Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до ДП «Селидіввугілля» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Позовні вимоги мотивовані тим, що згідно наказу № 127-к від 03 листопада 2000 року вона була прийнята на посаду головного економіста бухгалтерії Державної холдингової компанії « Селидіввугілля». Згідно наказу № 155-к від 20 листопада 2002 року переведена заступником головного бухгалтера. Згідно наказу № 69-к від 02 вересня 2003 року переведена на посаду головного економіста бухгалтерії. Наказом № 5-к від 04 серпня 2016 року вона переведена на посаду провідного економіста бухгалтерії. Згідно з наказом № 31-к від 09 червня 2017 року вона звільнена з роботи за власним бажанням у зв'язку із виходом на пенсію. Згідно наказів Міністерства палива та енергетики України № 96 від 25 лютого 2003 року , № 492 від 18 серпня 2004 року, № 237 від 26 травня 2005 року, встановлено, що державне підприємство «Селидіввугілля» є правонаступником прав та обов'язків Державної холдингової компанії «Селидіввугілля». Разом з тим, остаточний розрахунок при звільненні був проведений із позивачем лише 22 серпня 2017 року. Довідкою ДП «Селидіввугілля» № 10/2070 від 20 листопада 2017 року підтверджено, що середньоденна заробітна плата позивача складала 305,47 грн. Кількість днів періоду затримки розрахунку з дати звільнення до день розрахунку становить 73 дні. На підставі вищевикладеного, позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час затримки розрахунку в розмірі 22 299,31 грн. Позивач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву з проханням розглядати справу без його участі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки до суду не повідомив. Згідно ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження у відсутність відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав. Відповідно до копії вкладиша до трудової книжки [NUMBER], [PERSON] звільнена з ДП «Селидіввугілля» з посади провідного економіста бухгалтерії 09 червня 2017 року за власним бажанням в зв'язку із виходом на пенсію (наказ № 31-к від 09 червня 2017 року). Частиною 1 ст. 47 КЗпП України визначено, що власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Згідно з ч. 1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Розрахунок середнього заробітку провадиться відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995р. з відповідними змінами та доповненнями. Згідно п. 2 зазначеного Порядку обчислення середньої заробітної плати провадиться виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Згідно з довідкою ДП «Селидіввугілля» № 10/2070 від 20 листопада 2017 року, середньоденна заробітна плата [PERSON] складає 305,47 коп. Відповідно до довідки ДП «Селидіввугілля» № 10/2070 від 20 листопада 2017 року, на дату звільнення [PERSON] була заборгованість по заробітній платі за червень 2017 року в сумі 29 844,57 грн. Заборгованість була виплачена 26 липня 2017 року в сумі 3 581,35 грн. та 22 серпня 2017 року в сумі 26 263,22 грн. При розрахунку середнього заробітку суд враховує вимоги ПКМУ «Про затвердження порядку обчислення середньої заробітної плати» №100 від 08.02.1995 року, згідно якої врахуванню при розрахунку днів затримки розрахунку підлягає не календарні дні, як було зазначено позивачем у своєму розрахунку, а робочі дні. В зв'язку з чим за період з 09 червня 2017 року по 22 серпня 2017 кількість робочих днів складає 51 день (червень 2017 року - 14 днів, липень 2017 року - 21 день, серпень 2017 року - 16 днів). Таким чином, середній заробіток за цей час становить 15 578,97 грн., з розрахунку: 51 (кількість днів затримки розрахунку) Х 305,47 (середньоденна заробітна плата). За таких обставин суд приходить до переконання, що вимоги [PERSON] про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку підлягають частковому задоволенню. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 141 УПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В судовому засіданні документально підтверджені витрати позивача по сплаті судового збору в розмірі 640,00 грн. Враховуючи, що позовні вимоги задоволено частково, на 70 %, то з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача, пропорційно задоволеним вимогам, 70 % від 640,00 грн. становить 448 грн.

Outcome: partial