Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Територіальної громади м.Чернівці в особі Чернівецької міської ради про визначення часток у праві спільної сумісної власності на землю та визнання права власності на спадкове майно. Посилалася на те, що відповідно до свідоцтва про право власності серії [NUMBER] від 24.09.2013 року, земельна ділянка, площею 0,0706 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер №7310136600:07:001:0107, що за адресою [ADDRESS] , належала на праві спільної сумісної власності без визначення часток: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] [INFO] [PERSON] помер. Позивач була дружиною померлого та є його спадкоємцем за законом. З метою оформлення спадкових прав [PERSON] , у визначений законом термін, звернулася до приватного нотаріуса Новосельської І.Л. Однак, 14.06.2019 року їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії та видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що частка померлого у праві власності на земельну ділянку не була визначена. В уточненій позовній заяві [PERSON] просила визначити розмір часток у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, площею 0,0706 га, що розташована по [ADDRESS] , кадастровий номер №7310136600:07:0010107 наступним чином: визначити, що розмір частки [PERSON] , який помер [INFO] , та [PERSON] у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку становить по 1/7 ідеальній частці у кожного. Також просила визнати за нею у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , право власності на 1/7 частку у праві власності на земельну ділянку, площею 0,0706 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер: 7310136600:07:001:0107, що розташована за адресою [ADDRESS] . Третьою особою [PERSON] було подано позов до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визначення часток у спільній сумісній власності на земельну ділянку та припинення права спільної сумісної власності. [PERSON] вказувала на те, що є власником квартири [ADDRESS] . Зазначений житловий будинок є трьохквартирним, власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] , а власниками квартири [ADDRESS] є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] Також співвласники будинку [ADDRESS] є співвласниками земельної ділянки, площею 0,0706 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер: 7310136600:07:001:0107, що розташована за адресою [ADDRESS] . Земельна ділянка належить їм на праві спільної сумісної власності. Також третя особа посилалась на те, що розмір часток квартир у житловому будинку [ADDRESS] становить [ADDRESS] квартира № [ADDRESS] - 33/100 частин; квартира №2 - 34/100 частин; квартира №3 33/100 частин. Тому, на підставі положень ст. 370 ЦК України, ст.120 ЗК України, вважає, що розмір часток у праві спільної власності на земельну ділянку співвласників повинен визначатися у відповідності до розміру їх частки у житловому будинку. Просила визначити, що розмір частки [PERSON] як співвласника земельної ділянки, площею 0,0706 га, що розташована за адресою [ADDRESS] , становить 34/100 ідеальних частин. Право спільної сумісної власності на земельну ділянку кадастровий номер: 7310136600:07:001:0107 просила припинити. Ухвалою суду від 16.09.2019 року позов третьої особи з самостійними вимогами було прийнято до спільного розгляду з первісним позовом та об`єднано їх в одне провадження. Третьою особою [PERSON] було подано до суду пояснення на первісний позов. Представником позивача [PERSON] було подано відзив на позов третьої особи з самостійними вимогами. Представник позивача у судовому засіданні первісний позов підтримала та підтвердила, викладені в ньому обставини. Просила позов задовольнити. Позов третьої особи з самостійними вимогами не визнала, просила відмовити в його задоволенні. Представник Чернівецької міської ради віднесла вирішення спору на розсуд суду. Представник третьої особи позов [PERSON] підтримала, просила задовольнити. У задоволенні первісного позову просила відмовити. [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у судове засідання не з`явились, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили. Представник третьої особи Служби у справах дітей ЧМР також у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Так, судом встановлено, що будинок [ADDRESS] з трьох квартир. Власниками квартири [ADDRESS] у будинку є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] Власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] , а власником квартири [ADDRESS] [PERSON] (а.с.132-134). Як вбачається з довідки ЧМКБТІ №1795 від 07.08.2019 року, розмір часток квартир у будинку [ADDRESS] становить [ADDRESS] 33/100 часток; квартира №2 34/100 часток; квартира №3 33/100 часток (а.с.60). За вказаним будинковолодінням закріплено земельну ділянку, площею 0,0706 га, кадастровий номер 731013600:07:001:0107, цільове призначення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (а.с.12). Зазначена земельна ділянка на лежить на праві спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 24.09.2013 року (а.с.12). Один із співвласників земельної ділянки [PERSON] [INFO] помер (а.с.15). Спадкоємцем майна померлого є [PERSON] , що підтверджується витягом про реєстрацію у спадковому реєстрі №43827168 від 12.05.2016 року (а.с.19). Позивач успадкувала після смерті спадкодавця Ѕ частку квартири [ADDRESS] , однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку у праві власності на земельну ділянку кадастровий номер 7310136600:07:001:0107 нотаріусом було відмовлено у зв`язку з тим, що частка померлого у спільній власності визначена не була (а.с.19-20). За змістом ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена законом. Відповідно до ст.316 ч.1 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст.319 ч.1 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Положеннями статті 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. \~Спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю (ст.368 ЦК України). \~Майно,\~що є\~у спільній\~сумісній власності,\~може бути\~поділене між\~співвласниками за\~домовленістю між\~ними,\~крім випадків,\~установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом (ст.372 ЦК України). Одночасност.\~89\~ЗК України\~регламентовано,\~що земельна\~ділянка може\~належати на\~праві спільної\~сумісної власності\~лише громадянам. У спільній сумісній власності перебувають земельні ділянки: а)\~подружжя; б)\~членів фермерського\~господарства,\~якщо інше\~не передбачено\~угодою між\~ними; в) співвласників жилого будинку. Аналізуючи наведені вище норми Закону, суд зауважує, що презумпція рівності часток у праві спільної сумісної власності діє, якщо інше не встановлено домовленістю між співвласниками або законом. Згідно із\~ч.1\~ст.\~120\~ЗК України\~у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди (частина четверта статті). Пленум Верховного\~Суду України\~у п.\~21\~постанови №\~7\~від 16\~квітня 2004\~року «Про\~практику застосування\~судами земельного\~законодавства при\~розгляді цивільних\~справ» роз`яснив, що якщо до вирішення судом спору між співвласниками жилого будинку розмір часток у спільній власності на земельну ділянку, на якій розташовані будинок, господарські будівлі та споруди, не визначався або вона перебувала у користуванні співвласників і ними не було досягнуто угоди про порядок користування нею, суду при визначенні частини спільної ділянки, право на користування якою має позивач (позивачі), слід виходити з розміру його (їх) частки у вартості будинку, господарських будівель та споруд на час перетворення спільної сумісної власності на спільну часткову чи на час виникнення останньої. Враховуючи, що частки співвласників у будинковолодінні становлять: квартира [ADDRESS] 33/ [NUMBER] часток; квартира [ADDRESS] 2 34/ [ADDRESS] часток; квартира №3 33/100 часток, то відповідно до наведених вище норм права вони мають право на визнання за ними права власності у вказаних частках у праві власності на спірну земельну ділянку. Відповідно до положень статей\~1216,\~1218 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною першою\~статті 1226 ЦК України\~передбачено, що частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Згідно\~статті 1225 ЦК України\~право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. На підставі наведеного та враховуючи те, що іншого способу захистити своє право, окрім судового, особи, які звернулись до суду з позовами не мають, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] обґрунтований та підлягає задоволенню, а позов [PERSON] підлягає до часткового задоволення.

Outcome: partial