Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, який в подальшому уточнила та просила усунути її порушені права і визнати [PERSON], [PERSON], [PERSON], такими, що втратили право користування жилим приміщенням у квартирі [ADDRESS]. Стягнути судові витрати по справі з відповідачів на користь позивача. В обґрунтування посилалась на те, що тривалий час відповідачі в квартирі позивачки не проживають, у звязку із чим позивачка змушена самостійно нести витрати на утримання будинку, також остання бажає продати зазначену квартиру, у звязку з чим уклала попередній договір купівлі-продажу квартири, однак реєстрація місця проживання відповідачів перешкоджає їй належним чином виконати умови договору. Пояснила, що [PERSON] є донькою позивачки, і після реєстрації шлюбу переїхала мешкати разом із сином [PERSON] в окреме житло в смт. Солоницівка Дергачівського району. [PERSON] є вітчимом позивачки, і також зареєстрований в спірному житловому будинку, однак не проживає в ньому з листопада 2007 року. Будь-яких відносин один з одним вони не підтримують. Також пояснив, що квартирою № 58 по вул. Біблика, 2-Г у м. Харкові відповідачі не цікавиться з позовними заявами про вселення до суду не зверталися, перешкод в користуванні житлом позивачка відповідачам не чинила. Т.я. добровільно відповідачі не знялися з реєстрації, позивачка просить постановити рішення суду. Відповідачі [PERSON], яка діє в своїх інтересах та малолітнього [PERSON], [PERSON] до суду не зявилися, про час та розгляд справи повідомлені належним чином, надали заяви про розгляду справи за їх відсутність, проти позову не заперечують. [PERSON] особи - представники Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради та Департаменту реєстрації ХМР до суду не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином і своєчасно. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Конституція України та Цивільний кодекс України визначають, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ст. 41 Конституції України, ст. 321 Кодексу). Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст. ст. 316, 319 ЦК України). Зміст права власності визначає право власника на володіння, користування та розпоряджання своїм майном на власний розсуд (ст. 317 ЦК). Суб'єктами права власності є Український народ, фізичні особи та юридичні особи (ст.ст. 2, 318 ЦК України). Положення статей 383, 391 ЦК України передбачають право вимоги власника про захист порушеного права власності на жилого приміщення, будинку, квартиру тощо, від будь яких осіб, у тому числі осіб, які не є і не були членами його сімї. Відповідно до ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до статті 64 ЖК України члени сімї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обовязки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сімї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобовязаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сімї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сімї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сімї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обовязки, як наймач і члени його сімї. Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Правова позиція ВСУ у справі № 6-709цс16 передбачає, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сімї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] по справі є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 04.10.2007 р. посвідчений приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] за реєстровим №4038 (а.с.6). Квартира складається з 4 кімнат, зальною площею 84,4 кв.м., житловою 53,2 кв.м. В спірній квартирі зареєстровані: [PERSON], малолітній [PERSON] та [PERSON] Дана обставина підтверджується довідкою Житлового кооперативу «ТОПАЗ-2Г4» (а.с.15). Викладені у позовній заяві відомості знайшли своє підтвердження в матеріалах справи, а саме… Згідно заяви [PERSON] від 14.11.2017 р., в якій остання зазначила, що стосовно скасування реєстрації місця проживання не заперечує. Вказала, що придбала будинок №6 по вул. Східна в смт. Солоницівка, де й мешкає наразі (а.с.32). Згідно довідки №143 від 20.11.2017 р. з Солоницівської ЗОШ І-ІІ ступенів №2 Дергачівського районної ради Харківської області, вбачається, що малолітній [PERSON] дійсно навчається у 4-му класі Солоницівської ЗШ І-ІІІ ступенів №2 Дергачівської районної ради Харківської області (а.с.47). Відповідно актів обстеження житла від 26.09.2017 року, [PERSON], [PERSON], [PERSON] не проживають в [INFO], їх особисті речи в квартирі відсутні (а.с.16). Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особам, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Таким чином, судом достовірно встановлено, що відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] не проживає в спірній квартирі більше ніж один рік і мають бути визнані такими, що втратили право користування квартирою № 91 будинку № 20 по вулиці Миру в м. Харкові. На підставі ст.ст.10, 11, 15, 30, 31, 60, 77, 169, 208, 209, 212-215, 218, 224-228 ЦПК України, ст.ст. 2, 316-319, 383, 391 ЦК України, суд, -

Outcome: approved