Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], третьої особи, що не заявляє самостійних вимог: Приморська районна адміністрація, як орган опіки та піклування Одеської міської ради, за участю Прокуратуру Приморського району м. Одеси про позбавлення батьківських прав, посилаючись на те, що відповідач участі у вихованні та утриманні дитини [PERSON], [INFO], не бере, його здоров'ям не цікавиться, не бачиться з нею. Позивач [PERSON] та його представник у судове засідання з'явились, позовні вимоги підтримали повністю, просили суд задовольнити їх у повному обсязі. Відповідач по справі на судове засідання з'явився, надав письмове заперечення по справі. Що стосується позовних вимог позивача, відповідач не визнав, вважає що ці вимоги є незаконними та необґрунтованими. Представники Приморської районної адміністрації, як органу опіки та піклування та Прокуратури Приморського району м. Одеси в судове засідання не з'явилися, надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність. Суд, ознайомившись та дослідивши матеріали справи, заслухавши показання свідків та надані докази, вважає позовні вимоги позивача підлягаючими задоволенню оскільки вони засновані на вимогах законну та підтверджуються наданими доказами, на підставі встановлених фактичних обставин по справі. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, актовий запис №1159 від 25.12.2007р., запис внесено Третім відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси. 14.04.2007 року сторони розірвали шлюб, актовий запис за № 365 від 08.10.2009р., свідоцтво видане Першим Маліновським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції. Протягом останніх років, відповідач [PERSON] жодного разу не відвідав дитину, у вихованні дитини участі не приймає, оскільки ніяких перешкод чи заборони щодо побачень з дитиною йому ніхто не чинить. З боку відповідача [PERSON] не робиться ніяких спроб побачитись з дитиною, прийняти участь в її вихованні та розвитку. Дитина постійно мешкає спільно з позивачем за адресою: [ADDRESS], що підтверджено довідкою № 189 від 05.03.2014 року виданою дільницею №5 КП «ЖКС «Черьомушки». Також судом встановлено, що дитина знаходиться на обліку в дитячій міській поліклініці № 6, що розташована за адресою: м. Одеса, вул. Ак. Філатова, буд. 7а. Дитині вчасно проведені профілактичні щеплення, проводяться регулярні амбулаторні огляди, стан здоров'я задовільний. Нагляд за станом здоров'я дитини з моменту її народження і по сьогоднішній день здійснює мати, [PERSON] Батько участі у цій сфері життя дитини не приймав. Ці обставини підтверджуються довідкою головного лікаря дитячої міської поліклініки №6 від 06.03.2014р. З 01.10.2009 р. та по теперішній час, дитина відвідує Одеській дошкільний навчальний заклад «Ясла-садок» №107 комбінованого типу Одеської міської ради Одеської області, що розташований за адресою: 65049, м. Одеса, пров. Економічний, буд. 5А. За період навчання дитини у закладі вихованням займається лише мати, яка є членом батьківського комітету групи «Вишенька», за час навчання батько дитини участі у вихованні не приймає, жодного разу на святах та заходах не був присутній, батьківських зборів не відвідував, про що свідчить довідка завідуючого ОДНЗ «Ясла-садок» №107. Крім цього, відповідач без будь - яких підстав заперечував проти виїзду дитини за кордон на оздоровлення протягом 2012-2013рр., що підтверджується рішенням Приморського районного суду м. Одеси. Після звернення позивача до Приморського районного суду м. Одеси з позовом про надання неодноразового дозволу на виїзд дитини за кордон без згоди батька, відповідач частково оплатив аліменти, але до розрахунку заборгованості по аліментах, виданої першим Приморським відділом державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції від 31.10.2013р., сума заборгованості складає 11 тис. 777,57 грн. 29.07.2013р. Першій Приморській відділ державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції направив до ГУМВС України в Одеській області подання про вирішення питання щодо притягнення до кримінальної відповідальності відповідача у зв'язку з невиплатою аліментів, що свідчить про злісне ухилення відповідача від сплати аліментів. Позивач зазначає, що відповідач погрожував їй фізичною розправою над нею та над дитиною, а також всіляко принижував та ображав нецензурною лайкою, що підтверджується заявами у міліцію та показанням свідків. Весь цей час відповідач життям доньки не цікавився, не телефонував, не виявляв бажання спілкуватись з дитиною та приймати участь у її вихованні. На сьогоднішній день дитині вже шість років, за цей період вона бачила батька тільки один раз та зовсім не пам'ятає його, крім цього ніяких почуттів до нього немає, оскільки батько не приймає участі у вихованні і житті дитини. Позивач звернулася до органу опіки та піклування з питанням позба влення батьківських прав [PERSON] у відношенні малолітньої [PERSON], [INFO] року народження, що підтверджується висновком органу опіки та піклування від 16.04.2014 року № 01-11/626 «Про доцільність позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] у відношенні малолітньої [PERSON], [INFO] року народження». З показань свідків судом встановлено, що відповідач не спілкується з дитиною, не приймає участь у вихованні доньки, що суперечить інтересам дитини, та спричиняє дівчинки моральні страждання. Так, свідок [PERSON] в судовому засіданні вказала, що вона є хрещеної матерю малолітньої [PERSON], зазначила, що батько дитини вони бачила декілька разів, а саме коли вона народилась, коли дитині виповнилося один місяць та коли вона христила дитину в чотири місяця. Свідок [PERSON] пояснила суду, що вона є сусідкою позивачки та їх діти багато проводять часу разом у вільний час, але відповідача по справі ніколи не бачила, батьком дитина називає Андрія, який є цивільним чоловіком позивачки. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила суду, що вона працювала разом з позивачкою, вона з нею спілкувалася до пологів та після пологів, з відповідачем не знайома, його не бачила ніколи. З позивачкою підтримує подружні відносини, так як їх діти одногодки та дружать між собою. Також згідно висновку судової-психологічної експертизи № 2405 від 19.05.2014 року встановлено, що у малолітньої [PERSON], [INFO] року народження к батьку [PERSON], [INFO] негативне відношення, вона його не знає, та боїться нього. Формально визнає, що він є батьком, але фактично батьком визнає «батько [PERSON]» (цивільного чоловіка [PERSON]) Суд звертає увагу та особисте ставлення відповідача до доньки, виходячи з того що в апеляційній скарзі (а.с. 34) по іншій справі поставив під сумнів, що дитина є його донькою. Виходячи з наведеного, суд доходить висновку, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню своєї малолітньої доньки й фактично втратив з нею родині відносини, що не спростоване по справі. Суд вказує, що відповідачу було роз'яснено про необхідність доведення своїх заперечень належними та допустимими доказами, але останній заявив, що інших доказів не має і справу слід розглядати за наявними матеріалами. Водночас з матеріалів справи вбачається що усі документальні звернення до органів щодо дитини відповідач здійснив вже підчас коли позивач ініціювала процедуру позбавлення останнього батьківства. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. З урахуванням викладеного й виходячи з інтересів [PERSON], суд вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON], по відношенню до його доньки [PERSON], [INFO] р.н. На підставі викладеного й

Outcome: approved