Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог вказала, що вона є власником квартири № 14 в будинку № 2 на вул.Мухамадєєва в місті Мирнограді Донецької області згідно з договором купівлі-продажу, посвідченим 19.01.2004 приватним нотаріусом Димитровського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON], реєстровий №174, та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно Бюро технічної інвентаризації м.Димитров № 2645067 від 23.01.2004. В належній їй квартирі 30.06.2017 року було зареєстровано її сина [PERSON], але син з дня реєстрації і по теперішній час в зазначеній квартирі не проживає, що підтверджується відповідним актом №176 від 19.06.2018. Житлово-комунальні послуги вона сплачує самостійно. Факт реєстрації відповідача перешкоджає їй розпорядитися належною квартирою, тому вона просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житлом, а саме квартирою № 14 в будинку № 2 по вул.Мухамадєєва в місті Мирнограді Донецької.\~ В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та пояснила, що відповідач мешкає за іншою, невідомою йому адресою, будь-якого звязку з ним не має. Відповідач до судового засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений у порядку, передбаченому ЦПК України. Відповідно до ст.280 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити по справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не зявився в судове засідання, не повідомив причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вислухавши пояснення позивача, свідків та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач є власником квартири [ADDRESS] згідно договору купівлі-продажу квартири, що посвідчений 19.01.2004 приватним нотаріусом Димитровського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON], реєстровий №174, та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно Бюро технічної інвентаризації м.Димитров №2645067 від 23.01.2004 (а.с.11-12). Згідно довідки відділу ведення Реєстру територіальної громади виконавчого комітету Мирноградської міської ради №6499 від 15.06.2018, в квартирі [ADDRESS] з 30.06.2017 зареєстрований [PERSON], [INFO] (а.с.15). Згідно акту №176 від 19.06.2018, складеного Координаційним комітетом органів самоорганізації населення міста Мирноград, [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: квартира [INFO], але з червня 2017 року і по теперішній час фактично не проживають за вказаною адресою (а.с. 16). Свідок [PERSON] пояснив суду, що він мешкає в квартирі [ADDRESS]. В їхньому будинку в квартирі № 14 раніше мешкав син позивачки, але більше двох останніх років він у вказаній квартирі не мешкає. Свідок [PERSON] пояснила суду, що вона є невісткою позивачки. Їй відомо, що син позивачки [PERSON] не мешкає в квартирі позивачки № 14 будинку № 2 по вул.Мухамадєєва в м. Мирнограді більше чотирьох останніх років. Згідно з ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності в житлі без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, судом встановлено, що відповідач не проживає в [INFO] з червня 2017 року і по теперішній час, загалом вже більше року. Поважних причин не проживання відповідача у цій квартирі судом не встановлено. Враховуючи вищенаведене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved