Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до \~[PERSON] міської ради Буринського району Сумської області про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за заповітом, мотивуючи\~ свої вимоги тим, що 27.02.2016 року в м. Буринь Сумської області померла [PERSON], у звязку з чим відкрилася спадщина на належне їй майно. До складу спадкового майна ввійшли земельні ділянки, загальною площею 0.3143 га, наданих для індивідуального житлового будівництва та особистого селянського господарства, що знаходяться по вул. П.Комуни, 122 в м. Буринь Сумської області, відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 337039 від 10 листопада 2005 року, яку вона прийняла, будучи спадкоємцем за заповітом, однак в данному Державному акті маються незастережні виправлення у звязку з чим вона не може отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі. Просила визнати за нею право власності на ці земельні ділянки в порядку спадкування за заповітом. Позивач та її представник в судове засідання не з»явилися, надіслав заяву про розгляд справи без їх участі, заявлені вимоги підтримують у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] міської ради в задоволенні позову не заперечував, просив справу розглянути без його участі, про що повідомили суд листом. Суд, дослідивши представлені докази та давши їм оцінку, \~ приходить до наступних висновків. Так, судом встановлено, що 27.02.2016 року в м. Буринь Сумської області померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.7), у звязку з чим відкрилася спадщина на її майно. До складу спадкового майна ввійшли, в тому числі, земельні ділянки: загальною площею 0.3143 га, наданих для індивідуального житлового будівництва та особистого селянського господарства, що знаходяться по вул. П.Комуни, 122 в м. Буринь Сумської області, відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 337039 від 10 листопада 2005 року, що належали [PERSON] відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 337039, виданого на підставі рішення [PERSON] міської ради від 22.08.2005 року та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю\~ та на право постійного користування землею, договорів оренди землі, що підтверджується копією державного акту, витягами з Державного земельного кадастру про земельну ділянку,\~ довідкою про грошову оцінку земельної ділянки (а.с.8,10-17). У встановлений законом 6 місячний строк вона прийняла спадщину шляхом подання відповідної заяви до приватного нотаріуса, на підставі якої була заведена спадкова справа, що підтверджується витягом про реєстрацію у спадковому реєстрі (а.с.19). Однак нотаріус не може видати свідоцтво про право на спадщину, оскільки у Державному акті, який посвідчує право власності спадкодавця на земельні ділянки, є виправлення, що вбачається з письмового розяснення нотаріуса №106/01-16 (а.с.20). Згідно листа начальника відділу у [PERSON] районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 10.05.2017р. позивачу було відмовлено у видачі дубліката державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ЯБ № 337039, оскільки з 01 січня 2013 року набрав чинності Закон України «Про державний земельний кадастр» відповідно доя кого державні акти та дублікати державних актів не видаються. (а.с.9). Разом з тим, як видно з Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 337039 від 10 листопада 2005 року, дійсно [PERSON] належать на праві приватної власності земельні ділянки, загальною площею 0.3143 га з кадастровими номерами 5920910100:00:025:0024 та 5920910100:00:025:0025, які надані для індивідуального житлового будівництва та особистого селянського господарства, що знаходиться на по вул. П.Комуни, 122 в м. Буринь Сумської області, в яких кадастрові номери частково записані кульковою ручкою (а.с.8). Крім того, із приєднаних до позову Витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку також вбачається, що [PERSON] належать на праві приватної власності земельні ділянки, що розташовані по вул. П.Комуни, 122 в м. Буринь Сумської області, та мають кадастрові номери 5920910100:00:025:0024 площею 0.0656 та 5920910100:00:025:0025 площею 0.2487, відповідно до вищевказаного державного акту (а.с.10-15). В силу ч.1 ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Однак наявність вищевказаних виправлень кадастрових номерів земельних ділянок у державному акті не у спосіб передбачений чинними на той час нормативними актами, унеможливили отримання позивачами свідоцтва про право на спадщину на це нерухоме майно,\~ оскільки в силу п.4.15 Глави 10 Розділу ІІ\~ «Порядку\~ про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Мінюсту України 22.02.2012 року №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. При цьому відповідно до ст. 47 Закону «Про нотаріат» нотаріус не\~ приймає для вчинення нотаріальних дій документи, якщо вони не відповідають вимогам законодавства. Разом з тим, дослідженими судом доказами беззаперечно встановлено, що зазначені земельні ділянки належали спадкодавцю [PERSON], а записи кадастрових номерів у правовстановлюючих документах, що підтверджують право власності останньої на них, не можуть бути виправлені\~ у звязку зі смертю останньої. Відповідно до п. «г» ч.1 ст.81 Земельного Кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Згідно ч.1 ст.126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформляється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Статтею 22 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції від 01.01.2016 року) передбачено, документи, що подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим цим законом та іншим нормативно-правовим актам. Не розглядаються документи з підчищеннями, або дописками, закресленими словами та іншими не обумовленими виправленнями, заповнені олівцем, з пошкодженнями, що не дають змоги однозначно\~ тлумачити зміст, а також оформлені з порушенням вимог законодавства.\~ Згідно ст.27 цього Закону, державна реєстрація права власності проводиться, в тому числі,\~ на підставі свідоцтва про право на спадщину, державного акту на право приватної власності на землю, державного акта на право постійного користування землею, виданих до 1 січня 2013 року та рішення суду, що набрали законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. При цьому, в силу ст. 1225 ЦК України\~ право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Право на землю гарантується Конституцією (ч.2 ст. ст.373 ЦК). Частиною 3 статті 1296 ЦК України визначено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним\~ документа, який посвідчує його право власності. Таким чином, з огляду на зміст зазначених норм матеріального права та їх аналізу, враховуючи, що позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом та у встановлений законом строк прийняла спадщину, але не може скористатись в повному обсязі своїм правом власності на спадкове майно шляхом нотаріального оформлення спадщини, іншим шляхом ніж через суд не може захистити свої права та інтереси, суд приходить до висновку про обґрунтованість її вимог та необхідності захисту її права.

Outcome: approved