Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] та просить суд визнати його такими, що втратив право користування квартирою №125, по вул. Арттеменка, 30-А, в м. Дубровиця Рівненської області. Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до договору найму від 01 березня 2006 вона є наймачем квартири №125, по вулиці Артеменка, 30-А, в м.Дубровиця Рівненської області. У даному будинку, зареєстрований відповідач, але вже понад 15 років він у ній не проживає та не сплачує комунальні платежі, не отримує кореспонденцію за даною адресою. Особистих речей у квартирі він не має і квартирою не цікавиться. Перешкод у користуванні жилим будинком позивач відповідачу не чинила. Добровільно знятися з реєстраційного обліку відповідач не бажає. Від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не зявився, проте від нього до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає. Згідно з ч.2\~ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] відповідно до договору найму від 01 березня 2006 є наймачем квартири №125, по вулиці Артеменка, 30-А, в м.Дубровиця Рівненської області (а.с.5). Відповідно до статті 72 Житлового кодексу України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому засіданні. Згідно вимог статті 405 Цивільного кодексу України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Факт відсутності відповідача у понад встановлені строки у квартирі [ADDRESS], підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов від 08 грудня 2017 року (а.с.7). Відповідно до частини 1 статті 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Частиною 2 статті 386 Цивільного кодексу України передбачено, що власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Таким чином, судом встановлено, що з 2003 року відповідач не проживає і не користується квартирою №125 по вулиці Артеменка, 30-А в м. Дубровиця Рівненської області, де він зареєстрований понад рік, і жодних домовленостей з цього приводу сторони не мають. Ці обставини відповідно до вимог частини 2 статті 405 Цивільного кодексу України, є підставою для задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що позивач є інвалідом другої групи загального захворювання, про що свідчить довідка МСЕК серії АВ №0748799 (а.с.6), а тому відповідно до вимог пункту 9 частини 1\~статті 5 Закону України «Про судовий збір», її звільнено від сплати судового збору. Згідно вимог п.6 ч. 3\~ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. З урахуванням наведеного з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати у розмірі 704,80 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved