Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Приютівська сільська рада Новоукраїнського району Кіровоградської області про встановлення факту батьківства. Вказуючи, що в період 2006-2007 роках перебували у фактичних шлюбних відносинах. [INFO] у них народився син [PERSON] . Так як вони з відповідачем не перебували у шлюбі та не подали спільної заяви до органів РАЦС, прізвище та громадянство дитини було зазначено за даними мтері, а ім`я та по-батькові за вказівкою матері - [INFO] . У січні 2010 року сторони проживали разом без реєстрації шлюбу, та відповідач визнавав себе батьком дитини і обіцяв подати до органу РАЦС заяву про визнання себе батьком дитини. Позивач стверджує, що відповідач [PERSON] доводиться біологічним батьком її сина [PERSON] . Однак в даний час подати вказану заяву відповідач відмовляється, тому вона звернулась з даним позовом до суду та просить визнати батьківство відповідача рішенням суду, та внести зміни в графу батько до актового запису про народження дитини [PERSON] . Ухвалою судді Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 24.09.2019 року відкрито загальне позовне провадження у справі. За клопотанням позивача, ухвалою від 26.02.2020 року у справі було призначено судово-медичну генетичну експертизу. На час експертизи зупинено провадження у справі. 15.12.2020 року до суду надійшов висновок експерта. Ухвалою судді від 16.12.2021 року відновлено провадження у справі. Позивач в підготовче судове засідання не з`явилась, подала через канцелярію суду клопотання про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримала. Просила позов задовольнити та стягнути з відповідача понесені нею судові витрати по справі. Додала квитанцію про оплату експертизи. Відповідач в підготовче судове засідання не з`явився, подав через канцелярію суду клопотання про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги визнає, не заперечує щодо задоволення позову з викладених у ньому підстав. Представник третьої особи Приютівської сільської ради в підготовче судове засідання не з`явився, подавши 21.10.2020 року, 03.12.2019 року, 11.01.2021 року клопотання про розгляд справи у відсутність представника. Проти задоволення позовних вимог не заперечують. Відповідно до положень ч. 3 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.3, 4 ст. 200 ЦПКУкраїни зарезультатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно ч.4 ст. 206 ЦПКУкраїни, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази у їх сукупності, врахувавши визнання позову відповідачем, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 20.09.2007 року Приютівською сільською радою Новоукраїнського району Кіровоградської області [PERSON] народився [INFO] , про що в книзі записів актів громадянського стану про народження внесено запис №12. У вказаному свідоцтві в графі батько вказано [PERSON] , в графі мати [PERSON] , громадянка України (а.с. 8). Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження, державна реєстрація актового запису про народження [PERSON] , [INFO] , проведена відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України.(а.с. 28). Відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. З пояснень позивачки в період 2006-2007 роках вони з відповідачем перебували у фактичних шлюбних відносинах. Також у січні 2010 року сторони проживали разом без реєстрації шлюбу, вказаного факту відповідач не заперечує, але заперечує факт свого батьківства відносно малолітнього [PERSON] . Згідно висновку експерта №107 від 01.12.2020 року результатом проведеного молекулярно-генетичного аналізу ДНК встановлено, що громадянин [PERSON] , [INFO] , може являтись біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , з ймовірністю 99,999%, таким чином батьківство практично доведено (а.с. 104-109). Відповідачем не подано будь-яких доказів з приводу спростування позовних вимог. Відповідно до ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст.125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: 1) за заявою матері та батька дитини; 2) за рішенням суду. Згідно ч. 2 ст. 128 СК України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу. Згідно ч. 3 ст. 128 СК України позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Згідно до п. 5, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали у державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою, котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. Питання про походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Відповідно до пп. 2.16.4. п. 2.1.6 цих Правил на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. Отже, підставою для внесення змін до актових записів є рішення суду. Відповіднодо ст.134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Верховний Суд роз`яснив, що для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства (постанова Верховного Суду від 16.05.2018 у справі № 591/6441/14-ц). Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства («Kalacheva v. Russia», заява № 3451/05, § 34, рішення ЄСПЛ від 07 травня 2009 року). Відповідно до норм статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (стаття 263 ЦПК України). Враховуючи викладене, приймаючи до уваги те, що суду надано достатньо доказів, які підтверджують батьківство відповідача [PERSON] , [INFO] відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] ,суд вважає, що позовна заява є обґрунтованою, законною та доведеною, тому приходить висновку про задоволенню вимог позивача про визнання права батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини щодо даних про батька. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог. Проте, положеннями статті 142 ЦПК України передбачено порядок розподілу судових витрат у разі визнання позову, закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду. За змістом ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, якщо відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, то в судовому рішенні повинно бути вирішено питання про повернення позивачу з державного бюджету половини сплаченого ним судового збору при поданні позовної заяви, а інша половина судового збору покладається на відповідача. Згідно квитанції (а.с. 10) при подачі позову позивач сплатила 1536.80 грн. судового збору. На підставі викладеного, оскільки до початку розгляду справи по суті від відповідача [PERSON] надійшла заява про визнання позову, при подачі позову до суду [PERSON] сплачений судовий збір у розмірі 1536 грн. 80 коп., а суд дійшов висновку про задоволення позовної заяви, необхідно дійти висновку про наявність підстав для повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі позову та стягнення з відповідача на користь позивача інших 50 відсотків судового збору. Відповідно до положень ч. 5-6 ст. 139 ЦПК України, витрати на оплату послуг експерта стягуються відповідно до правил розподілу судових витрат. Розмір встановлюється на підставі договорів, рахунків та інше. За проведення експертизи позивач сплатила 5711 грн. 00 коп., що підтверджується актом №139 (а.с. 99) та квитанцією №0.0.1892630952.1 від 03.11.2020 року про оплату послуг експерта. Враховуючи те, що позовні вимоги обгрунтовані та підлягають до задоволення, судові витрати по справі слід стягнути з відповідача на користь позивача, як фактично понесені із розглядом справи ( 50% сплаченого судового збору та витрати на експертизу). Разом 6479 (шість тисяч чотириста сімдесят дев`ять) грн. 40 коп.

Outcome: approved