Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON], третя особа: орган опіки та піклування Нововоронцовської районної державної адміністрації Херсонської області про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позову посилалася на ту обставину, що відповідач не спілкується з сином, не цікавиться його життям, матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, обов'язків, покладених на нього чинним законодавством, не виконує, тому позивач просила позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її малолітнього сина та стягнути сплачений судовий збір. У підготовчому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач у підготовче засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав у повному обсязі, проти задоволення позову не заперечував. Представник органу опіки та піклування Нововоронцовської районної державної адміністрації Херсонської області у підготовчому засіданні позовні вимоги позивача підтримала. Враховуючи визнання позову відповідачем, суд вважає за можливе за результатами підготовчого засідання ухвалити рішення, у відповідності до ч.3 ст.200 ЦПК України. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє доведення в судовому засіданні, є такими, що ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO] (копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 09.12.2008 року). Згідно з висновком №350/01-32 від 05.12.2017 року, виданого органом опіки та піклування Нововоронцовською районною державною адміністрацією Херсонської області про позбавлення батьківських прав, визнано доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] щодо малолітнього сина [PERSON], [INFO]. З вказаного висновку вбачається, що [PERSON], [INFO], проживає з матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до довідки-розрахунку Нововоронцовського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Херсонській області від 01.11.2017 року №4486, заборгованість по сплаті аліментів [PERSON] на утримання [PERSON], [INFO], станом на 01.11.2017 року складає 24706,26 грн. Згідно з ст.150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно з абз.2 п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.07 року №3, із змінами, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 19.12.2008 року №20, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до положень ст.12 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-XII), держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що стосуються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю. З цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що стосується дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства. За ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, в підготовчому засіданні доведено, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, що є підставою для позбавлення його батьківських прав, тому, з врахуванням інтересів дитини, а також зважаючи на визнання позову відповідачем, суд вважає за доцільне задовольнити вимоги, щодо позбавлення батьківських прав [PERSON]. Згідно з ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позивачем при подачі позовної заяви за квитанцією №15 від 15.01.2018 року сплачено 704,80 грн (сімсот чотири гривні вісімдесят копійок) судового збору, тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати у вказаному розмірі. На підставі Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року №3, ст.ст.150, 164 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved