Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення неустойки за час прострочення сплати аліментів. Мотивує свої вимоги тим, що перебувала з відповідачем у шлюбі з 03 червня 2000 року. Має доньку [PERSON] [INFO]. 11 вересня 2014 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання доньки в сумі 900 грн.. Внаслідок невиконня відповідачем своїх зобов'язань по сплаті аліментів, станом на 20 січня 2016 року утворилась заборгованість в сумі 11 370.00 грн.. Просить стягнути неустойку за період з 01 грудня 2014 року по 31 грудня 2015 року в сумі 3 461.70 грн.. В судове засідання сторони не з'явились, позивач направила суду письмову заяву в якій просить розглянути справу без її участі. Відповідач причину неявки суду не повідомив, про місце та час розгляду справи повідомлений вчасно шляхом розміщення оголошення в газеті «Рідне Прибужжя». Клопотань про відкладення розгляду справи, або про розгляд у його відсутність до суду не надходило. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивачка не заперечує проти ухвалення заочного рішення, про що зазначила в своїй заяві. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України в зв'язку з неявкою участників процесу в судове засідання фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до представлених копій документів сторони по справі мають доньку [PERSON] [INFO] (а.с. 6). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу його матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі. Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 26 червня 2013 року відповідач зобов'язаний до сплати аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO] народження в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини. Через неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань, за виконавчим листом, виникла заборгованість, яка згідно довідки відділу державної виконавчої служби Южноукраїнського міського управління юстиції № 9/1/489 від 20.01.2016 року, складає 11 370.00 грн. (а.с. 9). Згідно із ч. ч. 3, 4 ст. 195 СК України якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості і не працює на час визначення її розміру, вона обчислюється виходячи із середньої заробітної плати працівника відповідної кваліфікації або некваліфікованого працівника для даної місцевості. Розмір заборгованості за аліметами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом. Згідно ч. 1 ст. 196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Таким чином позивач має право на отримання неустойки, яка за її підрахунками, за період з 01 грудня 2014 року по 31 грудня 2015 року становить 3 461.70 грн.. Згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved