Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-22 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем [PERSON], зареєстрований 24 лютого 2012 року Франківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за № 64. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 24 лютого 2012 року зареєструвала шлюб із відповідачем. Від шлюбу у них є малолітня донька [PERSON], [INFO] Протягом тривалого часу сімейне життя та шлюбні відносини між сторонами фактично припинено у звязку із наявністю діаметрально протилежних поглядів на шлюб та сімю. Відповідач постійно нехтував сімейними цінностями, не хотів розуміти сутності проблем, що виникали між ними, не підтримував нормальної моральної атмосфери та не піклувався про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги. З його ініціативи між сторонами постійно виникали сварки, свідком яких неодноразово ставала їхня малолітня дочка. Ведення спільного господарства та спільне проживання між сторонами на даний час припинено, майнових спорів між ними немає. Враховуючи наведене, а також те, що подальше спільне життя подружжя та примирення є неможливим, таке суперечить інтересам сторін, сім'я існує формально, вимушена звернутися до суду із вказаним позовом. Позивач у судове засідання не з'явилася, подала до суду письмову заяву, в якій просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить такі задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, подав до суду нотаріально засвідчену заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі та просить такі задовольнити. У зв'язку із неявкою у судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося згідно із вимогами ч.2 ст.197 Цивільного процесуального кодексу України. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши її дійсні обставини та причини позову, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Частиною 3 ст.105 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 24 лютого 2012 року, зареєстрований Франківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за № 64. Від шлюбу у них народилася донька [PERSON], [INFO], яка на даний час є малолітньою. Враховуючи те, що сторони втратили один до одного почуття любові, поваги, довіри та взаєморозуміння, без яких повноцінна сім'я існувати не може, протягом тривалого часу не проживають разом, спільного господарства не ведуть та не підтримують подружніх відносин, наведені обставини приводять суд до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, суперечать інтересам сторін, сім'я розпалась остаточно та шлюб існує формально. Враховуючи наведене, суд вважає необхідним формально існуючий шлюб розірвати. Відповідно до\~ст.88\~Цивільного процесуального кодексу України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. А відтак з відповідача підлягають стягненню на користь позивача 640 грн. судового збору. На підставі ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved