Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

Позивач [PERSON], звернулася до суду з позовом до [PERSON], який згодом уточнила, в якому просить визнати право власності на 1/3 частини квартири [ADDRESS] яка належить [PERSON], з виплатою йому грошової компенсацію ринковою вартістю 1/3 частини квартири у розмірі 79213 грн. згідно висновку експерта 07/15 - 2014 від 09.09.2014 року, виселити з відповідача з квартири без надання іншого житла, та зняти з реєстраційного обліку. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав. Відповідач та його представник [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнали, та пояснили, що квартира на яку претендує позивачка [PERSON] виділялась йому державою, до цього часу позивачку [PERSON], не знав та не був з нею знайомий, та ніяких домовленостей між ними щодо продажу квартири не було, по закону він має право на 13,65 кв.м. житла, решта 8 кв.м. може зайняти [PERSON], він нікому не надавав право розпоряджатися своєю квартирою. Вислухавши представника позивача, відповідача та його представника, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що згідно рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 11.11.2010 року визнано частково дійсним договір купівлі - продажу квартири [ADDRESS] між [PERSON], та [PERSON] Визнано за [PERSON], право власності 2/3 частини, квартири [ADDRESS]. Визнано за [PERSON], право власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS]. Ухвалою вищого спеціалізованого суду України від 18.09.2012 року рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 11.11.2010 року залишено без змін. По справі проведена експертом [PERSON], судова будівельно - технічна експертиза та складений 09.09.2014 р., висновок № 07/15-2014, в якому зазначено, що відповідно до ч. 2 ст. 183 ЦК України, квартира [ADDRESS] є неподільною, оскільки відсутня технічна можливість переобладнати її приміщення в дві ізольовані квартири (2/3 та 1/3) з дотриманням вимог пп. 2.22, 2.23, 2.24,2.27, 2.30 ДБН В.2.2-15-2005 «Будинки і споруди. Житлові будинки, основні положення» і облаштування окремих виходів на сходову площадку. Ймовірна ринкова вартість квартири [ADDRESS], загальною площею 38, кв. метрів станом на 09.09.2014 року становить 237640грн. (двісті тридцять сім тисяч шістсот сорок гривень), що еквівалентно 18533,63 доларів США. Таким чином, 1/3 частка ринкової вартості квартири [ADDRESS] складає 79213грн. (сімдесят дев'ять тисяч двісті тринадцять грн.), що еквівалентно 6177,88 доларів США. Відповідно до ст. 365 ЦК України - Право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. 2. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. 06.11.2014 року ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області, на підставі заяви позивача, було дозволено [PERSON] внести суму вартості 1/3 частини квартири [ADDRESS] в розмірі 79213 (сімдесят дев'ять тисяч двісті тринадцять) гривень на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області - для подальшої передачі грошових коштів у вказаному розмірі відповідачу - [PERSON]. Відповідно квитанції № 53 від 11.12.2014 року [PERSON], перерахувала на рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області суму у розмірі 79213,00 грн. Оскільки розподіл зазначеної квартири з урахуванням його технічного стану провести неможливо, тому суд вважає можливим позов задовольнити частково, та визнати право власності на вказану частину за позивачем, стягнувши з позивачки на користь відповідача грошову компенсацію, припинивши за [PERSON], право власності на належну йому 1/3 частину вказаної квартири. Відносно позовних вимог про стягнення заборгованості за комунальні послуги, представник позивача відмовився від вимог так як заборгованість відсутня. Стосовно вимог про виселення відповідача [PERSON] без надання іншого житла та зняття з реєстрації, суд відмовляє в їх задоволені, так як на день ухвалення рішення відповідач ще являється власником 1/3 частини квартири тому відсутні підстави для його виселення. На підставі викладеного,

Outcome: partial