Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просила визнати за нею право власності на легковий автомобіль марки ВАЗ, моделі 2108, червоного кольору, номер шасі ХТА210800S1738530, реєстраційний номер [NUMBER], 1995 року випуску, в рахунок боргу за договором позики, укладеним між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позов обґрунтовувала тим, що 04.04.2015 року сторони уклали договір позики грошей в сумі 40\~000 грн. у письмовій формі у вигляді розписки. Відповідач зобовязався повернути гроші позивачу до 01.06.2015 року. У разі невиконання умов договору, відповідач зобовязався віддати позивачці автомобіль марки ВАЗ, моделі 2108, червоного кольору, номер шасі ХТА210800S1738530, реєстраційний номер [NUMBER], 1995 року випуску. У зазначений у розписці термін відповідач гроші позивачу не повернув та під будь-яким приводом ухиляється від виконання своїх зобовязань. Добровільно повертати кошти відповідач відмовляється, вказуючи на їх відсутність. У звязку з цими обставинами позивачка змушена звернутися до суду з вказаним позовом. Позивач в судове засідання не зявилася, до суду подала письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, просить задовольнити її вимоги в повному обсязі. Відповідач судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи судом повідомлений належним чином. В заяві, що надійшла до суду просить справу розглянути у його відсутність та задовольнити позовні вимоги. Давши оцінку матеріалам справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У звязку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у звязку з наступним. У відповідності зі ст.ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом встановлено, що відповідно до копії розписки від 04.04.2015 року, [PERSON] взяв у борг гроші в сумі 40\~000 (сорок тисяч) гривень у [PERSON] на покупку автомобіля ВАЗ 2108, червоного кольору з реєстраційним номером ВІ 2269 ВА, 1995 року випуску. Гроші зобовязався повернути до 01.06.2015 року. У разі неповернення грошей у вказаний строк, зобовязується віддати легковий автомобіль [PERSON] (а.с.8). Як вбачається із свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії CXX 966392, власником легкового автомобіля марки ВАЗ, моделі 2108, червоного кольору, номер шасі ХТА210800S1738530, реєстраційний номер [NUMBER], 1995 року випуску є [PERSON] (а.с.5). Нормами ст. 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, які не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. В силу ст.526 ЦК України, відповідач зобов'язаний виконувати зобов'язання належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова відповідача від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускаються. Відповідно до ч.1 ст.1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. А в ч.2 цієї ж статті зазначено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Частиною 1 ст.1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позичену суму грошей відповідач зобов'язувався повернути до 01.06.2015 року, про що зазначав у розписці. Проте, на даний час відповідач борг не повернув та на прохання позивача не реагує. Таким чином позовні вимоги підлягають до задоволення. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved