Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів у розмірі 2000 грн. на її утримання до досягнення дочкою [PERSON], [INFO]. трирічного віку, посилаючись на те, що вона перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, з січня 2017 р. знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, потребує надання матеріальної допомоги з боку [PERSON], проте протягом року жодного разу ніякої від нього підтримки не отримала. Відповідач в своїх письмових запереченнях проти позову вважав завищеною суму аліментів, які підлягають стягненню та стверджує, що він утримує доньку, забезпечуючи її всім необхідним для повноцінного розвитку дитини та задоволення всіх її потреб, на його утриманні знаходиться також неповнолітня дитина від першого шлюбу, а сам [PERSON] перебуває у скрутному матеріальному становищі, надавши довідку з місця роботи- ТОВ з іноземною інвестицією «ПАЛС ЛТД» про свою заробітну плату, яка становила у 2017 р. 3500 грн., у 2018 р.-3800 грн. В судове засідання відповідач не з'явився, про день і час розгляду справи повідомлявся завчасно, належним чином, заявляючи клопотання про відкладення розгляду справи не надав документів, підтверджуючих поважність причин своєї неявки. Суд, вислухавши пояснення позивача, перевіривши матеріали справи, приходить до наступного. [PERSON] і [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 20.11.2015 р., мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає та знаходиться на утриманні позивача. Рішенням Жовтневого районного суду м.Харкова від 09.01.2018 р. шлюб між сторонами розірвано. Довідкою з місця роботи [PERSON] підтверджено, що вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до 08.11.2019 р. Позивач не заперечує, шо вона перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення адміністрації і їй відповідно до Закону України «Про державну допомогу сім,ям з дітьми» призначено допомогу при народженні дитини у розмірі 860,00 грн. Відповідно до п.п. 1, 2, 4 ст. 75 Сімейного кодексу України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Згідно ч. 2 ст. 84 Сімейного кодексу України дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Матеріалами справи підтверджено, що відповідач працює та в змозі утримувати дружину, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною. Відповідно до пункту 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» та згідно з ч.1ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Як випливає з наданої [PERSON] довідки № 2 від 30.01.2018 р., він працює на посаді менеджера ТОВ з іноземною інвестицією «ПАЛС ЛТД» ( м. Київ) та йому нарахована заробітна плата за 2017 р. з розрахунку 3500 грн. на місяць, з січня 2018 р. -3800 грн. В судовому засіданні позивач підтвердила, що під час спільного сумісного проживання подружжя [PERSON] вже працював на цьому підприємстві менеджером, його заробітна плата на місяць становить в середньому 20000 грн. на місяць, хоча офіційно нараховується мінімальна заробітна плата. У квітні 2017 р. відповідач придбав новий автомобіль KIA Sorento, проживає один, знімає в м.Харкові квартиру та дійсно добровільно допомагає дитині від першого шлюбу, постійно з нею спілкується та зустрічається. Доводи [PERSON] про те, що він утримує доньку [PERSON] та забезпечує її всім необхідним не відповідають дійсності, як стверджує позивач, тому як більше року відповідач зовсім не здійснював фінансової або іншої допомоги, що змусило [PERSON] звернутись до суду із заявою про стягнення аліментів та на теперішній час виконавчий лист пред'явлено до виконання. Отже, враховуючи те, що у відповідача маються зобов'язання щодо сплати аліментів на утримання [PERSON], [INFO], добровільно він допомагає дитині від першого шлюбу [PERSON], [INFO] суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги частково та стягнути з відповідача кошти на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. Згідно зі ст.ст. 133, 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судові витрати. На підставі викладеного і

Outcome: approved