Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання їх неповнолітньої дочки [PERSON], 08 липня 2007 народження, у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, починаючи із дня предявлення позову до суду. Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що рішенням Обухівського районного суду Київської області від 10 жовтня 2011 з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], 08 липня 2007 народження, в розмірі 400 гривень. На даний час матеріальне становище відповідача поліпшилося, а тому він спроможний сплачувати аліменти у більшому розмірі. У судове засідання 04 грудня 2015 року позивач не зявилася, подала до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, вказала. Відповідач у судове засідання 04 грудня 2015 року не зявився, подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги визнав частково, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини у розмірі ? частини усіх видів доходів (заробітку) На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно зясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до копії свідоцтва про народження, виданого виконкомом Трипільської сільської ради Обухівського району Київської області 18 липня 2007 року, позивач та відповідач мають спільну доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 4). 10 жовтня 2011 року Обухівським районним судом Київської області винесено рішення, згідно якого із [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], в розмірі 400 гривень, щомісячно, до досягнення нею повноліття, починаючи з 19 вересня 2011 року (а.с. 30). Судом встановлено, що дане рішення суду не оскаржувалось. Відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з довідкою управління Пенсійного фонду України в місті Обухів та Обухівському районі від 24 листопада 2015 року № 885, відповідач отримує пенсію по інвалідності (є інвалідом II групи) в розмірі 1 322 гривні 70 копійок. Відповідно до довідки ПАТ «Центренерго» від 24 листопада 2015 року № 675, відповідач з 12 листопада 2012 року є працівником цього підприємства та отримує середню заробітну плату в розмірі 4 054 гривні 35 копійок. Таким чином у звязку із отриманням пенсії та влаштування на роботу, позивач почав отримувати регулярний дохід, середньомісячний розмір якого на момент розгляду справи складає 5 377 гривень 05 копійок (4054,35+1322,7=5377,05). Тобто, на момент розгляду справи існують підстави для зміни розміру аліментів із твердої грошової суми на частку від заробітку відповідача. Згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька. Відповідно до Переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 р. № 146, утримання аліментів з працівників провадиться з усіх видів заробітку і додаткової винагороди як за основною роботою, так і за роботою за сумісництвом, в тому числі з основної заробітної плати, усіх видів доплат і надбавок до заробітної плати, одержуваної пенсії. За таких обставин, для визначення частки, що підлягає стягненню з відповідача в якості плати позивачу аліментів на утримання їх малолітньої доньки, судом береться вищезазначений середньомісячний дохід відповідача, який становить 5 377 гривень 05 копійок. У позовній заяві позивач просила стягнути з відповідача аліменти у розмір 1/3 частки від усіх видів його доходів. З огляду на зазначений середньомісячний дохід відповідача 1/3 частки становитиме 1792 гривні 35 копійок. Відповідно до ст. 7 Закону «Про Державний бюджет України на 2015 рік» на день винесення рішення по справі прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років становить 1455 гривень. Таким чином, аліменти в розмірі 1/3 частки доходів відповідача перевищуватимуть встановлений законодавством прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років. Згідно з ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 1 ст. 141 Сімейного кодексу України встановлено, що мати, батько мають рівні обовязки щодо дитини. Тобто, обовязок по утриманню дитини покладено як на батька так і на матір. При цьому не встановлено, що в більшому розмірі повинен утримувати дитину той з батьків, який має більший розмір доходів. Законодавством фактично встановлено рівні обовязки, а отже як відповідач так і позивач повинні фінансово утримувати свою дитину в рівних частина. Як зазначено вище, законодавством на 2015 рік встановлено мінімальний прожитковий мінімум для дитини, яка досягла 8 річного віку в розмірі 1 455 гривень. Таким чином, на законодавчому рівні закріплено, що 1455 гривень є тією сумою, що дає змогу забезпечити достатній рівень життя для нормального функціонування організму, збереження здоровя, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб дитини відповідного віку (ст. 1 ЗУ «Про прожитковий мінімум»). Тобто, 1 455 гривень дають змогу забезпечити у 2015 році мінімальний рівень життя малолітньої [PERSON] Розмір аліментів, що просить позивач стягнути з відповідача (1 792 гривні 35 копійок) перевищує мінімальний прожитковий мінімум для дитини відповідного віку (1 455 гривень), а з огляду на те, що і мати малолітньої повинна нести витрати по утриманню доньки на рівні з батьком (1792,35+1792,35=3584,7) то така сума значно перевищить мінімальний прожитковий мінімум для дитини відповідного віку. Згідно з ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Тобто звертаючись з позовом, позивач повинна навести обставини, що викликають необхідність стягнення із відповідача аліментів саме у заявленому розмірі (частці). В супереч вимогам ст. 60 ЦПК України позивач не надала доводів та обґрунтувань, з яких вона виходила при визначенні розміру (частки) аліментів, зазначених у позовній заяві (чому саме 1/3 частку), зокрема відомостей про стан здоровя та матеріальне становище дитини, інші обставини, що мають значення для визначення розміру аліментів. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів. Беручи до уваги стан здоровя відповідача (відповідно до довідки пенсійного фонду є інвалідом II групи, а. с. 28), середньомісячний дохід відповідача, мінімальний прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, в частині стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання їх доньки в розмірі 1/4 частки усіх видів доходів (заробітку) відповідача щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із 28 жовтня 2015 року до досягнення дочкою повноліття. Таке рішення суду є справедливим (ст. 1 ЦПК України), оскільки враховує принцип рівності батьків щодо обовязку утримання своїх дітей, ґрунтується на нормах ст. ст. 141, 180 Сімейного кодексу України, ст. 7 Закону «Про Державний бюджет України на 2015 рік», ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум», та враховує правову позицію Верховного Суду України викладену в п. 17 постанови Пленуму від 15 травня 2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». На підставі викладеного, ст. ст. 141, 180, 182, 184, 192 Сімейного кодексу України, ст. 7 Закону «Про Державний бюджет України на 2015 рік», ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум»,

Outcome: partial