Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], вимоги за яким уточнила в процесі розгляду справи, про припинення права власності на частку в спільному майні подружжя та стягнення компенсації взамін вартості частки в спільному майні. Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON], вона є власником ? частини квартири [ADDRESS]. Інший спадкоємець [PERSON] подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], тому вважається таким, що прийняв спадщину, але право власності на ? спірної квартири не оформлював. Однак, після смерті матері між сторонами склались неприязні стосунки, що виключає можливість спільного користування майном. При цьому з врахуванням того, що неможливо технічно встановити порядок користування квартирою, в якій проживає відповідач та не бажає переїздити до іншого помешкання, апеляційний суд Кіровоградської області відмовив у визначенні порядку користування квартирою із розясненням права на отримання грошової компенсації. В звязку з чим просить припинити право власності [PERSON] на ? частку спільної квартири, стягнувши з відповідача грошову компенсацію взамін вказаної частки в розмірі 35547,50 грн. Позивач та її представник в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки не відомі, заперечень не надав. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи суд встановив наступне. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], та витягу про реєстрацію прав власності на нерухоме майно (а.с.5,6) [PERSON] є власником ? частини квартири [ADDRESS]. Свідоцтво про право на спадщину за законом на ? частику вказаної квартири на імя іншого спадкоємця [PERSON] не видане (а.с.5). Між сторонами склалися неприязні стосунки та виник спір щодо поділу квартири. Згідно із висновком судової будівельно-технічної експертизи, що знаходиться в матеріалах цивільної справи 2/1107/1492/12 квартира технічно не підлягає розподілу на дві самостійні частини через розташування суміжних житлових кімнат, неможливо визначити порядок користування нею. Квартира [ADDRESS] складається з: двох кімнат жилою площею 27,4 м2, у тому числі: 1-а кімната - 15,9 м2 до якої прилеглий балкон площею 0,9 м2, 2-а кімната - 11,5 м2 з вбудованою шафою площею 2,1 м2, кухні площею 6,2 м2, ванної кімнати з туалетом площею 2,5 м2, коридору площею 3,9 м2, , а всього загальна площа квартири складає 42,1 м2 . В судовому порядку розглядалося питання стягнення з відповідача компенсації на користь позивача взамін на частку в спільному майні, але апеляційним судом рішення суду першої інстанції скасоване, так як суд вийшов за межі позовних вимог та визнав за [PERSON] право власності на спірну квартиру в цілому (а.с.9-11). Також, судом апеляційного суду Кіровоградської області залишено без змін рішення Знамянського міськрайонного суду Кіровоградської області, яким зобовязано відповідача не чинити перешкоди позивачеві користуванні належній їй частині квартири та вселити її в спірну квартиру (а.с.12-13). Щодо порядку користування спірною квартирою, Апеляційним судом Кіровоградської області встановлено, що квартира технічно не підлягає розділу на самостійні частини та через розташування суміжних житлових кімнат, не визначається порядок користування, так як можуть порушитися права співвласників. Судом наголошено на те, що в разі неможливості виділити або поділити майно в натурі чи спільно користуватися ним, можливе присудження грошової компенсації за часту у спільній власності (а.с.24-25). Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до ст.365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сімї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Відповідно до ст. 365 ЦК України, на яку посилається позивач як на підставу задоволення позовних вимог, право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Верховний Суд України неодноразово висловлював свою позицію із зазначеного питання, а саме те, що із змісту норми ст. 365 ЦК випливає, що припинення права особи на частку у спільному майні допускається за наявності будь-якої із обставин, передбачених пунктами 1 - 3 ч. 1 ст. 365 ЦК, але за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї (ухвала Верховного Суду України від 23 червня 2010 р. у справі N 6-22505св09; постанова від 16 січня 2012 р. у справі N 6-81цс11). Відповідно до ч.3 ст. 358 ЦК України, кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Отже, у разі неможливості виділити або поділити майно в натурі, чи спільно користуватися ним, можливе присудження грошової компенсації за частку у спільній власності. Суд враховує, що сторони не мають можливості спільно користуватися квартирою та неможливо виділити в натурі частку майна кожного в звязку з неподільністю речі, у спірній квартирі проживає відповідач, суд вважає, що припинення права позивача на ? частину квартири не завдасть істотної шкоди її інтересам, квартира є неподільною, тому відповідно до ст.. 365 ЦПК України можливо припинити право власності позивача на його частку квартири, визнавши право власності на цю частку за відповідачем, зобовязавши останнього сплатити компенсацію за цю частку. На підставі викладеного вище та

Outcome: approved