Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача Димитровської міської ради про визнання права власності на житловий будинок, в обгрунтування якого вказала, що [INFO] року померла її мати [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина, до складу якої входить домоволодіння, розташоване за адресою: [ADDRESS], яке належало померлій на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Красноармійською державною нотаріальною конторою 10.07.1987 року, реєстровий номер 2-2531. Заповіт на своє майно [PERSON] не складала. Вона є єдиними спадкоємцями за законом першої черги. В установлений законом шестимісячний строк вона прийняла спадщину, подавши до нотаріальної контори відповідну заяву. На теперішній час в неї виникла необхідність в отриманні свідоцтва про право на спадщину, але їй було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій з тих підстав, що вона не надала правовстановлюючий документ на спадкове майно, про що нотаріусом винесено постанову від 13.03.2014 року. Законодавством передбачена можливість отримати нею дублікат правовстановлюючого документа на спадкове майно, але задля надання йому сили оригінала необхідно на підставі цього дублікату зареєструвати за померлою [PERSON] право власності на вказаний житловий будинок. Реєстраційною службою Димитровського міського управління юстиції на її звернення щодо реєстрації дублікату свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого на ім,я [PERSON], було роз'яснено, що державна реєстрація прав проводиться на підстави заяви власника, іншого правонабувача, сторони правочину, за яким виникло право. Реєстрація речових прав за заявою спадкоємців законом не передбачена, оскільки дієздатність фізичної особи припиняється у зв'язку зі смертю. З цих обставин вона не має можливості нотаріально оформити спадкові права, тому просить суд визнати за нею право власності на зазначене домоволодіння. Позивач [PERSON] до суду не з'явилася, письмово повідомила суд про розгляд справи у її відсутність, за участю її представника - [PERSON], підтримав свої позовні вимоги у повному обсязі. У судовому засіданні представник відповідача [PERSON] позовні вимоги свого довірителя також підтримав у повному обсязі, додавши, що мати позивача ніколи не була одружена, «[PERSON]» - це дівоче прізвище померлої, у якої була лише одна донька - позивач. Представник відповідача Димитровської міської ради до суду не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщений належним чином, письмово повідомив суд про розгляд справи у його відсутність та про своє не заперечення проти позову. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що [INFO] року померла [PERSON], про що у книзі реєстрації смертей [INFO] року зроблений відповідний актовий запис за № 104 (а.с.7). Позивач [PERSON], до шлюбу [PERSON], являється донькою померлої [PERSON], про що свідчать копії свідоцтв про народження, про шлюб, копія паспорта (а.с.4, 5, 6). Після смерті [PERSON] відкрилася спадшина, до складу якої входить житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS], загальною площею 56,80 кв.м, у тому числі житловою - 30,2 кв.м, з надвірними побудовами та спорудами: сараю Б, забору № 1, забору № 2, який належав померлій на підставі свідоцтва про право на спадкування по закону, посвідченого Красноармійською державною норатіальною конторою 10.07.1986 року за реєстровим №2-2531, що підтверджується довідками комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» Димитровської міської ради від 20.02.2013 року, від 19.04.2014 року, копією наведеного свідоцтва про право на спадкування за законом, технічного паспорту на будинок. За інформацією Димитровської державної нотаріальної контори від 21.05.2014 року на майно, яке залишилося після смерті [PERSON], померлої [INFO] року, згідно даних Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 21.05.2014 року відкрита спадкова справа № 45/2013 за заявою про прийняття спадщини за законом від імені дочки померлої [PERSON], якій 13.03.2014 року було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на грошові вклади. Від імені [PERSON] заповіти не посвідчувалися. Відповідно до постанови державного нотаріуса Димитровської державної нотаріальної контори Левізор Н.М. від 13.03.2014 року позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS], після померлої [PERSON], оскільки [PERSON] не подано правовстановлюючих документів щодо належності нерухомого майна спадкодавцеві, необхідних для вчинення нотаріальної дії (а.с.9). Відповідно до листа реєстраційної служби Димитровського міського управління юстиції від 17.03.2014 року позивачу роз'яснено про неможливість проведення реєстрації права власності на підставі дублікату свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 10.07.1986 року Красноармійською державною нотаріальною конторою на ім'я [PERSON], оскільки державна реєстрація прав проводиться на підстави заяв власника, іншого правонабувача, сторони правочину, за яким виникло право, а реєстрація речових прав за заявою спадкоємців законом не передбачена, оскільки відповідно до ст.ст.25, 346 ЦК України зі смерю особи її право- та дієздатність припиняються (а.с.10). Отже, судом встановлено, що позивач [PERSON] прийняла спадщину, яка відкрилася після смерті її матері, звернувшись до нотаріуса з відповідною заявою у передбачений законом шестимісячний строк. Інших спадкоємців після смерті [PERSON] судом не встановлено. Згідно за ст.331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності на це майно виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно за ст.182 ЦК України право власності на нерухомі речі підлягає реєстрації. Як встановлено вище, через відсутність у позивача оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно та через смерть спадкодавця позивач, використовуючи дублікат цього документу, не може зареєструвати належним чином право власності матері на спадкове домоволодіння і, як наслідок, оформити спадщину. З огляду на ст.392 ЦК України, якщо право власності оспорюється або не визнається іншою особою, до суду може бути подано позов про визнання цього права. Проаналізувавши вищевикладене, те, що судом достовірно встановлено, що спадкове домоволодіння дійсно належало спадкодавцеві на праві власності, перешкоди, які не дозволяють позивачу оформити спадщину у позасудовому порядку, відсутність спору щодо спадкового майна, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню. На підставі ст.ст.392, 1261, 1268 Цивільного кодексу України, та

Outcome: approved