Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] який було зареєстровано 24 січня 1987 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Стахановського міського управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 75. У обґрунтування позову позивач посилається на те, що вона з відповідачем зареєстрували шлюб в 1987 році. Від спільного життя мають повнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось, між ними відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Спільного господарства вони не ведуть. Позивач вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе. В звязку з чим вона просить розірвати шлюб з відповідачем. В судове засідання позивач не зявилася, надала до суду заяву в якій зазначила, що повністю підтримує позовні вимоги, просить провести розгляд справи за її відсутністю та у випадку неявки відповідача проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщалася належним чином шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті Жовтневого районного суду м. Харкова у звязку з тим, що мешкає у м. Стаханов Луганської області, копія якого знаходиться у матеріалах справи. Відомості про причини неявки відповідача до суду не надходили, тому за згодою позивача суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст. 224 Цивільно-процесуального кодексу України. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Відповідно до ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно зі \~ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про \~розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя \~подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, \~інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини : [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який був зареєстрований 24 січня 1987 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Стахановського міського управління юстиції у Луганській області, про що зроблено актовий запис № 75, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-СГ № 261029 (а.с.3). Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Сімейно-шлюбні відносини сторони не підтримують та не мають наміру поновлювати їх. Згідно з ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Частиною 8 ст. 235 ЦПК України встановлено, що у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. За таких обставин шлюб підлягає розірванню, після розірвання шлюбу прізвище позивача та відповідача суд залишає без змін.

Outcome: approved