Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, [PERSON], [INFO], у розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною 23-х річного віку. На обґрунтування позовних вимог позивач посилалася на те, що з 1998 року по 11.09.2002 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] Шлюб між ними розірваний 11.09.2002 року. Від даного шлюбу сторони мають повнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. На даний час [PERSON] є студентом 2-го курсу Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут», денної форми навчання, факультету «Бізнес та фінанси», група БЕМ 67А (БФ). [PERSON] проживає разом з позивачем за адресою: м. Харків, Салтівське шосе, 118, кв. 55. Позивач вказує, що вона працює продавцем в кондитерському домі «Вацак» у м. Харкові та має щомісячний дохід 3500 грн. Однак її доходу недостатньо для надання матеріальної допомоги сину для повноцінного навчання та харчування. Позивач неодноразово зверталася до відповідача з проханням в добровільному порядку надавати матеріальну допомогу на утримання сина, але її прохання залишилися без відповіді. Позивачу відомо, що відповідач працює в Російській Федерації неофіційно, проте їй невідомо, де саме він працює та сума його доходу. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, не зявилася в судове засідання без повідомлення причин, не подав відзиву на позов. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 31.10.2018 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження. 26.12.2018 року надійшла заява позивача [PERSON] про витребування доказів. За наявності одночасного існування умов, передбачених положеннями ст.280 ЦПК України, суд вважав можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечувала позивач. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірваний 11.09.2002 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії 1-ВЛ № 185726, виданим 11.09.2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Московського районного управління юстиції м. Харкова, актовий запис № 943. Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії І-БВ № 301291, видане 26.10.1999 року Пилипохребтіївською сільською радою Новоушицького району Хмельницької області, актовий запис № 9. З довідки № 66-200/1303 Національного університету «Харківський політехнічний інститут» навчально-наукового інституту економіки, менеджменту і міжнародного бізнесу від 11.10.2018 року вбачається, що [PERSON] є студентом другого курсу, групи БЕМ 67 А (БФ), денного навчання інституту Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут», навчальний план бакалавра з 01.09.2017 року по 30.06.2021 року. Встановлено, що [PERSON], [INFO], зареєстрований та проживає разом з позивачем за адресою: м. Харків, Салтівське шосе, 118, кв. 55, що підтверджується довідкою про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 12.10.2018 року. З боку позивачки доведено, що вона має незначний щомісячний матеріальний дохід, зокрема, вона працює продавцем в кондитерському домі «Вацак» у м. Харкові та отримує заробітну плату 3500 грн. на місяць, а тому обгрунтовано, що доходу позивачки недостатньо для надання матеріальної допомоги сину з урахуванням витрат сину на проїзд до навчального закладу, одягу та харчування. Відповідно до ч.1ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Статтею 200 СК України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володінні та/або користуванні у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 6 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Аналіз статей 199, 200 СК України вказує на те, що законодавець пов`язує обовязок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу. Згідно довідки Новоушицького відділу обслуговування громадян (сервісний центр) Управління обслуговування громадян [PERSON] управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 01.02.2019 року № 261/02-13 встановлено, що за місцем реєстрації місця проживання [PERSON], [INFO], не перебуває на обліку в головному управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області і не отримує пенсію. Даних про наявність на утриманні відповідача інших неповнолітніх дітей та непрацездатних членів сім'ї під час вирішення справи суду також не надано. Таким чином, судовим розглядом встановлено, що виходячи з віку та стану здоровя відповідач є працездатною особою, законом встановлено його обовязок надавати матеріальну підтримку сину, оскільки останній продовжує навчання, у звязку з чим потребує матеріальної допомоги батька, обставин, які б свідчили про відсутність взагалі можливості надавати таку допомогу, відповідачем не доведено, даних про наявність інших утриманців не надано. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» з 01.01.2019 року прожитковий мінімум для працездатної особи становить 1921 грн. 00 коп. За таких обставин виходячи з принципів розумності та справедливості, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти у розмірі 1/2 частини прожиткового мінімуму для працездатної особи , який становить 1921 грн. 00 коп., щомісячно, на період навчання [PERSON], [INFO], але не більше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років, починаючи з 29.10.2018 року, оскільки аліменти у розмірі 2000 грн. є значним розміром, а твердження позивачки про матеріальну можливість надавати в такому розмірі допомогу повнолітньому сину належними доказами про розмір доходу відповідача не підтверджені. Відповідно до ч. 1\~ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тобто з 29.10.2018 року. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Крім того, у відповідність до положень ч.1 п.1) ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial