Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-19 00:00:00

\~Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON], про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 1 у будинку № 19в по вул. Олени Пчілки в м. Полтава. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 25 жовтня 1996 року , їй та члену її сім»ї [PERSON] на праві приватної спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS]. Відповідачка [PERSON], зареєстрована у вищевказаній квартирі з 27 липня 2011 року, проте жодного дня в цій квартирі не проживала. Оскільки позивачка не має можливості вільно розпорядитися належною їй квартирою, а відповідач не проживає в квартирі більше семи років, не приймає участі у її утриманні, належних їй речей у квартирі не зберігає, , тому вирішила звернутися до суду з позовом про визнання [PERSON] такою, що втратила право користуватися житловим приміщенням. Позивачка надала суду заяву, у якій позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, просила справу розглядати у її відсутність. Відповідачка у судове засідання не з»явилась, про день та час розгляду справи повідомлялась належним чином, про що свідчать матеріали справи. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов наступних висновків. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 3 ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. \~Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 25 жовтня 1996 року , позивачці [PERSON] та члену її сім»ї [PERSON] на праві приватної спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS]. Квартира належить до приватної власності, будинок в якому вона розташована не знаходиться на балансі КП «ЖЕО № 2». У вищевказаній квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] за вказаною адресою місця реєстрації проживання не проживає, що підтверджується письмовими поясненнями свідків а саме сусідів [PERSON] та [PERSON] про її не проживання. Відповідно до ч.1\~ст.71 Житлового кодексу\~житлове приміщення зберігається за наймачем або членами його сімї на протязі шести місяців. Не проживання у житловому приміщенні понад встановлений строк без поважних причин, дає підстави для визнання цих осіб в судовому порядку такими, що втратили право користування ним (ст.72 ЖК). Дослідженими по справі доказами поважність причин відсутності\~\~відповідача\~\~ за даною адресою\~\~не знайшла підтверджень. Право позивача є порушеним, оскільки позивачка за відсутності відповідачки в житловому приміщенні, самостійно вимушена здійснювати витрати з оплати за отримані комунальні послуги. Тому з метою захисту прав позивача суд вважає за необхідне визнати відповідачку\~\~ такою,\~\~що втратила право користування жилим приміщенням в квартирі [ADDRESS]. При вирішенні справи суд також виходить з того, що рішення суду, яке набрало законної сили, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, є підставою для зняття особи з реєстрації за такою адресою. Також відповідно до норм\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені та документально підтверджені судові витрати в розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved