Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом до [PERSON] , в якому просить суд щомісячно стягувати на її користь з відповідача на утримання їх малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, в якій позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, проте надав суду відзив, у якому позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення, а справу просив розглянути у його відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, та враховуючи, що відповідно до приписів ч. 3 ст. 200 ЦПК України у випадку визнання позову відповідачем суд за результатами підготовчого провадження ухвалює рішення, приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 14 березня 2012 року виконкомом Маяківської сільської ради Слов`янського району Донецької області, слідує, що позивач по справі [PERSON] та відповідач по справі [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з вимогами ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Так, з довідки № 2872, виданої ТОВ «Ліра ЛТД» 08 червня 2018 року, вбачається, що [PERSON] , [INFO] , станом на час судового розгляду даної справи проживає разом з [PERSON] Частиною першою статті 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. За приписами ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. З вимог частини другої статті 182 СК України слідує, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. За таких обставин, враховуючи, що відповідач у своєму відзиві у повному обсязі визнав заявлений позивачем розмір аліментів на утримання дитини, суд приходить до переконання, що розмір грошового утримання малолітньої [PERSON] , визначений позивачем, відповідає мінімальному рекомендованому розміру аліментів на утримання дитини та не призведе до погіршення майнового становища платника аліментів порівняно із майновим становищем одержувача таких аліментів. Отже суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] в судовому засіданні знайшли своє підтвердження, в в`язку з чим підлягають задоволенню. Крім того, приймаючи до уваги приписи ч. 6 ст. 141 ЦПК України, суд приходить до переконання про необхідність стягнення з відповідача на корить держави судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved