Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 22 січня 2000 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Підволочиського районного управління юстиції, актовий запис № 2. В обґрунтування позову посилається на те, що під час перебування у шлюбі в них народився син [PERSON] , 2000 року народження. Подружнє життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сім`ю та обов`язки, несумісність характерів, відсутність взаєморозуміння. Вважає, що збереження шлюбу неможливе, суперечить її інтересам, строк на примирення просить не надавати, позов задовольнити, прізвище залишити шлюбне « [PERSON] ». Ухвалою судді Підволочиського районного суду від 29 березня 2021 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Ухвалою Підволочиського районного суду від 11 травня 2021 року за клопотанням відповідача зупинено провадження у справі, надано сторонам строк для примирення до 25 червня 2021 року. У зв`язку із закінченням терміну на примирення провадження у справі поновлено. Сторони в судове засідання не з`явилися. Позивач згідно поданої заяви просить справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, за час, наданий судом для примирення, відповідач не зробив належних висновків для збереження сім`ї, а тому просить позов задовольнити. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду, в судове засідання не з`явився, не повідомивши про причину неявки. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно ч. 1 ст.\~280\~ЦПК України слід ухвалити рішення у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого повторно 02 березня 2021 року, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 22 січня 2000 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Підволочиського районного управління юстиції, актовий запис № 2, після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] ». Під час перебування у шлюбі в сторін народився син, який на даний час досяг повноліття. Спільне подружнє життя сторін не склалося,\~шлюбні відносини\~припинені. Згідно із\~ст.51 Конституції України\~та\~ст.24\~СК\~України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. За ч.3 і ч.4\~ст.56 СК України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до припинення шлюбних відносин чи до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: проголошена\~Конституцією України\~охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя». Таким чином, суд приходить до висновку, що з огляду на вказані обставини подальше застосування будь-яких заходів щодо примирення подружжя є недоцільним та неефективним і суперечить інтересам сторін. Відповідно до ч.3 ст.105\~Сімейного Кодексу України\~\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги\~ст.110 Сімейного Кодексу України. Згідно зі\~ст.112\~СК\~України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. На підставі наведеного судом встановлено, що примирення між подружжям неможливе, позивач наполягає на розлученні, має стійке волевиявлення до розірвання шлюбу, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що є підставою для розірвання між ними шлюбу, оскільки перешкод, передбачених ч. 2 ст. 110 СК України, для цього не встановлено. Відповідно до ст.\~113\~СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач при реєстрації шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] », в своїй заяві зазначила про бажання надалі іменуватися цим прізвищем. За вказаних обставин суд приходить до переконання про обґрунтованість позовних вимог, а тому позов слід задовольнити.

Outcome: approved