Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Бабанської селищної ради Уманського району Черкаської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] в смт. Бабанка, Уманського району Черкаської області помер її батько [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок [ADDRESS] . Відповідно до ст.ст. 1222, 1261 ЦК України вона являється єдиним спадкоємцем першої черги за заповітом після смерті батька. Інших спадкоємців немає. У встановлений законом термін вона звернулася до приватного нотаріуса Уманського районного нотаріального округу Черкаської області із заявою про прийняття спадщини, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом їй було відмовлено, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на житловий будинок та відсутності реєстрації права власності на вищевказане майно. Просить визнати за [PERSON] , іпн. [NUMBER] , право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з господарськими спорудами [ADDRESS] , що належить її покійному батькові [PERSON] , який помер [INFO] в смт. Бабанка Уманського району Черкаської області. Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з?явилася, подала попередньо заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. Представник відповідача Бабанської селищної ради в підготовче засідання не з`явився. До суду надійшла заява про визнання позову та розгляд справи у їх відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.8). Згідно повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 09.10.2019 р. [PERSON] народилася [INFO] , батько дитини - [PERSON] (а.с.10). Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 27.04.1991 р. [PERSON] та [PERSON] 27.04.1991 р . одружилися, прізвище дружини після укладення шлюбу - [PERSON] (а.с.11). Згідно довідки виданої селищною радою смт. Бабанка № 1251 від 21.11.2019 р., будинок, що знаходиться в [ADDRESS] , дійсно числиться на правах приватної власності за гр. [PERSON] згідно по-господарської книги № 10, номер об`єкта № 0650-1(а.с.12-13). На вказаний житловий будинок по [ADDRESS] , виготовлено технічний паспорт на замовлення [PERSON] (а.с.14-19). Як вбачається з технічного паспорту на житловий будинок [ADDRESS] (а.с. 19 Характеристика будівель) будинок з іншими господарськими будівлями був побудований в період з 1964-1980 роки. На момент завершення будівництва житлового будинку та інших споруд чинним законодавством не була передбачена процедура введення завершеного будівництва приватного житлового будинку в експлуатацію. 12 березня 1981 року Радою Міністрів Української РСР була прийнята постанова № 125 «Про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів». Постановою КМУ від 05 серпня 1992 року № 449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів державного замовлення» було вперше встановлено порядок та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва. Таким чином, станом на момент закінчення будівництва житлового будинку, зокрема станом на 1980 рік, чинним законодавством не була передбачена процедура введення приватних житлових будинків в експлуатацію при оформленні права власності. Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах та селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1961 року, що діяла на момент завершення будівництва, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ. Записи в по господарських книгах сільських рад визнавалися в якості актів органів влади, що підтверджують право власності. Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 14 листопада 2019 року, що видана приватним нотаріусом Уманського районного нотаріального округу Черкаської області Ящуком Д.О., відмовлено гр. [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ім`я [PERSON] після смерті її батька [PERSON] на житловий будинок по [ADDRESS] . у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на вище зазначений житловий будинок та відсутності реєстрації права власності на житловий будинок (а.с.20). У Конституції України Україну проголошено демократичною, соціальною, правовою державою ( ст. 1) і визнано, що найвищою соціальною цінністю в Україні є людина , її права і свободи та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, а їх утвердження і забезпечення є головним обов`язком держави (ст. 3), права та свободи людини є невідчужуваними і непорушними ( ст. 21). В статті 13 визначено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією. Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону(ст. 14). Відповідно до змісту ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 328 ЦК України, особи вправі набути право власності на підставах, що не заборонені законом і згідно зі ст. 392 ЦК України, можуть звертатись до суду з позовом про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи, що право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації і виникає з моменту державної реєстрації, відсутність реєстраційних документів на право власності на житловий будиноку померлого спадкодавця унеможливлює спадкоємцеві - позивачу по справі оформити свідоцтво про право на спадщину. Беручи до уваги, викладене, суд дійшов висновку про визнання за [PERSON] права власності в порядку спадкування на житловий будинок по [ADDRESS] .

Outcome: approved