Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та дружини, з якою проживає малолітня дитина. Свою позовну вимогу вона мотивує тим, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу вони мають сина [PERSON] , [INFO] . Останнім часом відносини між ними погіршилися, відповідач перестав турбуватися про матеріальне забезпечення її та сина, вихованням дитини не займається. Відповідач працює, але в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на її утримання та утримання дитини. Вона не працює, бо вест час приділяє маленькій дитині, отримує лише соціальну допомогу з управління праці та соціального захисту у розмірі 860,00 грн. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не укладено. Просить стягнути з відповідача на її користь на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів її заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття; стягнути з відповідача на її користь на її утримання аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів її заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трьох років. Відповідач надав суду відзив на позовну заяву, в я кому зазначив, що позовні вимоги визнає частково, оскільки позивач отримує соціальну допомогу на дитину щомісяця в розмірі 860 грн., а тому він не заперечує щодо стягнення з нього на утримання дитини 1/4 частини його доходів. Він працює на посаді провідника у Дніпровському пасажирському вагонному депо і його середньомісячний заробіток складає 12881,68 грн., з яких 1/4 частина буде дорівнювати 3220,42 грн. Зазначає, що прожитковий мінімум для дитини віком до 6-ти років складає 1699,00 грн. На утримання дружини він згоден платити аліменти в розмірі 1/6 частини його доходів, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 84 СК України право на утримання аліментів має дружина з якою проживає дитина, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Він працює в м. Дніпро, не має будь-якого значимого рухомого чи нерухомого майна в м. Дніпрі, орендує житло, частину своєї заробітної плати він витрачає на допомогу своєї непрацездатної матері. Він учасник бойових дій в зоні АТО, потребує постійного психологічного та медичного оздоровлення і лікування. Втім, позивачка проживає у неприватизованій квартири в м. Тернівка зі своєю працездатною матір`ю, яка працює крановиком на шахті. Просить позов задовольнити частково, а саме стягнути з нього на користь позивача аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини його доходів, а на утримання дружини 1/6 частину його доходів. Представник позивача в судовому засіданні позовну заяву підтримала в повному обсязі, з наведених в ній підстав, та суду пояснила, що позивач отримує соціальну допомогу на дитину щомісяця в розмірі 860 грн., а посилання відповідача на те, що він купував речі під час шлюбу та робив ремонт в квартирі не є предметом спору. Крім того, посилання відповідача на те, що він потребує постійного психологічного та медичного оздоровлення і лікування не підтверджено жодними доказами. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, а саме на утримання сина в розмірі 1/4 частини його доходів, а на утримання дружини 1/6 частину його доходів та зазначив, що він ще матеріально допомагає своїй непрацездатній матері, крім того, він отримав травму під час бойових дій в зоні АТО, а тому потребує постійного психологічного та медичного оздоровлення і лікування. Також в м. Дніпро він винаймає житло та сплачує за це орендну плату. Просить позов задовольнити частково. Представник відповідача в судовому засіданні пояснив, що позовні вимоги визнав частково, а саме на утримання дитини в розмірі 1/4 частини його доходів, а на утримання дружини 1/6 частину його доходів та зазначив, що розпад сім`ї відбувся з ініціативи позивачки. Крім того, позивачу є де мешкати, а відповідач ще несе додаткові витрати по оренді житла. Суд, вислухавши представник позивача, відповідача, представника відповідача, допитавши відповідача в якості свідка, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Так, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 15 березня 2018 року виконавчим комітетом Яблуновицької сільської ради Оратівського району Вінницької області, актовий запис № 1 \~ \~ \~ \~Від сумісного життя сторони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Своє батьківство відповідач по справі не оспорює. Відповідно до довідки про склад сім`ї, виданої відділом реєстрації місця проживання фізичних осіб виконавчого комітету Тернівської міської ради 18 липня 2019 року, за адресою: [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [INFO] . Згідно довідки УСЗН Тернівської міської ради від 18 липня 2019 року за вих.№ 763 [PERSON] перебуває на обліку в УСЗН Тернівської міської ради та отримує допомогу при народженні дитини на сина [PERSON] , [INFO] , щомісяця в розмірі 860 грн. з 01 грудня 2018 року по 31 грудня 2021 року. Відповідно до посвідчення серія [NUMBER] , виданого 05 вересня 2017 року начальником Управлінням персоналу штабу військової частини [NUMBER] , [PERSON] має право на пільги для ветеранів війни учасників бойових дій. Згідно довідки «Дніпропетровьского пасажирського вагонного депо» філії «Пасажирська компанія» АТ «Українська залізниця» від 13 вересня 2019 року № 155, [PERSON] з 20 листопада 2017 року працює у ВП «Дніпропетровьске пасажирське вагонне депо» філії «Пасажирська компанія» і займає посаду провідник пасажирського вагону у відділі Поїздні бригади резерву провідників Резерву провідників. Відповідно довідки про доходи, наданої ВП «Дніпропетровьске пасажирське вагонне депо» філії «Пасажирська компанія» АТ «Українська залізниця» 16 вересня 2019 року № 2548, загальна сума доходу [PERSON] за період з березня 2019 року по серпень 2019 року без урахування аліментів становить 94256,40 грн. Отже, середньомісячний дохід складає 15709,40 грн. Згідно довідки Яблуновської сільської ради Оратівського району Вінницької області від 17 вересня 2019 року № 121 за адресою: [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] мати, [PERSON] син. Відповідно до пенсійного посвідчення № [NUMBER] [PERSON] , [INFO] , перебуває на пенсії за вислугою років. Згідно довідки УПФ Іллінецького об`єднаного управління ПФУ від 17 вересня 2019 року вих. №605/02-17-19, [PERSON] отримує пенсію за вислугу років станом на вересень 2019 року у розмірі 2000 грн. Допитаний в якості свідка [PERSON] суду пояснив, що у нього лише один вид доходу, який він заробляє працюючи провідником залізничного вагону. Коли ще вони з позивачем жили разом, то він робив ремонт в квартирі [ADDRESS] , де мешкає позивач, купував їй речі, сплачував за комунальні послуги. Позивачу також допомагають її батьки. Він живе в орендованій квартирі і сплачує орендну плату 2000-3000 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дітей. У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 27 зазначеної Конвенції, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою. Батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Статтею 180 Сімейного кодексу України передбачено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. \~ \~ \~ \~ Як роз`яснено у п. 17 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за\~ відсутності\~ домовленості\~ між\~ батьками\~ про\~ сплату аліментів\~ на\~ дитину\~ той\~ із\~ них,\~ з ким вона проживає,\~ вправі звернутися до суду з відповідним позовом. \~Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. \~Згідно статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів судом враховуються наступні обставини: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.\~ \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України\~частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.\~ \~ \~ \~ Згідно ч.ч. 1-2 ст. 179 Сімейного кодексу України\~аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. \~ \~ \~ \~ Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. \~Відповідно до ч. 2\~ст. 84 Сімейного кодексу України, дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка -\~батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно ч. 4 ст. 84 Сімейного кодексу України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. \~ \~У відповідності до ст. 79 Сімейного Кодексу України аліменти одному з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до ч.1 ст. 80\~Сімейного кодексу України\~аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. \~Відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02 червня 2016 року, загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення («Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) від 10 лютого 2010 року, заява №4909/04). На підставі зазначеного, та з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін, а також того, що відповідач працює та отримує постійну заробітну плату, має непрацездатну матір, та як учасник бойових дій потребує оздоровлення і лікування, не має власного житла, а орендує квартиру, натомість позивач мешкає в квартирі разом з матір`ю, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] в розмірі 1/4 частини його доходів до досягнення дитиною повноліття та на утримання дружини в розмірі 1/6 частини його доходів до досягнення дитиною трьох років. При цьому, судом враховано, що розмір аліментів на дружину більший ніж прожитковий мінімум на працездатну особу. Таким чином, загальний розмір аліментів, стягнутих з відповідача на користь позивача, становить 42 % заробітної плати (1/4 + 1/6), що відповідає вимогам чинного законодавства щодо максимального розміру аліментів. Тому суд вважає, що він має можливість сплачувати аліменти в розмірі, встановленому рішенням суду. \~ \~ \~ \~Згідно ст.430 ЦПК України суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць, про що просить позивач в позовній заяві. Крім того, згідно ст. ст. 4, 5 Закону України «Про судовий збір» підлягає до стягнення з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 1536,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial