Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за кордон без згоди батька. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 02.08.2008 року по 29.07.2016 року. Від цього шлюбу мають спільну дитину - сина [PERSON], [INFO]. Фактично шлюбні відносини у них з відповідачем припинилися з квітня 2013 року. З цього періоду вони з відповідачем не бачаться, дитину він не відвідує та не надає на її утримання матеріальної допомоги. Після розірвання шлюбу дитина залишилась проживати з позивачем. До початку антитерористичної операції вона разом з дитиною проживала у м. Донецьк за адресою: [ADDRESS], але з початком АТО вони перемістились до [ADDRESS]. Після розірвання шлюбу відповідач перестав виходити на зв'язок з позивачем, перестав піклуватися з нею та дитиною, матеріальної підтримки на дитину не надає, аліменти на сплачує, у житті та вихованні дитини відповідач не приймає ніякої участі, питаннями забезпечення інтересів дитини не цікавиться, навіть не намагається встановити зв'язок з ними. Наразі точне місце знаходження відповідача їй невідомо, на зв'язок із нею він не виходить. На непідконтрольній території проживають батьки позивача, тому щоб підтримувати сімейні стосунки з рідними, їй з дитиною необхідно тимчасово виїжджати до м. Донецьк на окуповану територію Донецької області для відвідування своїх батьків. Самі батьки не можуть приїжджати до позивача, оскільки являються людьми похилого віку. Крім того, вона має на меті для підвищення духовного та фізичного розвитку дитини відвідувати з дитиною такі країни, як Російська Федерація, Республіка Туреччина, де планує відпочивати разом з дитиною. З зазначених підстав просить суд надати дозвіл на тимчасовий виїзд дитини на тимчасово окуповану територію України у м. Донецьк, до Російської Федерації, Республіки Туреччини без згоди його батька. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала заяву з проханням справу розглянути в її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином на офіційному сайті судової влади. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з'явився в судове засідання без повідомлення причин, не подав відзив на позов, як то передбачає ст. 280 ЦПК України, у суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, а тому, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст.1 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну» громадянин України має право виїхати з України, крім випадків, передбачених цим Законом, та в'їхати в Україну. На підставі ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну» за відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою КМУ від 27.01.1995 року № 57 із змінами і доповненнями передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Так, з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що [INFO] народилася [PERSON], батьками якої записані [PERSON] та [PERSON]. Оскільки батько життям дитини не цікавиться, не приймає участі в її вихованні, суд вважає можливим надати дозвіл на вивезення неповнолітньої дитини за кордон без згоди її батька.

Outcome: approved