Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом 13.10.2017 року, в якому просила суд збільшити розмір аліментів,\~\~стягнутих\~\~за рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19.11.2012 року із [PERSON] на її користь на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], з 1/5 частки до 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Предявлені вимоги мотивувала тим, що у них з відповідачем є спільна дитина син [PERSON], на утримання якого за рішенням суду із [PERSON] стягуються аліменти. За рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12.03.2015 року попередньо визначений розмір аліментів було зменшено з 1/4 частки до 1/5 у звязку зі змінами в матеріальному становищі платника аліментів [PERSON], а саме перебування на його утриманні дружини по догляду за дитиною до досягнення 3-річного віку, тобто до 18.08.2017 року. Оскільки на даний момент підстави, які слугували причиною зменшення аліментів на утримання сина [PERSON] відпали, в той час як їх спільний син з урахуванням його віку та рівня доходів позивача потребує допомоги з боку батька [PERSON] в більшому розмірі, ніж сплачує відповідач, тому вона змушена звернутися до суду з даним позовом на захист майнових прав та інтересів малолітньої дитини на забезпечення належного рівня її життя. Присутня в судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги, наполягала на їх задоволенні. Пояснила, що вона самостійно виховує малолітнього сина [PERSON], офіційно працює, однак її доходів та розміру аліментів, які сплачує [PERSON], не достатньо для забезпечення першочергових потреб дитини, у звязку з чим з огляду на зміни в матеріальному становищі платника аліментів вона вважає, що розмір аліментів можливо збільшити до 1/4 частки від його доходів. Відповідач [PERSON] заперечував проти задоволення позовних вимог у звязку з їх безпідставністю та необґрунтованістю. Зазначив, що він дійсно має нову сімю, та виховує як свою дитину, так і дитину дружини від першого шлюбу, а також оплачує комунальні послуги за квартиру, в якій вони проживають. Підтвердив, що на даний момент відпустка дружини по догляду за дитиною до досягнення 3-річного віку закінчилась та вона знову працює, однак отримує невелику заробітку плату та аліменти на утримання дитини від першого чоловіка близько 1300 грн. щомісячно. Суд, вислухавши думку сторін, дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення в повному обсязі. Судом встановлено, що з 16.09.2006 року [PERSON] та [PERSON] перебували в офіційно зареєстрованому шлюбі, який розірвано за рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07.12.2012 року, що набрало законної сили 18.12.2012 року (а.с.3). Від шлюбних стосунків сторони мають спільну малолітню дитину сина [PERSON], [INFO], який проживає з матірю [PERSON], що не оспорював відповідач в ході судового розгляду справи. Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19.11.2012 року судом присуджено стягування із [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON] в розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. У звязку з істотними змінами в матеріальному становищі [PERSON] як платника аліментів, а саме укладення нового шлюбу з [PERSON], народження нею сина [PERSON], [INFO], та перебування дружини на його утриманні в період відпустки по догляду за дитиною до досягнення 3-річного віку, тобто до 18.08.2017 року, рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12.03.2015 року розмір аліментів, які стягувались із [PERSON] на утримання сина від попереднього шлюбу [PERSON] зменшено з 1/4 частки до 1/5 частки від усіх видів його заробітку (доходу). Вказані обставини встановлено судовим рішенням, а тому в розумінні ст.61 ЦПК України вони не підлягають окремому доказуванню. Звертаючись до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на утримання малолітнього сина, позивач [PERSON] посилалась на зміни в матеріальному становищі платника аліментів [PERSON], у тому числі припинення його обовязку по утриманню дружини у звязку з досягненням їх малолітньою дитиною трирічного віку 18.08.2017 року. Перевіряючи обґрунтованість таких вимог, суд виходить з наступного. Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», яку кореспондує ст.27 Конвенції ООН про права дитини, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно зі ст.ст.141,180 СК України, батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька, тобто такий обовязок є особистим, індивідуальним, а не солідарним. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Одним із способів захисту прав неповнолітньої дитини щодо належного матеріального забезпечення є законодавчо передбачена можливість зміни раніше визначеного рішенням суду розміру аліментів залежно від зміни певних життєвих обставин. Так, відповідно до\~ст.192 СК України,\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду, або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось з них та інші випадки, передбачені СК України. Аналогічне розяснення надане і в п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремим норм сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року №3. При цього, з аналізу ст.192 СК України й наданих Пленумом Верховного Суду України розяснень вбачається, що зміна розміру аліментів є правом, а не обовязком суду, тобто суд, виходячи з конкретних обставин справи, може задовольнити позов про зміну розміру аліментів (повністю або частково) або відмовити в задоволенні позову. Разом із тим, право вимагати зміни розміру аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, визначених ст.ст.182-184 СК України, та відсутність імперативного припису на неможливість зміни їх розміру, не може обмежуватися разовим здійсненням визначення їх розміру. Оскільки спір між сторонами виник з приводу розміру аліментів, тому при визначенні їх розміру та доцільності збільшення попередньо визначеного відповідно до ст.182 СК України суд обовязково враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Судовим розглядом встановлено, що [PERSON] офіційно працює в ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» та щомісячно сплачує аліменти в середньому розмірі 1428,14 грн., що складає 20% від його заробітної плати (з розрахунку утриманих сум аліментів на 11 місяців 2017 року), що підтверджується довідкою про доходи № 51934 від 13.12.2017 року (а.с.26), тобто розмір його заробітної плати становить близько 8\~000 грн. В свою чергу, [PERSON] також офіційно працює в ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» та отримує середньомісячну заробітну плату в розмірі 7295,94 грн. (з розрахунку за серпень-листопад 2017 року), що вбачається з довідки про доходи №51793 від 11.12.2017 року (а.с.29). Посилання відповідача, що на його утриманні перебуває дитина його дружини від першого шлюбу суд залишає поза увагою в силу відсутності доказів в підтвердження їх дійсності, а також з огляду на той факт, що його дружина офіційно працює, має стабільний дохід та отримує аліменти на утримання дитини від колишнього чоловіка, що підтвердив відповідач в ході судового розгляду, чим спростував необхідність допомоги з його боку на утримання дитини. Крім того, відповідач визнав, що відпустка його дружини по догляду за дитиною до досягнення 3-річного віку припинилась 18.08.2017 року та вона вийшла на роботу, що є свідченням зміни життєвих обставин [PERSON], а відтак і зміни матеріального становища. Разом з тим слід зазначити, що згідно приписів Сімейного кодексу України, сплата аліментів на утримання неповнолітньої дитини\~є обовязком, а не правом батька, а тому згідно ч.2 ст.141 СК України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини та створення інших сімей не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо утримання дитини від попереднього шлюбу. Враховуючи встановлені обставини, та виходячи із принципів справедливості, добросовісності, розумності, відповідності моральним засадам суспільства та захисту прав неповнолітньої дитини,\~суд дійшов до переконання про наявність підстав для збільшення розміру аліментів на утримання малолітнього сина сторін [PERSON], [INFO], з 1/5 частки від заробітку відповідача до 1/4, із приведенням їх у відповідність до законодавства України, діючого на час розгляду і вирішення справи відповідно до ч.3 ст.2 ЦПК України, з урахуванням Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» № 102 від 08.06.2017 року, який набрав чинності 08.07.2017 року щодо збільшення розміру мінімальної межі аліментів, які стягуються в частковому співвідношенні до заробітку їх платника до 50%. На переконання суду, такий розмір аліментів не є завищеним в нинішніх умовах проживання та економічній ситуації в країні, і не ставитиме платника аліментів у скрутне для нього становище. Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача,\~відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] в рахунок відшкодування понесених нею та документально підтверджених витрат по сплаті судового збору в сумі 640 грн. (а.с.11). З урахуванням п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремим норм сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року №3, аліменти у збільшеному розмірі підлягають стягненню з дня набрання рішенням суду законної сили.

Outcome: approved