Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної злочином, обґрунтовуючи свої уточнені вимоги тим, що 10.06.2010 року близько 18 год. 20 хв. відповідач [PERSON], перебуваючи біля її дачної ділянки, схопив її та навмисно, на ґрунті особистої неприязні, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, наніс їй удар кулаком правої руки в обличчя, після чого став наносити їй множинні удари руками по голові, тулубу і рукам. У результаті вищевказаних умисних дій [PERSON] заподіяв їй тілесні ушкодження у вигляді множинних гематом м'яких тканин грудної клітки, лівого і правого передпліч, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинило за собою короткочасний розлад здоров'я. Вироком Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 29.11.2013 року [PERSON] визнаний винним у вчинені злочину, передбаченого ст. 125 ч.2 КК України та йому призначено покарання у вигляді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Вирок набув законної сили 16.04.2014 року. Злочином позивачці було завдано матеріальної шкоди, за час лікування вона проходила обстеження, придбала необхідні медикаменти на що витратила свої особисті кошти на загальну суму 199 грн., 80 коп., що підтверджується наявними в матеріалах кримінальної справи касовими чеками і виписним епікризом. Крім того, позивачка зазначає, що вчиненим кримінальним правопорушенням їй заподіяно моральну шкоду. Моральна шкода полягає в тому, що вона тривалий час, а саме з 12 червня по 06 липня 2010 року знаходилась на стаціонарному лікуванні у травматологічному відділенні Селидівської ЦМЛ, в результаті чого порушилися її звичні життєві зв'язки, нормальний хід життя. В зв'язку з чим, позивачка не може повноцінно працювати на своєму городі, виконувати роботу по дому, від цього вона постійно нервую і відчуває себе неповноцінною людиною в фізичному сенсі, до того ж вона є інвалідом третьої групи. Крім того, протягом тривалого часу відповідач намагався уникнути кримінальної і цивільної відповідальності за скоєний проти неї злочин, не визнав своєї провини, що примусило її тривалий час доводити його провину в судах під час розгляду її скарги приватного обвинувачення. Оскільки моральні страждання носять тривалий характер, то розмір заподіяної моральної шкоди позивачка оцінює в 50000,00 гривень. Під час розгляду судами кримінальної справи вона користувалась послугами адвоката, з яким у неї була укладена відповідна угода від 24 січня 2011 року. За надану юридичну допомогу вона сплатила 11350,00 грн. Позивач [PERSON] зазначає, що вирок суду набрав законної сили 16 квітня 2014 року, а тому з цього часу у відповідача виник обов'язок відшкодувати їй матеріальну шкоду і витрати на юридичну допомогу. Індекси інфляції за період травня 2014 року по січень 2015 року становлять: травень 2014 року - 103,8%; червень 2014 року - 101,0%; липень 2014 року - 100,4%; серпень 2014 року - 100,8%; вересень 2014 року - 102,9%; жовтень 2014 року - 102,4%; листопад 2014 року - 101,9%; грудень 2014 року - 103%; січень 2015 року - 103,1%. Таким чином, відповідач має сплатити їй з урахуванням встановленого індексу інфляції 13972,45 грн. із розрахунку: (103,8% х 101,0% х 100,4% х 100,8% х 102,9% х 102,4% х 101,9% х 103,0% х 103,1% х (199,80 + 11350)/100% = 13972,45. За час з 16 квітня 2014 року до 19 лютого 2015 року пройшло 309 днів. Виходячи з наведеного, відповідач сплатити їй три відсотки річних в сумі 293,33 грн. із наступного розрахунку: (199,80 + 11350) х 3 : 100 : 365 х 309 = 293,33 грн. Просить суд, стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду у сумі 50000,00 гривень та матеріальну шкоду з урахуванням встановленого індексу інфляції у розмірі 13972,45 гривень, а також три проценти річних від простроченої суми в розмірі 293,33 грн. Позивач [PERSON] в судовому засіданні надала аналогічні пояснення викладеним в позовній заяві, на позовних вимогах наполягає, просила позов задовольнити в повному обсязі. Представник позивача Варцаба О.Д. в судове засідання не з'явився про дату та час проведення судового засідання був повідомлений належним чином. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явилася, про дату та час розгляду справи повідомлялася належним чином. За таких обставин, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Згідно зі ст.ст.1166, 1167 ЦК України у випадку заподіяння шкоди особа, винна в її заподіянні, повинна відшкодувати заподіяні цим матеріальні та моральні збитки. Судом встановлено, що Вироком Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 29.11.2013 року [PERSON] визнаний винним у вчинені злочину, передбаченого ст. 125 ч.2 КК України та йому призначено покарання у вигляді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Вирок набув законної сили 16.04.2014 року (а.с.2-4). З Вироку суду вбачається, що [PERSON] з 12.06.2010 року по 12.07.2017 року, знаходилась на стаціонарному лікуванні у травматологічному відділенні Селидівської ЦМЛ Внаслідок протиправних дій відповідача [PERSON] було завдано матеріальної шкоди, у вигляді витрат на лікарські препарати у зв'язку із отриманими ушкодженнями, що підтверджується відповідними чеками (а.с. 24-29). Таким чином суд робить висновок, що протиправні дії відповідача [PERSON] є в причинному зв'язку із заподіянням позивачу тілесних ушкоджень невеликої тяжкості, в результаті чого вона зазнала моральної шкоди, яка полягає у фізичному болю, стражданнях, які стали наслідком тривалого лікування, їй протипоказані фізичні навантаження, вона зазнала душевних страждань із-за протиправної поведінки відповідача. Визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди суд враховує глибину фізичних та душевних страждань позивача, ступінь вини [PERSON], який вчинив умисний злочин, вимоги розумності і справедливості і визначає моральну шкоду в розмірі 5000 грн. Крім того, стягненню підлягає 11350,00 грн. витрат на правову допомогу при розгляді справи в суді відповідно до угоди з адвокатом Варцаба О.Д. та відповідними довідками (а.с. 5, 30-33). Щодо вимог про стягнення з відповідача індексу інфляції та трьох відсотків річних то вони задоволенню не підлягають за безпідставністю. Оскільки дані суми витікають з договорів грошового зобов'язання. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання. На вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Між позивачкою та відповідачем не укладалися якісь зобов'язання грошового характеру, а тому дана стаття ЦК України не може бути застосована до сум шкоди заподіяних злочином. На підставі викладеного,

Outcome: partial