Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви до суду і до закінчення навчання чи до досягнення дитиною двадцяти трьохрічного віку у звязку з тим, яка з наведених обставин настане першою. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач є батьком дитини, проживає окремо та не виконує обов'язку матеріально утримувати свою доньку. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Дитина перебуває на її утриманні. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, однак подала до суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі та зазначила, що позов підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, однак подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, а також зазначив, що позов визнає. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками дитини, [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-БП № 010082 виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Середино-Будського районного управління юстиції у Сумській області 13 квітня 2000 року. Відповідно до довідки виданої Київським національним торгівельно-економічним університетом № 34/342 від 12.03.2018 вбачається, що [PERSON] є студенткою 1 курсу денної форми навчання факультету обліку, аудиту та інформаційних систем вказаного навчального закладу до червня 2021 року. Згідно ст. 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. Відповідно до ст. 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідач [PERSON] являється працездатною особою та працює, має достатні доходи, а тому він може надавати матеріальну допомогу своїй доньці, [PERSON], [INFO], яка продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви до суду і до закінчення навчання чи до досягнення дитиною двадцяти трьохрічного віку у звязку з тим, яка з наведених обставин настане першою Згідно ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-XII і набула чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 27 цієї Конвенції, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Аналізуючи вищевикладене та беручи до уваги ст.ст. 199, 200 Сімейного Кодексу України суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню. З урахуванням викладеного та

Outcome: approved