Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] та просить збільшити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] за рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 11.07.2016 року на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] в розмірі 800 грн. щомісячно, починаючи 25.05.2016 року, та до досягнення дитиною повноліття, з 800 грн. щомісячно на 4000 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що 11 липня 2016 року рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова між нею та відповідачем шлюб було розірвано, стягнуто на її користь на утримання доньки аліменти в розмірі 800 грн. щомісячно, починаючи з 25.05.2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Вона не працює, виховує ще одну дитину від іншого шлюбу, діти часто хворіють, грошових коштів катастрофічно не хватає. Відповідач працює неофіційно перукарем, має хороший дохід, не одружений, інших дітей не має. Посилаючись на прожитковий розмір для дитини відповідного віку вважає необхідним збільшити розмір аліментів, які стягуються з 800 грн. до 4000 грн. щомісячно та до досягнення донькою вісімнадцяти років. Ухвалою суду від 11.09.2020 року позовна заява прийнята до розгляду, провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, зазначила, що наразі сума, яку сплачує відповідач в якості аліментів дуже мала, щоб прокормити та одягти дитину, цих грошей взагалі не вистачає. Крім того їх спільна з відповідачем дитина [PERSON] отримує освітні послуги професійного педагога, за що вона сплачує 2500 грн. на місяць, додатково вона несе витрати на шкільні нужди та розважальні заходи. Донька відвідує спортивні секції з боротьби та відвідує басейн «Волна» за абонементом вільного плавання за період з січня 2018 року по теперішній час, вартість якого складає 849 грн. на місяць. Відповідач, який взмозі надавати допомогу дитині, оскільки його матеріальний стан це дозволяє, аліменти сплачує не регулярно, має заборгованість зі сплати аліментів, яку розбив на 10 років зі сплатою по 50 грн. щомісячно. З донькою спілкується лише на день народження та Новий рік, влітку їздить відпочивати декілька разів, [PERSON] жодного разу з собою не брав. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечував, зазначив, що працює за трудовим договором ФОП [PERSON] , займає посаду перукаря, отримає щомісячну заробітну плату у розмірі 5100 грн., інших дітей не має. Проживає разом з братом [PERSON] , який має інвалідність 3 групи безстроково та дівчиною. Вважає, що аліменти в розмірі 800 грн, які наразі з нього стягуються, це та матеріальна відповідальність, яку він взмозі, враховуючи його доходи, сплачувати щомісячно. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково виходячи з наступного. Судом встановлено, що рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 11.07.2016 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Сторони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. ( а. с. 10) Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 11.07.2016 року було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі 800 грн. щомісячно, починаючи з 25.05.2016 року та до досягнення дитиною повноліття. ( а. с. 8-9) Батько дитини [PERSON] проживає окремо від дитини, інших дітей не має, працює за трудовим договором ФОП [PERSON] , займає посаду перукаря, отримає щомісячну заробітну плату у розмірі 5100 грн. ( а. с. 41, 42-47) Згідно зі статтею 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до статті 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Сімейний кодекс передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, ст. 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів. У свою чергу, особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. Однак відповідно до частини 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Аналіз ч. 3 ст. 181 СК України свідчить про те, що право вибору способу стягнення аліментів надано лише тому з батьків, з ким проживає дитина, а визначений рішенням суду спосіб стягнення аліментів може бути змінений лише за позовом одержувача аліментів. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. ст. 181, 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Такий висновок також узгоджується із правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 5 лютого 2014 року у справі № 6-143цс-13. Судом встановлено, що дитина сторін [PERSON] отримує освітні послуги професійного педагога, за що позивачка сплачує 2500 грн. на місяць, додатково позивачка несе витрати на шкільні нужди та розважальні заходи. Донька відвідує спортивні секції з боротьба та відвідує басейн «Волна» за абонементом вільного плавання за період з січня 2018 року по теперішній час, вартість якого складає 849 грн. на місяць. ( а. с. 55, 56, 57, 58, 59) Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Частиною 1 ст. 12 цього Закону передбачено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Так встановлено, що відповідач [PERSON] працездатний, працює офіційно та отримує заробітну плату. При цьому розмір аліментів в сумі 800 грн., які наразі стягується з [PERSON] вочевидь не відповідають тому розміру аліментів, який може бути достатнім для належного утримання та розвитку дитини. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» встановлено у 2020 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають, перебували вони у шлюбі між собою. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Цей обов`язок є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, обов`язком особистим, а не солідарним. Стосовно посилання позивача на витрати відвідування спортивної секції та басейну, суд зазначає, що витрати на дитину, які зумовлені лікуванням у зв`язку з наявною хворобою або інші витрати не враховуються при стягненні аліментів, оскільки є додатковими витратами в розумінні ст. 185 СК України, які позивачем не заявлялись. Суд зауважує, що аліменти стягуютьсяз метою забезпечення гармонійного розвитку дитини, вказані витрати не належать до витрат на утримання дитини. Зазначені виплати - аліменти мають винятково цільовий характер, спрямовані на утримання дитини, для забезпечення та створення належних умов для виховання та розвиток неповнолітньої дитини, а не на утримання матері дитини, зокрема сплату орендної плати та комунальних платежів. За таких обставин, суд, беручи до уваги встановлений законом розмір прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, принцип рівності прав та обов`язків батьків, та враховуючи обставини для необхідного рівня життя дитини, гармонійного розвитку, доходить висновку про наявність підстав для стягнення аліментів для утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 2318 грн. щомісячно. При цьому суд зауважує, що зазначені виплати мають винятково цільовий характер, мають бути спрямовані для забезпечення та створення належних умов для виховання та розвиток неповнолітньої дитини, враховуючи принцип рівності прав та обов`язків батьків, вважає, що саме такий розмір аліментів є необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує, стан здоров`я відповідача, який не є інвалідом, також суд приймає до уваги, що у відповідача відсутні інші аліментні зобов`язання, а посилання відповідача на те, що він мешкає разом з братом, який є особою з інвалідністю 3 групи, судом не приймаються, оскільки їх родинні зв`язки ніяким чином не підтверджені. Беручи до уваги наведене і виходячи із встановленого державою розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, позицію відповідача, його матеріальне становище та обоюдного обов`язку батьків на утримання дитини, а також ті обставини, що позивачка, з якою мешкає неповнолітня дитина несе всі витрати по її утриманню для необхідного рівня життя дитини, суд вважає доцільним визначити розмір аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 2318 гривень щомісячно. Згідно з абз. 4 п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили. Індексація стягнутих у твердій грошовій сумі аліментів, проводиться державним виконавцем безумовно, у відповідності до закону та додаткового захисту у судовому порядку не потребує. В силу п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Частиною 6 ст. 141 ЦПК України встановлено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 840 грн 80 коп.

Outcome: partial