Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON], в обґрунтування якого зазначила, що відповідач є батьком неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Звернутись до суду позивача примусили наступні обставини: батько дитини (відповідач), починаючи з січня 2004 року, проживає окремо від дитини та жодного з покладених законом на батьків обов'язків не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової, або будь-якої іншої участі у вихованні доньки, не цікавиться її успіхами, станом здоров'я, не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини. З вересня 2012 року, на протязі хвороби матері та після її смерті [INFO] року, дитина перебуває на повному утриманні позивача. Жодного разу з травня 2004 року відповідач навіть не поцікавився за які кошти виховується дитина. На сьогоднішній час всі питання щодо виховання вирішуються позивачем самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. Новоторецькою сільською радою було проведено перевірку та складено акт обстеження житлово-побутових умов будинку позивача, в якому проживає неповнолітня [PERSON]. Перевіркою було встановлено, що для дитини створені всі необхідні умови для здорового та всебічного розвитку дитини. Позивач звернулася до органу опіки та піклування для визнання її опікуном над неповнолітньою [PERSON], оскільки на даний час вона потребує захисту. Орган опіки та піклування не заперечують про призначення позивача опікуном. Позивач просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої доньки [PERSON] [INFO]. Визнати позивача опікуном неповнолітньої [PERSON], [INFO]. Стягнути з громадянина [PERSON], [INFO], аліменти на утримання неповнолітньої [PERSON], [INFO], в розмірі 1/8 частини усіх доходів та заробітку, але не менш 30 % від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, до повноліття, на користь позивача. На початку судового засідання позивач подала заяву щодо, залишення без розгляду вимог про визнання її опікуном неповнолітньої [PERSON] (а.с.26). В судовому засіданні позивач [PERSON] пояснила, що відповідач по справі її син, мати дитини [PERSON] померла у грудні 2012 року. Її син удочерив дитину, але ніколи не приймав участі у її вихованні, він веде аморальний образ життя. Останній раз він бачив дитину близько двох років тому. Він інколи телефонує з чужого телефону, оскільки свого не має. Дитина батька не сприймає, ніяк його не називає. Дитина каже, що вона йому не потрібна і він їй не потрібен. Інші бабуся та дідусь дитини померли, других родичів не має. Дитина проживає з позивачем та її чоловіком, вони повністю її забезпечують. У позивача пенсія у розмірі 1250 гривень, у її чоловіка - 3500 гривень. Вони купують дитині харчі, одяг, сплачують школу. Дівчина гарно навчається на відмінно. Відповідач не визнаний інвалідом, зловживає спиртними напоями. Сусіди розповідали, що часто бачили відповідача нетверезим. Її сестра, слідок по справі, проживає з відповідачем в одному під'їзді і розповідає позивачу про її сина і його поведінку. Вона часто спілкується з сестрою телефоном. Вона бажає позбавити відповідача батьківства щоб оформити опіку над дитиною і отримувати допомогу. Мати дитини [PERSON] виписалася і ніде не була зареєстрована, так як і дитина. Вона вже намагалась зареєструвати [PERSON], але зараз йде об*єднання громад і зареєструвати онучку вона зможе після юридичного оформлення статусу їх селища. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. З рішенням суду згоден (а.с. 9). Представник третьої особи органу опіки та піклування виконавчого комітету Димитровської міської ради: служби у справах дітей та прокурор вимоги позову підтримали. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON], [INFO], показала, що відповідач по справі її племінник. У нього є донька [PERSON], яка народилася [INFO] року. Відповідач ніколи не займався вихованням дитини і жодної матеріальної допомоги ніколи не надавав. Мати дитини [PERSON] померла у 2012 році. Коли мати дитини була жива, свідок брала дівчину до себе у Димитров, брала до себе дівчинку і її сестра - позивач у справі. Дитина постійно знаходилася у позивача. Мати дитини була непутяща, тому дитина часто перебувала у бабусі. Відповідач ніколи не брав дитину до себе. Останній раз свідок просила відповідача прийти до суду та надати дозвіл на позбавлення батьківства, він відповів, що йому соромно і він не прийде. Відповідач ніколи не цікавився життям дитини. Коли дівчина перебувала у свідка в гостях, відповідач ніколи не приходив, не навідував дитину. Коли померла мати дитини, бабуся з дідусем відразу забрали дитину до себе в селище Білецьке. Весь час дівчина жила у них. Відповідач десь їздить по заробітках і з цього живе: перекопати комусь городину, що-небудь комусь перевезти. Де зараз проживає відповідач їй не відомо. Він телефонував їй нещодавно, але прийти до суду відмовився. Відповідач нічим не допомагає: ні речами, ні харчами, як їй відомо, він жодного разу не купив дитині шоколадку. Сім'ї у відповідач не має, інших дітей не має. Відповідач не працює, зловживає спиртним, як нетверезий виявляє агресію. З осені 2015 року відповідача вона не бачила. Неповнолітня [PERSON], [INFO], у судовому засіданні пояснила, що свого батька вона не знає, не пам'ятає коли востаннє його бачила. Батька бачила дуже мало, не пам'ятає як той виглядає. Останній раз його бачила два чи три роки тому. Вона перебувала у бабусі в селі коли востаннє він приїжджав до них, вона його бачила, але вони не спілкувалися. Батько запитав у неї як справи, поздоровався і все. У грудні минуло три роки як вона живе у бабусі з дідусем. Вона не пам'ятає, щоб її батько цікавився її життям, дарував їй подарунки, аліменти не сплачував, на свята не поздоровляв. Вона бажає щоб батька позбавили батьківських прав, їй краще з бабусею та дідусем. Бабуся оформить на неї опікунство. Вислухавши пояснення сторін, покази свідків, дослідивши надані суду докази, суд вважає встановленими у даному судовому засіданні наступні обставини. Батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO], є [PERSON] та відповідач у справі [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про її народження та свідоцтва про встановлення батьківства (а.с. 6, 7). Відповідно свідоцтва про смерть [INFO] року [PERSON] померла (а.с. 18). [PERSON] з 2012 року проживає разом із [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS], що підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов сім'ї № 544 від 13.11.2015 року виданого Новоторецькою сільською радою Добропільського району (а.с. 13). Позивач [PERSON] здорова, пенсіонерка, позитивно характеризуються за місцем проживання, ввічлива, врівноважена, займається особистим селянським господарством, разом з дідусем опікуються онучкою, відносини у сім'ї гарні, відповідно характеристики (а.с. 10, 11). Навчається [PERSON] в 9 класі Октябрської загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів, дуже позитивно характеризується за місцем навчання. За інформацією, наданою освітнім закладом, де навчається дитина, вихованням дитини займається бабуся (а.с. 14). Батько дитини [PERSON] здоровий, не перебуває на обліках у лікарів нарколога, психіатра, дерматолога та у туберкульозному кабінеті Димитровської центральної міської лікарні (а.с. 27-29). Зареєстрований за адресою: [ADDRESS] із матір'ю [PERSON] та братом [PERSON] (а.с. 31). На обліках у Димитровському міському центрі зайнятості, Управлінні соціального захисту населення, Димитровському міському центрі соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді не перебуває (а.с. 33-35). [PERSON] за місцем проживання характеризується негативно, оскільки ніде не працює, зловживає спиртними напоями, має доньку [PERSON] [INFO], вихованням дитини не займається, аліменти не сплачує, та знаходиться на утриманні бабусі [PERSON] з якою і проживає без реєстрації (а.с. 32). Органом опіки та піклування виконавчого комітету Димитровської міської ради 25 листопада 2015 року винесений висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], оскільки позбавлення батьківських прав відповідатиме інтересам дитини (а.с.16-17). Дослідивши надані суду дані у їх сукупності, вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини першої статті 18 та частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року N 789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава докладає всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Ці положення міжнародного законодавства знайшли своє визначення у законодавстві національному, відповідно до вимог статті 150 Сімейного кодексу України якого, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, поважати дитину. За змістом статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У випадку виникнення підстав, передбачених статтею 164 Сімейного кодексу України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, зокрема у разі ухилення від своїх обов'язків по вихованню дитини, жорстокого поводження з дитиною. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. При цьому, наведені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідач [PERSON] допустив всі зазначені фактори щодо неповнолітньої [PERSON], взагалі відсторонившись від її виховання та утримання протягом всього її життя. Тривалість невиконання відповідачем своїх батьківських обов'язків свідчить про свідоме нехтування ним цими обов'язками. В судовому засіданні, на підставі даних, наданих Димитровською центральною міською лікарнею, Димитровським міським центром зайнятості, органу опіки та піклування Димитровської міької ради встановлено, що відповідач [PERSON] здоровий, протипоказань для працевлаштування не має, але зусиль для працевлаштування не робить, матеріально дитину не забезпечує, взагалі не приймає участі у її вихованні і не цікавиться її життям. Доказів на підтвердження поважності ухилення від виконання батьківських обов'язків суду не надано. Враховуючи всі обставини, задля захисту інтересів малолітньої [PERSON], суд вважає необхідним позбавити відповідача [PERSON] стосовно неї батьківських прав. Згідно статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повнолітнього віку. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Одним із способів виконання батьками обов'язку по утриманню дитини є стягнення аліментів за рішенням суду. Згідно статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З урахуванням обставин, викладених в статті 182 Сімейного кодексу України, стану здоров'я та матеріального положення відповідача, суд, вважає, що з нього на користь позивача, на повному утриманні якої на даний час перебуває донька відповідача [PERSON], необхідно стягнути аліменти у розмірі 1/8 частці заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі вимог статті 88 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 487 гривень 20 копійок. На підставі ст. 150, 151, 164, 171, 180, 182 СК України,

Outcome: approved