Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Територіальної громади в особі Дніпропетровської міської ради, треті особи: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], [PERSON], [PERSON] про встановлення факту належності домоволодіння, визнання права власності в порядку спадкування за законом, посилаючись, згідно уточнень, на те, що домоволодіння [ADDRESS] належало [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності виданого Ленінським відділом районного комунального господарства м. Дніпропетровська 20.12.1988 року. 12.08.2006 року [PERSON] подарувала вищевказане домоволодіння [PERSON], що підтверджується Договором дарування домоволодіння від 12.08.2006 року, посвідченим державним нотаріусом Другої Дніпропетровської державної нотаріальної контори Корсун А.Є. 11.09.2012 року [PERSON] звернувся із заявою про державну реєстрацію свого права власності на вищевказане домоволодіння в КП «ДМБТІ» м. Дніпропетровська, однак, Рішенням про відмову в державній реєстрації прав йому в цьому було відмовлено у зв'язку з тим, що в Договорі дарування домоволодіння були неточності: замість житлової площі в домоволодінні 23,2 кв.м , було зазначено помилково - 32,2 кв.м., а замість площі земельної ділянки, на якій розташоване домоволодіння замість 496 кв.м, було вказано - 469 кв.м. Такі виправлення в Договорі дарування домоволодіння були зроблені нотаріусом Другої Дніпропетровської державної нотаріальної контори, однак, повторно здати договір дарування на реєстрацію [PERSON] не міг, оскільки помер [INFO]. Єдиним прийнявшим спадщину спадкоємцем за законом вище зазначеного спадкового майна є [PERSON] [PERSON] в передбачений шестимісячний строк, звернулася з заявою про прийняття спадщини, що відкрився після смерті її чоловіка [PERSON] до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON]. Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України [PERSON] вважається спадкоємцем, що прийняв спадщину, оскільки фактично проживала постійно разом зі спадкодавцем, аж до його смерті за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою КЖЕП № 34 від 10.06.13 р. Третя особа [PERSON] ( рідна мати спадкодавця ) не прийняла спадщину після смерті померлого [PERSON] та не зверталася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини в передбачений ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк з дня його смерті. Рідна дочка спадкодавця, [PERSON], написала письмову відмову від спадщини, що відкрився після смерті її батька на мою позивачки у приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON]. Проте, не дивлячись на те, що [PERSON] є єдиним спадкоємцем за законом, прийняти спадщину після смерті [PERSON], померлого [INFO] та отримати свідоцтво про право на спадщину у нотаріуса не може. Приватний нотаріус [PERSON] листом від 11.06.2013 року за № 524 / 0214 відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на вище вказане спадкове майно, мотивуючи тим, що вона не надала виписки з Реєстру права власності на спадкове домоволодіння на її чоловіка , [PERSON] Надати цю виписку з Державного реєстру речових прав та обтяжень на домоволодіння на чоловіка неможливо, оскільки чоловік Договір Дарування домоволодіння від 12.08.2006 року за життя не встиг зареєструвати в Держреєстрі речових прав і обтяжень. Крім того, враховуючи, що з 01.01.2013 року реєстрація прав власності проводиться нотаріусом у Державному реєстрі речових прав та обтяжень, в якому не передбачена реєстрація права власності на померлого громадянина, нотаріус на теперішній час не може зареєструвати право власності на спадкодавця [PERSON], оскільки він помер [INFO]. Таким чином, позивач змушена звернутися до суду з позовом про встановлення факту належності [PERSON], померлому [INFO] домоволодіння [ADDRESS] та визнання за [PERSON] право власності на домоволодіння [ADDRESS] в порядку спадкування за законом, після смерті чоловіка [PERSON], померлого [INFO]. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі, в поясненнях посилалися на обставини викладені в уточненій позовній заяві. Представник відповідача Територіальної громади в особі Дніпропетровської міської ради Коваль С.В. позовні вимоги не визнала, заперечувала проти їх задоволення, посилаючись на те, що спадкоємцем [PERSON] за життя не було зареєстровано право власності на спірне домоволодіння, у зв'язку з чим право власності на зазначене нерухоме майно у нього не виникло, і з огляду на це, спірне домоволодіння не являється спадковим майном після смерті [PERSON], померлого [INFO]. Третя особа приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не з'явилася, направила на адресу суду заяву з проханням слухання справи проводити за її відсутності відповідно до діючого законодавства. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та не заперечувала проти їх задоволення. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, не заперечувала проти задоволення позовних вимог, направила на адресу суду заяву з проханням слухання справи проводити за її відсутності. Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Судом встановлено, що 12 серпня 2006 року [PERSON] подарувала гр. [PERSON] домоволодіння [ADDRESS], що належить їй на підставі свідоцтва про право власності, яке складається з житлового будинку літ. А-1, житловою площею 23 кв.м., загальною площею 44,5 кв.м.; літня кухня літ. Б, площею 16,5 кв.м.; сарай літ. В, площею 6,9 кв.м.; сарай літ. Г, площею 5,4 кв.м.; сарай літ. Д, площею 5,1 кв.м.; сарай літ. Е, площею 3,8 кв.м.; вбиральня літ. Ж, площею 1,7 кв.м.; душ літ. З пл. 2,0 кв.м.; 1,І,ІІ спорудження; 2-5 - огорожа, що підтверджується Договором дарування домоволодіння від 12.08.2006 року, посвідченим нотаріусом Другою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою. (а.с.23). Встановлено, що 11.09.2012 року [PERSON] звернувся із заявою про державну реєстрацію свого права власності на вище вказане домоволодіння в КП «ДМБТІ» м. Дніпропетровська, однак, Рішенням про відмову в державній реєстрації прав йому в цьому було відмовлено у зв'язку з тим, що в Договорі дарування домоволодіння були неточності: замість житлової площі в домоволодінні 23,2 кв.м , було зазначено помилково - 32,2 кв.м., а замість площі земельної ділянки, на якій розташоване домоволодіння замість 496 кв.м, було вказано - 469 кв.м. (а.с.13-14). Встановлено, що [PERSON] помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть від 04 жовтня 2012 року, серії [NUMBER] (а.с.25). Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Встановлено, що [PERSON] звернулася з заявою про прийняття спадщини, що відкрився після смерті її чоловіка [PERSON] до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], проте приватний нотаріус [PERSON] листом від 11.06.2013 року за № 524 / 0214 відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, мотивуючи тим, що [PERSON] не надала виписки з Реєстру права власності на спадкове домоволодіння на свого чоловіка, [PERSON] (а.с.46-57). Згідно ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1225 ЦК України до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності. В судовому засіданні встановлено, що спадкодавець [PERSON], після укладання договору дарування спірного домоволодіння звернувся уповноваженої особи з реєстрації права власності на нерухоме майно (КП «ДМБТІ» ДОР») для реєстрації свого права власності. Проте, право власності не було зареєстровано через наявність технічних описок у договорі дарування від 12.08.2006 року, які були допущені не з вини спадкодавця. З метою подальшої реалізації свого права власності на нерухоме майно, спадкодавець [PERSON] звернувся до нотаріуса для виправлення допущених технічних описок, проте, зазначені описки у договорі дарування були виправлені нотаріусом вже після його смерті, у зв'язку з цим, право власності на спірне домоволодіння не могло бути зареєстровано. За таких обставин, суд приходить до висновку про належність домоволодіння [ADDRESS] спадкодавцеві [PERSON] у зв'язку з чим, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є цілком обґрунтованими, законними, в повному обсязі доведеними з її боку, внаслідок чого підлягають задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України судові витрати по справі підлягають віднесенню на рахунок позивача.

Outcome: approved