Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення додаткових витрат на дитину. Позивач повідомила, що вона з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний рішенням суду та про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу серії 1-АМ №094047 від 14.07.2003 року. Від шлюбу вони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка на даний час навчається у Київському фінансово економічному коледжі Національного університету ДПС України, вартість навчання у якому коштує 48000 грн. Позивач зазначає, що витрати на навчання доньки є додатковими витратами та нею вже оплачено половину вартості навчання в розмірі 24000 грн. Відповідач в добровільному порядку не бажає компенсувати половину додаткових витрат на навчання доньки, а тому позивач просить стягнути з відповідача на її користь половину додаткових витрат на навчання доньки в розмірі 24000 грн. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, зазначених в позові, просила їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, зазначивши, що витрати на навчання не є додатковими витратами у розумінні ст. 185 СК УКраїни, а регламентуються положеннями ст. 199 СК України, якими передбачено обовязок батьків утримувати повнолітню дочку, сина, які продовжують навчання, однак у даному випадку дитина не досягла повноліття, тому відсутні правові підстави для стягнення з відповідача додаткових витрат на дитину у вигляді витрат на навчання. Дослідивши матеріали справи,\~вислухавши пояснення сторін, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов частково обґрунтований та підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом\~ встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний, що підтверджується Свідоцтвом про розірвання шлюбу серії 1-АМ №094047 від 14.07.2003 року (а.с.6). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження серії І-АМ №125512 від 17.04.2001 року (а.с.7). Як вбачається з довідки про склад сімї, виданої квартальним комітетом «Надія» 06.07.2018 року, [PERSON] проживає за адресою: м. Вінниця. вул. С.Тимошенка, 52, разом з нею за даною адресою проживає та зареєстрована дочка - [PERSON], [INFO], що також підтверджується довідкою Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради від 15.03.2017 року №6469 (а.с.10-11). Відповідно до Договору про навчання в Київському фінансово економічному коледжі Національного університету ДПС України №22/16 від 11.08.2016 року, Додаткової угоди до даного Договору від 19.12.2016 року та довідки №15/18 від 28.02.2018 року (а.с.12-14), [PERSON] навчається у Вінницькому відділенні Ірпінського державного коледжу економіки та прав, за спеціальністю 081 «Право», навчається на денній формі, стипендії та інших грошових надходжень не отримує, навчається на контрактній основі, термін навчання з 01.09.2016 року до 30.06.2020 року, вартість навчання становить всього 48000 грн. Згідно квитанцій від 10.08.2016 року, від 31.01.2017 року, від 16.06.2017 року, від 01.10.2017 року. від 18.01.2018 року позивачем [PERSON] були сплачені кошти за навчання доньки в наступних розмірах: 4000 грн., 6500 грн., 1500 грн., 5900 грн., 6100 грн., всього було сплачено 24000 грн. (а.с. 15-16). Між сторонами виникли правовідносини, врегульовані нормами Сімейного кодексу України, зокрема, в частині обов'язку батьків утримувати дитину. Згідно положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини», в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обовязки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідно до ч.2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України - батьки зобовязані утримувати своїх дітей до їх повноліття. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Положеннями ст. 185 СК України передбачено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобовязані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо); розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення; додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. У даному випадку дочка сторін - [PERSON], будучи неповнолітньою, навчається у Київському фінансово економічному коледжі на платній основі, оплата освітніх послуг становить 48000 грн. На думку суду, навчання дитини у вищому навчальному закладі є особливими обставинами, розвитком її здібностей, а тому такі витрати слід віднести до додаткових витрат. Позивач просить стягнути з відповідача на її користь половину додаткових витрат на навчання доньки в розмірі 24000 грн., однак з наданих квитанцій вбачається, що на даний час позивачем понесено витрати на навчання дочки у розмірі 24000 грн., половина яких складає 12000 горн., які і підлягають стягненню з відповідача. Крім того, частина витрат на навчання дочки, буде понесена вже після досягнення нею повноліття, коли положення ст. 185 СК України вже не може бути застосовано. Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до\~ст.\~141\~ЦПК України,\~суд вважає\~за необхідне\~стягнути з\~[PERSON] на\~користь держави\~352,40\~грн.\~судового збору,\~тобто пропорційно розміру задоволених позовних вимог (позов задоволено на 50 %). На підставі викладеного,

Outcome: partial