Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом та просить розірвати шлюб між нею та відповідачем - [PERSON] , зареєстрований 09 січня 2010 року Виконкомом Вовчківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, актовий запис № 01. Позов обґрунтовано тим, що спільне життя не склалося через різні характери та погляди на життя. У сторін відсутнє взаєморозуміння. Як родина, сторони не проживають, відповідач проживає з іншою жінкою. Сторони спільного господарства не ведуть, від шлюбу дітей не мають, однак відповідач не бажає добровільно розірвати шлюб. В підготовче засідання позивач не з`явилася. В письмовій заяві просила розгляд справи провести без її участі, позов підтримала, в разі неявки відповідача проти заочного рішення не заперечує. Відповідач надав суду заяву про визнання позову, в які просив розглядати справу за його відсутності. Водночас, у своїй заяві зазначив, що він не відмовлявся від розірвання шлюбу через органи РАЦС, позивачка для вирішення цього питання на контакт не йшла. З урахуванням положень ч.3 ст. 200, ч.4 ст. 206 та ч.3 ст. 211 ЦПК України, суд прийняв визнання позову відповідачем та вирішив розглянути справу з ухвалення рішення в підготовчому засіданні на підставі наявних у суду матеріалів. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. З свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] вбачається, що 09 січня 2010 року було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що зроблено відповідний актовий запис за № 01. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON] (а.с.6). Довідка Вовчківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області № 154 від 20.06.2019 свідчить про те, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрована та проживає по [ADDRESS] та має такий склад сім`ї: син [PERSON] , [INFO] , мати [PERSON] , [INFO] (а.с.8). Подані позивачем докази визнаються судом достовірними, належними та допустимими, які в своїй сукупності разом з заявами по суті спору є достатніми для встановлення обставин, що мають значення для справи. Встановлено, що сторони не підтримують відносин, проживають окремо одне від одного, кожен має своє особисте життя та не бажає відновлювати подружнє життя. Отже, збереження шлюбу носить формальний характер та суперечить інтересам сторін. Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи встановлені обставини, суд прийняв визнання позову відповідачем та суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України, якою передбачено, що у випадку визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд при ухваленні рішення вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору сплаченого при поданні позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved