Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно за законом та просить суд в порядку спадкування після смерті її рідного брата [PERSON], який помер 07 лютого 2006 року в селі Лозуватка Маловисківського району Кіровоградської області, визнати за нею право власності на ? частку земельної ділянки № 25 площею 4,38 га., що розташована на території Лозуватської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області, яка належала його матері [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії КР МВ № 505 виданого 30 липня 1999 року Лозуватською сільською радою Маловисківського району Кіровоградської області, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 382-803. Свої позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що 07 лютого 2006 року померла її мати [PERSON], і після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить зазначена вище земельна ділянка, після її смерті вона успадкувала ? частину даної земельної ділянки, в свою чергу її рідний брат [PERSON], прийшявши спадщину, іншу ? частину цієї земельної ділянки не встиг отримати Свідоцтво про право на спадщину за законом, оскільки помер 28 листопада 2008 року, тому посилаючись на те, що вона є єдиним спадкоємцем за законом другої черги просить визнати за нею право власності на вказану земельну ділянку, зазначаючи, що інші родичі будь-якого споріднення у померлого [PERSON] відсутні. Ухвалою суду від 19 червня 2015 року було залучено до участі у справі, в якості співвідповідачів: [PERSON], [INFO], та законного представника неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] та особу, яка бере участь у справі Службу у справах дітей Маловисківської районної державної адміністрації Кіровоградської області, для захисту прав та інтересів неповнолітніх дітей. 19 червня 2015 року законний представник неповнолітніх [PERSON], який діє від імені та в інтересах неповнолітніх [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] предявив зустрічний позов в якому просить суд в порядку спадкування за законом у першу чергу після смерті батька [PERSON], який помер 28 листопада 2008 року, визнати за неповнолітніми [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], за кожним по ? (одній четвертій) частки земельної ділянки № 25, площею 4,38 га., що розташована на території Лозуватської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області, яка належала його матері [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії КР МВ № 505 виданого 30 липня 1999 року Лозуватською сільською радою Маловисківського району Кіровоградської області, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 382-803. Свої позовні вимоги, представник відповідачів, законний представник неповнолітніх обгрунтовує тим, що у [PERSON], який помер 07 лютого 2006 року залишилися неповнолітні діти, які є спадкоємцями першої черги, а тому вони мають переважне право на успадкування майна свого померлого батька перед спадкоємцями іншої черги, у зв»язку із цим просив зустрічний позов задовольнити. В судовому засіданні представник позивача підтримав предявлений його довірителем позов і просив його задовольнити з підстав викладених у ньому та заперечував проти задоволення зустрічного позову, як предявленому безпідставно та необґрунтовано. Законний представник неповнолітніх [PERSON], який діє від імені та в інтересах неповнолітніх [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] заперечував проти задоволення первісного позову та просив задовольнити зустрічний позов з підстав викладених у ньому, а також повідомив, що про наявність у дітей, опікуном яких він є, права спадкове майно, що залишилося після смерті їхнього батька йому стало відомо в травні 2015 року . Лозуватська сільська рада та Служба у справах дітей Маловисківської районної державної адміністрації Кіровоградської області просили відмовити в задоволенні первісного позову та задовольнити зустрічний позов, в інтересах дітей. Відповідач [PERSON] повідомлялася про день, час та місце судових засідань, проте в судові засідання не зявлялася. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 07 лютого 2006 року померла Кас»ян [PERSON], що підтверджується копією Свідоцтва про смерть (а.с. 7). 28 листопада 2008 року помер [PERSON], що підтверджується Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть та копією Актового запису про смерть (а.с. 97-98, 114). Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 09 грудня 2014 року був встановлений факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] є рідною сестрою [PERSON], який помер 28 листопада 2008 року (а.с. 11-12). Факт того, що померлий 28 листопада 2008 року [PERSON] є рідними сином Кас»ян [PERSON], що копією Свідоцтва про народження, копією Актового запису про народження [PERSON] та Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть, даними записів з Погосподарської книги та довідками із сільської ради (а.с. 42, 110-112, 309-211, 219). Згідно Державного Державного акту на право приватної власності на землю серії КР МВ № 505 виданого 30 липня 1999 року Лозуватською сільською радою Маловисківського району Кіровоградської області, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 382-803, [PERSON] на праві власності належала земельна ділянка № 25 площею 4,38 га., розташована на території Лозуватської сільської ради, з цільовим призначенням ведення товарного сільськогосподарського виробництва, оригінал якого знаходиться в матеріалах спадкової справи відкритої після смерті [PERSON] (а.с. 15). Як вбачається із свідоцтва про право на спадщину за законом від 25 липня 2007 року [PERSON] є власником 1/2 частки майна [PERSON], яке складається із земельної ділянки № 25 площею 4,38 га., розташованої на території Лозуватської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області, з цільовим призначенням ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 13, 48). Постановою від 03 квітня 2015 року № 96/02-31 було відмовлено [PERSON] у видачі Свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] на земельну ділянку, що належала його матері [PERSON], померлій 07 лютого 2006 року, який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на спадкову земельну ділянку (державний акт), та не зареєстровано право власності у відповідних земельних органах, а також скасований державний акт, в зв»язку з поділом земельної ділянки, згідно даних Держземагенства (а.с. 20). Із заяви [PERSON] від 13 березня 2006 року на адресу Маловисківської державної нотаріальної контори вбачається, що він проживав та зареєстрований за адресою: [INFO], а також Довідкою Лозуватської сільської ради Маловисківського р-ну Кіровоградської області № 201 від 09 березня 2006 року та звернувся 13 березня 2006 року до Маловисківської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті померлої матері [PERSON] (а.с. 40, 42). Зі спадкової справи майна померлого [PERSON] вбачаєься, що 13 лютого 2015 року із заявою про прийняття спадщини звернулася [PERSON] (а.с. 54). Судом встановлено, що складу сім»ї [PERSON], який помер 28 листопада 2008 року входили: дружина [PERSON], [INFO], та неповнолітні діти [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підверджується копіями Актових записів про шлюб та народження дітей, Повними витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження та про шлюб, а також відомостями з Погосподарської книги (а.с 72, 99-107, 115, 116). Відповідно до інформації адресно довідкового підрозділу Маловисківського РС Управління державної міграційної служби України в Кіровоградській області від 20 травня 2015 року [PERSON] на обліках не значиться (а.с. 94). Згідно Розпорядження Маловисківської районної державної адміністрації Кіровоградської області № 315-р від 17 червня 2009 року було встановлено опіку над малолітніми [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] та призначено над ними опікуном [PERSON] (а.с. 125). Постановою від 03 червня 2015 року № 107/02-31 було відмовлено [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у видачі Свідоцтва про право на спадщину після смерті їх батька, [PERSON], померлого 28 листопада 2008 року, через те, що відсутній правовстановлюючий документ (державний акт) на спадкову земельну ділянку (а.с. 131). Згідно Довідки, яка видана Лозуватської сільською радою Маловисківського р-ну Кіровоградської області від 16 липня 2015 року, ? земельної ділянки площею 4,38 га. після померлої Кас»ян [PERSON] згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 25 липня 2007 року належить [PERSON], а ? даної земельної ділянки знаходиться у неуспадкованих паях (а.с. 181). Стаття 6 СК України встановлює, що правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти рокі в. Неповнолітньою вважається дитина у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Стаття 1218 ЦК України встановлює, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частина 1 ст. 1222 ЦК України встановлює, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст. 1220 та ч. 5 ст. 1268 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день з якого вона оголошується померлою. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Частина 1 ст. 1260 ЦК України встановлює, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У відповідності до ст. 1262 ЦК України, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Згідно ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч. 4 ст. 1268 ЦК України малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. У відповідності до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Частини 3, 4 ст. 1273 ЦК України передбачають, що неповнолітня особа віком від чотирнадцяти до вісімнадцяти років може відмовитися від прийняття спадщини за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальника і органу опіки та піклування. Батьки (усиновлювачі), опікун можуть відмовитися від прийняття спадщини, належної малолітній, недієздатній особі, лише з дозволу органу опіки та піклування. Частина 1 ст. 1225 ЦК України встановлює, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ч. 2 ст. 78 ЗК України право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодеку, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Відповідно до п. «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON], який помер 28 листопада 2008 року, на час смерті своєї матері Кас»ян [PERSON], яка померла 07 лютого 2006 року, проживав разом із нею за адресою: Кіровоградська обл., Маловисківський р-н, с. Лозуватка, вул. Леніна, буд. 1, та був зареєстрований за вказаною адресою, як за місцем свого проживання, подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після її смерті а отже є таким, що прийняв спадщину, що відкрилася після смерті матері, оскільки не відмовився від неї і спадкове майно складається з ? частки земельної ділянки № 25 площею 4,38 га., що розташована на території Лозуватської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області, яка належала його матері [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії КР МВ № 505 виданого 30 липня 1999 року Лозуватською сільською радою Маловисківського району Кіровоградської області, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 382-803. Судом не встановлено, що [PERSON] мати неповнолітніх дітей ([PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які є спадкоємцями першої черги спадкування за законом) або інший їхній законний представник відмовилася від прийняття спадщини ними спадщини, яка відкрилася після смерті їхнього батька [PERSON], який помер 28 листопада 2008 року, з дозволу органу опуки та піклування, або відмовилися діти за згодою матері (іншого законного представника) та органу опіки та піклування. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що діти ([PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]) померлого 28 листопада 2008 року [PERSON], в силу свого віку та положень ч. 4 ст. 1268 ЦК України є такими, що прийняли спадщину, яка відкрилася після смерті їхнього батька у виді земельної ділянки площею ? частки земельної ділянки № 25 площею 4,38 га., що розташована на території Лозуватської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області, яка належала [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії КР МВ № 505 виданого 30 липня 1999 року Лозуватською сільською радою Маловисківського району Кіровоградської області, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 382-803. Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Враховуючи зазначені вище положення ч. 1 ст. 3, ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд враховуючи неявку в судове засідання відповідача [PERSON], дружини померлого 28 листопада 2008 року [PERSON], не може вийти за межі заявлених позовних вимог, а також зясувати чи не було розірвано за життя шлюб між нею та померлим [PERSON], а також чи є вона живою на час розгляду даної цивільної справи, оскільки у судові засідання вона не зявлялася, а тому зясувати ці обставини, суд позбавлений можливості. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до положень ст.ст. 57- 60 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на обєкти нерухомості, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності і взаємному звязку, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні достовірно встановлені обставини, які доводять, що позивач [PERSON], яка є рідною сестрою [PERSON] є спадкоємцем другої черги спадкування за законом після смерті її померлого брата, а його діти [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], є спадкоємцями першої черги спадкування за законом після смерті свого брата, які в силу свого віку та положень ч. 4 ст. 1268 ЦК України є такими, що прийняли спадщину, яка відкрилася після смерті їхнього батька. З наведеного вище суд вважає, що в задоволенні первісного позову [PERSON] необхідно відмовти, в свою чергу зустрічний позов задовольнити. Згідно ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені витрати.\~ На підставі викладненого,

Outcome: approved