Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] та просить змінити розмір стягнутих аліментів з [PERSON] за рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 22.08.2006 року з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів щомісячно, починаючи з 21 серпня 2003 року до [INFO] - із 1/4 частини всіх видів доходів відповідача щомісячно до 800 гривень щомісячно, починаючи з дня ухвалення рішення і до досягнення дитиною повноліття та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 1/2 частину додаткових витрат на утримання дочки в розмірі 4083,00 грн., посилаючись на те, що рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 22.08.2006 року з [PERSON] стягуються аліменти на її користь на утримання їх малолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини із всіх видів заробітку відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з 04.08.2006 року до [INFO], тобто до досягнення дитиною повноліття. З кінця 2012 року матеріальне становище позивача змінилося в сторону погіршення, в свою чергу матеріальне становище відповідача змінилося в сторону поліпшення, крім цього вказує, що відповідач офіційно не працює, отже повинен виплати проводити в твердій грошовій сумі, а не в частці від заробітку, як визначено в рішенні суду. Також зазначає, що дитина відвідує танцювальний гурток при школі, також як в літній період так і в період відвідування дочкою школи позивач несе витрати на оплату додаткових занять з математики, англійської та української мов, крім цього за період з 2013 року по 2014 року позивачем була придбана одежа для дочки та шкільні приналежності, у зв'язку з чим були понесені додаткові витрати в розмірі 8166,00 грн. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить позов задовольнити. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги не визнав, посилаючись на те, що він офіційно працює в приватному підприємстві «Ізмаїл Євротрансавто» на посаді водія, на даний час в нього інша сім'я та на утриманні перебувають двоє малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у зв'язку з чим просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Судом встановлено, що на підставі рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 22.08.2006 року з [PERSON], [INFO], уродженця с. Саф’яни Ізмаїльського району Одеської області, на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини із всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 04.08.2006 року до [INFO]. Згідно з ч.ч.1, 2 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у останнього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як було встановлено в судовому засіданні, [PERSON] займає посаду водія у приватному підприємстві «Ізмаїл Євротрансавто», що підтверджено довідкою, наданою приватним підприємством «Ізмаїл Євротрансавто», тобто на даний час має стабільний дохід, що спростовує твердження позивача про те, що відповідач офіційно не працює та має мінливий дохід. Крім цього, судом було встановлено, що [PERSON] перебуває у шлюбі з [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим 12.06.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області та на утриманні у [PERSON] знаходиться малолітній син [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане 03.08.2007 року Саф'янською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області) та малолітня дочка [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане 08.12.2009 року виконавчим комітетом Саф'янської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області). Домовленості про збільшення розміру аліментів між сторонами не досягнуто. Враховуючи, що за час виконання аліментного зобов'язання, у відповідача змінився сімейний стан, а саме у нього з'явилась інша сім'я та у нього на утриманні знаходяться двоє малолітніх дітей, а позивачем в свою чергу не надано доказів на підтвердження зміни сімейного стану, погіршення свого матеріального стану чи стану здоров'я, у суду не має підстав для зміни розміру аліментів. Що стосується позовних вимог про стягнення з відповідача 1/2 частини додаткових витрат на утримання дочки в розмірі 4083,00 грн., суд прийшов до наступного висновку. Статтею 185 СК України визначено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Згідно п.18 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» - що до передбаченої ст. 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Аналізуючи положення ст. 185 СК України вбачається, що особливі обставини можуть бути зумовлені як негативними факторами, як - то хвороба або каліцтво дитини так і позитивними факторами як - то схильність дитини до здібностей. Позивачем до матеріалів справи були додані копії рахунку від 16.01.2014 року, закупочного акту від 26.12.2013 року, розрахункової квитанції № 781340, розрахункової квитанції № 781346, товарного чеку № 1 від 14.12.2013 року, накладної від 13.03.2014 року, товарного чеку від 10.11.2013 року, товарного чеку № 1244, накладної від 25.04.2014 року, накладної від 17.05.2014 року, згідно яких була придбана одежа та копії розрахункової квитанції від 06.01.2014 року, товарного чеку № 629 від 19.06.2014 року, згідно яких були придбані канцелярські приналежності та телефон, що в свою чергу не є підтвердженням витрат викликаних особливими обставинами. Позивачем невірно розуміється сенс поняття «додаткові витрати», а саме додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини, аліменти необхідні для забезпечення нормальних матеріальних умов для життя дитини. Враховуючи, що позивачем не надано доказів на підтвердження того, що нею понесені додаткові витрати на дитину, що викликані особливими обставинами дитини, а саме розвитком здібностей дитини, її хворобою тощо, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні вимог щодо стягнення додаткових витрат на дитину.

Outcome: dismissed