Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім*єю та визнання майна спільною сумісною власністю. В своїй позовній заяві [PERSON] зазначає, що починаючи із 1997 року і по червень 2013 рік вона проживала однією сім'єю, але не перебувала у шлюбі із відповідачем [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. За період спільного проживання із відповідачем нами було придбано автомобіль ВАЗ 21070-20, 2008 року випуску, номер кузова [NUMBER], зеленого кольору, реєстраційний номер [NUMBER], зареєстрований Чутівським ВРЕРУДАІГУ МВС України в Полтавській області 08.08.2008 року, який належить [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію [NUMBER] від 08 серпня 2008 року виданого Чутівським ВРЕР УДАІГУ МВС України в Полтавській області. Для придбання вищевказаного автомобіля, 11 серпня 2008 року було укладено Договір «Автопакет» № 2489/16/08-А між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра» та громадянами [PERSON] та нею. Згідно п. 1.1 Договору, Кредит: Банк надає Позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності, грошові кошти у сумі 34350,00 гривень. Згідно п. 1.1.2 даного Договору ціль кредиту є придбання автотранспортного засобу.Крім цього вищевказана сума була під відсоткову ставку у розмірі 19.7% (п. 1.1.3.1 Договору).Строк, на який Позичальнику надано Кредит з терміном погашення складає до 11 серпня 2012 року.Після того як ми оформили кредитний договір та в подальшому отримали вищевказаний автомобіль ми кожного місяця почали сплачувати тіло кредиту та проценти по кредиту.Автомобіль придбавався з метою подальшого спільного проживання сім'єю з відповідачем. 20.01.2012 року достроково було погашено кредитний договір в повному обсязі. Наразі спільне життя не склалося через постійні сварки та суперечки по різним життєвим питанням і на початку червня 2013 року [PERSON] забравши машину та деякі свої речі, повідомив їй, що йде від неї та міняє місце свого проживання, внаслідок чого фактичні шлюбні стосунки між нами припинилися. Дане спонукало звернутися в суд . Після зменшення позовних вимог , які було прийнято судом позивач просить встановити факт проживання однією сім'єю чоловіка і жінки без реєстрації шлюбу між [PERSON] та [PERSON] із 1997 року і по червень 2013 рік. Визнати автомобіль ВАЗ 21070-20, 2008 року випуску, номер кузова [NUMBER], зеленого кольору, реєстраційний номер [NUMBER], зареєстрований Чутівським ВРЕРУДАІГУ МВС України в Полтавській області 08.08.2008 року, який належить [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію [NUMBER] від 08 серпня 2008 року виданого Чутівським ВРЕР УДАІ ГУ МВС України в Полтавській області, спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах . В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги і просила їх задоволити. Відповідач та його представник в судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи були повідомлений завчасно, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення та представнику відповідача особисто . Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивача не заперечує проти винесення заочного рішення, тому суд вважає за можливе винести рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши позивача , свідків та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає до задоволення із-за наступних підстав . Судом встановлено, що як вбачається із копії Договору № 2489/16/08-А від 11.08.2008 року «Автопакет» , ПАТ «КБ «Надра» надає [PERSON] та [PERSON] кредит у сумі 34350 грн. на придбання автотранспорту. (а.с.6-12). З довідки про стан справ по кредиту , вбачається , що кредит згідно кредитного договору № 2489/16/08-А від 11.08.2008 року станом на 07.08.2013 року виплачено (а.с.13). З довідки Голобородьківської сільської ради Карлівського району , вбачається , що [PERSON] проживала сумісно з [PERSON].в с. Голобородьківське з 1997 року і вони вели сумісне господарство. (а.с.15).З довідок про доходи , вбачається , що [PERSON] отримувала пенсію з 2010 року , а також вона отримує на посаді соціального робітника заробітну плату. ( а.с.16-18). З показань свідків [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] суд вбачає , що вони всі є мешканці [ADDRESS] які добре знали відносини між епозивачем та відповідачем. Усі троє у повідомили , що дійсно [PERSON] та [PERSON] проживали спільно дуже довгий час у позивача вдома. Також вони були свідками , що саме в цей час вони придбали автомобіль . На якому разом їздити по селу та на огороди. Майнові ж відносини, що виникають поміж фактичним подружжям, регулюються ст. 74 СК України, главою 8 СК України «Право спільної сумісної власності подружжя», та нормами про спільну власність, встановленими ст.ст. 368-372 ЦК України. Стаття 368 ЦК України встановлює, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Суб'єктами права спільної сумісної власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, а також держава, територіальні громади, якщо інше не встановлено законом. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім'ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. Стаття 74 СК України у редакції від 22.12.2006 р., яка є чинною, передбачено, що якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 СК України. У пункті 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» передбачено, що при застосуванні ст. 74 СК України, що регулює поділ майна осіб, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, судам необхідно враховувати, що правило зазначеної норми поширюється на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі і між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю. Таким чином, з наведеного положення випливає головна ознака подружніх відносин: наявність факту ведення спільного господарства, тобто прийняття участі у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності сім'ї. Частина 1 статті 61 СК України встановлює, що об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Частиною 1 ст. 69 СК України визначено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. Згідно до ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Стаття 372 ЦК України встановлює, що майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. На підставі вище викладеного , суд вважає , що позов підлягає до задоволення .

Outcome: approved