Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, та збільшивши позовні вимоги, просила: - встановити факт постійного проживання [PERSON] разом із спадкодавцем [PERSON] за адресою: [ADDRESS], на момент смерті останньої та відкриття спадщини та визнати [PERSON] спадкоємицею [PERSON], яка відповідно до ч.3 ст.1286 ЦК України прийняла спадщину; - визнати за [PERSON], [INFO], в порядку спадкування право васності на земельну частку (пай) розміром 3,02 в умовних кадастрових гектарах, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Новосанжарського району Полтавської області, та значиться за померлою 13.05.1996 року [PERSON], згідно сертифікату серії ПЛ №0301615. В обгрунтування позову зазначила, що її бабі [PERSON], яка померла 13.05.1996 року, належала земельна частка (пай) площею 3,02 в умовних кадастрових гектарах, що знаходиться на території [PERSON] сільської ради Новосанжарського району Полтавської області. Так, згідно листа [PERSON] сільської ради сертифікат на право на земельну частку (пай) власниці [PERSON] у сільській раді відсутній, вищевказана земельна частка (пай) числиться як не витребувана і знаходиться в землях запасу на території сільської ради. Відповідно до листа відділу у [PERSON] районі Головного управління держгеокадастру у Полтавській області, наявного в матеріалах справи, за [PERSON] значиться сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0301615, зареєстрований 17.04.1997 року за №10695. Сертифікат власниці не видавався. Розмір земельної частки (паю) 3,02 в умовних кадастрових гектарах. Зазаначає, що 28.02.2010 року померла її мати та дочка [PERSON] [PERSON]. На день смерті [PERSON], позивачка постійно проживала разом з нею, доглядала її, здійснила її поховання. Після смерті баби та матері з метою оформлення спадщини на вказану частку (пай) позивачка до відповідних органів не зверталася, оскільки не знала, що дана земельна частка (пай) значиться за її померлою бабою. Про даний факт їй стало відомо у лютому 2017 року. Після звернення до нотаріуса для оформлення спадкових прав, їй було відмовлено у зв'язку з пропущенням строку, встановленого для прийняття спадщини, а також через не підтверджений факт її проживання разом з померлою [PERSON] на момент її смерті. На даний час немає можливості відновити сертифікат на вкзану земельну частку (пай), а відповідно й оформити правовстановлюючий документ на право спадкоємця на земельний пай, тому за захистом свої прав позивачка звернулася до суду з вказаним позовом. Ухвалою суду від 02.11.2017 року відкрито провадження у справі (а.с.23). Ухвалою суду від 20.02.2018 року вказана цивільна справа була прийнята до провадження судді Афанасьєвої Ю.О. та призначене підготовче судове засідання на 27.03.2018 року (а.с.65). Оскільки справа не була розглянута до закінчення строку відрядження судді Афанасьєвої Ю.О. в [PERSON] районному судді Полтавської області, й після переведення суддю на роботу на посаді судді в вказаний суд (Указ Президента України «Про переведення суддів» від 20.08.2018 року №228/2018) ухвалою від 11.09.2018 року справа була прийнята до свого провадження та призначено підготовче судове засідання на 26.09.2018 року (а.с.138-139). Ухвалою суду від 26.09.2018 року замінено третю особу Відділ у [PERSON] районі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] сільської ради Новосанжарського району Полтавської області, [PERSON] районної державної адміністрації Полтавської області, треті особи: Відділ у [PERSON] районі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, [PERSON], [PERSON], про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування, на Головне Управління Держгеокадастру у Полтавській області (а.с.159-160). Ухвалою суду від 18.10.2018 року було закрито підготовче провадження та справа призначена до розгляду по суті на 12.11.2018 року (а.с.194). Позивач та представник позивача в судовому засіданні підтримували заявлені вимоги, надали пояснення аналогічні викладеним в позові. Просили позов задовольнити. В подальшому надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримують, просять задовольнити у повному обсязі (а.с.221). Представник відповідача [PERSON] сільської ради Новосанжарського району Полтавської області в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Надали заяву\~про розгляд справи без участі їх представника (а.с.230). Представник відповідача [PERSON] районної державної адміністрації Полтавської області в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Надали заяву\~про розгляд справи за відсутності їх представника. Проти заявлених вимог не заперечують (а.с.222). Представник третьої особи Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. До суду надано пояснення до позову (а.с.202-203), згідно яких просили розглянути справу у відсутність їх представника, при винесенні рішення покладалися на розсуд суду. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явилася, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. До суду надала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити у повному обсязі (а.с.113-114). Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явилася, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. До суду надала заяву про розгляд справи без її участі. Просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі (а.с.39). Дослідивши письмові докази, допитавши свідків, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] згідно зі свідоцтвом про смерть серії І-КЕ №348399 (а.с.5), померла 13 травня 1996 року. [PERSON], яка в послідуючому змінювала прізвище на Онищенко (а.с.9, 10), [PERSON] (а.с.11), є донькою [PERSON], що вбачається із свідоцтва про народження серії ЯЯ №747660 (а.с.12) та матір'ю позивачки [PERSON], яка змінила прізвище на «Коковашина» у звязку з укладенням шлюбу, що вбачається із повторного свідоцтва про шлюб (а.с.16). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається з права на земельну частку (пай) в КСП «Маяк», площею 3,02 умовних кадастрових гектарів, яке прийняла [PERSON], але не оформила після смерті померлої 13.05.1996 року матері [PERSON]І, якій це право належало відповідно до сертифікату серії ПЛ №0301615. Відповідно до\~ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», право на земельну частку (пай) в тому числі мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Статтею другою вказаного вище закону передбачено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Відповідно до п. 24 ППВСУ №7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю. Член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами\~ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Згідно з листом Малокобелячквської сільської ради Новосанжарського району №02-24/842 від 19.09.2017 року (а.с.7) земельна частка (пай) площею 3,02 кадастрових одиниць за №20, яка згідно розташування земельних часток (паїв) бувшого КСП «Маяк», належить померлій [PERSON]; вказана земельна чатка (пай) числиться як невитребована та знаходиться в землях запасу на території сільської ради. При цьому надати копію сертифікату на земельну частку ради не має можливості, оскільки сертифікати знаходились у віданні КСП «Маяк» та після видачі власникам паїв, із зазначенням неотриманих сертифікатів, було передано у [PERSON] відділ Держгеокадастру. Згідно з відповіддю відділу Держгеокадастру у [PERSON] районі №1001/113-17 від 14.09.2017 року (а.с.8) відповідно до Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються [PERSON] райдержадміністрацією по КСП «Маяк», за [PERSON] значиться сертифікат на земельну частку (пай) серії ПЛ №0301615, зареєстрований 17.04.1997 року №10695. Сертифікат власниці не видавався, надати його копію немає можливості через те, що до Відділу зазначений сертифікат не передавався. Таким чином, за життя [PERSON] мала право на земельну частку (пай) в КСП «Маяк», площею 3,02 умовних кадастрових гектарів, що є спадковим майном. Відповідно до\~розяснень Пленуму\~ВСУ,\~які містяться\~в п.п.1,2\~Постанови №7\~від 30.08.2008\~року «Про\~судову практику\~у справах\~про спадкування»\~відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1.01.2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилась до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1.01.2004 року, спадкові відносини регулюються цим кодексом. Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обовязки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, зокрема, про встановлення факту прийняття спадщини, яка відкрилася до 1\~січня 2004 року. \~ Згідно з пунктом 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2003 року правила книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, \~яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Отже, за змістом указаної норми, ЦК України 2003 року застосовується до спадщини, яка відкрилася, але була прийнята спадкоємцями після 1 січня 2004 року, а якщо спадщина була прийнята до 1 січня 2004 року застосовується ЦК Української РСР 1963 року. Статтею 548 ЦК Української РСР 1963 року встановлено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. \~Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини, яким згідно з статтею \~525 цього Кодексу є день смерті \~спадкодавця. За змістом частин першої, другої статті 549 цього Кодексу спадкоємець визнається таким, що прийняв спадщину, як у разі подання ним у шестимісячний строк відповідної заяви до державної нотаріальної контори, так і в разі фактичного його вступу в управління або володіння спадковим майном, що означає можливість спадкоємця мати майно у своєму віданні, вчинення ним відповідних дій стосовно зазначеного майна до закінчення шестимісячного строку з часу відкриття спадщини. Так, померла [PERSON], згідно довідки № 933 від 11.12.2017 року (а.с.57), була зареєстрована в [INFO] з 13.04.1990 року до дня смерті 13.05.1996 року, разом з нею була зареєстрована [PERSON], яка фактично\~\~вступила\~\~у володіння \~\~спадковим майном за вищевказаною адресою. Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що [PERSON], відповідно до приписів ч.1\~ст.549 ЦК УРСР\~(1963 року), як спадкоємець першої черги\~\~прийняла спадщину після смерті 13.05.1996 року її матері [PERSON], так як вступила у володіння спадковим майном. [PERSON] згідно зі свідоцтвом про смерть серії І-КЕ №131868 (а.с.13), померла 28 лютого 2010 року. Після її смерті залишилась спадщина, яка складається, зокрема, з права на земельну ділянку (пай) в КСП « Маяк», яке вона прийняла, але не оформила після померлої [PERSON] Відповідно до\~статті 1216 Цивільного кодексу України\~спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно\~статті 1217 Цивільного кодексу України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1\~ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частиною 1\~ст. 1268 ЦК України\~передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 1\~ст. 1270 ЦК України\~передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленогост. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до п.2\~постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Пунктом 23\~постанови ПленумуВерховного\~СудуУкраїни від\~30.05.2008\~року №\~7\~«Про судову\~практику у\~справах про\~спадкування» розяснено, що, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. У видачі свідоцтва про право на спадщину [PERSON] завідуючого Третьою Полтавською державною нотаріальною конторою від 19.12.2017 року (а.с.55-56) було відмовлено, оскільки не підтверджено, що позивач не проживала постійно із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а тому вважається такою, що не прийняла спадщину. Разом з тим, з довідки №933 від 11.12 2017 року (а.с.57) вбачається, що [PERSON] була зареєстрована та проживала за адресою: [INFO] по день смерті 28.02.2010 року. З акту, складеного сусідами [PERSON] від 07.09.2017 року (а.с.18), вбачається, що позивач [PERSON] в період з листопада 2009 року по день смерті [PERSON] проживала разом з нею за адресою: [ADDRESS], постійно доглядала її, здійснила її поховання. В судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили вказані факти та пояснили, що [PERSON] на день смерті матері- Романенко М.І. дійсно проживала разом з нею без реєстрації. Останні роки життя [PERSON] дуже хворіла, дочка доглядала за нею, вона постійно проживала з нею. Вказані обставини щодо наявності у [PERSON] тяжкого захворювання злоякісне утворення головного мозку також підтверджуються довідкою облонкодиспансера (а.с.58) З наведеного вбачається, що на час відкриття спадщини після [PERSON] [PERSON] змінила своє фактичне місце проживання та постійно проживала за адресою: [INFO], й відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, вважається такою, що прийняла спадщину. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року, ратифікованих\~Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до\~ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ч.2\~ст.16 ЦК України\~способом захисту цивільного права може бути визнання права. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про визнання за [PERSON] права на земельну частку (пай) площею 3,02\~в умовних\~кадастрових гектарах,\~яка розташована\~на території\~[PERSON] сільської\~ради Новосанжарського\~району Полтавської\~області в порядку спадкування за законом після смерті 28.02.2010 року її матері [PERSON], яка успадкувала його після смерті 13.05.1996 року своєї матері [PERSON], що належала останній згідно сертифікату серії ПЛ №0301615. На підставі ст.ст. 524, 525, 529, 548, 549 ЦК УРСР, ст.ст. 1216, 1218 ЦК України та

Outcome: approved