Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини усіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, мотивуючи наступним. Вона з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі з 16.11.1996 року, який вони розірвали 28.07.2005 року. Від шлюбу вони мають дочку: [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу залишилася проживати разом з нею. З часу припинення шлюбних стосунків відповідач відмовився надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, а тому аліменти стягувалися з нього в примусовому порядку на підставі рішення суду. 18 січня 2015 року їх дочка [PERSON] досягла повноліття. 13 серпня 2012 року вона зарахована до Дніпропетровського педагогічного коледжу Дніпропетровського національного університету імені Олеся Гончара, в якому навчається по теперішній час. В зв'язку з чим, вона потребує матеріальної допомоги, яку самостійно надавати не має можливості. Позивач зазначає, що відповідач нікому не сплачує аліменти. Відповідно до ст. 199 СК України батьки зобов'язані утримувати повнолітню дочку, яка продовжує навчання. Позивач у судовому засіданні свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні проти позову не заперечує. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши сторони, вважає, що даний позов підлягає задоволенню, так як знайшов своє підтвердження наданими позивачем доказами: копією свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], де батьками зазначені сторони у справі /серії [NUMBER]/; копією свідоцтва про розірвання шлюбу, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 55 від 28.07.2005 року; довідкою від 11.09.2014 року за № 637, наданою навчальним закладом про те, що [PERSON] є студенткою 3 курсу шкільного відділення денної форми навчання Дніпропетровського педагогічного коледжу Дніпропетровського національного університету імені Олеся Гончара, яка вона навчається з 01.09.2012 р. по 01.07.2016 р. на комерційній основі. Відповідно до ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно з ч.1 ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частині від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу. За таких обставин, суд вважає, що відповідач матеріально спроможний сплачувати аліменти, має постійне місце роботи та щомісячно отримує заробітну плату; аліменти він нікому не сплачує, тому позов підлягає задоволенню та з відповідача слід стягнути аліменти на утримання його дочки [PERSON] до закінчення останньою навчання, а саме до досягнення нею 23 років, у розмірі 1/4 частини усіх видів доходів відповідача щомісячно, починаючи з 22.01.2015 року. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України судовий збір суд стягує з відповідача на користь держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved