Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 15.08.2011р. бл. 08-17 [PERSON] по вул.. Б.Хмельницького в м. Черкаси керував транспортним засобом марки «Фольксваген» д/н [NUMBER], рухався по вул.. Б.Хмельницького в сторону вул. Шевченка, порушив ПДР України, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Хюндай Елантра» д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON], який рухався по вул. Благовісній, чим порушив вимоги п.п.2.3б та 16.11 ПДР. Внаслідок ДТП автомобіль позивача отримав механічні пошкодження, чим завдано йому матеріальної шкоди. Постановою Смілянського міськрайсуду від 03.10.2011р. [PERSON] визнаний винним у вчиненні ДТП і на нього накладено відповідне стягнення. Відповідно до висновку авто товарознавчого дослідження від 17.08.2011р. вартість відновлювального ремонту з врахуванням зносу складників автомобіля «Хюндай Елантра» становить 82518грн. 48коп.; вартість матеріального збитку - 102667грн. 00коп. Цивільна відповідальність відповідача на час ДТП не була застрахована у жодній страховій компанії Крім того, за день до ДТП закінчився поліс страхування цивільної відповідальності позивача. За даними квитанції №595894 від 13.09.2011р. та акту приймання-передачі робіт з проведення експертного дослідження від 13.09.11р. №122/11, вартість дослідження складає 951грн. та сплачена позивачем повністю. Під час транспортування автомобіля від місця ДТП був задіяний евакуатор і згідно із чеком від 15.08.11р. та актом виконаних робіт на навантаження, перевезення від 15.08.11р. вартість послуг евакуатора складає 200грн., які сплачені позивачем. На час звернення позивача до суду відповідач жодних виплат на відшкодування шкоди не сплатив. Протягом кількох місяців після ДТП він об'явів відшкодувати шкоду, але так цього і не зробив, транспортний засіб до сьогодні не відремонтовано і ним користуватись неможливо. Крім того, позивач вважає, що протиправними діями відповідача їй завдано моральної шкоди, яку оцінює в розмірі 59500грн. 00коп. Зазначає, що автомобіль був для позивача не тільки засобом руху, а й невід»ємною частиною її роботи (відрядження, постійні пересування містом, оскільки водія в штаті не було). Після ДТР з боку керівництва з»явилась насторога й недовіра щодо надання в користування службового автомобіля, що підірвало авторитет позивача. Внаслідок цього, основним засобом пересування став громадський транспорт. Таким чином, змінився графік роботи позивача, змінились звичні життєві зв»язки, порушені відносини з оточуючими. Крім того, автомобіль був придбаний позивачем задля пересування батьків позивача та її чоловіка, які є людьми похилого віку, мають ряд захворювань і є потреба у їх перевезенні до лікарень як міста, так і області. Також після ДТП дочка позивача отримала травму і перенесла операцію на хребті, а за відсутності автомобіля мали місце проблеми у пошуку транспортного засобу для перевезення дочки до лікарів, на обстеження та лікування. Також, позивач вказує на те, що внаслідок ДТП вона пережила шок та сильне емоційне потрясіння, внаслідок чого завдано шкоди її здоров»ю. Таким чином, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь в рахунок відшкодування матеріальної шкоди - 82518грн. 48коп., 200грн. 00коп., 951грн. 00коп., а також в рахунок відшкодування моральної шкоди - 59500грн. 00коп., а також судові витрати - 595грн. 00коп. та 827грн. 18коп. В судовому засіданні позивач [PERSON] повністю підтримала заявлені позовні вимоги та просила їх задовольнити. В судовому засіданні відповідач [PERSON] та його представник адвокат [PERSON] позовні вимоги визнав частково, а саме: не заперечує проти відшкодування матеріальної шкоди - 82518грн. 48коп., 200грн. 00коп., 951грн. 00коп. та моральної шкоди- 2000грн. 00коп. і судових витрат - 827грн. 18коп. Просить відмовити у задоволенні решта позовних вимог. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, представника відповідача та свідка [PERSON], дослідивши матеріали справи та докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення за таких підстав: встановлено, що 15.08.2011р. бл. 08-17 [PERSON] по вул. Б.Хмельницького в м. Черкаси керував транспортним засобом марки «Фольксваген» д/н [NUMBER], рухався по вул. Б.Хмельницького в бік вул. Шевченка, порушив ПДР України, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Хюндай Елантра» д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON], який рухався по вул. Благовісній, чим порушив вимоги п.п.2.3б та 16.11 ПДР. Внаслідок ДТП автомобіль позивача отримав механічні пошкодження, чим завдано йому матеріальної шкоди. Постановою Смілянського міськрайсуду від 03.10.2011р. [PERSON] визнаний винним за ст. 124 КУпАП і на нього накладено стягнення - 340грн. штрафу. За даними свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 04.04.2008р. автомобіль «Хюндай Елантра» д/н [NUMBER] належить на праві власності [PERSON] Відповідно до висновку експертного авто-товарознавчого дослідження №122/11 від 17.08.2011р. вартість відновлювального ремонту з врахуванням зносу складників автомобіля «Хюндай Елантра» становить 82518грн. 48коп., а вартість матеріального збитку - 102667грн. 00коп. Цивільна відповідальність відповідача на час ДТП не була застрахована у жодній страховій компанії Крім того, за день до ДТП закінчився поліс страхування цивільної відповідальності позивача. За даними квитанції №595894 від 13.09.2011р. та акту приймання-передачі робіт з проведення експертного дослідження від 13.09.11р. №122/11, вартість дослідження складає 951грн. та сплачена позивачем повністю. Під час транспортування автомобіля від місця ДТП був задіяний евакуатор і згідно із чеком від 15.08.11р. та актом виконаних робіт на навантаження, перевезення від 15.08.11р. вартість послуг евакуатора складає 200грн., які також сплачені позивачем. Під час розгляду даної справи судом встановлено, що жодних платежів в рахунок відшкодування завданої позивачеві внаслідок ДТП матеріальної шкоди, - відповідач не здійснив. Як передбачено ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК). Способи захисту визначені ст. 16 ЦК України. Відповідно до положень ст.ст. 11, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч.ч.2,3 ст. 58 ЦПК). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2 ст. 59ЦПК). За положеннями ч.ч. 1-3 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв»язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Як передбачено ст. 23 ЦК, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв»язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров»я; у душевних стражданнях,яких фізична особа зазнала у зв»язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім»ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв»язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вони є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до положень ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов»язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для собак, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом механізмом, іншим об»єктом використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (ст. 1187 ч.ч.1, 2, 5ЦК). Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч.2 цієї статті (ст. 1167ЦК). В судовому засіданні встановлено факт порушення прав та інтересів позивача [PERSON] від дій відповідача [PERSON], що підлягає захисту у способи, визначені законом. Оскільки беззаперечно встановлено факт завданої позивачеві матеріальної шкоди, то вона підлягає відшкодуванню, а тому необхідно стягнути з відповідача на користь позивача: вартість відновлювального ремонту транспортного засобу з врахуванням зносу складників - 82518грн. 48коп., вартість експертного дослідження - 951грн. 00коп., вартість евакуатора - 200грн. 00коп. Що стосується відшкодування позивачеві відповідачем моральної шкоди, то враховуючивимоги ст. 23 ЦК України, роз»яснення п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995р. зі змінами «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», - розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди визначається залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров»я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. При цьому, слід виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Вирішуючи питання про розмір моральної шкоди, суд виходить з наступного: сума моральної шкоди 59500грн. 00коп., заявлена позивачем, - є явно завищеною та такою, що не відповідає моральним стражданням та переживанням, яких зазнав позивач. Крім того, суд враховує характер, обсяги та тривалість психічних страждань, яких зазнала [PERSON] внаслідок ДТП; наявність вимушених змін у життєвих стосунках, обмеження можливостей реалізувати свої звички та потреби з використанням транспортного засобу. Тому суд вважає, що в цій частині позов підлягає до часткового задоволення, тобто на суму 10000 грн. 00коп. В іншій частині позову необхідно відмовити. Відповідно до ст. 88 ЦПК України та ЗУ «Про судовий збір», необхідно з відповідача стягнути на користь позивача судові витрати - судовий збір 827грн. 18коп. та 243грн. 60коп., а всього - 1070грн. 78коп., що підтверджується квитанціями від 14.08.2014р. На підставі викладеного, та

Outcome: partial