Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про тлумачення змісту заповіту та визнання права власності на спадкове майно. Рішенням Кодимського районного суду Одеської області від 18.08.2020 року позовні вимоги [PERSON] задоволено в повному обсязі, зокрема розтлумачено зміст заповіту [PERSON] , посвідченого 22.05.2002 року секретарем виконавчого комітету Загнітківської сільської ради Кодимського району Одеської області. 24 вересня 2020 року позивач [PERSON] звернулася до суду з заявою про ухвалення у справі додаткового рішення. Свою заяву обґрунтувала тим, що судом не ухвалено рішення стосовно позовної вимоги, з приводу якої позивач подавала докази, зокрема щодо визнання права власності на земельну ділянку, площею 1,92 га, яка розташована на території Загнітківської сільської ради Кодимського району Одеської області і належала померлому [INFO] [PERSON] . В підготовче засідання сторони не з`явилися, їх не явка не перешкоджає розгляду справи. Враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. З матеріалів справи встановлено, що [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 3 ст. 1222, ч. 1 ст. 1220 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України). Позивач [PERSON] , як спадкоємець за заповітом після померлого [PERSON] , прийняла спадщину, однак, через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно нотаріусом було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до абз.3 п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.\~ У відповідності до положень ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. До складу спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON] увійшла земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1.92 га., яка розташована на території Загнітківської сільської ради Кодимського району Одеської області та належала померлому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД №038801, виданого 06.04.2004 року Кодимською районною державною адміністрацією Одеської області. В судовому засіданні встановлено, що зазначений державний акт, яким посвідчене право приватної власності [PERSON] на земельну ділянку, яка входить до спадкового майна померлого, був втрачений, у зв`язку з чим позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину. Згідно\~ст.1225 ЦК України\~визначено, що\~спадкування права на земельну\~ділянку переходить до спадкоємців на загальних\~підставах, із\~збереженням\~її\~цільового\~призначення. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (ч.3 ст.270 ЦПК України). Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви [PERSON] про ухвалення додаткового рішення та визнання за нею права власності на спадкове майно.

Outcome: approved