Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини, з якою проживає дитина, до досягнення дитиною трирічного віку. В обґрунтування свого позову пояснила, що 21.06.2014 року між нею та відповідачем був укладений шлюб. 14.09.2014 року від цього шлюбу в них народилась донька [PERSON]. На сьогоднішній час подружжя не мешкають разом як подружжя, в звязку з чим не мають сумісного бюджету, не ведуть сумісно господарство. Відповідач мешкає окремо у іншому місці. Позивачка на сьогоднішній час перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, ніде не працює, отримує соціальну допомогу на дитину у розмірі 860 грн. щомісячно. Інших доходів позивачка не має. Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дружини не надає, хоча працює будівельником, та має стабільний заробіток у 6000,00 грн., його стан здоровя, відсутність інших утриманців та стягнень за виконавчими документами, дозволяє йому надавати позивачу матеріальну допомогу на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку. Частково змінивши свої позовні вимоги, після ознайомлення з запереченнями відповідача, позивач просить суд винести рішення, яким щомісячно стягувати аліменти з [PERSON] на її користь та утримання у розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу), до досягнення донькою [PERSON] [INFO] трирічного віку. Позивачка в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій просить слухати справу без її участі, підтримала частково змінені позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав суду заперечення на позовну заяву, у якому просить суд розглядати справу за його відсутністю, та повністю відмовити позивачу у задоволенні її позовних вимог, урахувавши його матеріальне становище, яке він не вважає стабільним, та знаходження на його утриманні його батьків пенсіонерів (а.с. 25-26). Згідно СК України, право щодо взаємного утримання подружжя виникає на підставі складу юридичних фактів: непрацездатність одного з подружжя, потреба в матеріальної допомозі (нужденность), спроможність одного з подружжя надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено, що 21.06.2014 року між сторонами був укладений шлюб (а.с.3). 14.09.2014 року від цього шлюбу в них народилась донька [PERSON] (а.с.2). На сьогоднішній час подружжя не мешкають разом як подружжя (а.с.5), в звязку з чим не мають сумісного бюджету, не ведуть сумісно господарство. Відповідач мешкає окремо у іншому місці. Позивачка на сьогоднішній час перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, ніде не працює, отримує соціальну допомогу на дитину у розмірі 860 грн. щомісячно (а.с.6). Інших доходів позивачка не має. Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дружини не надає, хоча є працездатною людиною, він працює та має тимчасовий дохід (заперечення відповідача), його стан здоровя, відсутність інших стягнень за виконавчими документами, дозволяє йому надавати позивачу матеріальну допомогу на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку. Із довідки-виписки з домової книги про склад сімї і прописки від 25.11.2016 року вбачається, що відповідач дійсно на сьогоднішній час мешкає разом з батьками у будинку, який належить батькам, при цьому вказана обставина не підтверджує факт перебування його батьків пенсіонерів на його утриманні (а.с. 29). В ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Україною 27.02.1991 року, закріплено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини, до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 77 СК України, за рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 79 СК України, аліменти на одного з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до норм ч.ч. 1, 2 ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого подружжя з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Аналіз зібраних у справі доказів надає можливість суду вважати, що визначений позивачкою розмір аліментів на своє особисте утримання, після часткового змінення позовних вимог, відповідає вимогам СК України. За таких обставин суд вважає за необхідне змінений частково позов задовольнити у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved