Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення пені за прострочення сплати аліментів. В обґрунтування свої позовних вимог вказала, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який на підставі рішення Жашківського районного суду Черкаської області було розірвано 05.11.2012р. Від спільного проживання в шлюбі сторони мають неповнолітню дитину: сина [PERSON] , [INFO] . Згідно рішення Жашківського районного суду Черкаської області від 04.10.2012р. з відповідача на користь позивача на утримання сина [PERSON] , [INFO] , було стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 11.09.2012р. до повноліття сина. Виконавчий лист про стягнення аліментів перебуває на виконанні у Жашківському районному відділі державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) за місцем проживання боржника-відповідача. Відповідач рішення суду в частині регулярності (обов`язкової щомісячної сплати аліментів) не виконував і в результаті цього станом на 01.10.2019р. відповідач має заборгованість по сплаті аліментів у сумі 55269,75 грн. Ч.1 ст.196 СК України передбачено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків У постанові Великої Палати Верховного суду України від 25.04.2018р. у справі №572/1762/15-ц міститься правовий висновок, відповідно до якого суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму за весь період заборгованості шляхом додавання показників за кожен місяць. За підрахунками позивача, виконаними на підставі інформації виконавчої служби з врахуванням правового висновку Великої Палати Верховного суду України від 25.04.2018р. у справі №572/1762/15-ц, позивач вважає, що має право на стягнення з відповідача пені за прострочення сплати аліментів за наступні періоди прострочення: з листопада по грудень 2012 року у сумі 25452,90 грн.; з січня по серпень 2013 року та з жовтня по грудень 2013 року в сумі 101067,07 грн.; з травня по жовтень 2019 року в сумі 9941,99 грн. Отже, сумарно за всі періоди сума пені складає 136461,95 грн. Таким чином за наведений період сума пені перевищує борг відповідача по оплаті аліментів, а тому доцільність проведення підрахунку розміру пені за весь період відсутня. Відповідач у справі має неофіційну постійну роботу та належний заробіток, перешкод у своєчасній сплаті аліментів у нього не було, а тому наявна його вина у несвоєчасній сплаті аліментів, а відповідно стягнення з нього неустойки (пені) та відсутності підстав на зменшення розміру неустойки. Отже, стягнення неустойки (пені) є дієвим стимулом належного виконання боржником своїх зобов`язань по сплаті аліментів. В зв`язку з вищевикладеним позивач звернулася до суду з позовною заявою та просила стягнути з відповідача на її користь пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 55269,75 грн. та звільнити її від оплати судових витрат. Ухвалою суду від 28 січня 2020 року позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, але при цьому подала до суду заяву, в якій просила проводити розгляд справи у її відсутності, заявлений позов підтримала повністю та просила його задовольнити. У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, але при цьому подав до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи у його відсутності. У судовому засіданні 18.05.2020р. позовні вимоги не визнав, посилаючись на те, що він сплачує аліменти кожен місяць скільки може - 1000 грн., спілкується з дитиною, дає гроші на кишенькові витрати, купив велосипед. Крім того має ще одну дитину, на яку також сплачує 1000 грн. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, враховуючи пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Ч.1 ст.4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Судом установлено, що на підставі виконавчого листа від 04.10.2012р., виданого Жашківським районним судом у справі №2304/1657/12, з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів щомісячно, починаючи з 11.09.2012р. до повноліття дитини, але не менше встановленого законом мінімуму. 22.10.2012р. відділом державної виконавчої служби Жашківського районного управління юстиції у Черкаській області на підставі вищевказаного виконавчого листа було відкрито виконавче провадження. Установлено, що відповідач нерегулярно сплачує аліменти і у зв`язку з цим має заборгованість по сплаті аліментів, що підтверджується розрахунками заборгованості зі сплати аліментів №649 від 09.07.2018р. та №34847821 від 26.02.2020р., виданих Жашківським районним відділом державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ). В силу ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. У відповідності до вимог ч.1 ст.196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. У постанові від 25 квітня 2018 року у справі №572/1762/15-ц Великою Палатою Верховного Суду запропоновано новий порядок розрахунку пені за прострочення сплати аліментів. Так, Постанова містить правовий висновок, що зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення пені на підставі ч.1 ст.196 СК України суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням встановленого - обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Далі потрібно підсумувати розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначити загальну суму пені за весь період заборгованості шляхом додавання показників за кожен місяць. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього зобов`язання буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною, залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Відповідно до висновку Великої Палати ВС, загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за такою формулою: p = (A1 х 1% х Q1) + (A2 х 1% х Q2) + ……. (An х 1% х Qn), де: p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів (обраховується позивачем на момент пред`явлення позову); A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед пред`явленням позову; Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. Судом установлено, що відповідач має прострочену заборгованість по сплаті аліментів, а тому вважає, що позивач має право на стягнення пені за прострочення сплати аліментів за вказані у позовній заяві періоди та з урахуванням висновку Великої Палати Верховного Суду у постанові від 25 квітня 2018 року у справі №572/1762/15-ц, погоджується із запропонованим позивачем у позовній заяві розрахунком: -листопад 2012 року заборгованість - 495 грн. х 1% х 2586 днів (з розрахунку листопад 2012 року по грудень 2019 року включно) = 12800,70 грн. пені, - грудень 2012 року заборгованість - 495 грн. х 1% х 2556 днів = 12652,20 грн. пені, що сумарно за 2012 рік становить 25452,90 грн. пені; -січень 2013 року заборгованість - 295,50 грн. х 1% х 2525 днів = 7461,37 грн. пені, -лютий 2013 року заборгованість - 295,50 грн. х 1% х 2494 днів = 7369,77 грн. пені, -березень 2013 року заборгованість - 295,50 грн. х 1% х 2466 днів = 7287,03 грн. пені, -квітень 2013 року заборгованість - 295,50 грн. х 1% х 2435 днів = 7168,42 грн. пені, -травень 2013 року заборгованість - 295,50 грн. х 1% х 2405 днів = 7106,77 грн. пені, -червень 2013 року заборгованість - 645,50 грн. х 1% х 2374 днів = 15324,17 грн. пені, -липень 2013 року заборгованість - 295,50 грн. х 1% х 2344 днів = 6926,52 грн. пені, -серпень 2013 року заборгованість - 645,50 грн. х 1% х 2313 днів = 14930,41 грн. пені, -жовтень 2013 року заборгованість - 295,50 грн. х 1% х 2252 днів = 6654,66 грн. пені, -листопад 2013 року заборгованість - 645,50 грн. х 1% х 2221 днів = 14336,55 грн. пені, - грудень 2013 року заборгованість - 295,50 грн. х 1% х 2191 днів = 6474,40 грн. пені, що сумарно за 2013 рік становить 25452,90 грн. пені; -травень 2019 року заборгованість - 724,75 грн. х 1% х 245 днів = 1775,63 грн. пені, -червень 2019 року заборгованість - 724,75 грн. х 1% х 214 днів = 1550,96 грн. пені, -липень 2019 року заборгованість - 724,75 грн. х 1% х 184 днів = 1333,54 грн. пені, -серпень 2019 року заборгованість - 724,75 грн. х 1% х 184 днів = 1333,54 грн. пені, -вересень 2019 року заборгованість - 1950,00 грн. х 1% х 122 днів = 2379,00 грн. пені, - жовтень 2019 року заборгованість - 1950,00грн. х 1% х 92 днів = 1794,00 грн. пені, що сумарно за 2019 рік становить 9941,99 грн. пені. Таким чином, сума пені за наведені періоди сумарно складає 136461,95 грн. та перевищує 100 відсотків заборгованості, а тому доцільність проведення підрахунку розміру пені за весь період відсутня. Оскільки сума пені за наведені періоди перевищує 100 відсотків заборгованості суд погоджується із запропонованою позивачем сумою пені, яка підлягає стягненню у розмірі 55269,75 грн. Однак, при цьому, враховуючи, що відповідач [PERSON] має на утриманні ще одну неповнолітню дитину сина [PERSON] , 2013 року народження, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Тетерівської сільської ради Жашківського району Черкаської області №154 від 12.05.2020р., який також потребує матеріального забезпечення, суд вважає, що вказана сума є завеликою і підлягає зменшенню, оскільки у подальшому призведе до ще більшого накопичення заборгованості по сплаті аліментів. Ч.1 ст.196 СК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Згідно із ч.ч.1,5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст.76 ЦПК України ці данні встановлюються на підставі письмових, речових і електронних доказів; висновків експертів; показань свідків. Згідно ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до уваги докази, які не стосуються предмета доказування. Положеннями ч.1 ст.80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказівЖодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст.89 ЦПК України). Проаналізувавши вищевикладені обставини, оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази та врахувавши норми чинного законодавства, суд приходить до висновку про зміну сімейного становища відповідача, а тому вбачає підстави для часткового задоволення позовних вимог та зменшення розміру пені з 55269,75 грн. до 27634,87 грн., тобто вдвічі. На підставі п.3 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються. Таким чином, позивач [PERSON] звільняється від сплати судового збору у даній справі. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про стягнення пені за прострочення сплати аліментівзадоволено частково, з відповідача [PERSON] на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 840 грн. 80 коп. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial