Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що сторони проживали разом без реєстрації шлюбу. Під час спільного проживання у сторін народилося двоє дітей, а саме: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Сторони спільно не проживають з серпня 2016 року. Відповідач кошти на утримання дітей не надає, тому позивач просила суд стягувати з відповідача на утримання дітей аліменти у твердій грошовій сумі по 844,50 грн. на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття, допустивши негайне виконання рішення суду в межах платежів за один місяць. В судове засідання позивач [PERSON] направила письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила суд стягувати на утримання дітей аліменти, в розмірі зазначеному в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання двічі не з'явився, причини неявки суду не повідомив, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений судом належним чином, виходячи з чого суд знаходить можливим розглянути справу у відсутності сторін та ухвалити заочне рішення на підставі наданих позивачем доказів по справі. Розглянувши даний спір, встановивши фактичні обставини справи та відповідні правовідносини, суд знаходить що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне. В судовому засіданні було встановлено, що сторони проживали разом без реєстрації шлюбу. Під час спільного проживання у сторін народилося двоє дітей, а саме: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Судом встановлено, що згідно Свідоцтва про народження серії І-МИ №259195 (а.с.2) виданого виконавчим комітетом Великокучурівської сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області, матірю [PERSON] [INFO], є позивач, а батьком - відповідач. Згідно Свідоцтва про народження серії І-МИ №086939 (а.с.3) виданого виконкомом Великокучурівської сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області, матірю [PERSON] [INFO], є позивач, а батьком - відповідач, який у відповідності до ст.180 СК України, проживаючи окремо від сімї, зобов'язаний утримувати дітей до досягнення ними повноліття, нарівні із матірю. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею182 СК України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків передбачених ст.184 цього Кодексу, а згідно ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Виходячи з цього, суд знаходить, що позовна вимога про стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей у твердій грошовій сумі є обґрунтованою. Законом України Про охорону дитинства від 26 квітня 2001 року визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. В статті 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Всі вказані обставини судом враховуються та крім цього суд бере до уваги, що відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей, умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст.7 Закону України Про державний бюджет України на 2017 рік для дітей віком від 6 років, складає суму 1689 гривень. Діти відповідача перебувають саме в такому віці, а відповідно мають право на матеріальне забезпечення хоча б в такому розмірі, яке їм зобовязані, надати, згідно вимог ст.180 СК України, їхні батьки. Тобто, обовязок забезпечення дітям належних і необхідних для їх розвитку умов життя, лежить в рівній мірі як на батькові так і на матері дівчаток, виходячи з чого, суд знаходить запрошений позивачем розмір аліментів, справедливим і можливим до стягнення із відповідача, оскільки вказаний розмір аліментів в сукупності із обовязком матері по утриманню дітей буде забезпечувати встановлений Законом прожитковий мінімум дітей сторін, який хоч і не забезпечить належні умови життя але на думку суду, зможе забезпечити необхідні умови розвитку дітей. Судове рішення, в частині сплати аліментів у розмірі одномісячного платежу, суд допускає, згідно п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, до негайного виконання, а судові витрати покладає на відповідача.

Outcome: approved