Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] на її користь аліментів на утримання дітей у розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ними повноліття, починаючи з дня подання позовної заяви до суду. Свої позовні вимоги мотивує тим, що між сторонами був укладений шлюб 05 серпня 1999 року, актовий запис № 1174. Під час шлюбу в них народилося двоє дітей: донька [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Однак спільне сімейне життя між сторонами не склалося, з кожним днем, як зазначає позивач, їхні стосунки стають напруженими, непривязними, нестерпними, у звязку з чим позивач вимушена звернутися з позовом про розірвання шлюбу. Зазначає, що згоди на добровільну сплату аліментів між сторонами не було досягнуто. Тому для того, щоб забезпечити дітям нормальні умови для проживання, розвитку і навчання вона змушена звернутися до суду з цим позовом. Вказує, що її матеріальний стан дуже тяжкий. Вважає, що відповідач, з огляду на те, що він є працездатним, працює і отримує достойну заробітну плату, зможе щомісячно сплачувати аліменти на утримання дітей у розмірі ? частини зі всіх видів заробітку без погіршення його матеріального становища. Зазначає, що цей розмір аліментів є необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку їхніх двох дітей. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 24 вересня 2018 року відкрито провадження у справі розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачу встановлено п'ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. 08 жовтня 2018 року на адресу Залізничного районного суду м. Львова надійшов відзив [PERSON] на позовну заяву [PERSON], в якому відповідач зазначає, що заперечує проти заявлених позовних вимог з огляду на те, що а він працює в ТзОВ «Каргілл ЕН» на посаді менеджера з регіонального розвитку і основну частину зароблених ним коштів він спрямовує на створення комфортних умов для їхньої сімї з дітьми. Зазначає, що продукти харчування і всі інші побутові товари та речі в основному купляються за його рахунок. Також вказує, що твердження позивача про те, що між ними не було досягнуто згоди про добровільну сплату аліментів на дітей, це спробу ввести суд в оману, оскільки жодних розмов або перемовин стосовно укладення такої угоди між сторонами не було. Зазначає, що він приймає участь в забезпеченні дітей нормальними умовами для проживання, розвитку і навчання з огляду на те, що основна частина всіх витрат на дітей здійснюється за рахунок його заробітної плати, що підтверджується доданими до відзиву виписками з банківського рахунку. Окрім цього відповідач не погоджується з заявленим розміром аліментів у вигляді ? частини всіх його доходів з огляду на те, що відповідно до ч. 5 ст. 183 СК України той з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на двох дітей у розмірі 1/3 заробітку платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. У звязку із зазначеним просить суд в задоволенні позовної заяви відмовити в повному обсязі. У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Враховуючи наведене, відповідно до ч.8 ст.178\~та ч.5 ст.279 ЦПК України\~суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до вимог ч.2\~ст.247\~ЦПК України\~в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін, вивчивши зібрані по справі докази, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами 05 серпня 1999 року було укладено шлюб, зареєстрований Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 1174 (а.с. 8). Копіями свідоцтво про народження (а.с. 6, 7) підтверджується, що під час шлюбу в сторін народилося двоє дітей: донька [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. Дослідивши додані до відзиву на позовну заяву виписки з банківського рахунку відповідача, суд зазначає, що за ними неможливо ідентифікувати отримувачів грошових коштів за позначеними банківськими переказами. Так само неможливо визначити на які саме цілі були витрачені кошти за позначеними в виписці транзакціями. Відповідно до\~ст. 141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і обов'язків і не звільняє від обов'язків щодо дитини. За змістом\~ст. 180 СК України\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 182 СК України\~передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 5 ст. 183 СК України той\~із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. З огляду на зазначене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог. Таким чином з відповідача слід стягувати аліменти у розмірі 1/3 від всіх видів заробітку відповідача щомісячно на двох дітей, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ними повноліття починаючи з дня подання позовної заяви до суду.

Outcome: partial