Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що 09.09.1990 року уклала шлюб з відповідачем, який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, за актовим записом №63. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Позивач посилається на те, що їх сімейне життя не склалось через різні погляди на життя та частих сварок між ними. Їх спільне життя стало неможливим, оскільки вони втратили один до одного почуття поваги, любові та довіри. Близько 7 років проживають окремо, не підтримують подружніх відносин. З цих підстав вважає, що їх шлюб розпався, носить формальний характер та просила його розірвати. Після розірвання шлюбу бажає змінити своє прізвище з «Пазюк» на «Скоролітня». Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, направила суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлявся судовою повісткою, однак до суду повернувся конверт, з відміткою Укрпошти про те, що він за зазначеною адресою, а саме в м.Заставна вул.Січових Стрільців,3, не проживає. З відповіді на запит в адресно-довідковий підрозділ ГУДМС УДМС В Чернівецькій області стосовно місця реєстрації відповідача видно, що відповідач [PERSON] зареєстрований в [INFO]. Зі згоди позивача [PERSON] суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 224, 225 ЦПК України. Відповідно ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється у відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов доведений та обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 09.09.1990 року, що стверджується повторним свідоцтвом про шлюб серії І-МИ №114645 від 17.05.2016 року. Причиною розпаду сімї є те, що спільне життя сторін не склалось, через різні погляди на життя та частих сварок між ними. Їх спільне життя стало неможливим, оскільки вони втратили один до одного почуття поваги, любов та довіри. Близько 7 років сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, не підтримують подружніх відносин. Враховуючи відсутність у позивача бажання зберегти сімю, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, збереження сімї суперечить їх інтересам, шлюб розпався, носить формальний характер, а тому його слід розірвати. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного, ст.ст. 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved