Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів. Посилається на те, що 05.09.2013 року між нею та відповідачем укладено шлюб. В даному шлюбі у них 13.01.2015 року народилась донька [PERSON]. За три місяці до пологів позивач переїхала до будинку своїх батьків в м. Заставна і з того часу проживає разом з ними та з дитиною. Відповідач регулярної допомоги для утримання дитини не надає, її здоровям не цікавиться, участі у її вихованні не приймає. Відповідач працює у Західному регіональному управлінні Мостиський прикордонний загін відділі прикордонної служби «Шегіні» молодшим інспектором та отримує регулярний дохід у вигляді заробітної плати. Інших дітей та утриманців він не має, стягнення по виконавчих документах відсутні. З цих підстав просить стягувати з нього на її користь аліменти на утримання доньки в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також на її утримання в розмірі 300 гривень щомісячно до досягнення донькою трьохрічного віку. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, обґрунтувала вищенаведеним, просила їх задовольнити. Суду пояснила, що позивач знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, вона не має жодних джерел доходу, крім державної допомоги при народженні дитини. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Згідний сплачувати аліменти на утримання доньки, але в меншому розмірі, чим зазначено в позовній заяві, зокрема просив стягувати з нього аліменти на утримання дитини в розмірі ? частки його доходів, проте не погодився на сплату аліментів на утримання позивача. Додав, що він працює за контрактом молодшим інспектором у Західному регіональному управлінні Мостиський прикордонний загін, щомісячно отримує заробітну плату, яка є його єдиним доходом. Упродовж 2015 року неодноразово перераховував своїй дружині кошти на утримання її та дитини в загальному розмірі 6300 грн. Інших утриманців, крім доньки та стягнень не має. В даний час проживає в с. Мостиська Другі в квартирі, за оренду якої та комунальні послуги щомісячно сплачує 1800 грн., крім цього потребує постійних витрат на придбання ліків, через отримані тілесні ушкодження внаслідок ДТП. У звязку з цим вважає, що не має можливості утримувати дружину. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований, однак підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Статтею 180 СК України передбачено обовязок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що згідно копій свідоцтва про народження серії І-МИ №215642 від 23.01.2015 року (а.с. 5) відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] [INFO] Малолітня донька [PERSON] здорова, знаходиться на утриманні позивача та проживає разом з нею та її батьками у власному житловому будинку в м. Заставна по вул.. Миру, 7 А, що підтверджується висновком про стан здоровя дитини від 03.08.2015 р. (а.с.8), актом обстеження умов проживання від 03.08.2015 року (а.с. 6), довідкою про склад сімї №3673 (а.с. 7). Позивач [PERSON] в даний час не працює, здійснює догляд за донькою до досягнення нею трьохрічного віку, перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення Заставнівської РДА Чернівецької області де отримує допомогу, за період з лютого по липень 2015 року остання отримала 5160 гривень соціальної допомоги ( а.с. 9). Судом встановлено, що добровільної угоди про сплату аліментів сторонами не укладено, відповідач періодично надає допомогу для утримання дитини. Як вбачається з виписки по картковому рахунку відповідача ПАТ «ПриватБанк» за 2015 рік [PERSON] перерахував на користь позивача [PERSON] 6374 гривні. Інших дітей, крім доньки [PERSON] та утриманців відповідач не має. [PERSON] має постійну роботу, оскільки працює за контрактом молодшим інспектором в Західному регіональному управлінні Мостиський прикордонний загін державної прикордонної служби України. За період з травня 2015 року по вересень 2015 року останній отримав дохід, що становить 20638,87 гривень ( а.с. 42, 43). Відповідно ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачується щомісячно. Стаття 183 ч. 1 СК України визначає, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч.ч. 1,2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 ст. 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Враховуючи викладене, а також те, що відповідач має регулярний щомісячний дохід, суд вважає, що з останнього на користь позивача на утримання малолітньої дитини слід стягувати аліменти в частці від його заробітку (доходу) відповідно до положень ст.183 СК України. За таких обставин, суд, врахувавши вимоги статті 182 СК України, вважає, що без погіршення матеріального становища відповідача, з нього на користь позивача необхідно стягувати аліменти на утримання малолітньої [PERSON] в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 17.08.2015 року до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч.ч. 2, 4, 6 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Згідно ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя\~суд\~визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану. У відповідності до ч.1 ст. 79 СК України, аліменти одному з подружжя присуджуються судом від дня подання позовної заяви. Судом встановлено, що позивач здійснює догляд за малолітньою донькою [PERSON], [INFO] до досягнення нею трьохрічного віку та не має можливості працювати для матеріального забезпечення себе та дитини, що перебуває на її утриманні. Як вбачається з довідки про доходи №847 від 02.10.2015 року середньомісячний дохід відповідача [PERSON] становить близько 3440 гривень, що свідчить про можливість надавати дружині матеріальну допомогу до досягнення дитиною трьох років. При визначенні розміру частки заробітку (доходу), яка повинна стягуватися з відповідача, як аліменти на утримання дружини, суд враховує стан здоровя [PERSON], який після одержаної травми у вигляді закритих переломів кісток тазового кільця в результаті нещасного випадку, періодично перебуває на стаціонарному лікуванні, що потребує додаткових витрат на медикаменти і з огляду на вищенаведене вважає, що відповідач, крім сплати аліментів на утримання доньки має можливість сплачувати аліменти на утримання дружини в розмірі 1/10 частки всіх видів заробітку (доходу), які слід з нього стягувати, починаючи з 17.08.2015 року і до досягнення дитиною трьох років. Присуджений розмір аліментів в такій частці в сукупності із аліментами на утримання дитини не буде перевищувати 50% від розміру доходів відповідача, що узгоджується з положеннями ст.70 ЗУ «Про виконавче провадження». При цьому суд вважає, що наявність витрат у відповідача на утримання житла, на що він посилається в своїх поясненнях, не може бути підставою для відмови в задоволення позову про стягнення аліментів на утримання дружини, оскільки ці обставини не знайшли в судовому засіданні підтвердження належними та допустимими доказами. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються \~позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів. Згідно ч. 2 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. За таких обставин, оскільки позивач була звільнена від сплати судового збору в розмірі 243,60 грн., то з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір саме в такому розмірі. На підставі викладеного,

Outcome: partial