовує збільшення розміру аліментів тим, що змінився її матеріальний стан, оскільки відповідач змінив місце роботи і з його нової роботи вона отримує менше аліментів, так як зменшилася заробітна плата відповідача. Як вбачається з матеріалів справи, доходи позивача складаються з допомоги при народженні дитини, яка є незмінною до теперішнього часу у сумі 860 грн. та аліментів від відповідача, які зменшилися. При цьому суд зауважує, що зменшення аліментів стало наслідком зменшення заробітної плата відповідача у відповідній частці. Також позивач зазначила, що вона перебувала на амбулаторному лікуванні з 24.12.2015р. та 11.01.2016р., що потребувало від неї додаткових коштів. Однак, відповідач після рішення суду про стягнення аліментів, також потрапив на диспансерний облік у лікувальному закладі у зв'язку із захворюванням, що потребує додаткових коштів для підтримання здоров'я. Тому суд вважає, що зміна матеріального стану у бік зменшення, сталася не тільки у позивача, а і у відповідача, при цьому зменшення доходів сталося у сторін прямо пропорційно. Також суд враховує, що згідно Закону України «Про Державний бюджет на 2016 рік», прожитковий мінімум для дитини до 6 років з січня по квітень 2016р. складає 1167 грн., а для працездатної особи - 1378 грн., тобто разом - 2545 грн. У січні 2016р. позивач отримала 2588,56 грн. аліментів та 860 грн. допомоги на дитину, що разом складає 3448,56 грн., тому доводи позивача, що вона отримує дохід менше прожиткового мінімуму, не ґрунтується на законі. Таким чином суд вважає, що немає підстав для збільшення розміру аліментів на утримання колишньої дружини, оскільки як у позивача, так і у відповідача змінився матеріальний стан у бік зменшення у зв'язку зі збільшенням витрат та зменшенням доходів сторін, а отриманий позивачем дохід перебільшує прожитковий мінімум, встановлений для неї та дитини. На підставі ст.ст.80, 84 СК України,

Outcome: dismissed