Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням в житловому будинку, який розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпродзержинськ, вулиця Залізняка, будинок 32, що належить на праві приватної власності [PERSON]. На обґрунтування позову зазначила, що вона є власником житлового будинку, розташованого за адресою: м. Дніпродзержинськ, вул. Залізняка, буд. 32, право власності на який вона набула на підставі договору дарування від 23 жовтня 2004 року. У цьому житловому будинку зареєстровані вона, позивач, її мати [PERSON], та відповідач [PERSON], з яким вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах. Відповідач не проживає у будинку з липня 2014 року, не є його власником. Вважає, що [PERSON] втратив право на користування житловим приміщенням у належному їй житловому будинку, оскільки не проживає в ньому без поважних причин більше одного року. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, начальник Дніпровського РВ у м. Дніпродзержинську ГУ ДМС України в Дніпропетровській області письмово просив суд провести розгляд справи за відсутності їх представника. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про поважність причин неявки суд не повідомив. Відповідно до ч. 2 ст. 158, ч.1 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу за відсутності відповідача та представника третьої особи на підставі наявних у ній даних і доказів та ухвалити заочне рішення. Позивач [PERSON] в судовому засідання позов підтримала, надала пояснення, аналогічні його обґрунтуванню, просить позов задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справи. Також пояснила, що відповідач є її колишнім співмешканцем, якого вона зареєструвала у будинку в 2012 році. В липні 2014 року [PERSON], забравши всі свої речі, залишив житловий будинок і пішов проживати до іншої жінки. Вислухав позивача, свідка [PERSON], вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] є власником житлового будинку, розташованого за адресою: м. Дніпродзержинськ, вул. Залізняка, буд. 32, що підтверджується технічним паспортом на житловий будинок (а.с.11), та домовою книгою з відміткою про реєстрацію права власності за [PERSON] на житловий на підставі договору дарування від 23 жовтня 2004 року, реєстровий № 3173 ( а.с.8-10). На підставі домової книги для реєстрації громадян (а.с. 8-10), довідки голови квартального комітету № 3 Дніпровського району (а.с. 13) судом встанолвено, що в житловому будинку по вул. Залізняка, буд. 32 в м. Дніпродзержинську зареєстровані позивачка [PERSON], її мати [PERSON] та її цивільний чоловік [PERSON]. З липня 2014 року відповідач [PERSON] не проживає в житловому будинку за своїм місцем реєстрації, що підтверджується актом про непроживання № 307 від 07 серпня 2015 року, який посвідчений головою квартального комітету № 3 Дніпровського району [PERSON] (а.с. 12). Факт непроживання відповідача в житловому будинку з липня 2014 року підтвердила в судовому засіданні свідок [PERSON], яка пояснила суду, що є сусідкою позивачки, і їй відомо, що [PERSON], забравши всі свої речі, залишив будинок по вул. Залізняка, буд. 32 в м. Дніпродзержинську, де проживав разом із [PERSON], та пішов проживати до іншої жінки. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмеження у його здійсненні. Частиною 2 ст. 405 ЦК України передбачено, що член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що відповідач [PERSON] втратив право на користування житлом в будинку по вул. Залізняка, буд. 32 в м. Дніпродзержинську, оскільки він відсутній в будинку без поважних причин понад один рік. Відповідач не надав суду заперечень проти позову та будь-яких доказів на їх підтвердження.

Outcome: approved