Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем [PERSON], зареєстрований 15 жовтня 2011 року Галицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 244. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 15 жовтня 2011 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. 20.02.2008 року у них народився спільний син, [PERSON]. Вказує, що причиною розпаду їхньої сімї є те, що вони мають різні погляди на шлюб та сімю, не ведуть спільного господарства вже понад рік часу, з 2014 року проживають окремо. Подальше спільне життя, примирення та збереження сімї вважає неможливим. Враховуючи вищенаведене, а також те, що їхній шлюб існує формально, вимушена звернутися до суду із вказаним позовом. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, надала суду пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві, категорично заперечивши можливість примирення, просить вимоги позовної заяви задоволити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, не заперечує щодо розірвання шлюбу; ствердив, що примирення сторін неможливе, їх сім'я розпалась остаточно і поновлена бути не може. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, зясувавши її дійсні обставини та причини позову, повно та всебічно зясувавши фактичні взаємини сторін, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України, уразі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. \~ Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~ Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 15 жовтня 2011 року у Галицькому відділі державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 244. 20.02.2008 року у них народився спільний син, [PERSON]. Сімейне життя між сторонами не склалось, перебуваючи в зареєстрованому шлюбі з 2011 року, міцної сімї вони не утворили, між ними систематично виникали непорозуміння, які призвели до розпаду сімї. На протязі тривалого часу вони не ведуть спільне господарство, не підтримують подружні відносини та проживають окремо. Сторони категорично ствердили суду, що вони втратили один до одного почуття любові, поваги, довіри та взаємодопомоги, без яких повноцінна сімя існувати не може, і відновлення сімейних стосунків неможливе; переконані, що не будуть вживати заходів для збереження формально існуючого шлюбу. Наведені обставини приводять суд до переконання, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, суперечать інтересам сторін, сімя розпалась остаточно та шлюб існує формально. Враховуючи наведене, суд вважає необхідним формально існуючий шлюб розірвати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд стягує з другої сторони понесенні нею і документально підтверджені витрати. А відтак, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача 551,20грн. судового збору. На підставі ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved