Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовними вимогами до [PERSON], ЖКП «Азовжитлокомплекс», третя особа [PERSON], про визначення порядку користування квартирою, а саме встановити порядок користування квартирою № 4 будинку № 101 по вул. Павленко у м. Маріуполі наступним чином: у користування [PERSON] виділити кімнату № 5-2 житловою площею 14,59кв.м. та кімнату № 10-1 житловою площею 16,62 кв.м., коридор № 5-1 площею 9,5кв.м., та коридор № IV площею 6,0 кв.м. Жила площа складає 31,21кв.м., загальна 46,71 кв.м., що максимально відповідає його частці в праві власності на квартиру; у користуванні [PERSON] та [PERSON] залишити жилу кімнату № 3-1 площею 18,2кв.м., жилу кімнату № 4-1 площею 17,82 кв.м., коридор № II площею 8,9 кв.м, їдальню № 6-2 площею 14,66 кв.м., жилу кімната № 9-1 площею 19,95 кв.м.; кухню № 6-1 площею 7,83 кв.м., санвузол № 4-2 площею 5,2 кв.м., кладову № 9-2 площею 0,94 кв.м., кладову № 10-2 площею 0,94 кв.м., сені № І площею 5,2 кв.м., коридор № II площею 8,9 кв.м. залишити у спільному користуванні. Зобовязати ЖКП «Азовжитлокомплекс» розподілити особові рахунки на оплату житлово-комунальних послуг, відповідно до встановленого порядку користування квартирою. В подальшому позивач залишив без розгляду позовні вимоги в частині зобовязання ЖКП «Азовжитлокомплекс» розподілити особові рахунки на оплату житлово-комунальних послуг, відповідно до встановленого порядку користування квартирою. В обґрунтування позовних вимог вказувала на те, що вона є власником 1/3 частин квартири [ADDRESS]. Інша 1/3 частина належить її чоловікові - [PERSON] та 1/3 відповідачу - [PERSON], який є їх сином. Право власності на спільне майно підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно. Згідно з технічного паспорту спірна квартира складається з шести житлових кімнат загальною площею 146,4кв.м., житловою - 101,8кв.м., у тому числі жила кімната № 3-1 площею 18,2кв.м., жила кімната № 4-1 площею 17,82 кв.м., коридор № 5-1 площею 9,5кв.м., жила кімната № 5-2 площею 14,59 кв.м., кухня № 6-1 площею 7,83 кв.м., їдальня № 6-2 площею 14,66 кв.м., санвузол № 4-2 площею 5,2 кв.м., жила кімната № 9-1 площею 19,95 кв.м., кладова № 9-2 площею 0,94 кв.м., жила кімната № 10-1 площею 16,62 кв.м., кладова № 10-2 площею 0,94 кв.м., сені № І площею 5,2 кв.м., коридор № II площею 8,9 кв.м., коридор № IV площею 6,0 кв.м. Останнім часом у її подружжя склалися із відповідачем непорозуміння з приводу оплати житлово-комунальних послуг, тому вона змушена звернутися до суду з даним позовом. Виконання обовязків по оплаті житлово- комунальних послуг ускладнюється наявністю лише одного особового рахунку, тому просила встановити вищезазначений порядок користування вищевказаною квартирою. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, надала суду заяву з проханням розглянути справу без її участі, також в заяві вказала, що повністю підтримала позовні вимоги. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, надав суду заяву розглянути справу без його участі, не заперечував проти задоволення позовних вимог. Представник відповідача ЖКП «Азовжитлокомплекс» до суду не зявився, надав суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, просив розглянути позов згідно з діючим законодавством України.. Третя особа [PERSON] до суду не зявився, надав суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, не заперечував проти задоволення позовних вимог. Дослідивши письмові матеріали справи суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] за наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], [PERSON], [PERSON] є власниками по 1/3 частини квартири [ADDRESS]. Право власності на спільне майно підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 26.01.2012 року(а.с.8). Відповідно до технічного паспорту спірна квартира складається з шести житлових кімнат загальною площею 146,4кв.м., житловою - 101,8кв.м., у тому числі жила кімната № 3-1 площею 18,2кв.м., жила кімната № 4-1 площею 17,82 кв.м., коридор № 5-1 площею 9,5кв.м., жила кімната № 5-2 площею 14,59 кв.м., кухня № 6-1 площею 7,83 кв.м., їдальня № 6-2 площею 14,66 кв.м., санвузол № 4-2 площею 5,2 кв.м., жила кімната № 9-1 площею 19,95 кв.м., кладова № 9-2 площею 0,94 кв.м., жила кімната № 10-1 площею 16,62 кв.м., кладова № 10-2 площею 0,94 кв.м., сені № І площею 5,2 кв.м., коридор № II площею 8,9 кв.м., коридор № IV площею 6,0 кв.м. Згідно ч. 1, 2 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам .на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно з ч. 1, 3, 4 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен з співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Відповідно до п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 20 від 22.12.95 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами,якіможуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. В пункті 6 Постанови Пленуму ВСУ N 7 від 04.10.91 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» якщо виділ частки будинку в натурі неможливий, суд вправі за заявленим про це позовом встановити порядок користування відособленими приміщеннями (квартирами,кімнатами) такого будинку.У цьому разі окремі підсобні приміщення (кухня, коридор тощо) можуть бути залишені в загальному користуванні учасників спільної часткової власності. Свою правову позицію з цього приводу висловив Верховний суд України у своєму рішенні від 03.04.2013р. по справі № 6-12цс13, де зазначено, що при встановленні порядку користування будинком кожному зі співвласників передається в користування конкретна частина будинку з урахуванням його частки в праві спільної власності на будинок. Разом із тим виділені в користування приміщення можуть бути і неізольовані, і не завжди точно відповідати належним співвласникам часткам, оскільки встановлення порядку користування майном не припиняє право спільної часткової власності на це майно. Таким чином, установлення співвласниками порядку користування будинком з виділенням конкретних приміщень у натурі не припиняє право спільної часткової власності, тому що такі частини не перетворюються в обєкт самостійної власності кожного з них. Зі змісту позовної заяви вбачається, що між позивачем та її сином склався такий порядок користування квартирою: відповідач займає кімнату № 5-2 житловою площею 14,59кв.м. та кімнату № 10-1 житловою площею 16,62 кв.м., у його особовому користуванні знаходиться коридор № 5-1 площею 9,5кв.м., та коридор № IV площею 6,0 кв.м. Жила площа складає 31,21кв.м. загальна 46,71 кв.м., позивач із чоловіком займають жилу кімнату № 3-1 площею 18,2кв.м., жилу кімнату № 4-1 площею 17,82 кв.м., коридор № II площею 8,9 кв.м, їдальню № 6-2 площею 14,66 кв.м., жила кімната № 9-1 площею 19,95 кв.м. Кухня, санвузол, кладова, сені, знаходяться у спільному користуванні. З урахуванням вищенаведеного суд приходить до висновку, що визначення порядку користування шляхом закріплення за відповідачем зазначених кімнат в [ADDRESS], які він фактично займає, жодним чином не обмежує його право власності та такий порядок користування не порушить житлових умов відповідача та відповідає фактичному користуванню спірною квартирою, внаслідок чого задовольняє позовні вимоги.

Outcome: approved