Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-05 00:00:00

Позивач\~ [PERSON] звернулася до суду з позовом до Старосинявської\~ селищної ради про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом. В обґрунтування вимог вказує, що після смерті своєї матері [PERSON], яка померла 27.11.2003 року в смт. Стара Синява Хмельницької області, за її заявою державним нотаріусом Старосинявської державної нотаріальної контори була заведена спадкова справа №119-2004, та їй було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на частину майна померлої житловий будинок з надвірними будівлями в смт. Стара Синява. До спадкового майна матері також входить право, яке вона успадкувала після смерті свого чоловіка [PERSON], а саме: його право на земельну частку (пай) в землях КСП «Іква» смт. Стара Синява. Однак, вона не оформила спадщину на земельну частку (пай) в нотаріуса через те, що в Сертифікаті на право на земельну частку (пай), що був виданий [PERSON], його імя вказане не «Георгій», а «Григорій». В звязку з цим позивач просить визнати за нею право на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом. \~ \~ \~ \~Сторона позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги за обставин та доказів та їх обґрунтування, просила задовольнити позов. Представник співвідповідача Старосинявської селищної ради направив до суду заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутності, не заперечував проти задоволення позовних вимог. Ухвалою Старосинявського районного суду від 03.10.2018 року було залучено до участі в справі в якості співвідповідача [PERSON], який у встановленому законом порядку повідомлявся про час і місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, причини неявки суду невідомі. Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. 27.11.2003 року в смт. Стара Синява Хмельницької області померла [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серії 1-БВ №230017, актовий запис № 121, виданого 28.11.2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Старосинявського районного управління юстиції у Хмельницькій області. Після смерті [PERSON] відповідно до ст. 1220 ЦК України відкрилася спадщина. Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).\~ Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Позивач [PERSON] є дочкою [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про її народженн серія I-АВ №545644, виданого 14.08.1969 року Старосинявським районним бюро ЗАГС, де її матірю вказана [PERSON] Свідоцтвом про укладення шлюбу, виданим 07.10.1990 року серія ІІ-БВ №277366 Пасічнянською сільською радою Старосинявського району Хмельницької області, актовий запис №10, підтверджується зміна після одруження прізвища заявниці «Катроша» на «Шуляк». Зміна прізвища матері підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого із подружжя №00018092755 від 23.05.2017 року сформованого Старосинявським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, по параметрах запиту: [PERSON], [INFO], 31.07.1976 року, актовий запис №30 проведена державна реєстрація шлюбу, прізвище дружини до державної реєстрації шлюбу [PERSON], та після державної реєстрації шлюбу [PERSON]. Також в матеріалах справи наявний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00018492959 від 08.08.2017 року сформований Старосинявським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, параметри запиту: [PERSON] [INFO], 24.11.1968 року, актовий запис №65 проведена державна реєстрація шлюбу, прізвище до державної реєстрації шлюбу [PERSON], прізвище після державної реєстрації шлюбу [PERSON], відомості про розірвання даного шлюбу: актовий запис №5 від 05.02.1974 року. [PERSON] помер 12.04.2003 року, що стверджується свідоцтвом про смерть серії 1-БВ №203774, виданого 14.04.2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Старосинявського районного управління юстиції у Хмельницькій області. Відповідно довідки №163 від 12.01.2017 року, виданої виконкомом Старосинявської селищної ради Старосинявського району Хмельницької області, [PERSON], який помер 12.04.2003 року на день смерті був зареєстрований за адресою [INFO]. Разом з ним були зареєстровані: [PERSON] [INFO], [PERSON], яка померла 27.11.2003 року. Відповідно до довідки відділу Держгеокадастру у Старосинявському районі від 19.07.2017 року № 233/114-17 за [PERSON], згідно до списку громадян, які мають право на отримання сертифікатів на право на земельну частку (пай) в Старосинявському районі Хмельницької області і прикладеного до Державного акту на право колективної власності на землю виданого с/с «Іква» смт. Стара Синява серії ХМ 002 від 11.01.1996 року, рахується/видавався сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХМ №045129, виданий на підставі розпорядження Старосинявської райдержадміністрації №173-р від 02.04.1996 року, зареєстрований в книзі реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) за №483 від 21.08.1996 року (копії зазначених документів наявні в матеріалах справи). [PERSON] подала заяву до нотаріуса про прийняття спадщини після смерті [PERSON], однак, державний нотаріус Старосинявської державної нотаріальної контори [PERSON] винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії №26/01-16 від 12.01.2017 року, оскільки, неможливо встановити чи належав померлому [PERSON] сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХМ №045129, виданий Старосинявською Райдержадміністрацією 19.08.1996 року за №483, так як «імя» власника сертифікату у предявленому сертифікаті вказано «Григорій», що є відмінним від свідоцтва про смерть виданого на [PERSON], тому радить звернутися до суду з вирішенням даного питання. Спадкова справа після смерті [PERSON], яка померла 27.11.2003 року, відкрита за № 119-2004 державним нотаріусом Старосинявської державної нотаріальної контори [PERSON], було видано та зареєстровано в реєстрі за №1674 свідоцтво про право на спадщину за законом відповідно якого, спадкоємцем майна померлої є її дочка [PERSON] Як вбачається із матеріалів вищезазначеної спадкової справи [PERSON] є єдиним спадкоємцем після смерті матері, оскільки, її брат [PERSON] написав заяву, яка нотаріально завірена державним нотаріусом Старосинявської державної нотаріальної контори, котрою він відмовився від спадщини матері на користь своєї сестри [PERSON] Допитані в судовому засіданні свідки: [PERSON], [PERSON] підтвердили, що співвідповідач [PERSON] довгий час не проживає в смт. Стара Синява та не приїздить в Україну, спору між братом та сестрою стосовно спадщини немає. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є сертифікат на право на земельну частку (пай), а також рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). В ч. 1 ст.\~1\~Закону України «Про порядок виділенняв натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», зазначено, що право на земельнучастку (пай) мають колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, якіотримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку. Також ч. 3 ст.\~1\~цього ж\~Закону передбачено, що право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Відповідно до ст. 2 вказаного Закону, основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому закономпорядкудоговори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Згідно п. 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Відповідно до п. п. 23, 24 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~16\~квітня 2004\~року №\~7\~«Про практику\~застосування судами\~земельного законодавства\~при розгляді\~цивільних справ» потрібно мати на увазі, що згідно зі ст.\~25\~ЗК України при приватизації земель державних та комунальних сільськогосподарських підприємств, установ, організацій земельні ділянки передаються їх працівникам, з визначенням кожному з них земельної частки (паю) за рішенням органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування і кожна з цих осіб має гарантоване право одержати безоплатно свою земельну частку (пай), виділену в натурі (на місцевості). Відповідно до ч. 1 ст.\~15\~ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з п. 1 ч. 2 ст.\~16\~ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права. Положеннями ст. ст. 316, 321\~ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст.\~328\~ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а ч. 1 ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). \~Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. \~ \~ \~ \~Ч. 5 ст. 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. За таких обставин, аналізуючи зібрані у судовому засіданні докази у їх сукупності, враховуючи визнання відповідачем позову, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, приймаючи до уваги, що відповідно до вимог діючого законодавства позивач має право на спадкування за законом на майно, яке належало спадкодавцю, в установленому законом порядку спадщину прийняла, іншого порядку визнати за нею право на земельну частку (пай) чинним законодавством не передбачено, суд приходить до висновку що права позивача підлягають до захисту шляхом визнання за нею права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON]

Outcome: approved