Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду з даним позовом і до досягнення дитиною повноліття. Позов мотивований тим, що сторони по справі перебували в шлюбі, який розірвано рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 20.11.2017 року у справі №127/19594/17. Подружжя влітку 2014 року разом з малолітньою дитиною переїхало до м. Вінниці у зв`язку з проведенням антитерористичної операції на сході України, через кілька тижнів відповідач залишив сім`ю. Наразі відповідач не проживає разом з дитиною, матеріальної допомоги на утримання дитини позивачу не надає, дитиною не цікавиться, дитина перебуває на повному утриманні позивача, яка не в змозі самостійно забезпечити належний рівень життя дитини. Викладене стало підставою для звернення позивача до суду з цим позовом до відповідача. Ухвалою суду від 03.03.2021 року у справі відкрито провадження, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відзив на позов відповідач до суду не надав. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності, заперечень проти заочного розгляду справи не висловила. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явився із невідомих суду причин, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся судом завчасно та належним чином шляхом розміщення відповідного оголошення про виклик до суду на офіційному веб-порталі Судової влади України, а тому суд ухвалив (без винесення окремого процесуального документа) провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. На підставі п.п.1-2 ч.3 ст.223 ЦПК України суд ухвалив провести розгляд справи за відсутності позивача та відповідача. Оскільки сторони в судове засідання не з`явилися фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося (ч.2 с.247 ЦПК України). Суд, дослідивши матеріали справи, враховуючи зміст заяви позивача, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 20.11.2017 року у справі №127/19594/17 (а.с.9). Рішення набрало законної сили 01.12.2017 року. [PERSON] , [INFO] , є спільною дитиною подружжя [PERSON] (позивач у справі) та [PERSON] (відповідач у справі), що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 26.10.2010 року (а.с.6). Згідно довідок №0000315144 та №0000315164 від 30.08.2017 року про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи [PERSON] та [PERSON] фактично проживають/перебувають за адресою: [ADDRESS] (а.с.7-8). Батько дитини [PERSON] з дитиною не проживає, матеріальної допомоги на утримання дитини позивачу не надає. Іншого судом не встановлено. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено неналежне виконання відповідачем свого обов`язку з утримання неповнолітньої дитини. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2 ст.182 СК України). Згідно ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Статтею 182 СК України встановлено перелік обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, зокрема, стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні суми стягнення аліментів суд враховує вікову категорію неповнолітньої дитини та звичайні потреби дитини, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; особу платника аліментів, який являється молодою людиною працездатного віку. З огляду на вищевикладене, є достатні підстави для задоволення позовних вимог позивача та стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду з даним позовом, тобто з 16.02.2021 року та до досягнення дитиною повноліття. На підставі ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає обов`язковому негайному виконанню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають до стягнення 908 грн. судового збору, від сплати якого позивач звільнена. На підставі викладеного та

Outcome: approved