Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Котелевської селищної ради Котелевського району Полтавської області, в якому просить визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку площею 0, 1913 га. , яка надана для будівництва і обслуговування житлового будинку , господарських будівель і споруд та ведення особистого підсобного господарства (селянського господарства) та розташована по вул. Береговій , 5 смт Котельва Котелевської селищної ради Котелевського району Полтавської області й до дня смерті належала на праві приватної власності [PERSON], який помер 13 січня 2010 року. Обґрунтовуючи свій позов тим, що вона стала спадкоємицею за законом на майно померлого чоловіка [PERSON]. В теперішній час вона бажає оформити спадкове майно, яке складається із земельної ділянки площею 0, 1913 га. , яка надана для будівництва і обслуговування житлового будинку , господарських будівель і споруд та ведення особистого підсобного господарства (селянського господарства) та розташована по вул. Береговій, 5 смт Котельва Котелевської селищної ради Котелевського району Полтавської області й до дня смерті належала на праві приватної власності [PERSON]. Але нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначене майно, оскільки відсутній витяг з Державного земельного кадастру та рекомендовано звернутися до суду (а.с. 10). У відкрите судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася в установленому законом порядку. [PERSON] надала до суду заяву від 25.11.2016 року, в якій просить розгляд справи провести без її участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує повністю (а.с. 16). Представник відповідача Котелевської селищної ради Котелевського району Полтавської області у відкрите судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку. Котелевська селищна рада Котелевського району Полтавської області надала до суду листа від 05.12.2016 року, в якому просить розгляд справи провести без участі їх представника, зазначивши що позовні вимоги [PERSON] визнають в повному обсязі (а.с. 25). Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача приватний нотаріус Котелевського районного нотаріального округу Полтавської області [PERSON], в судове засідання не зявився, про час і місце судового розгляду повідомлений в установленому законом порядку. приватний нотаріус Котелевського районного нотаріального округу Полтавської області [PERSON] надіслав до суду листа № 980/01-16 від 06.12.2016 року, в якому просить розглядати справу без участі приватного нотаріуса, зазначивши що проти задоволення позовних вимог позивача не заперечує (а.с. 27). Представник третьої особи відділу Держгеокадастру у Котелевському районі Полтавської області у відкрите судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку. Відділ Держгеокадастру у Котелевському районі Полтавської області надіслав до суду листа від 05.12.2016 року, в якому просить розглядати справу без участі їхнього представника, у вирішенні даного питання покладається на розсуд суду (а.с. 26). У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, системно дослідивши матеріали даної цивільної справи (а.с.1-35), вивчивши правові норми, що регулюють дані правовідносини приходить до переконання, що позовну заяву слід задовольнити повністю з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини [PERSON] являється дружиною [PERSON] про що свідчить копія свідоцтва про одруження серії I-УР № 621801 від 22.09.1961 року (а.с.8). [PERSON] помер 13 січня 2010 року, про що свідчить світлокопія свідоцтва про смерть, серії 1-КЕ № 151107, виданого відділом РАЦС Котелевського РУЮ Полтавської області 13 січня 2010 року (а.с.7). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина за законом. Дружина [PERSON] стала спадкоємицею першої черги за законом. Спадкове майно складається із земельної ділянки площею 0, 1913 га. , яка надана для будівництва і обслуговування житлового будинку , господарських будівель і споруд та ведення особистого підсобного господарства (селянського господарства) та розташована по вул. Береговій , 5 смт Котельва Котелевської селищної ради Котелевського району Полтавської області й до дня смерті належала на праві приватної власності [PERSON], який помер 13 січня 2010 року, що підтверджується копією Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії III - ПЛ № 032082, виданого 25.04.2000 року на підставі рішення виконавчого комітету Котелевської селищної ради народних депутатів від 29 квітня 1994 року (а.с. 14). При цьому, з вказаного державного акту ( а.с. 14) вбачається, що земельна ділянка була надана [PERSON] з цільовим призначенням для ведення особистого підсобного господарства, тоді як на сьогодні це суперечить п. г ч.3 ст. 22 ЗК України, де вказано що земельні ділянки для ведення підсобного сільського господарства надаються несільськогосподарським підприємствам, установам чи організаціям, а не громадянам України (фізичним особам). В свою чергу відповідно до вимог п. а ч.3 ст. 22 ЗК України ( в редакції що діє на сьогодні) землі сільськогосподарського призначення передаються у власність на надаються у користування громадянам для ведення особистого селянського господарства. Крім цього , виходячи з положень ст. 5 ЗУ « Про особисте селянське господарство» від 15.05.2003 року, законодавцем було прирівняно (ототожнено) значення цільового призначення земельної ділянки, яка раніше надавалася громадянам для ведення підсобного господарства, тоді як з прийняттям ЗК України від 25.01.2001 року, який набрав чинності 01.01. 2002 року, земельна ділянка надається громадянам для ведення особистого селянського господарства. Як вбачається з листа про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 915/02-14 від 21.11.2016 року, до приватного нотаріуса звернулася [PERSON] з метою оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом, на земельну ділянку, проте нотаріусом було встановлено, що відповідно до повідомлення відділу Держгеокадастру у Котелевському районі Полтавської області земельна ділянка спадкодавця до автоматизованої системи ведення Державного земельного кадастру не занесена, кадастровий номер не визначався, а тому Відділ не має можливості видати витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, тому приватний нотаріус позбавлений можливості видати свідоцтво про право на спадщину за законом, рекомендовано звернутися до суду. (а.с. 10). Це знайшло своє підтвердження у листі Відділу Держгеокадастру у Котелевському районі Полтавської області від 13.09.2016 року № 29-28-0.4-1435/15-16, відповідно якого, до автоматизованої системи ведення Державного земельного кадастру земельна ділянка [PERSON] не занесена, кадастровий номер не визначався. ( а.с. 12). Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Державний земельний кадастр» кадастровий номер земельної ділянки індивідуальна, що не повторюється на всій території України, послідовність цифр та знаків, яка присвоюється земельній ділянці під час її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування. Відповідно до п.115 постанови КМУ « Про затвердження порядку ведення Державного земельного кадастру» від 17.10.2012 року державна реєстрація земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації за заявою власників. Так, як власник спірної земельної ділянки [PERSON] помер 13.01.2010 року, а сама земельна ділянка не занесена до автоматизованої системи ведення Державного земельного кадастру, кадастровий номер не визначений, то позивачка [PERSON] позбавлена можливості як спадкоємиця за законом на майно померлого чоловіка отримати свідоцтво про право власності на спадщину за законом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно з п. г ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до п.2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Державний земельний кадастр» земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до змісту повідомлення приватного нотаріуса Котелевського районного нотаріального округу Полтавської області [PERSON] № 980/01-16 від 06.12.2016 року, в провадженні знаходиться спадкова справа № 112/2016 на майно [PERSON], померлого 13.01.2010 року. В спадковій справі знаходяться: заява про прийняття спадщини за законом, що надійшла 08.09.2016 року, дружини померлого; Крім цього, приватним нотаріусом на імя [PERSON] було видане 21.11.2016 року Свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями що знаходиться в смт Котельва Полтавської області вул. Берегова, 5 (а.с. 27). Ч.1 ст. 1225 ЦК України встановлено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємців права на спадщину. Згідно з ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Задовольняючи позовну заяву [PERSON] до Котелевської селищної ради Котелевського району Полтавської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача приватний нотаріус Котелевського районного нотаріального округу Полтавської області [PERSON], відділ Держгеокадастру у Котелевському районі Полтавської області, суд виходить із засад справедливості, добросовісності, виваженості, розумності відповідно до вимог ст. 3 ч. 1 п. п. 5, 6 Цивільного кодексу України. Підсумовуючи все вище викладене суд, вважає, що [PERSON], як спадкоємиця першої черги за законом на майно померлого чоловіка [PERSON], дійсно має законне право на земельну ділянку площею 0, 1913 га. , яка надана для будівництва і обслуговування житлового будинку , господарських будівель і споруд та ведення особистого селянського господарства та розташована по вул. Береговій , 5 смт Котельва Котелевської селищної ради Котелевського району Полтавської області. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові витрати позивачу присуджуються пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved