Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить: усунути перешкоди у користуванні квартирою № 84 в будинку № 31 по вулиці Павла Глазового (Балакіна) в м. Кривому Розі шляхом її вселення, покладання на відповідача [PERSON] зобов'язання надати ключі від квартири та не чинити перешкод у користуванні і володінні квартирою; визначити порядок користування спірною квартирою № 84 в будинку № 31 по вулиці Павла Глазового ( Балакіна) в м. Кривому Розі, виділивши у користування [PERSON] житлову кімнату (5) площею 17,0 кв. м. з балконом, а у користуванні відповідача [PERSON] залишити житлову кімнату (6) площею 17,3 кв.м. з балконом, житлову кімнату (7) площею 10,6 кв.м., ванну кімнату (3) площею 2,1 кв.м., вбиральню (2) площею 1,1 кв.м., кухню (4) площею 5,6 кв.м., коридор (1) площею 5,9 кв. м., у коридорі вбудовану шафу (8) площею 1,3 кв. м. залишити у загальному спільному користуванні співвласників [PERSON] та [PERSON] [PERSON]. В обґрунтування позову навела наступне. Квартира [ADDRESS] ( Балакіна) належить на праві спільної часткової власності їй, [PERSON] , та відповідачу [PERSON] Їй, позивачу, належить 1/2 частка вищезазначеної квартири на підставі рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 16 червня 2015 року, яке набрало чинності та на підставі якого реєстраційною службою Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області за нею, позивачем, зареєстровано право власності на 1/2 частку спірної квартири, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 703120512110. Відповідачу [PERSON] належить 3/10 частки вищезазначеної квартири також на підставі рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 16 червня 2015 року, яке забрало чинності. На підставі свідоцтва № 1144 від 11.04.1995 року, що видане органом приватизації Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Криворізької міської Ради народних депутатів, відповідачу належить також 1/5 частка спірної квартири. Таким чином , відповідачу і мені належить на праві спільної часткової власності по 1/2 частки спірної квартири. Незважаючи на те, що вона, позивач, є співвласником вищезазначеної квартири, відповідач [PERSON], починаючи з серпня 2015 року заперечує проти її вселення та користування квартирою, через що позивач, як співвласниця, позбавлена права через перешкоди відповідача володіти та користуватися спірною квартирою. Згідно з технічним паспортом, спірна квартира є трикімнатною та складається з: коридору (1) площею 5,90 кв.м.; житлової кімнати (5) площею 17,0 кв.м.; житлової кімнати (6) площею 17,3 кв.м.; житлової кімнати (7) площею 10,6 кв.м.; кухні (4) площею 5,6 кв.м.; вбиральні (2) площею 1,1 кв.м.; ванної кімнати (3) площею 2,1 кв.м.; вбудованої шафи (8) площею 1,3 кв.м.; та 2-х балконів загальною площею 6,0 кв.м., які примикають до житлових кімнат (5) та (6). Загальна площа квартири складає 62,70 кв.м., житлова площа квартири складає 44,90 кв.м. Кімнати ізольовані та мають окремий вхід. В силу ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправне позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їх спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частині у праві спільної часткової власності. Відповідно до ч. 2 ст. 386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Ст.391 ЦК України передбачає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно зі ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. У зв'язку з тим, що поділити квартиру у натурі неможливо, так як вона розташована в багатоповерховому будинку, тому вважає можливим встановити порядок користування спірною квартирою, враховуючи особисті стосунки між нею, позивачем, і відповідачем [PERSON], та незгоду відповідача [PERSON] з володінням та користуванням квартирою позивачем. Приймаючи до уваги, що житлова площа квартири складає 44,90 кв.м., то вважає, що їй, позивачу, відповідно до розміру її частки у спільній частковій власності у квартирі припадає 22,45 кв.м., а відповідачу [PERSON], яка є власником також 1/2 частки у квартирі, також припадає 22,45 кв.м. У зв'язку зі зазначеними обставинами, вважає за можливе винести судове рішення, яким усунути їй перешкоди у користуванні квартирою шляхом вселення та покладання на відповідача [PERSON] зобов'язання надати ключі від квартири та не чинити перешкод у користуванні і володінні квартирою; визначити порядок користування спірною квартирою, виділивши у користування [PERSON] житлову кімнату (5) площею 17,0 кв.м. з балконом , а у користуванні відповідача [PERSON] залишити житлову кімнату (6) площею 17,3 кв.м. з балконом; житлову кімнату (7) площею 10,6 кв.м., ванну кімнату (3) площею 2,1 кв.м., вбиральню (2) площею 1,1 кв.м., кухню (4) площею 5,6 кв.м., коридор (1) площею 5,9 кв.м, у коридорі вбудовану шафу (8) площею 1,3 кв.м. - залишити у загальному спільному користуванні співвласників [PERSON] та [PERSON] Позивач у судовому засіданні позов підтримала повністю, підтвердивши зміст позову. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав повністю. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, втретє подала заяву про відкладення розгляду справи у звязку з тим, що має маленьку дитину. Будь яких документів про те, що дитина перебуває в такому стані, що не може бути залишена відповідачем для догляду іншими особами, відповідач не надала. Раніше відповідач просила провести засідання в лютому 2017 року, зазначаючи, що раніше лютого місяця не зможе прибути до суду. Таким чином, обєктивних причин, які свідчать про те, що відповідач дійсно не може прибути у судове засідання, судом не встановлено. Тому суд вважає, що причина неявки відповідача є неповажною, а викликана бажанням затягнути розгляд справи, у зв'язку з чим, на підставі ст. 224 ЦПК України, за згодою позивача, судом проведено заочний розгляд справи. Свідок [PERSON] у судовому засіданні дав показання, з яких вбачається, що позивача знає з 1998 року, стосунки нормальні. Також знає матір позивача. Йому відомо, що позивач намагалася вселитися у спірну квартиру, однак її не впускають. 10 лютого 2017 року він, свідок, їздив до спірної квартири разом з мамою позивача, щоб [PERSON] змогла заселитися у спірну квартиру, однак дверей квартири ніхто не відкрив. Йому, свідку, зі слів матері позивача, відомо, що в спірній квартирі живе [PERSON] і не впускає у квартиру позивача. До 10 лютого 2017 року він з матірю позивача двічі їздили з тією ж метою до квартири позивача. У судовому засіданні безпосередньо досліджені наступні письмові докази: рішення суду (а.с.6), витяг (а.с.7), технічний паспорт (а.с.8), свідоцтво про право власності (а.с.9), довідка (а.с.22), заява-вимога (а.с.33), опис вкладення до листа (а.с.34), заява (а.с.35), скарга (а.с.36), свідоцтво про народження (а.с.42), чек (а.с.46), повідомлення Саксаганського ВП КВП (а.с.60). Суд, оцінюючи відповідно до ст. 212 ЦПК України, всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо досліджені наявні у справі докази, вважає, що у судовому засіданні на підставі належних, допустимих, достовірних, взаємоповязаних між собою у сукупності доказів, встановлені наступні факти та обставини. Сторонам по справі на праві спільної часткової власності належить квартира [ADDRESS] (Балакіна) у м. Кривому Розі. Частки сторін у спільній частковій власності - квартирі [ADDRESS] (Балакіна) у м. Кривому Розі, становлять по ? частці. Спірна квартира розташована на 4-му поверсі 5-ти поверхового житлового будинку, складається з 3 кімнат житловою площею 44,90 кв.м., загальною площею 62,70 кв.м., у тому числі: коридору (1) площею 5,90 кв.м.; житлової кімнати (5) площею 17,0 кв.м.; житлової кімнати (6) площею 17,3 кв.м.; житлової кімнати (7) площею 10,6 кв.м.; кухні (4) площею 5,6 кв.м.; вбиральні (2) площею 1,1 кв.м.; ванної кімнати (3) площею 2,1 кв.м.; вбудованої шафи (8) площею 1,3 кв.м.; та 2-х балконів загальною площею 6,0 кв.м., які примикають до житлових кімнат (5) та (6). Кімнати ізольовані та мають окремий вхід. Позивач намагалася вселитися в спірну квартиру, однак відповідач її не впускає, таким чином заперечує проти її вселення, не надає ключі від вхідних дверей квартири. Вказані факти та обставини встановлені судом на підставі пояснень позивача, представника позивача, свідка, та письмових доказів: рішення суду (а.с.6), витягу (а.с.7), технічного паспорту (а.с.8), свідоцтва про право власності (а.с.9), заяви-вимоги (а.с.33), опису вкладення до листа (а.с.34), заяви (а.с.35), чеку (а.с.46). Взаємини між сторонами регулюються нормами Конституції України, ЦК України, ЖК України. Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. У відповідності до ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення, або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. У відповідності до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. У відповідності до ст. 319 ч.1 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. У відповідності до ст. 319 ч.3 ЦК України, у сім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. У відповідності до ст. 321 ч.1 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. У відповідності до ст. 358 ч.1 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. У відповідності до ст. 358 ч.2 ЦК України, с піввласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. У відповідності до ст. 358 ч.3 ЦК України, к ожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У судовому засіданні встановлено, що сторони по справі є співвласниками квартири [ADDRESS] (Балакіна) у м. Кривому Розі, а тому позивач має право на надання їй у користування майна у натурі. З урахуванням того, що сторонам належить по ? частині спірної квартири, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 358 ЦК України, суд вважає за можливе виділити позивачу у користування житлову кімнату (5) площею 17,0 кв. м. з балконом, а у користуванні відповідача житлову кімнату (6) площею 17,3 кв.м. з балконом, залишивши у загальному спільному користуванні сторін житлову кімнату (7) площею 10,6 кв.м., ванну кімнату (3) площею 2,1 кв.м., вбиральню (2) площею 1,1 кв.м., кухню (4) площею 5,6 кв.м., коридор (1) площею 5,9 кв. м., у коридорі вбудовану шафу (8) площею 1,3 кв. м. У відповідності до ст. 386 ч.1 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. У відповідності до ст. 386 ч.2 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. У відповідності до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. У судовому засіданні встановлено, що відповідач чинить перешкоди позивачу у здійсненні нею права користування своїм майном у вигляді 1\\2 частини квартири [ADDRESS] (Балакіна) у м. Кривому Розі, оскільки не впускає у квартиру та не надає ключів від вхідної двері спірної квартири, а тому для запобігання такому порушенню, суд вважає позовні вимоги про вселення позивача та покладення на відповідача зобовязання надати позивачу ключі від квартири обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Дійшовши висновку про обґрунтованість позовних вимог, суд вважає, що позивач обґрунтовано, відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України, звернулася до суду з даним позовом. Таким чином, вислухавши пояснення позивач, її представника, свідка, дослідивши письмові докази, суд на підставі ст. 10 ЦПК України згідно якої кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається та ст. 11 ЦПК України згідно якої цивільні справи розглядаються в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, суд вважає, що позов належить задовольнити повністю. На підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне, стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 1102 грн. 40 коп.

Outcome: approved