Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 19.07.2014 року. Від спільного життя мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом із позивачем. Одруження з відповідачем виявилося невдалим, подружжя приблизно рік мешкає окремо, шлюбних стосунків не мають, спільного господарства не ведуть. Вважає, що при зазначених обставинах збереження шлюбу є неможливим, а тому вона вимушена звернутися до суду та просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище «Петухова» та стягнути з відповідача на її користь сплачений нею судовий збір при подачі до суду позовної заяви. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася по невідомим причинам. Про день та час слухання справи повідомлена вчасно та в установленому порядку. Через канцелярію суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився. Про день та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, причини своєї неявки не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи від нього не надходило, а тому суд прийшов до переконання про можливість розгляду справи у його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази, у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Положеннями ст. 55 СК України передбачено, що дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній. Частиною 3 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно свідоцтву про шлюб серії І-ЖС № 142155 сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 19 липня 2014 року, актовий запис №734. Від шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЖС №299062, виданим Орджонікідзевським відділом ДРАЦС Запорізького міського управління юстиції. Частиною 3 ст. 105 СК України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно до вимог ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом достовірно встановлені фактичні взаємовідносини подружжя і причини розірвання шлюбу - це фактичне припинення шлюбних відносин сторонами. Таким чином, суд приходить до переконання, що сімя розпалася остаточно і подальше спільне життя подружжя є неможливим, оскільки сторони проживають окремо один від одного, шлюбних стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть, втратили почуття любові та поваги один до одного,що перешкоджає збереженню шлюбу і суперечить інтересам сторін. Таким чином, на підставі вище викладеного, суд приходить до переконання, що зазначені обставини перешкоджають збереженню шлюбу і суперечать інтересам сторін, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved