Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідачів Мирноградської міської ради, [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, в обґрунтування якого вказала, що [INFO] помер її дід [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина, яка складається з жилого будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] (колишній б.2а). Цей будинок належав дідові на праві приватної особистої власності відповідно до договору на право забудови будинку та безстрокового користування земельною ділянкою від 19.06.1950, посвідченого державним нотаріусом Красноармійської державної нотаріальної контори 21.06.1950, реєстр № 4649, та зареєстрованого в Красноармійському БТІ 09.07.1951, реєстровий № 1351. Після смерті діда спадкоємцями першої черги за законом були його дружина [PERSON] та донька (її мати) [PERSON] . На момент смерті та після смерті діда [PERSON] продовжила проживати у вказаному будинку, у перебігу шестимісячного строку вона утримувала, володіла та управляла цим майном на власний розсуд, здійснювала ремонт, змінила замки, двері та вікна, підтримувала будинок у належному стані, сплачувала за водопостачання, освітлення та розпоряджалась речами звичайної домашньої обстановки та вжитку. Водночас її мати [PERSON] не проживала разом зі своїм батьком та не зверталась до нотаріуса з приводу прийняття спадщини. [INFO] померла [PERSON] , а [INFO] померла [PERSON] , яка не зверталася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Згідно зі спадковою трансмісією внаслідок смерті її матері, яка померла до закінчення шестимісячного строку прийняття спадщини, вона звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, що залишилася після смерті її бабусі [PERSON] . Її брат [PERSON] , [INFO] , будучи неповнолітнім, також прийняв цю спадщину у зв`язку зі спадковою трансмісією. [INFO] [PERSON] помер, він проживав окремо зі своїм батьком [PERSON] , який у свою чергу не звертався до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у зв`язку зі смертю свого сина [PERSON] і ніяким чином не претендує на частину спірного будинку, що залишилася після смерті його сина. З березня 2008 року вона разом з сім`єю оселилась у спадковому будинку, де проживає по цей час. На протязі тринадцяти років вона відкрито, добросовісно, постійно та безперервно користується та володіє спірним будинком, оплачує усі комунальні послуги, здійснює поточні ремонти та доглядає за будинком. Окрім неї ніхто не виявляє наміру визнати частину цього будинку своїм майном. Через втрату правовстановлюючих документів на спадкове майно нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Отримати дублікат договору на право забудови будинку та безстрокового користування земельною ділянкою не має можливості, оскільки всі документи, які зберігалися в архіві нотконтори до 01.01.2002, були передані до Донецького обласного державного нотаріального архіву, який залишився на території непідконтрольної влади України в м.Донецьку. Тому позивач просить суд встановити факт її проживання за адресою: [ADDRESS] , з березня 2008 року по цей час; встановити факт прийняття [PERSON] спадщини у вигляді жилого будинку з надвірними спорудами та побудовами за вказаною адресою після смерті свого чоловіка [PERSON] ; визнати за нею право власності в порядку спадкування після смерті [PERSON] на спадкове майно, яке складається з Ѕ частини жилого будинку за адресою: [ADDRESS] ; та визнати за нею право власності за набувальною давністю на Ѕ частину вказаного будинку. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] у судовому засіданні підтримали заявлені позовні вимоги, обгрутовуючи їх обставинами, викладеними у позові, просили суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] до суду не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, надав суду заяву, в якій зазначив, що він не має інтересу до частини спірного будинку, яка була успадкована його сином [PERSON] , оскільки він не має ніякого відношення до вказаного майна та жодним чином не претендує на нього, позов визнає в повному обсязі та просить суд розглядати справу без його участі. Представник відповідача Мирноградської міської ради також до суду не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, не заперечуючи проти позовних вимог, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність за наявними у справі доказами. \~ \~ \~ \~Згідно з ухвалою судді від 05.05.2021 позовна заява [PERSON] була залишена без руху для усунення недоліків. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Згідно з ухвалою судді від 17.05.2021 у справі відкрито загальне позовне провадження, призначене підготовче засідання та за клопотанням позивача витребувані письмові докази у державного нотаріуса Мирноградської державної нотаріальної контори. Згідно з ухвалою суду від 21.07.2021 підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Згідно з ухвалою суду від 10.09.2021 до участі у справі залучено в якості співвідповідача [PERSON] . \~ \~ \~ \~Заслухавши позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, допитавши свідків, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом установлено, що позивач [PERSON] є донькою [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження, про шлюб, Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища (а.с.12, 21, 25). [PERSON] у зв`язку з розірванням шлюбу 10.06.1974 з [PERSON] і реєстрацією 06.07.2011 нового шлюбу змінила своє прізвище на [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу, Витягом з\~Державного реєстру\~актів цивільного\~стану громадян\~про державну\~реєстрацію шлюбу(а.с.22, 24). У шлюбі з [PERSON] [INFO] у матері позивача [PERSON] народився син [PERSON] , що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження (а.с.26). Мати позивача [PERSON] є донькою [PERSON] та [PERSON] , які з 15.12.1935 перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копіями свідоцтв про народження, про укладення шлюбу (а.с.20, 23). [INFO] помер дідусь позивача [PERSON] (а.с.18). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з жилого будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Цей будинок належав [PERSON] на праві приватної особистої власності на підставі договору на право будівництва будинку і безстрокового користування земельною ділянкою від 19.06.1950, посвідченого державним нотаріусом Красноармійської державної нотаріальної контори 21.06.1950, реєстр № 4649, та зареєстрованого в Красноармійському БТІ 09.07.1951, реєстровий № 1351. Станом на 24.06.2020 загальна площа цього будинку складає 37,3 кв.м, у тому числі житлова 23,5 кв.м; на земельній ділянці розташовано наступні господарчо-побутові будівлі та споруди: Б-1 літня кухня, б-1 навіс, В-1 літня кухня, в-1 тамбур, Д-1 гараж, Є-1 вбиральня, З-1 сарай, Ж-1 сарай, № 1 огорожа, № 2 ворота, І водопровід, які побудовані до 05.08.1992 і не відносяться до самочинного будівництва. Ці обставини підтверджується копією договору на право будівництва, відомостями КП «БТІ» Мирноградської міської ради від 09.11.2020 та від 25.06.2020, копією технічного паспорту на будинок (а.с.13-15, 28-30, 32). [INFO] померла бабуся позивача [PERSON] (а.с.17). [INFO] померла мати позивача [PERSON] (а.с.19). [INFO] у віці 18 років помер помер брат позивача [PERSON] (а.с.16). Відповідно до акту Координаційного комітету самоорганізації населення м.Мирнограда від 15.04.2021 [PERSON] була зареєстрована та фактично проживала за адресою: [ADDRESS] , разом зі своїм чоловіком [PERSON] до моменту його смерті [INFO] , після чого продовжила фактично мешкати за вказаною адресою до часу своєї смерті [INFO] , виконуючи ремонт у цьому будинку, прибирання та догляд за присадибною ділянкою. В період з 1976 по 1984 роки [PERSON] за вищевказаною адресою фактично мешкала сама (а.с.34). Згідно з довідкою Виконавчого комітету Мирноградської міської ради від 18.08.2021 [PERSON] на момент своєї смерті [INFO] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , разом зі своїм батьком [PERSON] (а.с.98). Відповідно до акту Координаційного комітету самоорганізації населення м.Мирнограда від 15.04.2021 [PERSON] , яка була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , фактично не мешкала за місцем реєстрації з 1976 по 1984 роки. За вказаною адресою була зареєстрована та фактично проживала з 30.03.1951 по 02.08.2006 [PERSON] (а.с.33). Позивач [PERSON] за зареєстрованим місцем свого проживання за адресою: [ADDRESS] , фактично не проживає з березня 2008 року по теперішній час. [PERSON] з березня 2008 року по теперішній час фактично мешкає за адресою: [ADDRESS] . Ці обставини підтверджуються актами ОСББ «Сузір`я» від 23.12.2020 та Координаційного комітету самоорганізації населення м.Мирнограда від 17.12.2020 (а.с.35, 36). Заборгованість по оплаті комунальних послуг за адресою: [ADDRESS] , відсутня, що підтверджується довідками КП «Компанія «Вода Донбасу» від 21.12.2020, АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» від 08.02.2021 та БОКГ Мирноградської міської ради (а.с.38). Відповідно до інформаційних довідок зі Спадкового реєстру № 64874702 від 25.05.2021 та № 64874691 від 25.05.2021 на майно, яке залишилося після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , [INFO] спадкова справа не відкривалась, заповіти від імені [PERSON] не посвідчувалися (а.с.53, 56-57). Відповідно до інформаційних довідок зі Спадкового реєстру № 64874801 від 25.05.2021 та № 64874826 від 25.05.2021 на майно, яке залишилося після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , [INFO] відкрита спадкова справа № 3/2007 за заявою про прийняття спадщини (спадкова трансмісія) від імені онуки померлої [PERSON] , інших заяв не було; заповіти від імені [PERSON] не посвідчувалися (а.с.31, 53, 54-55). Відповідно до інформаційних довідок зі Спадкового реєстру № 64875092 від 25.05.2021 та № 64874877 від 25.05.2021 на майно, яке залишилося після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкова справа не відкривалась, заповіти від імені [PERSON] не посвідчувалися (а.с.53, 58-65). Відповідно до інформаційних довідок зі Спадкового реєстру № 64875160 від 25.05.2021 та № 64875129 від 25.05.2021 на майно, яке залишилося після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , спадкова справа не відкривалась, заповіти від імені [PERSON] не посвідчувалися (а.с.53. 66-67). Відповідно до постанови державного нотаріуса Мирноградської державної нотаріальної контори від 01.12.2020 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказаний жилий будинок після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , оскільки оригінал правовстановлюючого документу не зберігся, а його дублікат неможливо отримати у зв`язку з тим, що всі документи Донецького обласного державного нотаріального архіву, передані на зберігання до 31.12.2014, залишилися на території, непідконтрольній владі України, а саме в м.Донецьку (а.с.27). \~ \~ \~ \~Свідок [PERSON] в суді пояснила, що вона мешкає за адресою: [ADDRESS] , і є головою ОСББ «Сузір`я». Її сусідка з квартири [ADDRESS] [PERSON] не проживає в їх будинку з 2008 року, вона переїхала мешкати у батьківський будинок у приватний сектор в м.Мирнограді, де з того часу постійно проживає. \~ \~ \~ \~Свідок [PERSON] суду пояснив, що з 1981 року він мешкає за адресою: [ADDRESS] , на той час позивач [PERSON] (дівоче прізвище) Свєта була ще маленькою. Її мати [PERSON] проживала зі старенькою бабусею по [ADDRESS] . Дідуся він не застав. Щонайменше з 2008 року позивач після смерті своєї бабусі і матері постійно проживає в їх будинку, житло доглянуто, у дворі прибрано. \~ \~ \~ \~Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона проживає за адресою: [ADDRESS] , по сусідству з [PERSON] , яка мешкає по [ADDRESS] . В цьому будинку колись проживала бабуся позивача [PERSON] , з якою вона була знайома. Дідуся, фронтовика, який помер у 1978 році вона не застала. Після смерті чоловіка [PERSON] продовжила проживати в їх будинку до своєї смерті, вона доглядала за будинком і городом. [PERSON] померла влітку 2006 року, після чого приблизно через рік-півтора в будинок бабусі переїхала [PERSON] , в якому вона постійно мешкає до теперішнього часу. Якби не позивач, хату б вже давно розтягли, та вона б розпалася. Згідно з рішенням Конституційного Суду України у справі щодо офіційного тлумачення положення ч.1 ст.58 Конституції України (справа про зворотню дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) за № 1-рп/99 від 09.02.1999 за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотньої дії в часі. Дію нормативно-правового акту в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час якого вони настали або мали місце. Оскільки спадщина після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , відкрилася до [INFO] , застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР 1963 року. Згідно зі ст.524 ЦК УСРС спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до ст.529 ЦК УСРС спадкоємцями першої черги за законом є, в рівних частках, діти, дружина і батьки померлого. Згідно зі ст.549 ЦК УРСР спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Аналіз наведених суду доказів дає суду підставу вважати доведеним той факт, що [PERSON] прийняла спадщину, яка відкрилася після смерті її чоловіка [PERSON] , фактично вступивши у перебіг шестимісячного строку після смерті чоловіка в управління та володіння спадковим майном, продовжуючи проживати у будинку померлого, доглядати та утримувати цю нерухомість. За приписами ч.2 ст.548 ЦК УСРС прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Оскільки спадщина після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , відкрилася після 01.01.2004, застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу України 2003 року. \~ \~ \~ \~Згідно зі ст.ст.1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. \~ \~ \~ \~ У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст.1261 ЦК України). Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія), що відповідає приписам ч.1 ст.1276 ЦК України. Судом встановлено, що позивач шляхом звернення до нотаріуса з відповідною заявою прийняла спадщину, яка залишилася після смерті її бабусі [PERSON] , за спадковою трансмісією внаслідок смерті своєї матері, яка померла до закінчення шестимісячного строку прийняття спадщини та не встигла її прийняти. Її рідний брат [PERSON] прийняв спадщину відповідно до ст.1268 КПК України, будучи неповнолітнім на момент смерті своєї матері [PERSON] . З огляду на ст.1267 ЦК України, якою передбачено, що частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними, позивач має право на одержання свідоцтва про право на спадщину на Ѕ частину спірного будинку. Відповідно до ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно з п.216 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину на майно проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцю. Як пояснила у суді позивач, вона не може надати нотаріусу оригінал договору на право будівництва будинку і безстрокового користування земельною ділянкою, через те, що він не зберігся. Те, що цей документ існував, підтверджено вищенаведеними доказами. З огляду на ст.392 ЦК України, якщо право власності оспорюється або не визнається іншою особою, до суду може бути подано позов про визнання цього права. Оскільки у позивача існують перешкоди для оформлення своїх спадкових прав у нотаріальному порядку, беручи до увани встановлені обставини та наведені правові норми, суд вважає позовні вимогив в частині визнання за позивачем права власності в порядку спадкування на Ѕ частину спадкового будинку такими, що підлягають задоволенню. Щодо визнання за позивачем права власності за набувальною давністю на іншу Ѕ частину житлового будинку. Згідно зі ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Відповідно до п.п.13, 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК, а також ч.4 ст.344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. Беручи до уваги встановлені обставини та надані суду докази, суд приходить до висновку, що позивач добросовісно заволоділа чужим майном, розпочавши користуватися спірною частиною будинку за життя його спадкоємця, який права на спадкування не заявляв, і понад 13 років продовжує відкрито, тобто очевидно для всіх інших осіб, безперервно користуватися спірном жилим будинком, вживаючи необхідні заходи для утримання його в належному стані, сплачуючи комунальні послуги, інші особи на цю нерухомість не претендують і ніколи не претендували, а тому суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на вказане нерухоме майно за набувальною давністю. На підставі ст.ст. 524, 529, 548, 549 ЦК УСРС, ст.ст.16, 328, 344, 392, 1216, 1218, 1261, 1267, 1268, 1246, 1296 ЦК України, та

Outcome: approved