Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] «про захист права власності». В позовній заяві зазначила, що між нею та Вільнянською міською радою 08.10.2009 року укладено договір оренди землі, зареєстрований в ДП «Запорізький регіональний центр ДЗК» 14 квітня 2010 року. Відповідно до договору, позивачу в оренду передано земельну ділянку несільськогосподарського призначення - землі промисловості площею 1,6914 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. 28.05.2012 року позивач отримала в Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Декларацію про початок виконання будівельних робіт, а саме: будівництва складу металоконструкцій по [ADDRESS]. На теперішній час побудовано склад літ. А' розмірами 84,29 х 18,79, площею 1 479,5 кв.м. Посилаючись на вимоги ст.ст. 321, 375, 392 ЦК України просить суд визнати за нею право власності на склад літ. А' розмірами 84,29 х 18,79, площею 1 479,5 кв.м., розташований за адресою: [ADDRESS]. До початку розгляду справи, відповідач за первісним позовом подав до суду зустрічну позовну заяву до [PERSON] «про захист права власності». В зустрічній позовній заяві [PERSON] зазначив, що 06 грудня 2013 року між ним та відповідачем укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, відповідно до якого «продавець» передала, а «покупець» прийняв у приватну власність земельну ділянку несільськогосподарського призначення з усіма обмеженнями, обтяженнями та земельними сервітутами площею - 0,8522 га; категорія земель - землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення; форма власності - приватна; місце розташування: на території Вільнянської міської Ради Вільнянського району Запорізької області за адресою: [ADDRESS]. Кадастровий номер земельної ділянки: 2321510100:04:001:0002. Цільове призначення земельної ділянки: для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель і споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості. 06.12.2013 року між позивачем за зустрічним позовом та відповідачем укладено договір купівлі-продажу рухомого майна, відповідно до якого «продавець» передала, а «покупець» прийняв у приватну власність не завершене будівництво складу металевих конструкцій літ. А', розмірами 84,29 х 18,79, площею 1 479,5 кв.м., розташований за адресою: [ADDRESS] та технічну документацію: містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки; Декларацію про початок виконання будівельних робіт; робочий проект (пояснювальна записка); робочий проект (архітектурні рішення); робочий проект (конструкції залізобетонні); робочий проект (конструкції металеві). На момент продажу будівля мала фундамент - залізобетонні блоки; стіни - залізобетонні блоки, інкерман - блоки; покрівля - металева; підлога - асфальтобетонна, електрика проведена; висота - 7,40 м., площа - 1 479,5 кв.м.. Не були виконані лише внутрішні роботи. Будівництво велось відповідно до Декларації про початок виконання будівельних робіт. Посилаючись на вимоги ст.ст. 375, 392 ЦК України, просить суд визнати об'єктом нерухомого майна склад літ. А' (лінійні розміри 84,29 х 18,79, площею 1 479,5 кв.м.), розташований за адресою: [ADDRESS]. Визнати за [PERSON] право власності на об'єкт нерухомого майна - склад літ.А' (лінійні розміри 84,29 х 18,79, площею 1 479,5 кв.м.), розташований за адресою: [ADDRESS]. В судовому засіданні представник позивача за первісним позовом позовні вимоги підтримала, просить суд їх задовольнити, в задоволенні зустрічної позовної заяви - відмовити. Позивач за зустрічною позовною заявою до суду не з'явився. Подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі. В задоволенні первісного позову просить відмовити, зустрічні позовні вимоги - задовольнити. Суд, заслухавши пояснення представника позивача за первісним позовом, перевіривши матеріали справи, вважає, що первісний позов не підлягає задоволенню, а зустрічний позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 08.10.2009 року між позивачем за первісним позовом та Вільнянською міською радою укладено договір оренди землі, зареєстрований в ДП «Запорізький регіональний центр ДЗК», відповідно до якого позивач за первісним позовом отримала в оренду земельну ділянку несільськогосподарського призначення - землі промисловості площею 1,6914 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Цільове призначення земельної ділянки: ведення виробничої діяльності. Відповідно до ст. 415 ЦК України землекористувач має право користуватися земельною ділянкою в обсязі, встановленому договором. Землекористувач має право власності на будівлі (споруди), споруджені на земельній ділянці, переданій йому для забудови. Відносини у сфері містобудівної діяльності регулюються Конституцією України, Цивільним, Господарським і Земельним кодексами, Законами України «Про регулювання містобудівної діяльності», «Про генеральну схему планування територій України», «Про основи містобудування», «Про архітектурну діяльність», «Про комплексну реконструкцію кварталів (мікрорайонів) застарілого житлового фонду», «Про землеустрій», іншими нормативно-правовими актами. Відповідно до вимог ст. 8 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» планування та забудова земельних ділянок здійснюється їх власниками чи користувачами в установленому законодавством порядку. Проектування та будівництво об'єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок в порядку, визначеному ст. 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Право на виконання будівельних робіт регулюється ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Позивач за первісним позовом надала суду «Містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки», Декларацію про початок виконання будівельних робіт, зареєстровану Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області 28.05.2012 року № ЗП 08312084880; технічну документацію на будівництво складу металоконструкцій за адресою: [ADDRESS] (нове будівництво); код об'єкта згідно з державним класифікатором будівель та споруд ДК 018-2000-1252.5, категорія складності ІІІ. Зазначене свідчить про те, що позивач [PERSON] мала право виконувати будівельні роботи зазначеного об'єкту нерухомого майна. 06 грудня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, відповідно до якого «продавець» передала, а «покупець» прийняв у приватну власність земельну ділянку несільськогосподарського призначення з усіма обмеженнями, обтяженнями та земельними сервітутами площею - 0,8522 га; категорія земель - землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення; форма власності - приватна; місце розташування: на території Вільнянської міської Ради Вільнянського району Запорізької області за адресою: [ADDRESS]. Кадастровий номер земельної ділянки: 2321510100:04:001:0002. Цільове призначення земельної ділянки: для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель і споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості. 06.12.2013 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу рухомого майна, відповідно до якого «продавець» передала, а «покупець» прийняв у приватну власність не завершене будівництво складу металевих конструкцій літ. А', розмірами 84,29 х 18,79, площею 1 479,5 кв.м., розташований за адресою: [ADDRESS] та технічну документацію: містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки; Декларацію про початок виконання будівельних робіт; робочий проект (пояснювальна записка); робочий проект (архітектурні рішення); робочий проект (конструкції залізобетонні); робочий проект (конструкції металеві). На момент продажу будівля мала фундамент - залізобетонні блоки; стіни - залізобетонні блоки, інкерман - блоки; покрівля - металева; підлога - асфальтобетонна, електрика проведена; висота - 7,40 м., площа - 1 479,5 кв.м. Не були виконані лише внутрішні роботи. Будівництво велось відповідно до Декларації про початок виконання будівельних робіт, зареєстрованої Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області 28.05.2012 року № ЗП 08312084880. Позивачем за зустрічною позовною заявою виконані внутрішні роботи, проведена технічна інвентаризація об'єкта нерухомого майна, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». На підтвердження виконання будівельних робіт позивачем за зустрічною позовною заявою надано платіжні доручення № 394 від 17.12.2013 року; № 355 від 07.12.2013 року; № 330 від 27.12.2013 року; № 325 від 27.12.2013 року; № 326 від 27.12.2013 року; № 128 від 12.12.2013 року; № 1110 від 14.12.2013 року; № 1093 від 06.12.2013 року; № 1111 від 14.12.2013 року; № 1112 від 14.12.2013 року; № 1113 від 14.12.2013 року; № 1120 від 11.12.2013 року; № 836 від 07.12.2013 року; № 82 від 28.12.2013 року; № 1017 від 29.12.2013 року; № 956 від 08.12.2013 року; № 960 від 12.12.2013 року; № 989 від 22.12.2013 року; № 968 від 15.12.2013 року; № 967 від 15.12.2013 року; № 960 від 12.12.2013 року; № 989 від 22.12.2013 року; № 986 від 15.12.2013 року; № 17 від 07.01.2014 року; № 59 від 26.01.2014 року; № 92 від 28.01.2014 року; № 35 від 02.02.2014 року; № 52 від 09.02.2014 року; № 15 від 11.02.2014 року; № 43 від 19.02.2014 року; № 92 від 26.02.2014 року; № 97 від 26.02.2014 року. Технічна інвентаризація складу літ. А', розташованого за адресою: [ADDRESS] виконана 21.01.2014 року ТОВ «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації». З огляду на зазначене, суд дійшов висновку щодо безпідставності позовних вимог позивача [PERSON] за первісним позовом. Відносини, пов'язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень, регулюються Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», «Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 року № 868. Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до вимог ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме: 1) право власності на нерухоме майно; 2) право володіння; право користування (сервітут); право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); право забудови земельної ділянки (суперфіцій); право господарського відання; право оперативного управління; право постійного користування та право оренди земельної ділянки; право користування (найму, оренди) будівлею або іншими капітальними спорудами, їх окремими частинами; іпотека; довірче управління майном; 3) інші речові права відповідно до закону; 4) податкова застава, предметом якої є нерухоме майно, та інші обтяження. Підстави для державної реєстрації прав та їх обтяжень передбачені ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно до ч. 1 ст. 5 названого Закону підставою для державної реєстрації прав та їх обтяжень є рішення суду, що набрало законної сили. Згідно ч. 4 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відмова в державній реєстрації прав та їх обтяжень з підстав, не передбачених цим Законом, заборонена. Постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 року № 868 затверджено «Порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно до п. 28 «Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав виключно за наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав, що визначені Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно до ст. 375 ЦК України власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. Склад літ. А', розташований за адресою: [ADDRESS] побудовано на належній [PERSON] земельній ділянці. Відповідно до вимог ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Ст. 41 Конституції України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ч. 2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Ст. 16 ЦК України, ст. 3 ЦПК України передбачено право кожної особи звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст. 2 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього кодексу та Закону України «Про міжнародне приватне право». Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Ст. 14 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Рішення по даній справі, яке набрало законної сили, є правовою підставою для державної реєстрації права власності на об'єкт нерухомого майна.

Outcome: approved