Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідачів про визнання договору купівлі-продажу дійсним, визнання права власності на транспортний засіб. Підставою для позову вважає те, що [PERSON] відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САТ № 582746 є власником автомобіля марки MAZDA-3, 2005 року випуску; чорного кольору; кузов №JMZBK12F2612522796; тип - седан-в легковий; реєстраційний номер [NUMBER], зареєстрований 07.02.2014 року УДАІ УМВС України в Черкаській області. 31.10.2014 року приватним нотаріусом Ульяновського районного нотаріального округу Кіровоградської області [PERSON] посвідчена довіреність, згідно якої [PERSON] уповноважений від імені власника транспортного засобу продавати, передавати в оренду, позичку, тощо належний [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу легковий автомобіль марки та моделі MAZDA-3. Довіреність на даний момент не скасована, строк її дії не закінчився. 02.11.2014 року між позивачкою [PERSON] та [PERSON], котрий діяв від імені відповідача [PERSON], відповідно до нотаріально посвідченої довіреності відбувся договір купівлі-продажу транспортного засобу MAZDA-3. Обставини купівлі-продажу підтверджуються довідкою-рахунком серії ВІА № 801491 від 30.12.2014 року та обліковою карткою № 51156558 від 31.10.2014 року про зняття вказаного автомобіля з обліку для реалізації. На підтвердження вищезазначеної угоди відповідач [PERSON] передав їй знятий з обліку транспортний засіб, ключі від нього, свідоцтво про реєстрацію автомобіля, нотаріально посвідчену довіреність від імені [PERSON] на ім»я [PERSON] із правом розпорядження вказаним автомобілем та поліс № АС/9627228 обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності на ім»я власника [PERSON] В грудні 2014 року при постановці вищевказаного транспортного засобу на облік у Центрі по обслуговуванню населення, щодо використання автотранспорту при УДАІ УМВС України в Херсонській області їй стало відомо, що транспортний засіб MAZDA-3 знаходиться в розшуку. Постановою про закриття кримінального провадження визначено, що згідно заяви відповідача [PERSON] зазначений транспортний засіб викрадено, в зв»язку з чим вона вимушена звернутися до суду через порушення її майнових прав. Вона та [PERSON] уклали правочин з дотриманням вимог ст.ст.202, 203, 204 ЦК України. Позивачка вважає, що на даний момент вона є власником придбаної речі. Право власності на транспортний засіб перейшло від відповідача до позивача в момент передачі грошових коштів за транспортний засіб, вона в повному обсязі виконала зобов'язання за домовленістю, сплативши відповідачу 8000 доларів США в готівковій формі. Грошові кошти були отримані відповідачем внаслідок домовленості щодо купівлі-продажу належного відповідачу транспортного засобу та наміру придбати його позивачем. Згідно статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно до ч.1 ст.334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Позивачка просить визнати за нею право власності на даний спірний транспортний засіб, зняти з арешту та розшуку цей автомобіль та стягнути з відповідачів на її користь судовий збір в сумі 1027,24 грн. Позивачка [PERSON] позов підтримала повністю, просить його задоволити. Відповідач [PERSON] позов не визнав повністю, та надав пояснення про те, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу CAT № 582746 він є власником автомобіля марки «MAZDA-3», 2005 року випуску, чорного кольору, № кузова JMZBK12F2612522796; тип - седан-в легковий; реєстраційний номер [NUMBER], який зареєстрований у ДАІ УМВС України Черкаської області 07.02.2014 року. 30.10.2014 року [PERSON] шахрайським способом заволодів даним його транспортним засобом. 31.10.2014 року приватним нотаріусом Ульяновського районного нотаріального округу Кіровоградської області [PERSON] без його участі була засвідчена довіреність серії НАЕ 817939 на автомобіль марки «MAZDA 3», 2005 року випуску, чорного кольору, № кузова ІМКВК12Е2612522796; тип - седан-в легковий від його імені на ім»я [PERSON] 11.11.2014 року за місцем проживання він звернувся із відповідною заявою в Голосіївський РУ ГУМВС в м. Києві, за його заявою відкрите кримінальне провадження № 12014100010010317. На даний момент триває досудове розслідування. Просить відмовити позивачці в задоволенні позову. Відповідач [PERSON] про час, дату та місце розгляду справи повідомлений у встановленому порядку, про причини неявки суд не повідомив, пояснення чи заперечення проти позову, заяви про відкладення розгляду справи в суд не подав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення повністю з наступних підстав: У відповідності до ч.ч. 1-3 ст. 10 та ч. 1 ст. 11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, сторони та інші особи, які беруть участь в справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до чинного законодавства, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь в справі. Відповідно до ч. 2 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справ, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості; кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Згідно ст.ст. 237, 244, 245 ЦК України довіреність це письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами, ґрунтується на договорі та визначає правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобовязана або має право вчиняти правочини від імені другої сторони, яку вона представляє. Частиною 3 ст.238 ЦК України передбачено, що представник не може вчиняти правочин від імені особи, яку він представляє, у своїх інтересах або в інтересах іншої особи, представником якої він одночасно є, отже передача довіреності відповідачем [PERSON] позивачці виключає можливість переоформлення позивачкою автомобіля на себе, відповідно і є обставиною, що виключає право власності позивачки на цей автомобіль. Торгівля транспортними засобами, що були в експлуатації, здійснюється відповідно до Порядку здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затвердженим постановою КМУ від 11.11.2009 року № 1200. Факт видачі довіреності на транспортний засіб, що був в експлуатації та має особливості цивільного обороту, з одночасним укладенням договору купівлі-продажу між фізичними особами, який не був зареєстрований, не можна вважати договором купівлі-продажу, що укладений відповідно до закону та допускає перехід права власності на транспортний засіб, оскільки є спеціальні закони, якими встановлений спеціальний порядок купівлі-продажу транспортних засобів, отже, при вирішенні даного позову необхідно керуватися спеціальними законами. Спеціальне законодавство не передбачає укладення простого письмового договору між продавцем та покупцем як підстави для переходу права власності, відповідно, посилання сторони позивача на договір купівлі-продажу, який укладений між позивачкою та відповідачем [PERSON] з посиланням на вимоги ст.ст.202, 203, 204 ЦК України як на доказ набуття нею права власності на транспортний засіб є неспроможним. Діюче законодавство станом на 31.10.2014 року, на момент видачі довіренності та укладення договору купівлі-продажу, зокрема ст.34 Закону України Про дорожній рух та п. п. 2, 7, 8 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причіпів, напівпричіпів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 року № 1388 із послідуючими змінами, обовязковою умовою для укладення договору купівлі-продажу транспортного засобу передбачає обовязкову реєстрацію транспортного засобу при вчиненні угоди про його придбання та його попереднє зняття в установленому порядку з обліку в підрозділах Державтоінспекції, тобто передбачає спеціальний порядок набуття права власності на транспортний засіб з попереднім зняттям в установленому порядку з обліку в підрозділах Державтоінспекції його та обовязковою реєстрацією власником придбаного транспортного засобу, при вчиненні угоди про його придбання. Перехід права власності на транспортний засіб відбувається з моменту реєстрації транспортного засобу на нового власника. Спірний транспортний засіб підлягає державній реєстрації і право власності на нього виникає з моменту її проведення. Із тексту позовної заяви вбачається обізнаність позивачки щодо порядку переходу права власності на транспортний засіб при його купівлі-продажі. Із даних облікової картки № 51156558 від 31.10.2014 року вбачається, що автомобіль автомобіль марки «MAZDA 3», 2005 року випуску, чорного кольору, № кузова ІМКВК12Е2612522796; тип - седан-в легковий, реєстраційний номер [NUMBER] знятий з обліку для реалізації. За умови зняття транспортного засобу з обліку для реєстрації та наявності довідки-рахунку серії ВІА № 801491 від 30.12.2014 року, яка видана на ім»я позивачки [PERSON], суду не надано доказів, які б вказували на причину не проведення реєстрації транспортного засобу на нового власника [PERSON] В тексті позовної заяви позивачка вказує, що купівля-продаж спірного автомобіля відбулася між нею та [PERSON] 02.11.2014 року, автомобіль знятий з реєстрації 31.10.2014 року, довідка-рахунок серії ВІА № 801491 видана на ім»я [PERSON] 30.12.2014 року, доказів, які б спростували такі розбіжності, суду не надано. Позивачкою додатки до позовної заяви додані в ксерокопіях, які не засвідчені належним чином, додана перша сторінка довіреності від 31.10.2014 року, сторінка, на якій є підпис особи, яка її видала та засвідчувальний напис, не додана. Позивачка та відповідачі не надали суду доказів, які передбачені діючим законодавством і які б вказували, що 02.11.2014 року при укладенні договору купівлі-продажу та передачі довіреності вони бажали настання наслідків, передбачених цивільно-правовими відносинами купівлі-продажу, що їхні дії 02.11.2014 року були реальним фактом відчуження, зокрема довідки станом на день вчинення правочину із МРЕВ ДАІ про відсутність заборони на зняття автомобіля з обліку, належних доказів підтвердження зняття транспортного засобу з обліку, довідки-рахунку, яка по суті є договором купівлі-продажу, і видавати її можуть тільки особи, що мають ліцензію на такий вид діяльності. Не підтверджений позивачкою факт передачі грошових коштів за куплений нею транспортний засіб. Згідно витягу із кримінального провадження № 12014100010010317 № 1 вбачається, що згідно заяви від 11.11.2014 року до ЕРДР 12.11.2014 року внесені відомості відносно [PERSON], який шляхом обману незаконно заволодів автомобілем марки «Мазда-3», н.з.СА5549ВМ, який належить [PERSON] Позивач [PERSON] не довела суду набуття права власності на автомобіль марки «MAZDA 3», 2005 року випуску, чорного кольору, № кузова ІМКВК12Е2612522796; тип - седан-в легковий, реєстраційний номер [NUMBER]. Із наданих доказів, суд не вбачає підстав для визнання права власності за позивачкою на спірний автомобіль і для зняття арешту із даного автомобіля, який накладений Голосіївським РУ ГУ УМВС України у м.Києві.

Outcome: dismissed