Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить змінити розмір аліментів, що стягнуті рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 13 листопада 2012 року з відповідача [PERSON] на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно, та стягувати з [PERSON] на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду та до досягнення сином повноліття. На обґрунтування позову зазначила, що з відповідачем вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 18 січня 2003 року по 02 листопада 2011 року. Мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 13 листопада 2012 року з відповідача на її користь на утримання сина [PERSON] були стягнуті аліменти в розмірі 500,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. На теперішній час розмір аліментів не задовольняє потреби п'ятнадцятирічного сина, який навчається в 10-му класі, має бажання навчатися у вищому навчальному закладі. Для успішного навчання та підготовки до подальшого отримання вищої освіти, син постійно займається з репетиторами з різних предметів, що потребує додаткових витрат. Крім того, син [PERSON] займається спортом, приймає участь у змаганнях, що також потребує додаткових коштів. Також син двічі на рік проходить лікування від алергії, під час якого необхідно придбавати коштовні лікарські препарати. Кошти, які витрачаються на утримання сина не співмірні з розміром аліментів, що стягуються з відповідача, який і ці кошти виплачує із запізненням. Тому вона вважає, що розмір аліментів повинний бути збільшений і вони повинні стягуватися не в твердій грошовій сумі, а у частці від доходів відповідача. 15 березня 2013 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]». Від цього шлюбу вона має сина [PERSON], [INFO]. Вона постійно працює, але її доходів не вистачає на утримання двох неповнолітніх дітей. Посилаючись на статті 182, 192 СК України, вважає за доцільне змінити розмір аліментів, що стягуються з відповідача на утримання сина [PERSON], з твердої грошової суми в розмірі 500 грн. на одну чверть заробітку (доходу) відповідача. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності, позов підтримує, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, не подав відзив на позов та не надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Виходячи з наведеного, відповідно до ч. 3. ст. 211, п.1 ч.3 ст. 223, ч.1, ст. 280, ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив розглянути справу у судовому засіданні за відсутності позивача та відповідача на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення. Дослідивши письмові докази у справі та встановивши фактичні обставини і зміст спірних правовідносин, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 18 січня 2003 року по 02 листопада 2011 року, що підтверджується рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 02 листопада 2011 року про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 16). Сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 7). Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 13 листопада 2012 року (а.с. 8), з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], було стягнуто аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 500,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. 15 березня 2013 року позивач зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]», що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 10). В позовній заяві позивач стверджує, що в теперішній час змінилося її сімейне становище, бо 25 серпня 2013 року вона народила сина [PERSON], а також збільшилися витрати на утримання сина [PERSON], який потребує додаткових коштів на навчання, розвиток та лікування, тому стягнуті з відповідача аліменти в розмірі 500,00 грн. не задовольняють потреби дитини, а вона тільки за рахунок своїх доходів не може забезпечити сина всім необхідним. Згідно ст. 180, ч. 3 ст. 181 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У своєму позові позивач фактично просить збільшити розмір аліментів, що стягуються з відповідача на утримання сина [PERSON], бо мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно Закону України «Про Державний бюджет на 2019 рік», прожитковий мінімум на дитину у віці від шести до вісімнадцяти років з 01 січня 2019 року становить 2027 грн., а 50 відсотків відповідно становить 1013,50 грн. Суд вважає, що за період з 2012 року, коли з відповідача були стягнуті аліменти на утримання сина в розмірі 500 грн., до дня ухвалення цього рішення, значно збільшилися потреби на утримання дитини, а матеріальний стан позивача погіршився, у зв'язку із зміною її сімейного стану (народження другої дитини), а також у зв'язку із зростанням цін на товари загального вжитку, на харчування, на комунальні послуги та інше. За вказаний період часу законодавчо значно збільшений розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Вказане вище дає підстави для збільшення розміру аліментів, що стягуються з відповідача на користь позивача на утримання їх сина [PERSON]. З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що розмір аліментів, які стягуються з відповідача на користь позивача на утримання сина [PERSON] може бути змінений з твердої грошової суми в розмірі 500,00 грн. на частку від доходу відповідача в розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved