Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] районного відділу Управління державної міграційної служби України у Луганській області про визнання особи такою, що втратила право користування житлом. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що вона є власником житлового будинку за адресою: вул. 1 Травня, буд. 31 с. Камянка Старобільського району Луганської області, відповідно до рішення Старобільського районного суду Луганської області від 24 грудня 2015 року. Відповідач [PERSON] зареєстрований в належному їй будинку, але не проживає в ньому з серпня 2014 року. Більш того, відповідач [PERSON] на неодноразові прохання позивача знятися з реєстрації в будинку, не реагує. Прописка відповідача перешкоджає позивачу користуватися та розпоряджатися своїм майном. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася. В своєму позові просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просив суд розглянути справу без його участі. Позовні вимоги щодо визнання його таким, що втратив право користування житлом, визнав в повному обсязі. Позовні вимоги про стягнення з нього судового збору не визнав та просив в цій частині позову відмовити. Представник відповідача [PERSON] районного відділу Державної міграційної служби України у Луганській області у судове засідання не зявився, до початку судового засідання надав письмові заперечення проти позову, у яких посилався на те, що жодних відносин та зобовязань між ними та позивачем немає та просив відмовити у задоволенні позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. У відповідності до ст. ст. 11, 60 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що згідно рішення Старобільського районного суду Луганської області від 24 грудня 2015 року, позивачу належитьжитловий будинок за адресою: вул. 1 Травня, буд. 31 с. Камянка Старобільського району Луганської області. Те, що відповідач [PERSON] зареєстрований в житловому будинку за адресою: вул. 1 Травня, буд. 31 с. Камянка Старобільського району Луганської області, підтверджується адресною довідкою [PERSON] районного відділу Управління державної міграційної служби України у Луганській області від 07 березня 2016 року. Відповідно до положень ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Статтею 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Частиною 1 ст. 321 ЦК України регламентовано, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 2 ст. 386 ЦК України, власник який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідач [PERSON] не проживає за вищевказаною адресою з серпня 2014 року. Право користування житлом [PERSON] набув, як член сімї, оскільки він був чоловіком позивачки. Тому суд вважає, що дані правовідносини врегульовані положеннями ст. 405 ЦК України, відповідно до\~якої\~члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Суд робить висновок, що відповідач [PERSON] добровільно не проживає в житловому будинку за адресою: вул. 1 Травня, буд. 31 с. Камянка Старобільського району Луганської області, оскільки він понад один рік в ньому не мешкає, позовів про його вселення чи інших позовів до власника житла про усунення перешкод у користуванні майном надано не було. Враховуючи вищевикладене, суд позов задовольняє та визнає відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим будинком за адресою: вул. 1 Травня, буд. 31 с. Камянка Старобільського району Луганської області. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача [PERSON] на користь держави судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп. На підставі ст. 41 Конституції України, ст.ст. 317, 319, 321, 386-388, 405 ЦК України,

Outcome: approved