Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], в розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття, та стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на лікування дитини, одноразово в розмірі 859,05 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 17.05.2014р. вона з відповідачем зареєстрували шлюб. 28.04.2016р. в них народився син - [PERSON]. На даний час вони проживають разом, дитина теж проживає з ними та знаходяться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, участі у вихованні не бере. Після народження дитина часто хворіла, а тому вона витратила значні кошти на придбання ліків. Відтак вважає, що відповідач повинен сплатити їй одноразово половину витраченої нею суми на лікування дитини. В судове засідання позивач не з'явилася, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує та просить задоволити. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнає та просить задоволити. Згідно з ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я і матеріальне становище дитини; стан здоров'я і матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, доньки, сина; інші обставини, які мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж тридцять відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України. Відповідно до ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її батька і (або) у твердій грошовій сумі. Стаття 184 Сімейного кодексу України передбачає визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі у випадку наявності платника аліментів нерегулярного, мінливого доходу. Відповідно до ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження. При визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, якого утримує позивач, матеріальне становище відповідача, матеріальне становище позивача, та приходить до висновку, що з відповідача [PERSON] на користь позивача на утримання неповнолітнього сина слід щомісячно стягувати аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн., починаючи з часу подачі позову до суду, тобто з 20.02.2017 р. та до досягнення дитиною повноліття. За вимогами ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір таких витрат визначається за рішенням суду з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Згідно п.18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006р. №5 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» до передбаченої ст. 185 СК участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. При одночасному розгляді вимог про стягнення аліментів і додаткових витрат їх має бути визначено у рішенні окремо. Як вбачається з матеріалів справи - [PERSON], 28.04.2016р., хворів та, відповідно, потребував додаткових витрат на лікування, в тому числі на медикаменти. Так, у матеріалах справи наявні копії чеків, згідно яких на придбання медикаментів витрачено кошти на загальну суму 1718,10 грн. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. А відтак, з врахуванням того, що відповідач визнав обставини щодо незадовільного стану здоров'я їх сина [PERSON], 28.04.2016р.н., та те, що позивачка понесла додаткові витрати, пов'язані з лікуванням сина в сумі 1718,10 грн., які підтверджуються відповідними платіжними документами, суд приходить до висновку про можливість задоволення вимог позивача щодо стягнення з відповідача половини зазначених витрат в розмірі 859,05 грн. Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у ' справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Крім цього, на підставі ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судові витрати у справі у розмірі, встановленому законом України «Про судовий збір», а саме 640 грн., від сплати яких звільнена позивач. На підставі ст.ст. 180, 181, 182, 183, 184, 185 СК України та

Outcome: approved