Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про позбавлення [PERSON] батьківських прав. Позовні вимоги мотивовані тим, що з 13 вересня 2014 року по 21 жовтня 2016 року вона перебувала із відповідачем в зареєстрованому шлюбу, від якого сторони мають дитину - [PERSON], [INFO]. Дитина від народження проживає із позивачем. Відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків щодо виховання доньки, не надає матеріальної допомоги на її утримання, не приймає участь у її вихованні. Рішенням Селидівського міського суду від 08 серпня 2016 року на користь позивача з відповідача стягнуто аліменти на утримання дитини - [PERSON] Станом на 31 травня 2017 року розмір заборгованості по аліментам становить 8 663,75 грн. На підставі вищевикладеного, позивач просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітньої дитини - [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні позивач [PERSON] пред'явлені вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі, надала пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки до суду не повідомив. Згідно ст.ст. 169, 224 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження у відсутність відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, за згодою позивача на розгляд справи в порядку заочного провадження. Представник третьої особи в судовому засіданні вважав доцільним позбавити відповідача батьківських праві відносно малолітньої [PERSON] , [INFO]. Суд, вислухавши пояснення позивача, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи , встановив наступне. Згідно з вимогами ч.ч.2, 3 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Селидівського міського суду від 10 жовтня 2016 року, яке набрало законної сили 21 жовтня 2016 року, шлюб, зареєстрований 13 вересня 2014 року, між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO]. [PERSON], [INFO] , мешкає разом з матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS], відповідно до копії довідки ОСББ «Молодість» м. Селидове» від 21 червня 2016 року. Відповідно до рішення Селидівського міського суду Донецької області від 08 червня 2016 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини всіх доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18 травня 2016 року, до досягнення дитиною повноліття. Як вбачається з копії довідки Селидівського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Донецькій області № 1/2815 від 21 червня 2017 року, розмір заборгованості по аліментам [PERSON] за період з грудня 2016 року по травень 2017 року становить 8 663,75 грн. Згідно з п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року « Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Селидівської міської ради № 02-23/5 -662 від 29 червня 2017 року, визнано доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON], оскільки він ухиляється від виконання батьківських обов'язків щодо виховання малолітньої доньки, [PERSON], [INFO], не надає матеріальної допомоги на її утримання, маючи заборгованість по сплаті аліментів. Він перебуває на обліку у нарколога та психіатра. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню неповнолітньої дитини, що є підставою для задоволення позовних вимог. Крім того, згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Згідно з вимогами ст.. 4 Закону України « Про судовий збір» за подання фізичною особою позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 640,00 грн. Враховуючи, що позивача звільнено від сплати судового збору на підставі п. 7 ч. 1 ст. 5 Закону України « Про судовий збір», його слід стягнути з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved