Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Відповідачів про зняття заборони відчуження об`єкту нерухомого майна. В обґрунтування позову послалася на те, що її чоловік [PERSON] працював в колгоспі «Перше Травня» Міловського району Луганської області та йому було продано будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] в особисте користування балансова вартість якого складає: 19906 руб. Вся балансова сума за будинок була внесена в повному обсязі, внаслідок чого були вчинені дії щодо оформлення права власності на будинок. [INFO] році чоловік [PERSON] позивачки помер. Після його смерті нею вчинено дії щодо оформлення спадщини після смерті чоловіка та отримано свідоцтво про право на спадщину за законом, а також зареєстровано в Міловському БТІ, як на той час вимагало законодавство України. Тобто позивачка є єдиним власником будинку розташованого за адресою: [ADDRESS] . На даний момент у неї виникла необхідність продати належний їй на праві власності будинок, оскільки бажає змінити місце проживання. Під час підготовки документів для вчинення правочину, а саме, продажу будинку, приватний нотаріус повідомив, про неможливість вчинення такої дії через заборону на відчуження майна. Згідно відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 17.09.2020 року на вказаний будинок накладено обтяження у вигляді заборони відчуження, зареєстровано 05.12.2005 року за № 2659319 реєстратором, підстава обтяження: повідомлення, б/н, 10.02.1993 року, Колгосп «Первоє Мая». На даний час у позивачки відсутні будь-які зобов`язання перед будь ким, про що свідчить відсутність будь яких позовів до суду про стягнення з неї боргу. Строки позовної давності минули. Крім того, на даний час вже не існує Колгосп «Первоє Мая», що підтверджується архівною довідкою Міловської РДА від 24.09.2020 року. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, причини неявки не повідомила, належним чином повідомлена про розгляд справи. В позовній заяві просить суд розглянути без її участі. Представник відповідача від Міловської селищної ради у судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив, було надана заява про розгляд справи без їх участі та винести рішення на свій розсуд. Представник відповідача від Марківської державної нотаріальної контора у судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив, належним чином повідомлені про розгляд справи, був наданий відзив згідно якого повідомлено, що в нотаріальної контори відсутні первинні документи згідно яких було накладено заборону на оспорюваний об`єкт нерухомості, просили справу розглянути без їхньої участі та постановити рішення згідно вимог чинного законодавства. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження, суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до таких висновків. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Судом встановлено, що чоловік позивача, [PERSON] працював в колгоспі «Перше Травня» Міловського району Луганської області та йому було продано будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] в особисте користування балансова вартість якого складає: 19906 руб., що підтверджується довідкою від 25 червня 1992 року, що підтверджується довідкою про балансову вартість будинку від 25.06.1992 року. (а.с. 7). Згідно свідоцтва про смерть від 16 липня 1996 року [PERSON] (чоловік позивачки) помер [INFO] . (а.с. 6). Судом встановлено, що Позивач після смерті чоловіка [PERSON] оформила спадщину, а саме, на будинок розташований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину від 24.01.1997 року. (а.с. 8). Згідно відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 17.09.2020 року на вказаний будинок накладено обтяження у вигляді заборони відчуження, зареєстровано 05.12.2005 року за № 2659319 реєстратором, підстава обтяження: повідомлення, б/н, 10.02.1993 року, Колгосп «Первоє Мая». (а.с. 10-11). На підставі архівної довідки колгосп «Первое мая» смт. Мілове реорганізовано в КСП «Первое мая», а потім 28.04.2000 року виключено з державного реєстру розпорядженням голови Міловської РДА. (а.с. 9). Жодного письмового доказу з приводу наявної заборгованості будь-кому у позивачем за вказаний будинок суду не надано. Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ст.ст. 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що обов`язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, до яких відноситься право постійного користування та право оренди земельної ділянки. Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. У відповідності до пункту 5.1 глави 15 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року та зареєстрованому в МЮУ 22.07.2012 року за № 282/20595 передбачено, що нотаріус, який накладав заборону, знімає заборону відчуження майна, серед іншого, за рішенням суду. При накладенні заборони відчуження на нерухоме майно процедура реєстрації у Єдиному реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна регламентується Положенням про Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, затвердженого наказом МЮУ від 09.06.1999 року № 31/5, у відповідності до п.2.1 якого підставами для внесення до Реєстру заборон відомостей про накладення (зняття) заборони та арештів на об`єкти нерухомого майна є накладення (зняття) державною нотаріальною конторою реєстратором заборони відчуження на об`єкти нерухомого майна. Виходячи з вищенаведеного та враховуючи те, що існуюча заборона на відчуження порушує права та інтереси позивача, як власника майна, оскільки наявна заборона відчуження на належне йому майно на даний час не має жодних правових юридичних підстав, суд вважає вимоги позивача підставними та обґрунтованими. Оцінюючи усі докази в їх сукупності, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивачу [PERSON] у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved