Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в обґрунтування якого вказала, що 29 квітня 2012 року помер її чоловік [PERSON]. У наслідок його смерті відкрилася спадщина, у тому числі і право на земельну частку ( пай), розміром 3,76 умовних кадастрових гектара, у адміністративних межах [PERSON] сільської ради, яку померлий [PERSON] успадкував після смерті 29.12.1998 батька [PERSON] та фактично вступив в управління та володіння спадковим майном. 29.04.2012 [PERSON] помер. Позивач, як спадкоємець першої черги, звернулася до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину, але у оформленні спадщини на вищевказану земельну ділянку отримала відмову, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів, а саме: сертифіката на земельну частку (пай). На підставі викладеного позивач просить суд визнати за нею право власності на земельну ділянку ( пай), у порядку спадкування за законом після померлого 29.04.2012 чоловіка [PERSON] Представник заявника у судовому засіданні підтримав вимоги свого довірителя з підстав викладених у позові. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Пирятинського району Полтавської областіу судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. На адресу суду надіслав лист у якому просив справу слухати у його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, розглянувши справу в межах заявлених вимог, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що на імя [PERSON] на основі розпорядження Пирятинської районної державної адміністрації від 04.12.1996 № 351, виготовлявся сертифікат серії ПЛ № 0060569 на земельну частку (пай) по КСП «Україна», який зареєстровано в книзі реєстрації видачі сертифікатів на земельну частку (пай) № 202 (а.с. 10). 29 грудня 1998 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, серія І-КЕ № 349034 виданим 24.02.2017 Пирятинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області (а.с. 9). Відповідно до ч. 1 ст. 524 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 № 1540-VІ спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. [PERSON] прийняв спадщину після смерті свого батька [PERSON] (а.с. 8), фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном, оскільки, на момент його смерті проживав разом з ним у житловому будинку, що належав [PERSON], за адресою: вул. Миру (колишня Леніна), 20, с. Кейбалівка Пирятинського району Полтавської області. Проте за видачею свідоцтва про право на спадщину до Пирятинської державної нотаріальної контори не звертався, хоча продовжував проживати у даному будинку. 29 квітня 2012 року [PERSON] помер, що підтверджено свідоцтвом про смерть (а.с. 7). Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом чи за законом. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. [PERSON] звернулася до Пирятинської державної нотаріальної контори Полтавської області з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, після смерті чоловіка [PERSON] у наслідок чого була заведена спадкова справа № 335/2012 (а.с. 6, 31-124). 28 березня 2013 року позивчка отримала свідоцтва про право на спадщину за законом на: житловий будинок № 15 по вул. Леніна, с. Кейбалівка Пирятинського району Полтавської області та на земельну ділянку площею 3,0981 га, розташовану на території [PERSON] сільської ради Пирятинського району Полтавської області, дорога без назви, ділянка № 219, передану спадкодавцеві у приватну власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. (а.с. 118, 120), інших спадкоємців, які б бажали отримати спадщину немає оскільки [PERSON] та [PERSON], сини спадкодавця [PERSON] від прийняття спадщини після смерті батька відмовилися на користь матері [PERSON], про що подали відповідні заяви до нотконтори (а.с. 35-36). До спадкового майна померлого [PERSON] також увійшло право на земельну частку (пай), розміром 3,76 умовних кадастрових гектара, у адміністративних межах [PERSON] сільської ради, яку померлий [PERSON] успадкував після смерті 29.12.1998 батька [PERSON]. 22 серпня 2017 року [PERSON] звернулася до державного нотаріуса Пирятинської державної нотаріальної контори Полтавської області з заявою про прийняття спадщини, але в отриманні свідоцтва про право на спадщину на вищевказану земельну частку (пай) їй було відмовлено, оскільки правовстановлюючі документи на неї втрачені (а.с. 15). Відповідно довідки № 148 виданої 09.03.2017 виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради [PERSON], народження 14.10.1908, проживав та був зареєстрований до дня смерті у с. Кейбалівка Пирятинського району Полтавської області, вул. Миру (колишня Леніна), 20, разом з невісткою [PERSON] та сином [PERSON] (а.с. 11). Згідно по господарської книги № 7 за 1998 рік, житловий будинок з надвірними забудовами і спорудами, що знаходиться на адресою: с. Кейбалівка Пирятинського району Полтавської області, вул. Миру ( колишня Леніна), 20, значиться за [PERSON], народження 14.10.1908, який помер 29.12.1998, про що свідчить витяг з по господарської книги № 7, виданий 18.05.2017 № 291 виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Пирятинського району Полтавської області (а.с. 12). Відповідно довідки № 149 виданої 09.03.2017 виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради [PERSON], народження 21.05.1946, проживав тв. Був зареєстрований до дня смерті 29.04.2012 у с. Кейбалівка Пирятинського району Полтавської області, вул. Миру, 20, разом із дружиною [PERSON], народження 04.04.1950 (а.с. 13). Позивач, як спадкоємець за законом першої черги, не може оформити спадщину після смерті чоловіка [PERSON], оскільки оригінал правовстановлюючих документів, а саме сертифікат на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0060569 що належав [PERSON] втраченоі. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до п. 17 Перехідних положень Земельного кодексу України сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. В разі смерті власника такого сертифіката, спадкування права на земельну частку здійснюється за нормами цивільного законодавства. У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 392 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що оскільки [PERSON] є єдиним спадкоємцем майна померлого [PERSON], а правовстановлюючі документи на спадкове майно втрачено, інакше як у судовому порядку визнати право позивача у порядку спадкування після смерті [PERSON] на право на земельну частку (пай), розміром 3,76 га умовних кадастрових гектара, а адміністративних межах [PERSON] сільської ради, неможливо, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved