Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сімейне життя у них не склалося, оскільки у сторін зовсім різні характери та погляди на сім`ю. Вони повністю припинили подружні стосунки, не ведуть спільного господарства, між ними втрачені почуття взаємоповаги та любові один до одного. Відповідач взагалі не цікавиться інтересами сім`ї та особистим життям дітей, не приймає участі у їх вихованні та навчанні. Подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, а тому позивач просить розірвати шлюб. Примирення категорично заперечує. Ухвалою судді від 10 липня 2019 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження. Відповідно до ухвали суду від 20 серпня 2019 року закрито підготовче провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, справу призначено до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Проти винесення судом заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився з невідомої на те суду причини, хоча про день та час судового засідання повідомлявся належним чином, відзиву не подав. Суд вважає, що відповідач про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, а тому відповідно до ст. 280 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних доказів та постановити заочне рішення. За вказаних обставин, з підстав передбачених ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Ознайомившись із письмовою заявою позивача, дослідивши та оцінивши докази, суд встановив наступні обставини справи. 02 червня 2015 року сторони повторно зареєстрували шлюб, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 02 червня 2015 року, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Лановецького районного управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис № 31. В сторін є двоє спільних дітей: син [PERSON] , [INFO] , та дочка [PERSON] , [INFO] . В судовому засіданні встановлено, що між подружжям погіршилися відносини, вони тривалий час не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних стосунків. Сумісне життя подружжя є неможливим, шлюб існує лише формально, і тому його доцільно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. За змістом ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Враховуючи викладенні обставини в їх сукупності, зважаючи на те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, з огляду на засади добровільності шлюбу, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved