Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-11 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача до [PERSON] про розірвання шлюбу у зв`язку з припиненням шлюбно-сімейних стосунків та неможливістю їх відновлення. \~ \~ \~ \~В обґрунтування вимог зазначила, що з відповідачем [PERSON] вона перебуває у шлюбі, зареєстрованому 16.04.2014 року за актовим записом №101 відділом державної реєстрації актів цивільного стану по містц Артемівську реєстраційної служби Артемівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області. Від шлюбу з відповідачем має доньку [PERSON] , [INFO] . Через різні погляди на життя в вересні 2015року до народження дитини вона з відповідачем припинила сімейні стосунки і з того часу разом не проживають. Дитина знаходиться на її вихованні. Оскільки шлюб має суто формальний характер і примирення між нею та відповідачем неможливе, позивачка просить суд їх шлюб з відповідачем розірвати, відновивши їй її дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Сторони, будучи повідомленими про час і місце судового розгляду у спосіб, визначений процесуальним законом, до судового засідання не з`явилися. Позивачка надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідачем право на подання відзиву на позов не використано, про причини неявки суд не повідомлено. З огляду на повторну неявку відповідача у судове засідання суд у відповідності до вимог ч.4 ст.223 ЦПК України за згодою позивачки здійснює судовий розгляд у заочному судовому засіданні на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 16 квітня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Артемівську реєстраційної служби Артемівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 101 (арк.спр. 4). Сторони мають дитину [PERSON] , [INFO] , яка згідно свідоцтва про її народження народилася у м.Москва, Росія. (а.с.3). Як свідчить зміст позовної заяви, дитина перебуває на вихованні матері, спору щодо її виховання між сторонами не існує. \~ \~ \~ \~Згідно обґрунтувань позовної заяви, не заперечених відповідачем, причиною припинення сімейних стосунків є відсутність взаєморозуміння між сторонами та небажання зберігати шлюб. \~ \~ \~ \~Згідно ч.1 ст.110 Сімейного Кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Підставою розірвання шлюбу, відповідно до положень ст.112 Сімейного Кодексу, є неможливість подальшого спільного життя подружжя і збереження їх шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо судом буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. З`ясовані судом обставини дають суду підстави для висновку про неможливість подальшого збереження шлюбу між сторонами, з огляду на що їх шлюб підлягає розірванню. Обставин, які б перешкоджали розірванню шлюбу чи свідчили про те, що заява про розірвання шлюбу не відповідає дійсній волі дружини і чоловіка або про те, що в разі розірвання шлюбу можуть бути порушені їхні особисті та майнові права або права їх дитини, судом не встановлено. Спору майнового характеру чи з приводу виховання дитини матеріали справи не містять. Згідно ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивачка заявила про своє бажання після розірвання шлюбу носити своє прізвище, її дошлюбне прізвище підлягає відновленню. \~ \~ \~ \~На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved