Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини. З позову вбачається, що позивач [PERSON] ([PERSON]) перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON], шлюб між сторонами розірвано 14 червня 1999 року. Від шлюбу сторони мають повнолітню доньку [PERSON], народження 10 грудня 1998 року, яка навчається в Ніжинському державному університеті ім. Миколи Гоголя і перебуває на утриманні позивачки. Відповідач [PERSON] у добровільному порядку допомогу на утримання доньки не надає, угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Вказуючи на важке матеріальне становище, пов'язане з необхідністю оплачувати навчання та гуртожиток доньки, забезпечувати її харчуванням, одягом, навчальними книгами, витрачанням коштів на проїзд, небажання відповідача у добровільному порядку надавати матеріальну допомогу на доньку, яка продовжує навчатися і немає можливості матеріально себе забезпечувати, позивач просить задовольнити її вимоги, стягувати аліменти з відповідача на доньку до закінчення навчання чи досягнення нею двадцятитрирічного віку в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень щомісячно. Ухвалою від 31 січня 2018 року відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачу [PERSON] було запропоновано протягом п'ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву та протягом п'яти днів заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подав, у зв'язку з чим згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України, справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Проте, відповідач [PERSON] надав до суду заяву у якій просив слухати справу у його відсутність, на сплату аліментів згідний лише у розмірі 900 грн з тих підстав, що має на утриманні ще трьох дітей ученицю ЗОШ та двох студентів. Позивач на адресу суду подала заяву якою змінила позовні вимоги в частині суми аліментів з 2000 грн на 900 грн, про сплату розміру яких сторони домовилися і просила справу слухати у її відсутність. Зважаючи на відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні та незначну складність спору, суд не вбачає підстав для проведення судового засідання, а тому справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно ст.ст. 12, 81 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб виникає спір. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з огляду на наступне. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, зокрема заяву про зміну розміру позовних вимог, оцінивши та давши належну оцінку зібраним по справі доказам, уважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] (Шара) та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі до 04 грудня 2017 року (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають повнолітню доньку [PERSON], народження 10 грудня 1998 року (а.с. 8). 07 березня 2002 [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], після одруження змінила прізвище на Шара, 05 грудня 2008 року даний шлюб розірвано (а.с. 5-6). [PERSON] є студентом 2 курсу природничо географічного факультету Ніжинського державного університету ім. Миколи Гоголя, перебуває на утриманні позивачки, строк закінчення навчання 30 червня 2020 року (а.с. 12). Позивачка [PERSON] на даний час ніде не працює. Відповідач [PERSON] є здоровою працездатною особою, має на утриманні неповнолітню дитину та двох синів студентів, проте не заперечує ще й сплачувати аліменти на утримання доньки-студентки [PERSON]. Відповідно до ст. 198 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідач у своїй заяві вказав, що він може надавати матеріальну допомогу в розмірі 900 грн на утримання доньки. Згідно ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стаття 200 СК України визначає, що розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України, а саме: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Пунктом 20 Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» надано наступні роз'яснення: обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Судом встановлено, що [PERSON] є працездатним, працює у ТОВ «[PERSON] плюс» с. Смотрики, має у власності земельну ділянку (пай) розміром 3,5999 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Смотриківської сільської ради. При таких обставинах справи, коли відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу, [PERSON] яка продовжує навчання, а остання потребує такої матеріальної допомоги, у суду є підстави для задоволення позовних вимог про стягнення аліментів на дитину, що продовжує навчання. Відповідно до ч. 1 ст. 141 Цивільно процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином з відповідача відповідно до ст. 141 ЦПК України на користь держави підлягає стягненню судовий збір за розгляд справи судом в розмірі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved