Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом, просить визнати незаконним та скасувати рішення атестаційної комісії [PERSON] районного центру дитячої та юнацької творчості викладене в атестаційному листі від 20.03.2015 року, рішення атестаційної комісії у відділі освіти [PERSON] районної державної адміністрації від 15.04.2015 року, рішення атестаційної комісії департаменту освіти і науки Тернопільської обласної державної адміністрації від 12.05.2015 року. В обгрунтування позову посилається на те, що у 1988 році, після закінчення Чортківського педагогічного училища, позивач була прийнята на роботу до [PERSON] районного центру дитячої та юнацької творчості на посаду методиста. 20 березня 2015 року відповідно до Типового положення про атестацію педагогічних працівників затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України 06.10.2010 № 930 (в редакції від 08.08.2013 року) нею було пройдено чергову атестацію. За наслідками даної атестації атестаційною комісією [PERSON] районного центру дитячої та юнацької творчості 20.03.2015 року було складено атестаційний лист, в якому було викладено рішення даної комісії, залишене без змін рішенням агестаційної комісії відділу освіти [PERSON] районної державної адміністрації від 15.04.2015 року, та рішенням атестаційної комісії департаменту освіти і науки Тернопільської державної адміністрації 12.05.2015 року, згідно якого, встановлено, що в звязку із відсутністю у позивача повної вищої педагогічної освіти та у відповідності до п. 4.1 Типового положення про атестацію педагогічних працівників вона не відповідає займаній посаді. Однак, із вищевказаними рішеннями атестаційних комісій І, II та III рівня позивач не погоджується, вважає їх незаконними та необґрунтованими, оскільки у відповідності до норм чинного у 1988 році законодавства, тобто, до набрання чинності ЗУ «Про позашкільну освіту» (від 22.06.2000 року), вона була прийнята на роботу до [PERSON] районного центру дитячої та юнацької творчості на посаду методиста. На вищевказаній посаді пропрацювала 27 років без будь-яких зауважень та дисциплінарних порушень, у повному обсязі сумлінно виконувала свої посадові обовязки та неодноразово підвищувала кваліфікацію. В судовому засіданні позивач [PERSON], представник позивача адвокат [PERSON] позов підтримали. Представники відповідача [PERSON] районного центру дитячої та юнацької творчості [PERSON], відділу освіти [PERSON] районної державної адміністрації [PERSON], [PERSON] позовні вимоги не визнали, подали заперечення на позов, посилаючись, зокрема, на те, що відповідно до п.1 ст.21 ЗУ «Про позашкільну освіту» педагогічним працівником позашкільного навчального закладу повинна бути особа з високими моральними якостями, яка має вищу педагогічну або іншу фахову освіту, належний рівень професійної підготовки, здійснює педагогічну діяльність, забезпечує результативність та якість своєї роботи, фізичний та психічний стан здоров'я якої дозволяє виконувати професійні обов'язки в позашкільних навчальних закладах. Згідно пункту 4.1. Типового положення про атестацію педагогічних працівників, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України від 06.10.2010 р. №930 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14 грудня 2010 р. за №1255/18550, методисти позашкільних навчальних закладів повинні мати повну вищу педагогічну освіту. Оскільки [PERSON] закінчила Чортківське педагогічне училище, де мала присвоєну кваліфікацію вчитель початкових класів, старший піонервожатий (відноситься до молодшого спеціаліста), у звязку з відсутністю у позивача вищої педагогічної освіти, остання не відповідає займаній посаді методиста. Представник відповідача департаменту освіти і науки Тернопільської обласної державної адміністрації в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду повідомлявся належним чином, надіслав заперечення на позов, посилаючись на необґрунтованість позову. Суд, заслухавши пояснення сторін, представників сторін, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Як слідує із матеріалів справи, визнається сторонами [PERSON] з 1988 року по теперішній час працює на посаді в [PERSON] районному центрі дитячої та юнацької творчості на посаді методиста. Згідно диплому серії ЛТ №895961, виданого Чортківським педагогічним училищем 30 червня 1988 року, [PERSON] закінчила повний курс названого училища по спеціальності «Викладання в початкових классах загальноосвітньої школи» та їй присвоєно кваліфікацію «вчитель початкових класів, старший піонервожатий». (а.с.13). Відповідно до атестаційного листа від 20.03.2015 року «[PERSON] ..відповідно до п.4.1. Типового положення про атестацію педагогічних працівників, затвердженого наказом Міністерства освіти та науки № 930 від 06.10.2010 року,.. в звязку з відсутністю повної вищої педагогічної освіти [PERSON] не відповідає займаній посаді.» (а.с.6). За результатами атестації атестаційної комісії ІІ рівня у відділі освіти [PERSON] районної державної адміністрації від 15.04.2015 року, рішення атестаційної комісії І рівня залишено без змін, а апеляцію без задоволення. (а.с.7). Згідно витягу з протоколу №5 засідання атестаційної комісії ІІІ рівня у департаменті освіти і науки Тернопільської обласної державної адміністрації від 12 травня 2015 року, комісія вирішила залишити рішення атестаційної комісії у відділі освіти [PERSON] районної державної адміністрації від 15.04.2015 року без змін, а апеляцію [PERSON] без задоволення. (а.с.8). Директором [PERSON] районного центру дитячої та юнацької творчості [PERSON] відповідно до п.6.3 Типового положення про атестацію педагогічних працівників 15 травня 2015 року повідомлено [PERSON] про те, що з нею буде розірвано трудовий договір на підставі п.2 ст.40 КЗпПУ, а також запропоновано їй посаду керівника гуртка. Розяснено позивачу, що у випадку відмови, вона буде звільнена відповідно до п.2 ст. 36 КЗпПУ. (а.с.61). Судом встановлено, що [PERSON], що у 2013 році пройшла курси із підвищення кваліфікації за спеціальністю «методист позашкільних навчальних закладів, керівник гуртків художньо-естетичного профілю» в Тернопільському обласному комунальному інституті післядипломної педагогічної освіти, що підтверджується свідоцтвом про підвищення кваліфікації № 3606 від 21.11.2013 року. (а.с.10). Також згідно посвідчення про підвищення кваліфікації № 2888 від 26 серпня 2011 року, [PERSON] у 2011 році пройшла курси із підвищення кваліфікації за спеціальністю «керівники гуртків художньо-естетичного циклу» в Тернопільському обласному комунальному інституті післядипломної педагогічної освіти. (а.с.11). За результатами попередньої чергової атестації 20 жовтня 2010 року, [PERSON] відповідає займаній посаді та позивачу було підтверджено категорію «спеціаліст», 10 тарифний розряд керівника гуртка і методиста. (а.с.9). Як встановлено, позивач як методист [PERSON] районного центру дитячої та юнацької творчості неодноразово нагороджувалась дипломами, грамотами. (с. 14-17). Як слідує із змісту атестаційного листа від 20.03.2015 року, атестаційною комісією І рівня встановлено, зокрема, що «[PERSON] за час роботи зарекомендувала себе відповідальним, досвідченим працівником, який володіє інноваційними формами організації методичної роботи, запроваджує ефективний педагогічний досвід, виявляє обізнаність у сучасних проблемах освіти, педагогіки, методики навчання. [PERSON] є активним членом творчої групи методистів. Координує роботу товариства «Сокіл»; в 2012, 2014 року методисти закладу зайняли І місце, III місце в обласному етапі конкурсу «Цікаве таборування - 2012, 2014». Надає методичну консультативну допомогу керівникам гуртків, педагогічним працівникам закладів освіти. Методичні матеріали [PERSON] неодноразово друкувались в часописах «Розкажіть онуку», «Позакласний час», «Шкільний світ». Користується авторитетом серед вихованців, батьків та колег по роботі….Відповідно до п.4.1. Типового положення про атестацію педагогічних працівників, затвердженого наказом Міністерства освіти та науки № 930 від 06.10.2010 року. (а.с.6). У відповідності до ст. 2 Закону України «Про позашкільну освіту» законодавство України про позашкільну освіту базується на Конституції України і складається з Закону України «Про освіту», цього Закону, міжнародних договорів України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, інших нормативно-правових актів. Згідно ст. 21 Закону України «Про позашкільну освіту» педагогічним працівником позашкільного навчального закладу повинна бути особа з високими моральними якостями, яка має вищу педагогічну або іншу фахову освіту, належний рівень професійної підготовки, здійснює педагогічну діяльність, забезпечує результативність та якість своєї роботи, фізичний та психічний стан здоров'я якої дозволяє виконувати професійні обов'язки в позашкільних навчальних закладах. Педагогічним працівником позашкільного навчального закладу може бути також народний умілець з високими моральними якостями за умови забезпечення належної результативності навчально-виховного процесу. Відповідно ч.2 Прикінцевих положень Закону України «Про позашкільну освіту» частина перша статті 21 щодо обов'язковості вищої педагогічної або іншої фахової освіти для педагогічного працівника позашкільного навчального закладу поширюються на осіб, які будуть призначатися на посади педагогічного працівника позашкільного навчального закладу, з дня набрання чинності цим Законом. Із змісту ст. 40 КЗпПУ вбачається, що невідповідність працівника посаді, яку він займає, або виконуваній роботі виявляється у недостатній кваліфікації або стані здоров'я, які перешкоджають продовженню даної роботи. У відповідності до класифікатора професій ДК 003:2010 кваліфікація - здатність виконувати завдання та обовязки відповідної роботи. Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони помякшують або скасовують відповідальність особи. Аналогічна вимога закону міститься в ст.5 ЦК України, згідно якої акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом'якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Крім того, відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 1 листопада 1996 року „Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя судам необхідно виходити з того, що нормативно-правові акти будь-якого державного чи іншого органу (акти Президента України, постанови Верховної Ради України, постанови і розпорядження Кабінету Міністрів України, нормативно-правові акти Верховної Ради Автономної Республіки Крим чи рішення Ради міністрів Автономної Республіки Крим, акти органів місцевого самоврядування, накази та інструкції міністерств і відомств, накази керівників підприємств, установ, організацій тощо) підлягають оцінці як Конституції, так і закону. Якщо при розгляді справи буде встановлено, що нормативно-правовий акт, який підлягає застосуванню, не відповідає чи суперечить законові, суд зобовязаний застосувати закон, який регулює ці правовідносини. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] була прийнята на посаду методиста [PERSON] районного центру дитячої та юнацької творчості в 1988 році, до набрання чинності Законом України «Про позашкільну освіту», працює на зазначеній посаді 26 років, сумлінно виконує свої посадові обовязки, систематично підвищує кваліфікацію. В судовому засіданні стороною відповідача визнано, що єдиною підставою невідповідності позивача займаній посаді є відсутність у неї вищої педагогічної освіти. При таких обставинах, суд приходить до висновку, що вимоги Закону України «Про позашкільну освіту» щодо обов'язковості вищої педагогічної освіти, на [PERSON] не поширюються відповідно до ст. 58 Конституції України, ст. 5 Цивільного кодексу України, Прикінцевих положень Закону України „Про позашкільну освіту. На підставі наведеного, рішення атестаційних комісій про визнання [PERSON] такою, що не відповідає займаній посаді методиста внаслідок відсутності вищої педагогічної освіти, суперечать наведеним нормам Закону та підлягають скасуванню.

Outcome: approved