Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою, де просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], зареєстрований 29.03.2012 Крюківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області за актовим записом № 69, місце проживання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], просить визначити з нею. На обґрунтування позову зазначила, що 29.03.2012 між нею та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб. Мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Зазначила, що протягом останніх півтора року сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб. Наразі шлюб є формальним, шлюбні відносини між ними припинені, спільного господарства не ведеться. З урахуванням викладеного, просила позов задовольнити. Позивач у судове засідання не з»явилася, надала суду заяву, у якій зазначила, що свої позовні вимоги вона підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, місце проживання дочки визначити з нею та розгляд справи проводити у її відсутність. Відповідач у судове засідання не з»явився, надав суду заяву, в якій не заперечує проти розірвання шлюбу та проти того, щоб дочка після розірвання шлюбу залишилася проживати з позивачкою. Оскільки наразі він перебуває у Харківському СІЗО № 27, просить розгляд справи проводити у його відсутність. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України за відсутністю учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши і оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 183 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 29.03.2012 у Крюківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області за актовим записом № 69, що підтверджується світлокопією свідоцтва про шлюб серії 1-КЕ № 092408. В шлюбі сторони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується світлокопією свідоцтва про народження серії І-КЕ № 267463. В судовому засіданні встановлено, що подружжя тривалий час шлюбних відносин не підтримує, спільного господарства не ведуть. Спільне\~\~життя\~\~сторін не склалося у зв'язку з виникненням непорозуміння, різними поглядами на життя, різними сімейними цінностями. Бажання та наміру відновити нормальні сімейні стосунки у сторін відсутні. Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України,\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно\~зі статтею 56 Сімейного кодексу України, \~кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Відповідно до частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із положеннями пункту 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена\~Конституцією України\~охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ст.111 Сімейного кодексу України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. З матеріалів справи вбачається, що налагодження між сторонами сімейних відносин є не тільки неможливим, але й недоречним, обидві сторони погоджуються на розірвання шлюбу. За викладених обставин, приймаючи до уваги те, що сторони не підтримують шлюбно-сімейних стосунків, наміру поновлювати сімейні стосунки не мають, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог. Місце проживання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], за згодою сторін слід визначити з матір»ю. Прізвище в шлюбі позивачка не змінювала. Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь держави витрати зі сплати судового збору у розмірі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved