Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою, в якій вказує, що вона є власником житлового будинку № 53 по вулиці Вавилова у м. Словянськ Донецької області. Зареєстрований у вказаному будинку відповідач по справі [PERSON], який не є власником зазначеного будинку, не проживає в ньому з 01 травня 2014 року, не користується ним, не бере участі в оплаті комунальних платежів, що, в свою чергу, перешкоджає позивачеві здійснювати свої права власника. В звязку з цим, [PERSON] просить суд заявлені нею позовні вимоги задовольнити та визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим будинком № 53, розташованим по вулиці Вавилова у м. Словянськ Донецької області. В судове засідання позивач [PERSON] та її представник адвокат [PERSON] не зявилися. Про час, дату та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, що підтверджується розписками про вручення повідомлення про виклик до суду, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, підтвердили заявлені позовні вимоги та просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON], будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, шляхом відправлення поштою повідомлення про виклик до суду, в судове засідання не зявився, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав. Відповідно до ст. 280 ЦПК України,\~у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і який не подав відзив на позов, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що дана позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Так, згідно з Договору купівлі-продажу, посвідченого 05 жовтня 2000 року приватним нотаріусом Словянського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за № 3839, житловий будинок № 53, розташований по вулиці Вавилова у м. Словянськ Донецької області на праві власності належить позивачу по справі [PERSON] Поряд з цим, з довідки, виданої 15 червня 2017 року Виконавчим комітетом Словянської міської ради, слідує, що за адресою: Донецька область, м. Словянськ, вул. Вавилова, буд. 53, зареєстрований в тому числі і [PERSON] В той же час, згідно акту № 456, складеного та підписаного 15 червня 2018 року комісією у складі голови квартального комітету [PERSON], керівника мікрорайону «ЖД № 2» [PERSON] та сусідів-свідків: [PERSON], яка проживає за адресою: [INFO], та [PERSON], яка проживає за адресою: [INFO], відповідач по справі [PERSON] в будинку № 53, розташованому по вулиці Вавилова у місті Словянськ Донецької області, з 01 травня 2014 року не проживає. Отже враховуючи, що відповідач [PERSON] не є ані членом сімї позивача [PERSON] в розумінні ч. 2 ст. 3 СК України та ч. 1 ст. 405 ЦК України, ані власником спірного будинку, суд приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] щодо визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, в судовому засіданні знайшли своє підтвердження, а тому підлягають задоволенню. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved