Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом до відповідача [PERSON], в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON], який було зареєстровано 28 липня 2006 року у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського обласного управління юстиції, актовий запис № 363;стягнути з [PERSON] на свою (позивача) користь аліменти на утримання малолітньої дитини доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів (заробітку) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня предявлення позову, а саме з 11.10.2017 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до 29.09.2024 року. В обґрунтування позову позивач зазначила, що 28 липня 2006 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстровано у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського обласного управління юстиції, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 363. Від шлюбу мають малолітню дитину доньку [PERSON], [INFO]. Крім того, зазначила, що подружнє життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведуть з 2015 року. Вважає, що шлюб між ними носить формальний характер, подальше сімейне життя та збереження сімї неможливі, враховуючи, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіки, не допускається також примушування до шлюбу жінки та чоловіка. Також позивач зазначила, що всі витрати по утриманню дитини несе вона (позивач), в свою чергу, відповідач участі в утримання дитини не приймає, матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. Позивач [PERSON] в судове засідання надала заяву за вх. № 28728 від 24.11.2017 року про розгляд справи за її відсутності, в якій також зазначила, що позовні вимоги про розірвання шлюбу та стягнення аліментів підтримує та просить їх задовольнити. Строк на примирення просила не надавати. Відповідач [PERSON]. в судове засідання надав заяву за вх. № 28727 від 24.11.2017 року про розгляд справи за його відсутності, в якій також зазначив, що позовні вимоги про розірвання шлюбу та стягнення аліментів визнає в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечує. Строк на примирення просив не надавати. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Враховуючи подані сторонами заяви, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, не суперечать законодавству, яке регулює сімейні правовідносини, а тому підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що сторони зареєстрували шлюб 28 липня 2006 року у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського обласного управління юстиції, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 363, та 28 липня 2006 року видано свідоцтво про шлюб серії 1-ОЛ № 012155. Також встановлено, що від шлюбу сторони мають малолітню дитину доньку [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження серії 1-ОЛ № 029780, видане Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського обласного управління юстиції, про що в Книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис за № 1946. Батьками дитини [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження зазначені в графі «мати» - [PERSON], в графі «батько» - [PERSON]. Сімейні стосунки між подружжям не склалися, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин та ведення спільного господарства. За вказаних обставин подальше спільне життя і збереження шлюбу сторін суперечить інтересам подружжя, і, зокрема, позивача якою предявлено позов до суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За викладених обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини предявлення позову про розірвання шлюбу, волевиявлення як позивача, так і відповідача припинити шлюбні відносини, про що свідчать надані суду заяви сторін, враховуючи також ту обставину, що рішення позивача про розірвання шлюбу та предявлення з цього приводу позову до суду прийнято з усвідомленням нею його наслідків, виходячи при цьому також з відсутності у взаєминах сторін морально-правової основи шлюбу, до якої належать почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги, підтримки та піклування, взаєморозуміння, суд дійшов висновку про те, що шлюб між сторонами носить суто формальний характер, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті права сторін, а також права їх малолітньої дитини, в звязку з чим позовні вимоги позивача в частині розірвання шлюбу є доведеними, та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, причому відповідно до ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Згідно з ч. 1 ст. 183, ч. 1 ст. 184 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Більш того, відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. На підставі вищевикладеного, враховуючи, що обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька, при цьому, припинення фактичних шлюбних відносин між батьками, а так само проживання їх окремо від дитини, - не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від виконання обовязків щодо останньої, приймаючи до уваги, що дитина знаходиться на утриманні позивача, при цьому, судом під час розгляду справи не встановлено наявності у платника аліментів інших дітей, непрацездатних осіб, батьків, виконавчих листів, за якими б проводилися стягнення, не можливості сплачувати аліменти, а також інших обставин, визначених ст.182 СК України, які мають прийматися судом до уваги при розгляді питання про стягнення аліментів, приймаючи також до уваги що, відповідач є молодою, здоровою, працездатною особою, та в адресованій на адресу суду заяві позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини визнав, на підставі чого суд вважає, що позовні вимоги позивача в частині стягнення аліментів з відповідача на утримання малолітньої дитини доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів (заробітку) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, обґрунтовані, ґрунтуються на вимогах закону, в звязку з чим підлягають задоволенню. Згідно з п.1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в частині суми платежу за один місяць. Крім того, відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, у разі, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, таким чином, судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп. понесений позивачем за подання позовної вимоги про розірвання шлюбу підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, та на користь держави підлягає стягненню з відповідача судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп. в частині вирішення позовних вимог про стягнення аліментів, враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору при поданні до суду позовної заяви про стягнення аліментів. Відповідно до ст.ст. 110, 112, 180, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved