Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до ДП «Морський торговельний порт «Чорноморськ», треті особи: незалежна профспілка працівників порту; профспілка робітників морського транспорту Іллічівського морського торговельного порту; спілка професіоналів докерів-механізаторів Іллічівського морського торговельного порту; [PERSON], [PERSON], в якому позивач просить постановити рішення, щодо стягнення з ДП «Іллічівський морський торговельний порт» на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу починаючи з 15.04.2016 р. по 24.06.2016 р. в сумі 15 076,83 грн. Крім того, позивач подала до суду уточнену позовну заяву, якою просила виключити з провадження у справі третіх осіб, та підтримала раніше заявлені позовні вимоги. В якості підстав для задоволення позову, позивач посилається на наступні обставини: 14.04.2016 р. рішенням Іллічівського міського суду Одеської області наказ про звільнення позивача визнано незаконним та скасовано, позивача поновлено на роботі, з відповідача стягнуто на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу починаючи з 03.02.2015 р. по 14.04.2016 р., рішення в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць судом допущено до негайного виконання. На думку позивача, рішення суду в цій частині виконано не було, в зв'язку з чим, продовжився час вимушеного прогулу (а.с. 66-74). Позивач в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги просила задовольнити. Представник відповідача проти позову заперечував, посилаючись на те, що в даному випадку, відсутні ознаки вимушеного прогулу, позивач не вжила заходів до негайного виконання рішення суду, оскільки, не з'явилась до ДП «МТП «Чорноморськ» аби розпочати процедуру допуску до роботи, крім того, позивач після проголошення рішення та отримання його копії одразу до суду не звернулась щоб отримати виконавчий лист, з вказівкою про виконання судового рішення в частині негайного поновлення позивача на роботі. Суд, вислухавши думку представника відповідача, дослідивши та перевіривши докази встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 30.04.2015 р. на підставі наказу порту №239/О-7 від 27.04.2015 р. позивач [PERSON] звільнена з порту на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України. 14.04.2016 р. рішенням Іллічівського міського суду Одеської області наказ про звільнення позивача визнано незаконним та скасовано, позивача поновлено на роботі, та з відповідача стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу починаючи з 03.02.2015 р. по 14.04.2016 р., рішення в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць судом допущено до негайного виконання. Рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 14.04.2016 р. надійшло на адресу відповідача 25.04.2016 р. 18.02.2016 р. ухвалою Апеляційного суду Одеської області рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 11.12.2015 р. залишено без змін (а.с. 84-87). Відповідно копії Ухвали Вищого спеціалізованого суду України від 26.10.2016 року, рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 14.04.2016 року та апеляційну скаргу від 18.05.2016 року залишено без змін (а.с. 14-17). 23.06.2016 р. на підставі виконавчого листа Іллічівського міського суду Одеської області, яким відповідача зобов'язано поновити [PERSON] на посаду тальмана першого терміналу, винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. 24.06.2016 р. наказом директора ДП «МТП «Чорноморськ» №378-О, на виконання рішення Ілілчівського міського суду Одеської області від 14.04.2016 р. позивача поновлено на роботі в ДП «ІМТП» з 24.06.2016 р. на посаді тальмана першого терміналу (а.с. 13, 75). Відповідно до довідки по розрахунку середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу [PERSON] з квітня по червень 2016 року становить 11 400,48 грн.(а.с. 105). У відповідності до вимог ч. 1 п. 2, п. 4 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про: присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць; поновлення на роботі незаконно звільненого працівника. Статтею 236 КЗпП України встановлено, що у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різницю в заробітку за час затримки. Зазначена вище стаття КЗпП України не містить застережень, що власник або уповноважений ним орган не відповідає за затримку виконання рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, якщо працівник не вчинив додаткові дії, що вказують на його бажання поновитися на роботі. При цьому, як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 34 постанови від 6 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», рішення про поновлення на роботі вважається виконаним з дня видання власником або уповноваженим ним органом про це наказу. Згідно ч. 1 ст. 21 КЗпП України, трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Згідно ч. 3 ст. 24 КЗпП України працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи наведені вище норми права, слід зазначити, що процедура поновлення працівника на роботі згідно з рішенням суду, та укладення трудового договору (видання наказу про поновлення на роботі) та допуску працівника до роботи не є волевиявленням лише роботодавця, а є двостороннім правочином, в якому є обов'язковим волевиявлення як роботодавця, так і робітника. Вимушений прогул - це час, протягом якого працівник з вини власника або уповноваженого ним органу був позбавлений можливості працювати. В якості аргументації позовних вимог позивачем надані копії наступних документів: рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 14.04.20126 р.; наказ №378-О від 24.06.2016 р.; ухвалу ВССУ від 26.10.2016 р., які не свідчать про те, що з провини роботодавця позивач була позбавлена можливості працювати в період з 15.04.2016 р. по 24.06.2016 р. За таких обставин суд приходить до висновку про часткове задоволення позову.

Outcome: partial