Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання договору довічного утримання. Посилалася на те, що після смерті чоловіка [PERSON], який помер в 2008 році в с.Колінківці Хотинського району Чернівецької області вона отримала спадщину на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами який розташований за адресою: [ADDRESS]. Зазначила, що від спільного шлюбу з покійним чоловіком у неї народилось двоє дітей відповідач по справі [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Після оформлення всіх документів на спадкове майно до неї звернувся її старший син [PERSON], який в той час проживав разом зі її сім'єю в м. Чернівці на орендованій квартирі і запропонував їй здійснювати за нею догляд, а в обмін попросив, щоб вона оформила на нього будинок. Вказала, що після смерті чоловіка вона постійно хворіла та погодилась на це, та 29 липня 2011 року в Хотинській державній нотаріальній конторі уклала з ним договір довічного утримання за яким передала йому у власність належний їй на праві власності житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS]. Свою згоду на укладення договору довічного утримання вона надала незважаючи на те, що діти і без будь-яких угод в разі необхідності мають піклуватись про батьків і надавати їм допомогу. Також вказала, що з часу укладення договору і по цей час відповідач по справі [PERSON] жодного разу не виконував його умови, зокрема не забезпечував її харчуванням, одягом, доглядом не допомагав їй, а навпаки поводиться зухвало, постійно вчиняє із нею сварки чим принижує її людську честь та гідність. Посилаючись на вищевикладене просила, розірвати договір довічного утримання, укладений 29.07.2011 року між нею [PERSON] і відповідачем по справі [PERSON], посвідчений Хотинською державною нотаріальною конторою за №821. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини викладенні в позовній заяві. Просила позов задовольнити, вказавши що [PERSON] недає їй бачити з внуками чому і погіршились її відносини з сином і що було однією з причин з зверненням із позовом, а другою причиною був намір залишити частину будинку яка відокремлена другому сину. Крім того визнала, що її син її возив на автомобілі за власні кошти, а його дружина прала речі та готувала їжу з продуктів які априносила вона. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі просив задовольнити позов. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив відмовити у задоволенні позову. Вказав, що належним чином виконував умови договору довічного утримання, просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Подав до суду свої заперечення відповідно до яких вказав, що позовну вимогу заявлену [PERSON], щодо розірвання укладеного 29.07.2011 року договору довічного утримання він, [PERSON], вважає безпідставним та не обґрунтованим, а тому не визнає її в повному обсязі. Так дійсно, 29.07.2011 року державним нотаріусом Хотинської державної нотаріальної контори за реєстровим №821 було посвідчено договір довічного утримання (догляду), укладений між позивачкою [PERSON] та ним [PERSON] Також вказав, що згідно п.1 договору довічного утримання (догляду )від 29.07.2011 року [PERSON] передала йому у власність житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та побутовими будівлями і спорудами, що знаходиться у с. Колінківці Хотинського району Чернівецької області по [ADDRESS]. За умовами даного договору зазначений вище житловий будинок [PERSON] надала йому взамін її довічного утримання та догляду. За згодою сторін, тобто [PERSON] і його [PERSON], було визначено, що довічне утримання(догляд) полягає в наступному:-збереження за [PERSON] права безоплатного довічного користування житловим будинком [ADDRESS];-забезпечення харчуванням; -забезпечення одягом;-здійснення догляду та надання необхідної допомоги. В позовній заяві [PERSON] посилається на ту обставину, що причиною звернення до суду є не виконання ним , [PERSON] умов договору, довічного утримання. Однак таке твердження позивачки не відповідає дійсності та фактичним обставинам, [PERSON] користується житловим будинком по [ADDRESS], літньою кухньою і частина житлового будинку взагалі зачинена матір'ю для його брата. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні позов не визнав. Просив відмовити у задоволенні позову. Свідок [PERSON] суду показала, що їй відомо про наявність договору довічного утримання укладеного між позивачкою та відповідачем та вказала, що вони з чоловіком [PERSON] проживали в м. Чернівці та повернулись проживати в с.Колінківці, щоб здійснювати догляд за [PERSON], оскільки вона хворіє та потребує догляду. Зазначила, що вони разом харчувались, вона особисто готувала для [PERSON] та своєї сім'ї, прала речі позивача [PERSON], що її чоловік не забороняв та не перешкоджав позивачці користуватися господарством. [PERSON] користувалась кімнатою в житловому будинку, а [PERSON] передавав своїй матері одяг, возив її часто автомобілем за влісні кошти , сплачував комунальні платежі, умову договору про надання матеріального забезпечення її чоловік виконував. Також вказала, що з травня 2014 року [PERSON] не проживає в господарстві за адресою с.Колінківці, Хотинського району Чернівецької області. Свідок [PERSON], в судовому засіданні показала, що вона рідко буває на Україні оскільки працює за кордоном, коли вона приходила до доньки то бачила, що [PERSON] проживала з ними в господарстві, а з червні місяці 2014 року їй відомо, що вони посварилися, причина сварки їй не відома. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що він з 1999 року проживає в с.Колінківці по сусідству з [PERSON] та знає що вона там проживає, та бачив її неодноразово, як вона їхала в автомобілі з відповідачем. Свідки [PERSON], вважає що будинок має належати молодшому сину, а не старшому [PERSON], більше по справі він нічого не може повідомити. Свідок [PERSON], в судовому засіданні показав, що про фактичні обставини справи йому відомо лише зі слів [PERSON] , він є сусідом позивачки та відповідача та знає що вони проживають в одному господарстві. Свідок [PERSON], в судовому засіданні показав, що він є співмешканцем позивачки [PERSON] та йому відомо на даний час, що вона та її син [PERSON] в даний час перебувають в неприязних стосунках. Суд, заслухавши пояснення сторін, покази свідків, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання договору довічного утримання - необґрунтований та задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом встановлено, що 29.07.2011 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір довічного утримання, який посвідчений державним нотаріусом [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за № 821. Згідно п.6 договору довічного утримання (догляду) вбачається, що вартість матеріального забезпечення (харчування, одягу, ліками, догляду і необзідної допомоги) визначена сторонами в розмірі 200 (двісті) гривень в місяць. Відповідно до умов Договору, [PERSON], [INFO] передала у власність [PERSON], [INFO], належний їй на праві приватної власності житловий будинок з належними до нього господарськими та побутовими будівлями та спорудами, які знаходяться за адресою: [ADDRESS] Сторони погодили, що згідно умов договору визначено, що довічне утримання догляд) полягає в наступному:- збереження за [PERSON] права безоплатного довічного користування житловим будинком [ADDRESS];- забезпечення харчуванням; - забезпечення одягом;-здійснення догляду та надання необхідної допомоги. Відповідно до ст. 744 ЦК України, за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов'язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно. Таким чином, договір довічного утримання (догляду) має триваючий характер, тому що вимагає систематичного і постійного виконання набувачем своїх обов'язків щодо відчужувача до моменту припинення договору. Під утриманням можна розуміти повне забезпечення матеріальними та грошовими ресурсами особи для задоволення її життєво необхідних потреб та створення умов для нормальної життєдіяльності. Головною ознакою утримання є забезпечення утриманця (відчужувача) грошовими коштами та (або) іншими матеріальними цінностями. Поняття догляд означає нагляд за відчужувачем, станом його здоров'я, умовами побуту тощо. Догляд не обов'язково пов'язаний з наданням матеріальної допомоги і опосередковується своєрідною трудовою участю набувача в житті відчужувача, наданням відчужувачу послуг, обсяг яких передбачається договором. Матеріальне забезпечення (утримання) та послуги з догляду надаються набувачем до моменту смерті відчужувача (довічно) або до моменту розірвання договору довічного утримання. Тобто набувач бере на себе обов'язок по утриманню відчужувача, який встановлений за умовами договору у вигляді матеріального забезпечення (харчування, одягу, догляду та необхідної допомоги) . Пунктом 11 Договору сторони визначили, що договір може бути розірваний за згодою сторін, а у випадку невиконання його умов, або відмови від добровільного розірвання однією із сторін - в судовому порядку. Згідно ч. 1 ст.755 ЦК України, договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов'язків, незалежно від його вини. Разом з тим, позивач, звертаючись до суду з даним позовом, в порядку ч.1 ст. 60 ЦПК України, не надала суду доказів, щодо невиконання чи неналежного виконання набувачем своїх обов'язків, згідно договору довічного утримання. Позивач в судовому засіданні визнала той факт, що залишила своє місце проживання [ADDRESS] та не повідомила свого сина [PERSON] нову адресу свого проживання. Крім того судом встановлено і це підтверджено поясненнями позивача, що деякі кімнати житлового будинку по [ADDRESS] є відокремленні від основної частини будинку, оскільки [PERSON] бажає, щоб вони належали її другому сину. Крім того, факт повного та добросовісного виконання відповідачем своїх обов'язків по договору довічного утримання підтверджується показами свідків в судовому засіданні. Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з положеннями ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Таким чином, само по собі небажання позивачки продовжувати договірні відносини з відповідачем без правових підстав, визначених законом, не є підставою для розірвання договору. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] про розірвання договору довічного утримання - необґрунтований та задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed