Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] та [PERSON], третя особа: приватний нотаріус Мукачівського районного нотаріального округу Гелетей Л.В. про визнання недійсним та скасування договору купівлі-продажу квартири та витребування квартири із незаконного володіння. Позов мотивований тим, що позивач проживає в м.Таганрог Ростовської області Російської федерації. За даною адресою проживає і її батько [PERSON]. В [ADDRESS], проживали її дід та баба, однак [INFO] помер дід [PERSON], а [INFO] померла баба [PERSON]. Єдиним спадкоємцем вищезазначеного нерухомого майна - квартири [ADDRESS] був батько позивача [PERSON]. Однак, останній відмовився від прийняття спадщини на корсить своєї дочки-позивача [PERSON]. 28.01.2014 року позивач подала заяву до приватного нотаріуса Мукачівського міського нотаріального округу Переста Я.О. про прийняття спадщини за померлою бабою [PERSON] і в цей же день була відкрита спадкова справа, але не оформила її належним чином не отримала Свідоцтво про право на спадщину за законом. Даною ситуацієї скористався відповідач [PERSON], який злочинним шляхом, незаконно визнав право власності на квартиру на [PERSON], який ніякого відношення до померлих осіб чи до нерухомого майна не мав і не має. 01.03.2017 року відповідач [PERSON] переоформив дану квартиру на іншого відповідача [PERSON]. Разом з тим, позивач [PERSON] звернулася до суду із заявою про перегляд заочного рішення від 29.09.2016 року, яким було незаконно визнано право власності на квартиру за [PERSON]. Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 31.05.2017 року рішення суду від 29.09.2016 року було скасоване, а також за заявою [PERSON] провадження у справі було закрито, оскільки останній відмовився від позову. Таким чином, на підставі даної ухвали суду була поновлена реєстрація квартири за померлою [PERSON] 24.07.2017 року право власності на спірну квартиру було оформлено на позивача [PERSON], однак володіє нею [PERSON]. Представники позивача [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися надіславши до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, просять суд позов задоволити з мотивів викладених в ньому. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] та представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судове засідання не з'явилися хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином про причину неявки суд не повідомили. Третя особа приватний нотаріус Мукачівського районного нотаріального округу Гелетей Л.В. в судове засідання не з'явилася хоча про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином про причину неявки суд не повідомила. Вивчивши заяву з доданими до неї сторонами доказами, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено та підтверджується належними у справі доказами, що згідно паспорта громадянина Російської федерації [NUMBER] виданого ОМ-3 міста Таганрога Ростовської області 22.03.2006 року [PERSON] народилася [INFO] та проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с. 9). Відповідно до Свідоцтв про смерть серій [NUMBER] від 09.09.2005 року та [NUMBER] від 31.07.2013 року [PERSON] помер [INFO], а [PERSON] померла [INFO] (а.с. 14, 15). Із заяви поданої [PERSON] до нотаріуса Таганровського нотаріального округу 28.01.2014 року вбачається, що останній відмовляється від частки спадкового майна після померлої [INFO] своєї матері [PERSON], яка проживала за адресою: [ADDRESS] на користь своєї дочки [PERSON] (а.с. 16). Із заяви поданої [PERSON] до нотаріуса Таганровського нотаріального округу 28.01.2014 року слідує, що остання приймає спадкове майно за померлою [PERSON] (а.с. 17). Заочним рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 29.09.2016 року позов [PERSON] було задоволено та визнано за останнім право власності на спадкове майно, а саме на квартиру [ADDRESS] (а.с. 19). Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 31.05.2017 року провадження у справі за позовом [PERSON] до Мукачівської міської ради, [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно було закрито у зв'язку із відмовою позивача від позову. Цією ж ухвалою, витребувано від [PERSON] на користь [PERSON] квартиру [ADDRESS] (а.с. 20, 21). Із Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №90584870 від 26.06.2017 року вбачається, що власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] (а.с. 22). Згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом від 24.07.2017 року спадкоємцем майна [PERSON], [INFO], яка померла [INFO] є її онука [PERSON], [INFO]. Спадщина, на яку видано свідоцтво складається з квартири [ADDRESS] (а.с. 23-25). Із Договору купівлі-продажу квартири від 01.03.2017 року укладеного між [PERSON] та [PERSON] слідує, що [PERSON], який діє як представник [PERSON] передав у власність [PERSON] нерухоме майно, а саме - квартиру [ADDRESS] (а.с. 32-34). Відповідно до п.3 Договору купівлі-продажу квартири від 01.03.2017 року зазначається, що документом, що підтверджує право власності продавця на відчужувану нерухомість є - Рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.09.2016 року, справа №303/4660/16-ц, що набуло законної сили 11.10.2016 року. Ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 24.10.2017 року ухвалу Мукачівського міськрайоного суду від 31.05.2017 року в частині допущення повороту виконання рішення суду від 29.09.2016 року, витребування від [PERSON] на користь [PERSON] спірної квартири скасовано (а.с. 35-37). Дані правовідносини регулюються ЦК України. Відповідно до ч.1 ст.4 та ч.1 ст.13 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи суспільних інтересах. Суд, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 1 статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно до ч.1 ст.80 цього ж Кодексу, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до ст.ст.1217, 1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 2 ст.1223 ЦК України передбачено, що у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи зазначені у ст.1261 ЦК України. Зокрема, із ст.1261 ЦК України випливає, що у першу чергу на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.1 ст.1265 ЦК України випливає, що у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближнього ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч.1 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ст.203 ЦК України зазначено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Згідно ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. У відповідності до ст.387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Відповідно до п.3 ч.1 ст.388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Відповідно до ч.3 ст.388 ЦК України якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках. У відповідності до ст.396 ЦК України встановлено, що особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права відповідно до положень глави 29 ЦК України, в тому числі і на витребування цього майна від добросовісного набувача. Таким чином, оскільки правовстановлюючий документ тобто рішення Мукачівського міськрайонного суду від 29.09.2016 року на підставі якого відбулося відчуження спірної квартири скасоване в судовому порядку і наявне порушення у зв'язку з цим прав позивача, то Договір купівлі-продажу квартири від 01.03.2017 року укладений з порушенням чинного законодавства та підлягає визнанню недійсним. Враховуючи вищенаведені обставини, факти, судом встановлено, що після смерті [PERSON], яка померла [INFO], відкрилася спадщина, яка складається з квартири [ADDRESS]. Спадкоємцем першої черги за законом є син померлої [PERSON], який у передбачений законом строк подав до нотаріальної контори заяву про відмову від прийнятя спадщини за своєю померлою матір'ю на користь своєї дочки - позивача [PERSON], яка у свою чергу також подала у передбачений законом строк заяву до нотаріальної контори про прийняття такої спадщини. Таким чином, позивач [PERSON] вважається такою, що прийняла спадщину - нерухоме майно за своєю померлою бабою, ще до його державної реєстрації, а тому вона має право витребувати це майно від добросовісного набувача з підстав передбачених ст.388 ЦК України, а тому позовна заява підлягає до задоволення. Така правова позиція викладена також в Постанові Верховного Суду України від 23.01.2013 року у справі №6-164цс12.

Outcome: approved