Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу мотивуючи тим, що 07 червня 2008 року позивач зареєструвала шлюб із відповідачем [PERSON] у відділі реєстрації актів цивільного стану Якимівського районного відділу управління юстиції Запорізької області, Україна, актовий запис №22. Від шлюбу мають спільну малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Її старшого сина [PERSON], [INFO], відповідач всиновив. Одруження з [PERSON] виявилось невдалим. З грудня 2013 року шлюбні відносини фактично припинились, так як відносини в сім'ї не склалися, вони не зійшлися характерами, втратили почуття любові та поваги один до одного. Позивач разом із дітьми проживає окремо від відповідача, спільного господарства не ведуть. Примирення з відповідачем не можливе, шлюб існує формально. Спір про поділ майна, що є спільною власністю - відсутній. Позивач вважає, що подальше спільне проживання та збереження сім'ї є не можливим. Шлюб у позивача та відповідача перший. Вищезазначені обставини, підтверджуються наступними відомими доказами, які можуть бути використані судом: свідоцтво про шлюб, свідоцтва про народження дітей, довідка з місця проживання. Статтями 110, 112 СК України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.110 ЦПК України, позови про розірвання шлюбу можуть пред'являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти. Оскільки у позивача на утриманні перебувають спільні із відповідачем малолітні діти, вважає за необхідне розглядати справу у суді за її зареєстрованим місцем проживання. Таким чином позивач просить шлюб, зареєстрований 07 червня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Якимівського районного відділу управління юстиції Запорізької області, Україна, між [PERSON] та [PERSON], актовий запис № 22 - розірвати. Після розірвання шлюбу повернути позивачці дошлюбне прізвище - [PERSON]. Стягнути з відповідача [PERSON] на її користь сплачений судовий збір в розмірі 243 гривні 60 копійок. Позивач [PERSON] у судове засідання надала письмову заяву, в якій свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просив розглянути справу за її відсутності за наявними в справі письмовими доказами. Відповідач [PERSON] у судове засідання також надав письмову заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності за наявними в справі письмовими доказами, позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти задоволення даного позову. В зв'язку з тим, що у справі наявні документи, які підтверджують те, що сторони подали до суду заяви, де просили розглянути справу за їх відсутності, на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, заяви сторін, суд вважає, що позовна заява законна, обгрунтована і підлягає задоволенню в повному обсязі за наступних підстав: підтверджуються матеріалами, які надані позивачем по справі, а саме: копією паспорта позивача та відповідача; копією свідоцтва про шлюб; копією свідоцтва про народження дітей; довідкою з місця проживання позивача та письмовими заявами сторін. Згідно ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. У відповідності до ст.174 ч. 4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином суд приходить до висновку про те, що причини, які виникли між сторонами та змусили їх звертатися до суду та наполягати на розірванні шлюбу, є обгрунтованими, подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї між [PERSON] та [PERSON] стали неможливими, тому шлюб між сторонами підлягає розірванню. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей. Відповідно до ч.1 ст. 84 ЦПК України, витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст.110,112 СК України та

Outcome: approved