Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-18 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про встановлення факту родинних відносин, встановлення факту проживання однією сімєю та визнання права на спадкове майно. \~ \~ \~ \~ В своєму позові позивач заяві зазначила, що 18 травня 2008 року померла її двоюрідна тітка [PERSON]. Після її смерті залишилося спадкове майно земельні частки (паї), розташовані на території Броварківської сільської ради Глобинського району Полтавської області, які належали померлій на підставі Свідоцтва про право на спадщинуза законом виданого Градизькою державною нотаріальною конторою 01 грудня 2000 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2026 після померлого 08.09.1999 року її чоловіка [PERSON], а також на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) ПЛ № 0248752 виданого 18.03.1997 року Глобинською районною державною адміністрацією Полтавської області. Син померлої [PERSON], який є спадкоємцем першої черги на майно померлої заяву про прийняття спадщини не подавав, разом з тим склав заяву, в якій зазначив, що він на спадщину не претендує. Вона є єдиним спадкоємцем після померлої, являється спадкоємцем пятої черги за законом, оскільки має пятий ступінь споріднення з померлою, проте не має можливості успадкувати земельні частки через відсутність підтвердження родинних відносин із померлою [PERSON], пропущенням шестимісячного строку для прийняття спадщини та відсутністю правовстановлюючих документів, в звязку з чим, державний нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину. Посилаючись на викладене, позивач просила суд: - встановити факт, що вона є спадкоємцем пятої черги пятого ступеня споріднення як двоюрідна племінниця померлої 18 травня 2008 року [PERSON]; - встановити факт, що вона постійно проживала разом із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, яка відкрилася 18 травня 2008 року після її смерті; - визнати за нею в порядку спадкування за законом після померлої 18 травня 2008 року [PERSON] право на: земельну частку (пай) розміром 3,13 умовних кадастрових гектари із земель Колективного сільськогосподарського підприємства «Ленінець», яка розташована на території Броварківської сільської ради Глобинського району Полтавської області та належала [PERSON] на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ПЛ № 0248752 виданого 18.03.1997 року Глобинською районною державною адміністрацією Полтавської області, зареєстрованого 12 травня 1998 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 681; земельну частку (пай) розміром 3,13 умовних кадастрових гектари із земель Колективного сільськогосподарського підприємства «Ленінець», яка розташована на території Броварківської сільської ради Глобинського району Полтавської області та належала [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом виданого Градизькою державною нотаріальною конторою 01 грудня 2000 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2026 після померлого 08.09.1999 року її чоловіка [PERSON]. \~ \~ \~ \~ У судовому засіданні позивач та її представник позов підтримували з підстав та обставин, зазначених в ньому та крім того, пояснили, що ними було використано усі засоби для підтвердження родинних стосунків з померлою документально. Разом з тим, оскільки документи не збереглися, позивач не має змоги цього зробити. Представники відповідача - Територіальної громади в особі Броварківської сільської ради Глобинського району Полтавської області та третьої особи Градизької державної нотаріальної контори Полтавської області в судове засідання не зявилися, надали до суду заяви, в яких просили справу розглядати за їх відсутності та вказали, що проти позовних вимог не заперечують. Представник третьої особи -Відділу Держгеокадастру у Глобинському районі Полтавської області в судове засідання не зявився, не повідомивши суд про причину своєї неявки, про час і місце судового розгляду був повідомлений належним чином. Вислухавши пояснення позивача та її представника, свідків [PERSON] та [PERSON], дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, обєктивно оцінивши надані\~ докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. 18 травня 2008 року в селі Кирияківка Глобинського району Полтавської області померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серія І-КЕ № 104349, виданого Виконкомом Броварківської сільської ради Глобинського району Полтавської області 19 травня 2008 року (а.с.10). Згідно паспорту громадянина України позивача серії КО №187113, виданого 27.12.2000 року Глобинським РВ УМВС України в Полтавській області та свідоцтва про народження серії VII-УР №0848845, виданого 28.04.1966 року Кирияківським сільбюро ЗАГС Глобинського району, [PERSON] народилася 13.04.1966 року в с. Кирияківка Глобинського району Полтавської області. Батьками зазначені «Біленко Микола Миколайович» та «Біленко Ганна Мусіївна» (а.с. 6-9). Із свідоцтва про смерть серії І-КЕ №229521, виданого 26.12.2012 року Броварківською сільською радою Глобинського району Полтавської області, вбачається, що 26 грудня 2012 року в с. Кирияківка Глобинського району Полтавської області померла [PERSON], у віці 82 роки ( а.с. 15). Свідоцтва про народження [PERSON] (після укладення шлюбу [PERSON]) [PERSON], [INFO] та [PERSON] (після укладення шлюбу [PERSON]) [PERSON], [INFO], Гавриленко (після укладення шлюбу Вінінченко) [PERSON], [INFO], Гавриленко (після укладення шлюбу [PERSON]) [PERSON], 20.12.1894 не збереглися, що підтверджується Довідкою виданою Глобинським районним відділом ДРАЦС ГТУЮ у Полтавській області №2363/03.02/04-33 від 09.12.2016 року (а.с. 16). Свідки [PERSON] та [PERSON], кожен окремо, пояснили суду, що вони є сусідами померлої [PERSON]. З 2003 року [PERSON] постійно проживала до доглядала за [PERSON] до її смерті, а коли остання померла, то [PERSON] здійснила її поховання, оскільки її єдиний син проживає в Російській Федерації, інші родичі у неї відсутні. В розмовах, за життя [PERSON] особисто їм розповідала, що [PERSON] є її двоюрідною племінницею, оскільки вона була двоюрідною сестрою матері [PERSON]- [PERSON], а їхні матері [PERSON] та [PERSON] були рідними сестрами. Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне. Згідно ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема, про встановлення факту родинних відносин. Згідно пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати документ. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 57 ЦПК України,\~доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Як зазначено в ч. 1,2 ст. 1265 Цивільного кодексу України, у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. Відповідно до розяснення Міністерства юстиції України «Про окремі питання спадкування» від 11.10.2011 року, до родичів п'ятого ступеня споріднення відносяться - діти його двоюрідних онуків і онучок (двоюрідні правнуки та правнучки), діти його двоюрідних братів та сестер (двоюрідні племінниці та племінники), діти його двоюрідних дідів та бабок (двоюрідні дядьки та тітки). Встановлення даного факту необхідно для отримання позивачем в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлої [PERSON], отже, встановлення факту цього породжує юридичні наслідки та має юридичне значення. Іншого порядку встановлення даного факту, крім як судового, не існує. У суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Даних про їхню заінтересованість в результаті розгляду справи немає, їх показання не суперечать іншим зібраним у справі доказам. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що факт того, що позивач є двоюрідною племінницею померлої [PERSON] є доведеним, а тому позов в частині встановлення факту родинних відносин є законним та обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню. Щодо позовної вимоги про встановлення факту проживання позивача з померлою [PERSON] на час відкриття спадщини, суд встановив наступне. Згідно довідки, виданої виконавчим комітетом Броварківської сільської ради Глобинського району Полтавської області №1052/02-31 від 05.10.2016 року, [PERSON], [INFO] до дня її смерті 18.05.2008 року, була зареєстрована та проживала за адресою: [INFO]. З 2003 року і по день смерті з нею проживала без реєстрації та вела спільне господарство [PERSON], [INFO] (а.с. 20). Зазначені обставини підтвердили допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне. Згідно ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначення іншого порядку їх встановлення. Згідно пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати документ. Встановлення даного факту необхідно для отримання позивачем в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлої [PERSON], отже, встановлення факту цього породжує юридичні наслідки та має юридичне значення. Іншого порядку встановлення даного факту, крім як судового, не існує. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що факт того, що позивач проживала з померлою [PERSON] на час її смерті та відкриття спадщини є доведеним, а тому позов в цій частині є законним та обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню. Щодо позовної вимоги про визнання права на земельні частки (паї) в порядку спадкування за законом, суд встановив наступне. Згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 02478752, виданого [PERSON], яка проживала в [INFO], на підставі розпорядження Глобинської райдержадміністрації від 18.03.1997 року №118, належить право на земельну частку (пай) у земля, яка перебувала у колективні власності колективного сільськогосподарського підприємства «Ленінець», розміром 3,13 умовних кадастрових гектара, розташовану на території Броварківської сільської ради Глобинського району Полтавської області (а.с.21). Відповідно до довідки Броварківської сільської ради Глобинського району №02-30/644 від 09.12.2016 року [PERSON], [INFO], проживала в [INFO] і мала такий склад сімї: чоловік [PERSON], [INFO], який помер 08.09.1999 року(а.с. 18). Як вбачається з повідомлення Градизької державної нотаріальної контори №25 від 13.01.2017 року, після померлого 08 вересня 1999 року [PERSON] заведена спадкова справа №451 за 2000 рік та видане свідоцтво про право на спадщину від 01.12.2000 року (а.с.51-52). Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом виданого Градизькою державною нотаріальною конторою 01.12.2000 року, зареєстрованого в реєстрі за №2026, [PERSON] прийняла у спадщину після померлого 08.09.1999 року чоловіка [PERSON] право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Ленінець», розміром 3,13 га, розташовану на території Броварківської сільської ради Глобинського району Полтавської області, яка належала померлому [PERSON] на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ПЛ 0248751, виданого 18.03.1997 року, зареєстрованого в Книзі реєстрації Сертифікатів 12.05.1998 року за номером 680 (а.с.23). Судом встановлено, що після померлої [PERSON] є спадкоємець першої черги - її син [PERSON], який спадщину після померлої матері не прийняв, на неї не претендує, про що 11.08.2016 року написав відповідну заяву, підпис на якій засвідчено приватним нотаріусом Вовчанського районного нотаріального округу Харківської області [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за № 1074 (а.с. 11-14). Наявність у померлої родичів, які відносяться до другої та третьої черги спадкування після померлої судом не встановлено, отже спадкоємців до третьої черги включно у померлої не було. Відповідно до досліджених в судовому засіданні інформаційних довідок зі спадкового реєстру № 46463908 та № 46463884 від 18.01.2017 року, після померлої 18 травня 2008 року [PERSON] спадкова справа не заводилася, спадкових договорів померла не укладала (56-57). Постановою від 07.12.2016 року державний нотаріус Градизької державної нотаріальної контори Глобинського району Полтавської області відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з відсутністю підтвердження родинних відносин з спадкодавцем, пропущенням шестимісячного строку прийняття спадщини та відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно (а.с.24). Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ст. ст. 1217, 1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.190 ЦК майном як особливим обєктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обовязки. Згідно п.2 Указу Президента України від 08.08.1995 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу є рівними. Як встановлено судом, позивач є єдиним спадкоємцем за законом, який подав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини. У пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», роз'яснено, що сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта на право власності на землю. Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від нею. Як зазначено в ч. 1,2 ст. 1265 Цивільного кодексу України, у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] за життя на передбачених законом підставах набула право на земельні частки (паї), розташовані на території Броварківської сільської ради Глобинського району Полтавської області. Спадкоємець першої черги за законом спадщину не прийняв, позивач є єдиним спадкоємцем пятої черги за законом. Інші спадкоємці попередніх черг відсутні. Приймаючи до уваги викладене, суд дійшов висновку, що позов в частині визнання за позивачем права на земельні частики (паї) в порядку спадкування за законом є законним та обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved