overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що позивач та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі з 19 січня 2013 року, який був зареєстрований у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Синельникове Синельниківського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 4. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Позивач зазначила, що деякий час сторони разом не проживають, втратили почуття любові та поваги один до одного, припинили шлюбні відносини, стали чужими один одному. Спільне життя позивача та відповідача неможливе у звязку з несхожістю характерів. Подальше збереження сім'ї не можливе. Спір про поділ майна між сторонами відсутній. На підставі вищевикладеного позивач просить розірвати шлюб між нею [PERSON] та відповідачем [PERSON]. До початку слухання справи позивач надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Судові витрати по справі просить покласти на відповідача. Відповідач до початку слухання справи також надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечував. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд, згідно ч.1 ст.112 Сімейного кодексу України, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, встановивши що сторони не проживають разом, бере до уваги наявність у сторін неповнолітньої дитини, а також умови життя подружжя та інші обставини життя подружжя приходить до висновку, що позовні вимоги стосовно розірвання шлюбу підлягають задоволенню, оскільки вони визнані сторонами та підтверджуються матеріалами справи: копією свідоцтва про шлюб між [PERSON] та [PERSON] від 19 січня 2013 року, серії І-КИ № 236572, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за № 4. Після реєстрації шлюбу [PERSON] присвоєно прізвище «Плужніченко». Згідно ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам дітей або одного з подружжя. Таким чином, установивши дійсні обставини справи, суд приходить до обґрунтованого висновку, що позовні вимоги стосовно розірвання шлюбу позивачем доведені, обґрунтовані, а тому є підстави для їх задоволення. Також, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 487 грн. 20 коп., адже відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати та якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що позивач та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20 червня 2009 року, який був зареєстрований у Відділі реєстрації актів цивільного стану Верхньодніпровського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 51. Позивач зазначила, що від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Позивач стверджує, що спільне життя з відповідачем не склалося у зв'язку з несхожістю їхніх характерів. З вересня 2014 року вони разом не проживають та не ведуть спільного господарства. Знаходження позивача у шлюбі з відповідачем суперечить її інтересам. Спору про поділ майна між сторонами немає. На підставі вищевикладеного позивач просить розірвати шлюб між нею [PERSON] та відповідачем [PERSON]. До початку слухання справи позивач надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище « Каліна». Відповідач до початку слухання справи також надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечує. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд, згідно ч.1 ст.112 Сімейного кодексу України, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, встановивши що сторони більше року не проживають разом, бере до уваги наявність у сторін малолітньої дитини, а також умови життя подружжя та інші обставини життя подружжя приходить до висновку, що позовні вимоги стосовно розірвання шлюбу підлягають задоволенню, оскільки вони визнані сторонами та підтверджуються матеріалами справи: копією свідоцтва про шлюб між [PERSON] та [PERSON] виданого Відділом РАЦС Верхньодніпровського районного управління юстиції Дніпропетровської області 20.06.2009 року, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено запис за № 51. Після одруження [PERSON] присвоєно прізвище «Каліна». Згідно ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам дітей або одного з подружжя. Таким чином, установивши дійсні обставини справи, суд приходить до обґрунтованого висновку, що позовні вимоги стосовно розірвання шлюбу позивачем доведені, обґрунтовані, а тому є підстави для їх задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що позивач та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21 жовтня 2005 року, який був зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Синельникове Синельниківського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 238. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: дочку [PERSON] [INFO], сина [PERSON] [INFO], дочку [PERSON] [INFO]. Позивач зазначила, що відповідач не піклувався про створення нормальних сімейних стосунків, не дбав про матеріальне забезпечення родини, взаємоповагу один до одного та не займався вихованням дітей, не вносив вкладу до сімейного бюджету. Відповідач зловживав спиртними напоями, у стані алкогольного спяніння застосовував до позивачки фізичну силу, виявляв неповагу та принижував позивачку. У квітні 2014 року відповідач пішов з сім'ї і став жити у домівці своєї матері, але повертався та починав сварки. Останнього разу у жовтні 2015 року відповідач побив позивачку, та вдарив дочку [PERSON]. З цього часу сторони остаточно розлучилися. Спір про поділ майна між сторонами відсутній. Діти будуть проживати з позивачкою. На підставі вищевикладеного позивач просить розірвати шлюб між нею [PERSON] та відповідачем [PERSON]. До початку слухання справи позивач надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач до початку слухання справи також надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечував. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд, згідно ч.1 ст.112 Сімейного кодексу України, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, встановивши що сторони не проживають разом, бере до уваги наявність у сторін трьох неповнолітніх дітей, а також умови життя подружжя та інші обставини життя подружжя приходить до висновку, що позовні вимоги стосовно розірвання шлюбу підлягають задоволенню, оскільки вони визнані сторонами та підтверджуються матеріалами справи: копією свідоцтва про шлюб між [PERSON] та [PERSON] від 15 лютого 2006 року, серії І-КИ № 023940, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за № 238. Після реєстрації шлюбу [PERSON] присвоєно прізвище «Тетьорка». Згідно ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам дітей або одного з подружжя. Таким чином, установивши дійсні обставини справи, суд приходить до обґрунтованого висновку, що позовні вимоги стосовно розірвання шлюбу позивачем доведені, обґрунтовані, а тому є підстави для їх задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що позивач та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24 січня 2009 року, який був зареєстрований у Відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Синельникове Синельниківського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 12. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Позивач зазначила, що на протязі тривалого часу відносини в сім'ї погіршувалися. Відповідач не приймав ніякої участі у вихованні дитини, матеріально сім'ю не забезпечував, працювати не бажав. У звязку з постійними непорозуміннями та напруженістю у відносинах, з січня 2014 року сторони стали проживати за різними адресами та шлюбні відносини між ними були припинені. Спільне господарство не ведуть. Неповнолітня дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її повному утриманні. На підставі вищевикладеного позивач просить розірвати шлюб між нею головко Д.О. та відповідачем [PERSON], а також стягнути на свою користь судові витрати з відповідача. До початку слухання справи позивач надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище «Головко». Відповідач до початку слухання справи також надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечує. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд, згідно ч.1 ст.112 Сімейного кодексу України, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, встановивши що сторони більше року не проживають разом, бере до уваги наявність у сторін неповнолітньої дитини, а також умови життя подружжя та інші обставини життя подружжя приходить до висновку, що позовні вимоги стосовно розірвання шлюбу підлягають задоволенню, оскільки вони визнані сторонами та підтверджуються матеріалами справи: копією свідоцтва про шлюб між [PERSON] та [PERSON] Дар'єю Олексіївною від 24.01.2009 року, серії 1-КИ № 132948, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за № 12. Після реєстрації шлюбу [PERSON] присвоєно прізвище «Головко». Згідно ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам дітей або одного з подружжя. Таким чином, установивши дійсні обставини справи, суд приходить до обґрунтованого висновку, що позовні вимоги стосовно розірвання шлюбу позивачем доведені, обґрунтовані, а тому є підстави для їх задоволення а також відповідно до положень ч. 1 ст. 88 ЦПК України суд присуджує стягнення судових витрат з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що позивач та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27 квітня 2012 року, який був зареєстрований у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Солонянського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 32. Позивач зазначила, що від шлюбу сторони мають малолітніх дітей доньку [PERSON], [INFO], доньку [PERSON], [INFO], доньку [PERSON], 22 липня 2014 року. Позивач стверджує, що основна причина розпаду сім'ї це різниця характерів, відсутність між сторонами взаєморозуміння і довір'я. На теперішній час сторони майже не спілкуються та не мешкають однією сім'єю майже рік. Почуття взаємної любові, поваги, взаємодопомоги та підтримки у сторін відсутні, а тому відсутні причини збереження шлюбу. На підставі вищевикладеного позивач просить розірвати шлюб між нею [PERSON] та відповідачем [PERSON]. До початку слухання справи позивач надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище « Передерій». Відповідач до початку слухання справи також надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечує. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд, згідно ч.1 ст.112 Сімейного кодексу України, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, встановивши що сторони більше року не проживають разом, бере до уваги наявність у сторін трьох малолітніх дітей, а також умови життя подружжя та інші обставини життя подружжя приходить до висновку, що позовні вимоги стосовно розірвання шлюбу підлягають задоволенню, оскільки вони визнані сторонами та підтверджуються матеріалами справи: копією свідоцтва про шлюб між [PERSON] та [PERSON] від 27.04.2012 року, серії 1-КИ № 209944, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено запис за № 32. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам дітей або одного з подружжя. Таким чином, установивши дійсні обставини справи, суд приходить до обґрунтованого висновку, що позовні вимоги стосовно розірвання шлюбу позивачем доведені, обґрунтовані, а тому є підстави для їх задоволення а також відповідно до положень ч. 1 ст. 88 ЦПК України суд присуджує стягнення судових витрат з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що позивач та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі з 30 червня 1989 року, який був зареєстрований у міському відділі РАЦС м. Синельникове Дніпропетровської області, актовий запис № 159. Позивач зазначила, що сторони прожили у спільному шлюбі 26 років. Від шлюбу мають доньку [PERSON] [INFO]. Однак на протязі останніх років сімейне життя між сторонами поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин (на протязі трьох років). Позивач та відповідач мають різні погляди на шлюб та сім'ю. Відповідач зловживає алкогольними напоями, що не дає можливості підтримувати нормальну моральну атмосферу у сім'ї. Відповідач не бажає будувати сімейні відносини на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги та не вважає за потрібне змінювати свою поведінку і спосіб життя. З підстав наведених вище позивач вважає що збереження сім'ї і подальше спільне проживання є неможливим. Спору щодо розподілу спільного майна подружжя між сторонами не існує. На підставі вищевикладеного позивач просить розірвати шлюб між нею [PERSON] та відповідачем [PERSON]. До початку слухання справи позивач надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач до початку слухання справи також надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечує. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд, згідно ч.1 ст.112 Сімейного кодексу України, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а також умови життя подружжя та інші обставини життя подружжя приходить до висновку, що позовні вимоги стосовно розірвання шлюбу підлягають задоволенню, оскільки вони визнані сторонами та підтверджуються матеріалами справи: копією свідоцтва про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] від 30.06.1989 року, серії ІІІ-КИ № 493390, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за № 159. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам дітей або одного з подружжя. Таким чином, установивши дійсні обставини справи, суд приходить до обгрунтованого висновку, що позовні вимоги стосовно розірвання шлюбу позивачем доведені, обґрунтовані, а тому є підстави для їх задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 09 липня 2011 року, який був зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Синельникове Синельниківського МУЮ у Дніпропетровській області, актовий запис № 74. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Позивач зазначила, що одруження з відповідачем виявилося невдалим. Відповідач зовсім не бере участі у веденні домашнього господарства, не надає належної матеріальної допомоги сім'ї, постійно проявляє до позивачки неповагу, вчиняє сварки. Сторони проживають окремо. Дитина проживає разом з позивачем та її батьками. Відповідач зовсім не спілкується з дитиною. На підставі вищевикладеного позивач просить розірвати шлюб між нею [PERSON] та відповідачем [PERSON]. До початку слухання справи позивач надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. Судові витрати покласти на відповідача. Відповідач до початку слухання справи також надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав, проти розірвання шлюбу не заперечує. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, згідно ч.1 ст.112 Сімейного кодексу України, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, бере до уваги наявність неповнолітньої дитини, дійсні причини розірвання шлюбу, а також умови життя подружжя та інші обставини життя подружжя приходить до висновку, що позовні вимоги стосовно підлягають задоволенню, оскільки вони визнані сторонами та підтверджуються матеріалами справи: копією свідоцтва про шлюб між [PERSON] та [PERSON] від 09.07.2011 року серії [NUMBER], про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за № 74. Після укладення шлюбу [PERSON] присвоєно прізвище «[PERSON]». Згідно ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам дітей або одного з подружжя. В судовому засіданні встановлено, що сторони сумісно не проживають, сумісне господарство не ведуть, між ними склались неприязне ні відносини. Таким чином, суд вважає наявність фактів, якими позивач обґрунтовує свої вимоги встановленими, а подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, як обґрунтовані та підтверджені документально. Відповідно до положень ч. 1 ст. 88 ЦПК України суд присуджує стягнення судових витрат з позивача. На підставі викладеного та ст.ст.110-112, 113 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 15 грудня 2010 року, який був зареєстрований у виконавчому комітеті Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області, актовий запис № 60. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який знаходиться на утриманні позивача. Позивач зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між сторонами, розходження поглядів на сімейні відносини, та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства та виховування дитини. Відповідач дуже часто вживає алкогольні напої, постійно разом зі своїми друзями принижують позивача при людях. Від постійних суперечок, позивач перебуває в стані стресу. Збереження сім'ї неможливо, і суперечить інтересам позивача. Дитина вважає позивач, повинна проживати разом з нею, через те, що відповідач зловживає алкогольними напоями. Суперечок щодо розділу майна між сторонами немає. На підставі вищевикладеного позивач просить розірвати шлюб між нею [PERSON] та відповідачем [PERSON]. Судові витрати стягнути з відповідача. До початку слухання справи позивач надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач до початку слухання справи також надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав, проти розірвання шлюбу не заперечує. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд, згідно ч.1 ст.112 Сімейного кодексу України, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, бере до уваги наявність неповнолітньої дитини, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а також умови життя подружжя та інші обставини життя подружжя приходить до висновку, що позовні вимоги стосовно розірвання шлюбу підлягають задоволенню, оскільки вони визнані сторонами та підтверджуються матеріалами справи: копією свідоцтва про шлюб між [PERSON] та [PERSON] від 15.12.2010 року серії [NUMBER], про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за № 60. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам дітей або одного з подружжя. Таким чином, установивши дійсні обставини справи, суд приходить до обґрунтованого висновку, що позовні вимоги стосовно розірвання шлюбу позивачем доведені, обґрунтовані, а тому є підстави для їх задоволення, а також відповідно до положень ч. 1 ст. 88 ЦПК України суд присуджує стягнення судових витрат з позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved