Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] та просить змінити спосіб стягнення аліментів та їх розмір, що стягуються з [PERSON] на її користь на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] з ј частини від усіх видів заробітку до 3000 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили до досягнення дитиною повноліття, припинивши з цього часу стягнення аліментів в розмірі ј частини від усіх видів заробітку за рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 28.02.2013 року. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що 12 березня 2013 року рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова між нею та відповідачем шлюб було розірвано, після розірвання шлюбу вона відновила дошлюбне прізвище. Від спільного життя вони мають сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з нею. 28.02.2013 року з відповідача на її користь були стягнути аліменти на утримання сина в розмір ј частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 10.01.2013 року і до його повноліття. Їх з відповідачем син [PERSON] має захворювання, в зв`язку із чим йому потрібна психологічна, логопедична, нейропсихологічна, педагогічна корекція. Син потребує постійного лікування, яке вона самостійна не може оплатити, оскільки її доходів не вистачає на покриття витрат на лікування та утримання [PERSON] . Ухвалою суду від 29.04.2020 року позовна заява прийнята до розгляду, провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивачка [PERSON] та її представник адвокат Казарінова А.А. в судове засідання не прибули, подали клопотання з проханням розглядати справу без їх участі, позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON] подав заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги [PERSON] визнає частково, просить стягувати з нього аліменти на утримання сина в розмірі 2200 грн. щомісячно, оскільки саме цю суму він взмозі сплачувати без затримки щомісячно. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково виходячи з наступного. Судом встановлено, що рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 12.03.2013 року шлюб між сторонами було розірвано, після розірвання шлюбу позивачка відновила дошлюбне прізвище [PERSON] . ( а. с. 9-10, 11). Сторони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . ( а. с. 12) Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 28.02.2013 року було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі ј частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, починаючи з 10.01.2013 року і до його повноліття. ( а. с. 13) Згідно виписки з медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого від 07.04.2020 року у [PERSON] є захворювання, в зв`язку з чим йому потрібна психологічна, логопедична, нейропсихологічна, педагогічна корекція та постійне лікування. ( а. с. 14-15) Згідно зі статтею 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до статті 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Сімейний кодекс передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, ст. 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів. У свою чергу, особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. Однак відповідно до частини 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Аналіз ч. 3 ст. 181 СК України свідчить про те, що право вибору способу стягнення аліментів надано лише тому з батьків, з ким проживає дитина, а визначений рішенням суду спосіб стягнення аліментів може бути змінений лише за позовом одержувача аліментів. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. ст. 181, 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Такий висновок також узгоджується із правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 5 лютого 2014 року у справі № 6-143цс-13. Як зазначив відповідач [PERSON] на даний момент він працює офіційно у фірмі «Омега», його доходи не дозволяють сплачувати аліменти в розмірі 3000 грн., які просить стягнути з нього позивачка [PERSON] , про те він не заперечує проти зміни способу та розміру аліментів в сумі 2200 грн, які він зможе без затримки сплачувати на утримання свого сина щомісячно. Положеннями ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік», встановлено те, що дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року прожитковий мінімум становить 2218 гривень. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають, перебували вони у шлюбі між собою. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Цей обов`язок є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, обов`язком особистим, а не солідарним. Стосовно посилання позивача на витрати на лікування дитини, суд зазначає, що витрати на дитину, які зумовлені лікуванням у зв`язку з наявною хворобою або інші витрати не враховуються при стягненні аліментів, оскільки є додатковими витратами в розумінні ст. 185 СК України, які позивачем не заявлялись. Таким чином, суд приходить до висновку, що син сторін [PERSON] , [INFO] , який знаходиться на утриманні позивачки, потребує матеріальної допомоги, враховуючи принцип розумності, те, що обов`язок по утриманню дитини лежить на обох батьках, приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог [PERSON] . Беручи до уваги наведене і виходячи із встановленого державою розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, позицію відповідача, який частково визнав позовні вимоги, його матеріальне становище та обоюдного обов`язку батьків на утримання дитини, а також обставини для необхідного рівня життя дитини, суд вважає доцільним визначити розмір аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 2200 гривень щомісячно. Згідно з абз. 4 п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили. Індексація стягнутих у твердій грошовій сумі аліментів, проводиться державним виконавцем безумовно, у відповідності до закону та додаткового захисту у судовому порядку не потребує. В силу п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Частиною 6 ст. 141 ЦПК України встановлено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 840 грн 80 коп.

Outcome: partial