Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] , третя особа Нагачівська сільська рада Яворівського району Львівської області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що вона являється власницею житлового будинку [ADDRESS] . Крім неї, в даному житловому будинку зареєстровано [PERSON] , який з 2016 року проживає за іншою адресою, що підтверджується актами обстеження місця проживанн [PERSON] , жительки [ADDRESS] . Реєстрація відповідача [PERSON] створює їй ряд незручностей оскільки, вона позбавлена можливості оформити соціальні пільги. Просить постановити рішення, яким визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим будинком [ADDRESS] . В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, подала до суду письмову заяву у якій заявлені позовні вимоги підтримує, просить такі задовольнити, розгляд справи проводити у її відсутності. Не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду, в судове засідання повторно не з`явився, про причини своєї неявки суду не повідомив. Від нього не надходило на адресу суду жодних клопотань про відкладення судових засідань та відзиву на позовну заяву. Як вбачається, з позовної заяви, відповідач [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] , саме на цю адресу були скеровані виклики в судове засідання. Відповідно до ч.6 ст.128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом із повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Згідно ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце проведення судового засідання не з`явився повторно в судове засідання без повідомлення причин, що в розумінні ч. 3 ст. 131 ЦПК України вважається неявкою без поважних причин, крім того не подав відзиву, від нього не надходило на адресу суду жодних клопотань, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, судом було винесено ухвалу про заочний розгляд справи. З матеріалів справи вбачаються права та взаємовідносини сторін, тому суд вважає за можливе справу слухати у відсутності відповідача, який належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи та згідно ч.6 ст.128, ст.280 ЦПК України, постановити заочне рішення, проти чого не заперечує позивач. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засоб не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Згідно з частиною 1 ст.317 ЦК України визначено, що власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Частиною першою ст.319 ЦК України передбачено, що власник володіє користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, а в частині першій ст.321 ЦК України зазначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно з ст.391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядженням майном. Згідно Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №90159681 від 21.06.2017 року вбачається, що житловий будинок, загальною площею 141,5 кв.м., який знаходиться за адресою: [ADDRESS] на праві власності належить [PERSON] . Відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки проводиться в судовому порядку. У постанові Верховного суду України від 16.01.2012року зазначено, що вирішення питання про зняття особи з реєстрації обліку залежить, зокрема від вирішення питання про право користування такої особи житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст.ст.71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; 405 ЦК України). Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши водночас одну із таких вимог: про позбавлення права власності на житлове приміщення; про позбавлення права користування житловим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. Згідно довідки №194 від 19.02.2020 року, виданої виконкомом Нагачівської сільської ради Яворівського району Львівської області, [PERSON] проживає в [ADDRESS] та має такий склад сім`ї: дочка [PERSON] , внучка [PERSON] , внучка [PERSON] та зять [PERSON] , який зареєстрований, але фактично не проживає по місцю реєстрації. З актів обстеження №30 від 29.08.2019 року, №31 від 14.11.2019 року та №29 від 14.02.2020 року, складених комісією Нагачівської сільської ради Яворівського району Львівської області в складі: депутатів Нагачівської сільської ради Яворівського району Львівської області [PERSON]., [PERSON] , сусідів [PERSON] та [PERSON] , вбачається, що [PERSON] в житловому будинку [ADDRESS] фактично не проживає з 2016 року. Відповідно до ст.405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач не проживає у спірному житловому будинку без поважних причин значно довше строку, встановленого ст.405 ЦК України, між ним та позивачем не укладались жодні угоди щодо користування житлом, суд доходить до висновку, що позов про визнання відповідача таким, що втратив право на користування житлом та зняття з реєстрації підлягає до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved