Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного 08 жовтня 2005 року, зареєстрованого Галицьким відділом РАЦС Львівського МУЮ, актовий запис №237. В обґрунтування позовних вимог покликалася на те, що уклала з відповідачем шлюб та у подружжя є спільні діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Однак, шлюб з відповідачем виявився невдалим. Через постійні конфлікти, несумісність характерів та суперечки спільне життя стало неможливим, сварки з приводу питань сімейного життя почали носити тривалий та постійний характер, що відповідно негативно впливає на розвиток та виховання дітей. Основною причиною розвівання шлюбу є подружня зрада з боку відповідача. Вказала, що почуття любові втрачено, довіри та поваги між ними не існує, вони різні за характером люди, з різними уподобаннями та поглядами на життя, спільних інтересів не мають, що унеможливлює їх подальші сімейні стосунки. Переконана, що примирення неможливе, шлюб існує формально, а збереження такого суперечитиме її інтересам. Позивач у судове засідання не з`явилася, звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала, просила суд такий задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечив. У зв`язку з неявкою сторін на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити з таких підстав. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 08 жовтня 2005 року, зареєстрували такий у Галицькому відділі РАЦС Львівського МУЮ, актовий запис №237. У подружжя є спільні діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Сторони проживають окремо, не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства. Враховуючи те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач позов визнав, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд прийшов до висновку, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе і такі обставини суперечать інтересам сторін, а відтак шлюб необхідно розірвати. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд враховує положення ч. 1 ст. 142 ЦПК України, згідно з якими у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки позивачем при поданні позову понесено витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, у розмірі 908 грн., а відтак останній необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, що становить 454 грн., а решту судових витрат у розмірі 454 грн. стягнути з відповідача на її користь.

Outcome: approved