Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Як доказ заявлених вимог вказує, що з відповідачем по справі вона перебувала у шлюбі з 05.11.2010 року, який рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від28.09.2016 року розірвано. Від шлюбу у подружжя народилося двоє дітей: дочка - [PERSON], [INFO], син - [PERSON], [INFO]. З врахуванням того, що відповідач постійно ухиляється від утримання неповнолітніх дітей, добровільно сплачувати аліменти не бажає, тому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: дочки - [PERSON], [INFO], сина - [PERSON], [INFO], в розмірі по 2000 грн. щомісячно на кожну дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту звернення до суду і до досягнення дітьми повноліття. Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 04.07.2018 року прийнято до розгляду вищевказану позовну заяву та відкрито провадження у справі. Ухвалено проводити розгляд за правилами спрощеного позовного провадження, передбаченого статями 274-279 ЦПК України. На підставі ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь якої зі сторін про інше. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Судом встановлено, що сторони по справі перебували у шлюбі з 05.11.2010 року, який рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 28.09.2016 року розірвано /а.с.5/. Від шлюбу у подружжя народилося двоє дітей: дочка - [PERSON], [INFO], син - [PERSON], [INFO], батьком яких згідно свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 06.10.2011 року, серії [NUMBER] від 13.05.2013 року є відповідач [PERSON] /а.с.7/. З довідки про склад сім'ї № 1364 від 07.06.2018 року вбачається, що неповнолітні діти: дочка - [PERSON], [INFO], син - [PERSON], [INFO], проживають разом із позивачем [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.8) Так, відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст. 182 СК України, суд враховує - стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 184 СК України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що за загальним правилом спосіб виконання батьками своїх обов'язків по утриманню неповнолітніх дітей, зокрема, сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними, однак, у разі відсутності такої домовленості той з батьків,з ким проживають діти, має право звернутися до суду з відповідним позовом і в цьому разі аліменти на них можуть бути присуджені в частці від заробітку (доходу) їх матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідачем не надано суду доказів його непрацездатності та наявності на його утриманні інших дітей, тощо. Окрім цього, відповідно до вимог ст.ст. 13, 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. При цьому, кожна із сторін зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому, частиною дев'ятою статті 7 СК України визначено, що сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» від 07 грудня 2017 року № 2246-19, установлено у 2018 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 липня 2018 року (на момент розгляду справи) для дітей віком до 6 років становить 1559 гривень, а для дітей віком від 6 до 18 років становить 1944 грн. Крім того, частиною другою статті 182 СК України (в редакції чинній з 08 липня 2017 року), визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує матеріальне становище сторін та неповнолітніх дітей, те що сторони не змогли добровільно досягнути згоди про розмір сплачуваних аліментів, а також, що обов'язок утримувати дитину покладається рівною мірою на матір і батька. Як вбачається з довідки про доходи № 977 від 08.06.2018 року, [PERSON] працювала в ДП «Цуманське лісове господарство» з 18.11.2017 року по 02.05.2018 року на посаді бухгалтера. ЇЇ дохід за період з 01.12.2017 року по 03.05.2018 року склав 41170, 51 грн. (а.с.9). З огляду на вищевикладене, та беручи до уваги відсутність відзиву відповідача, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково, стягнувши з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі в розмірі по 1200 грн. щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову - 15.06.2018 року і до досягнення дітьми повноліття. Даний розмір є достатнім для задоволення розумних потреб дитини. Згідно положення ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У зв'язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому судовий збір в сумі 704,80 грн. слід стягнути з відповідача на користь держави. На підставі пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України, судове рішення слід допустити до негайного виконання в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial