Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі розміром 500 грн., щомісячно, до повноліття дитини. Також просить стягнути понесені нею судові витрати на правову допомогу у сумі 200 грн. У позові вказала, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який рішення Пирятинського районного суду Полтавської області від 27 жовтня 2010 року розірвано. Від шлюбу мають неповнолітню доньку, яка проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідач добровільно відмовляється надавати допомогу на утримання дитини, хоча має таку можливість, будучи зареєстрованим як фізична особа підприємець. У судовому засіданні позивач вимоги викладені у позовній заяві підтримала з підстав викладених у ній і просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] позов визнав частково, пояснив суду, що у зв'язку з тим, що його підприємницька діяльність знаходиться на стадії закриття і на даний час він не має від неї доходу, не в змозі сплачувати аліменти у сумі 500 грн., погоджується на суму 400 грн. Крім того, вказав, що оскільки позивач ініціювала питання стягнення з нього аліментів то рахує, що суд повинен залишити за нею витрати понесені на правову допомогу. Згідно ст.ст. 10, 60 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з огляду на наступне. Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Судом установлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішення Пирятинського районного суду Полтавської області від 27 жовтня 2010 року розірвано (а.с. 12). Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Неповнолітня дитина проживає з позивачкою та перебуває на її повному утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча зобов'язаний надавати таку допомогу. Відповідно до довідки виданої дитячою консультацією Пирятинської центральної районної лікарні від 06.02.2014 року - [PERSON], народження [INFO], на «Д» обліку у дитячій консультації не перебуває. (а.с. 5) На даний час відповідач [PERSON] офіційно одружений з іншою жінкою, про що свідчить відмітка на а.с. 9 копії паспорта. Від шлюбу спільних дітей не мають. Відповідно ст.ст. 180-183 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від прибутку батька або матері. При цьому суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей та непрацездатних. Як випливає зі ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. У судовому засіданні було встановлено, що на даний час відповідач не має постійного місця роботи та стабільного доходу. У відповідності до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. За таких обставин, на користь позивача підлягають стягненню з відповідача 160 грн. витрат на правову допомогу (а.с. 8-10) та судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: partial