Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], зареєстрований 08 червня 2013 року у Дніпровському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, за актовим записом № 196. Після розірвання шлюбу просить змінити її прізвище на дошлюбне - «[PERSON]». На обґрунтування позову зазначила, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 08 червня 2013 року. Мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. З червня 2016 року сімейно-шлюбні відносини, спільне проживання та ведення спільного господарства між нею та відповідачем припинені, оскільки відповідач застосовував до неї та до дитини фізичне насилля. Вона втомилася від протиправної поведінки відповідача по відношенню до неї і тому вирішила розірвати шлюб. Вважає, що їх сім'я розпалася остаточно, її збереження є неможливим, а шлюб необхідно розірвати. Позивач [PERSON] в підготовче засідання не з'явилася, надала суду письмову заяву, в якій заявила клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в підготовче засідання не з'явився, надав суду письмову заяву, в якій заявив клопотання про розгляд справи за його відсутності, а також зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі. Виходячи з наведеного, відповідно до ч. 2 ст. 211 ЦПК України, суд ухвалив провести підготовче засідання за відсутності сторін та відповідно до ч.4 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України ухвалити рішення про задоволення позову. Встановивши фактичні обставини, зміст спірних правовідносин та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В підготовчому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 08 червня 2013 року у Дніпровському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, за актовим записом № 196, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 4). Сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 9). Як зазначено в позові, сторони не підтримують шлюбні відносини з червня 2016 року і позивач наполягає на розірванні шлюбу. Згідно ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. У відповідності до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, який згідно ч.2 ст. 112 СК України ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд вважає, що збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, тому шлюб підлягає розірванню. Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, що відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України є підставою для задоволення позову. Згідно ч. 6 ст. 263 ЦПК України, якщо одна із сторін визнала пред'явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду справи повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу.

Outcome: approved