Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 28.12.1995 року. Від спільного подружнього життя у сторін дітей немає. Сімейне життя між сторонами не склалось через різні характери та погляди на життя, відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, зловживає спиртними напоями, внаслідок чого виникають непорозуміння та сварки. На даний час проживають окремо, сімейних стосунків не підтримують, сім'я існує лише формально, подальше збереження шлюбу суперечитиме її інтересам, а тому просить шлюб розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, суду надана заява про підтримання позову та розгляд справи у її відсутності. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище [PERSON]. Проти заочного розгляду справи не заперечила. Судові витрати просить залишити за нею. Відповідач\~ [PERSON]\~в судове\~засідання не\~зявився,\~хоч належним\~чином був\~повідомлений про\~дату,\~час та\~місце розгляду\~справи.\~Про причини\~неявки суд\~не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам\~ст.280 ЦПК України. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності учасників справи, які беруть участь у справі не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. З матеріалів справи судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 28 грудня 1995 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області, про що було зроблено відповідний актовий запис №1791, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ЕГ №036845. Після одруження позивачу присвоєно прізвище «Коровіцька». Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст.55 СК України дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобовязаний утверджувати в сімї повагу до матері. Дружина зобовязана утверджувати в сімї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч.3 та ч.4 ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Судом встановлено також, що сторони проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства, шлюб існує лише формально. На основі наведеного та виходячи із вимог ст.112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що мають істотне значення, тому шлюб між ними слід розірвати. Згідно вимог ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На вимогу позивача після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]. Судові витрати залишити за позивачем згідно її клопотання. На підставі\~ст.ст.55,\~56,\~104,\~105,\~110,\~112,\~113\~СК України,\~

Outcome: approved