Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], з урахуванням уточнених позовних вимог просила стягнути з останнього 15600, 00 гривень. В обґрунтування позову зазначила, що 03.12.2014 року між нею та відповідачем було укладено договір позики, відповідно до якого відповідач позичив у позивача гроші у сумі і 1300 дол. США та 2900 гривень, які зобовязався повернути в строк до 31.12.2016 року, про що свідчить власноручно написана відповідачем розписка, однак відповідача умови договору не виконав і кошти у встановлений строк не повернув, в звязку з чим позивач вимушена звернутися до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про розгляду справи за її відсутності, а також зазначила, що проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки у судове засідання відповідача, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. 03.12.2014 року [PERSON] отримав у [PERSON] у борг 1300 дол.США та 2900, 00 гривень та зобовязавсь їх повернути до 31.12.2016 року, про що складено розписку (а.с.5) В зазначений строк відповідач кошти не повернув. Відповідно до ч. 1\~ст. 1046 ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно з ч. 2\~ст. 1047 ЦК України\~на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Отже, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Статтею 202 ЦК України\~визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Відповідно до ч.ч. 1, 2\~ст. 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов'язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Зазначене узгоджується із правовими позиціями висловленими в постановах Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року № 6-63цс13, від 24 лютого 2016 року № 6-50цс16, які згідно зі\~ст. 360-7 ЦПК України\~мають враховуватись іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України\~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно\~ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. За таких обставин, враховуючи вище визначене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. На підставі ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 640, 00 гривень.

Outcome: approved