Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із вказаною вище позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовані тим, що сторони уклали шлюб, зареєстрований 25 листопада 2006р. Другим відділом реєстрації актів цивільного стану Суворовському районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис №413. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Причиною розірвання шлюбу позивач зазначає втрату почуття взаємної поваги та кохання, фактичне припинення шлюбних відносин, агресивну поведінку відповідача, який вчиняв скандали, кидався в бійку, внаслідок чого позивач разом із малолітньою дитиною переїхала проживати на іншу адресу. Тому, позивач просить суд шлюб розірвати. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимог, просила розірвати шлюб. Позивач зазначила, що сторони з липня 2021 року фактично спільно не проживають, вона переїхала разом із спільною малолітньою дитиною [PERSON] на іншу адресу. Причиною розірвання шлюбу є фактичне припинення шлюбних відносин, втрата взаєморозуміння, агресивна поведінка відповідача, який кидається в бійку, а тому вона має твердий намір на розірвання шлюбу. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав. Судом здійснювалось фіксування судового засідання технічним записом, відповідно до ч.1\~ст. 247 ЦПК України. За змістом норми ч.6 ст.259 ЦПК України, складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи. Вислухавши учасників прави, вивчивши матеріали справи, суд вважає що позов слід задовольнити, з таких підстав. Сторони уклали шлюб, зареєстрований 25 листопада 2006р. Другим відділом реєстрації актів цивільного стану Суворовському районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис №413. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини. Дитина проживає разом з матір`ю [PERSON] . Причинами розірвання шлюбу є те, що сторони фактично припинили шлюбні стосунки, проживають окремо, спільного господарства не ведуть з липня 2021 року, не мають наміру поновлювати сімейні відносини, подальше спільне життя чоловіка й жінки та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Відповідно до ч.4\~ст.206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно\~ст.111 Сімейного кодексу України\~суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Згідно з ч. 2\~ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до положень\~ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст.24\~СК України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка, та примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно із положеннями ст.\~18\~ч. 2 п. 3, ст.ст.\~51,\~56\~ч. 3, ст.110\~ч. 1\~СК України, дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред`явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним із подружжя. Загальна декларація прав людини у ч. 2 ст. 16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються. За аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сім`ї як добровільного союзу, у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз\~сім`ю\~шлюб, не може мати місце. Суд установив, що у сторін сімейні відносини припинились, вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть з липня 2021р. Позивач категорично не бажає зберігати шлюб, оскільки відповідач поводить себе дуже агресивно, кидається у бійку, сторони втратили взаєморозуміння. Відповідач погодився на розірвання шлюбу, про що заявив у судовому засіданні. Спору щодо місця проживання спільної дитини, станом на дату розірвання шлюбу, між сторонами не має, малолітня дитина [PERSON] залишається проживати з матір`ю. Суд роз`яснив відповідачу [PERSON] , що він не позбавлений права звернення до суду із позовом про визначення місця проживання дитини, якщо у подальшому сторони не дійдуть згоди. На підставі викладеного, суд дійшов до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані і знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, а тому шлюб слід розірвати, оскільки подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, в свою чергу примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до положень ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За таких обставин, ураховуючи, що позов задоволено повністю, судовий покладається на відповідача та підлягає стягненню з нього на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved