Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, посилаючись на те, що з відповідачем по справі вона перебувала у зареєстрованому шлюбі, який розірвано Сторожинецьким районним судом 04.12.2014 року. Від спільного шлюбу мають неповнолітніх дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] . Відповідач проживає окремо від дітей, на їх утримання у добровільному порядку кошти не надає, виходячи з чого позивач просила стягувати з відповідача аліменти в розмірі по 1500 гривень щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, однак направила заяву в якій просила справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений судом належним чином. Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України, суд знаходить можливим здійснити розгляд справи без участі відповідача та ухвалити заочне рішення. Справа до суду надійшла 26.03.2019 року та була призначена до підготовчого судового засідання на 19.09.2019 рік, 19.09.2019 року, закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду на 11.10.2019 рік. Встановивши фактичні обставини справи та відповідні правовідносини, суд знаходить що змінені позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] які народилися від шлюбу, та проживають, разом із своєю матір`ю - позивачем по справі. Згідно ст.51 Конституції України та у відповідності до положень ст.ст.180, 181 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. За домовленістю між батьками дітей той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Таким чином відповідач, зобов`язаний утримувати дітей до досягнення ними повноліття, нарівні із матір`ю, що він не здійснює і що свідчить про необхідність задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача, який не приймає участі в утриманні дитини, аліментів на її утримання. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Аліментів на утримання дітей, суд стягує з часу звернення позивача до суду, тобто з 23.03.2019 року, що відповідає положенням ст.191 СК України та згідно вимог п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, допускає негайне виконання судового рішення в цій частині в межах суми платежу за один місяць. Судові витрати суд, у відповідності до положень ст.141 ЦПК України, покладає на відповідача, у зв`язку з тим, що діти сторін проживають з матір`ю, яка до суду зверталась для захисту інтересів неповнолітніх дитини, а будь-які інші грошові, а також аліментні обов`язки у відповідача відсутні.

Outcome: approved