Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що в неї на вихованні та утриманні близько десяти років знаходиться неповнолітня онука, [PERSON], [INFO], яка є дитиною залишеною без батьківського піклування. Матір'ю дитини є [PERSON], батьком дитини є [PERSON]. Мати неповнолітньої, [PERSON] в [INFO] року померла. Відповідач самоусунувся від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню своєї доньки. Після смерті матері, всі потреби дитини, задовольняю я, її рідна бабуся. Дитина проживає спільно з нею в с. Семенівка Баришівського району Київської області. Відповідач не цікавиться життям доньки, не утримує її матеріально, не проводить з нею дозвілля, не спілкується з донькою навіть в телефонному режимі. Дитина навчається в Семенівській загальноосвітній школі І-ІП ступенів Баришівської районної ради Київської області. Жодного разу відповідач не цікавився успіхами та досягненнями своєї доньки в шкільному житті. Про небажання спілкуватися з донькою, підтримувати її, готувати до самостійного життя, свідчить і нотаріальна заява відповідача, в якій він повідомляє компетентні органи, що не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав. Тому просила позбавити батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні позивач позов підтримала. Відповідач в судове засідання, не з»явився, про день слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Треті особи Служба у справах дітей та сім»ї Києво-Святошинської РДА Київської області, Служба у справах дітей та сім»ї Баришівської РДА Київської області в судове засідання не з»явились, згідно заяв просили слухати справу у свою відсутність. Суд, вислухавши осіб, які приймають участь у розгляді справи, висновок прокурора, який вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських правд, вивчивши матеріали справи, позов знаходить таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав: Судом встановлено, що на вихованні та утриманні позивачки близько десяти років знаходиться неповнолітня онука, [PERSON], [INFO], яка є дитиною залишеною без батьківського піклування. Відповідно до свідоцтва про народження, виданого 04.06.1998 року П.П. Борщагівською сільською радою Києво-Святошинського району Київської області, серії [NUMBER], матір'ю дитини є [PERSON], батьком дитини є [PERSON]. Мати неповнолітньої, [PERSON] в [INFO] року померла, про що свідчить свідоцтво про смерть, видане виконкомом Семенівської сільської ради Баришівського району Київської області (серія [NUMBER] від 01.01.2007). Після смерті матері, дитина проживає спільно з позивачкою в с. Семенівка Баришівеького району Київської області, та навчається в Семенівській загальноосвітній школі І-ІП ступенів Баришівської районної ради Київської області. Про ухилення відповідача від батьківських прав, свідчить нотаріальна посвідчена заява відповідача, в якій він повідомляє компетентні органи, що не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав. Рішенням Семенівської сільської ради від 16.02.2007 № 13, позивачку, було призначено опікуном над онукою, [PERSON], [INFO]. Проте, не вирішено питання надання неповнолітній статусу дитини, позбавленої батьківського піклування. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно з ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно висновку Органу опіки та піклування при Києво-Святошннській районній державній адміністрації №466 від 10.04.2015, вважає за доцільне позбавити батьківських прав батька - [PERSON], відносно неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Згідно зі ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Всупереч вимогам ст.150 СК України відповідач не піклується про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний стан, при тому, що перешкод чи заборони щодо побачень з дитиною відповідачу ніхто не чинить. За таких, обставин суд знаходить вимоги, позивача, такими, що підлягають задоволенню та знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Отже, суд, оцінюючи докази в їх сукупності, дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність вимог позивача , оскільки вони відповідають вимогам ст.ст.57-59 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved