Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовними вимогами до [PERSON], третя особа КП СМБТІ Дніпропетровської області про розділ сумісно нажитого майна подружжя та визнання право власності на ? частину у спільному майні подружжя, мотивуючи свої вимоги тим, що позивач та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23 вересня 2006 року. Їх шлюб був юридично оформлений у Дзержинському відділі реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 575. Від шлюбу позивач та відповідач мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який мешкає з відповідачкою. Подружнє життя позивачки з відповідачем не склалося, відповідач знайшов іншу жінку та пішов з сім'ї. На даний час, за позовною заявою відповідача в суді розглядається справа про розірвання шлюбу між сторонами. Згідно договору купівлі-продажу житлового будинку від 31 жовтня 2008 року, під час подружнього життя позивачем та відповідачем був придбаний будинок [ADDRESS]. Позивач вказує, що будинок сторони придбали за час шлюбу, але договір був оформлений на відповідача. Житловий будинок А-1, загальною площею 44,8 кв.м., житловою площею 29,2 кв.м., складається також з прибудов: погрібу П-1, вбиральні Е-1, № 1-2 огорожі, водо колонки Л-1, літньої кухні Б-1, сараю В-1, літнього душу З-1. Згідно вищезазначеного договору, [PERSON] передав, а покупець [PERSON] прийняв у власність (купив) житловий будинок [ADDRESS]. Даний договір був зареєстрований у реєстрі за № 1566 та посвідчений приватним нотаріусом Синельниківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON]. Вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, станом на 31 жовтня 2008 року, складала - 75000 гривень. На даний час у спірному будинку зареєстрована позивач та син. Позивач зазначила, що відповідач погрожує їй, що він продасть будинок без її згоди. Це єдина власність у позивачки та місце де вона може мешкати з дитиною, іншого нерухомого майна в неї не має. На підставі вищевикладеного позивач просить визнати за нею право власності на ? частину будинку [ADDRESS], та покласти на відповідача судові витрати. Позивач та її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. Представник третьої особи у судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог. При визнанні позову суд ухвалює рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, надані письмові докази, та оцінивши їх в сукупності, встановив наступне. Згідно копії рішення Синельниківського міськрайонного суду від 14 березня 2014 року встановлюється факт розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до копії договору купівлі-продажу від 31 жовтня 2008 року, зареєстрований в реєстрі за № 1566, [PERSON] прийняв у власність (купив) жилий будинок за [ADDRESS]. Відповідно до копії витягу з Державного реєстру правочинів № 6700983 від 31.10.2008 року, договір купівлі-продажу нотаріально посвідчений 31.10.2008 року, у реєстрі нотаріальних дій за № 1566, зареєстрований 31.10.2008 року. Згідно довідки Іларіонівської селищної ради, Синельниківського району, Дніпропетровської області № 541, [PERSON], [INFO] зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ч.1 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Відповідно до ч.2 ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Відповідно до ч.1 ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Згідно ч.1 ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно ч.1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ч.1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Таким чином, з'ясувавши всі обставини справи, суд приходить до висновку, що вимоги [PERSON] щодо визнання права власності на ? частку будівлі та стягнення з відповідача [PERSON] витрат пов'язаних з розглядом даної справи підлягають задоволенню у повному обсязі, як такі, що визнанні сторонами та документально підтвердженні. Та на підставі ч. 1 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Сума судового збору становить 329 гривень 60 копійок, згідно квитанцій про сплату судового збору. Витрати пов'язані з розглядом справи становлять 650 гривень, згідно квитанції від 11.04.2014 року. На підставі викладеного та ст. 355, ст. 370 ЦК України, ст. 60, ст. 63, ст. 69, ст. 70 СК України

Outcome: approved