Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання доньки [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], у розмірі по ? частині всіх видів його заробітків (доходу) щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, посилаючись на те, що від шлюбу з відповідачем у них народилося двоє дітей: донька [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO], які на даний час проживають разом з нею та повністю знаходяться на її утриманні. Відповідач проживає окремо, добровільно виділяти кошти на утримання дітей відмовляється, хоча може надавати матеріальну допомогу, так як займається підприємницькою діяльністю та має стабільний прибуток. Відповідач [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом до позивача [PERSON], про визначення місця проживання неповнолітньої [PERSON], [INFO], разом з ним в [ADDRESS], зняття з реєстраційного обліку [PERSON] за адресою [ADDRESS] для подальшої реєстрації за його місцем проживання, та стягнення з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини усіх видів заробітку щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, посилаючись на те, що [PERSON] проживає разом з ним в м.Гадяч та перебуває на його утриманні, відповідач проживає в м.Полтава і дочка не хоче та категорично відмовляється проживати разом зі своєю матір»ю. На утримання [PERSON] відповідач коштів йому не надає, тому він звернувся до суду із зустрічним позовом. Ухвалою суду від 30 вересня 2013 року до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, залучено орган опіки та піклування Гадяцької РДА (том 1 а.с.33). Ухвалою суду від 30 жовтня 2013 року до участі справі в якості третьої особи залучено орган опіки та піклування Октябрської районної у м.Полтаві ради (том 1 а.с.72). До початку розгляду справи по суті відповідач змінив зустрічні позовні вимоги, прохав зобов»язати [PERSON] зняти з місця реєстрації [PERSON], що зареєстрована в [ADDRESS] для подальшої реєстрації в [ADDRESS]. Ухвалою суду від 24 січня 2014 року до участі у справі притягнуто в якості третьої особи ГУДМС України в Полтавській області (том 1 а.с.149). Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON], визначивши третьою особою орган опіки та піклування Октябрської районної у м.Полтаві ради, про встановлення батьківства [PERSON] щодо неповнолітньої [PERSON], [INFO], та визначення місця проживання [PERSON] з нею, посилаючись на те, що у зв»язку зі скуртним матеріальним становищем в сім»ї, в період шлюбу, у січні 2012 року, вона поїхала працювати в м.Полтаву, а діти залишилися з батьком в м.Гадяч, ходили там до школи. У зв»язку з тим, що сину [PERSON] потрібен був посилений контроль, вона пізніше забрала його до м.Полтави. У лютому 2013 року вона з відповідачем припинила шлюбні стосунки, а 14 серпня 2013 року шлюб між ними розірвано. Добровільно дозволити проживати доньці [PERSON] у м.Полтаві відповідач відмовляється, тому вона змушена вирішувати спір в судовому порядку. Вважає, що [PERSON] не належним чином виконує свої батьківські обов»язки щодо піклування над здоров»ям дитини, не дбає про її духовний та моральний розвиток, не цікавиться життям доньки, а саме не знає її інтересів та захоплень, у них відсутні довірливі відносини. Побутові умови проживання у відповідача гірші, що негативно відображується на здоров»ї [PERSON]. Крім того, [PERSON] ставить під сумнів своє батьківство відносно доньки та не визнає його, тому прохає визнати його батьком у судовому порядку. Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 27 січня 2014 року об»єднано в одне провадження справи за позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа орган опіки та піклування Октябрської районної у м.Полтаві ради, про встановлення батьківства та визначення місця проживання дитини зі справою за позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа орган опіки та піклування Октябрської районної у м.Полтаві ради, про стягнення аліментів, та за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON], треті особи орган опіки та піклування Октябрської районної у м.Полтаві ради, орган опіки та піклування Гадяцької міської ради, Головне управління державної міграційної служби України в Полтавській області, про визначення місця проживання дитини, стягнення аліментів та зобов»язання зняти з місця реєстрації (том 2 а.с.25). У судовому засіданні позивач та її представники свої позовні вимоги підтримали, проти задоволення зустрічного позову заперечували. Відповідач та його представник у судовому засіданні зустрічний позов підтримали, позов [PERSON] визнали частково, в частині стягнення аліментів на утримання сина [PERSON], в задоволенні іншої частини позовних вимог прохали відмовити. Представник третьої особи органу опіки та піклування Октябрської районної у м.Полтаві ради у судовому засіданні підтримала позов [PERSON] щодо визначення місця проживання [PERSON] з матір»ю. Представник третьої особи органу опіки та піклування Гадяцької міської ради у судове засідання не з»явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі, пр винесенні рішення покладався на розсуд суду (том 1 а.с.53). Представник третьої особи ГУДМС України в Полтавській області у судове засідання не з»явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив (том 1 а.с.165). Заслухавши сторони, їх представників, представника третьої особи, свідків, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову [PERSON] та відмову в задоволенні зустрічного позову [PERSON] з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 18 листопада 2000 року уклали шлюб, який розірвано рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 14 серпня 2013 року (том.1 а.с.21). Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження (том 1 а.с.4-5). У зв»язку із скрутним матеріальним становищем в сім»ї, у січні 2012 року [PERSON] поїхала працювати у м.Полтаву - директором ДРК «Ігроленд». У робочі дні позивач працювала, а у вихідні їздила в м.Гадяч до чоловіка та дітей, готувала їм їсти на тиждень, прала та прасувала одяг для дітей, прибирала в будинку. Перший клас син [PERSON] закінчив у м.Гадячі, а в другий клас мати забрала його до школи в м.Полтаву. Донька [PERSON] залишилася проживати з батьком в м.Гадячі. З лютого 2013 року [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні у Полтавській обласній дитячій клінічній лікарні тричі: з 13 травня 2013 року по 28 травня 2013 року з діагнозом: хронічний гастрит зі збереженою кислоутворюючою функцією шлунку, період загострення, дуодено-гастральний рефлюкс, функціональний розлад жовчного міхура, гастрий пієлонефрит, латентний перебіг, аскарідоз (глисти), мікотичний (бактеріальний вульвіт), що підтверджується виписним епікризом з історії хвороби № 1738; з 14 липня 2013 року по 19 липня 2013 року з діагнозом : гострий пієлонефрит, латентний перебіг, без порушення функцій нирок, про що свідчить виписка з медичної картки № 2548стаціонарного хворого; з 22 жовтня 2013 року по 04 листопада 2013 року з діагнозом : хронічний гастродуоденіт з підвищеною кислоутворюючою функцією шлунку, період загострення, дуодено-гастральний рефлюкс, функціональний розлад жовчного міхура по панкреатичному типу, що слідує з виписного епікризу з історії хвороби № 4022 (том 2 а.с.14-16). З консультативного висновку спеціаліста № 3120 вбачається, що [PERSON] проконсультована нефрологом 24 грудня 2013 року, висновок спеціаліста: гострий пієлонефрит, стадія ремісії, вульвіт (том 2 а.с.17). Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов проживання [PERSON], останній проживає в [ADDRESS] разом з донькою [PERSON], [INFO]. Будинок належить [PERSON], санітарно-гігієнічні умови задовільні. [PERSON] працює приватним підприємцем, донька навчається в 7-Б класі Гадяцької гімназії ім.О.Пчілки. Для дитини створені всі умови для успішного навчання та виховання. У будинку є власна кімната, де вона виконує домашні завдання. Дитина підтримує порядок на своєму робочому місці. Батько любить свою дитину, займається її вихованням, постійно контролює її навчання, а також чим вона займається після уроків, як вільно проводить свій вільний час (том 1 а.с.24). З Акту обстеження житлово-побутових умов проживання [PERSON] по [ADDRESS] від 09 січня 2014 року вбачається, що жиле приміщення складається з двох кімнат, ? частина приватного будинку площею 45 кв.м. із зручностями, умови проживання задовільні. Для виховання та розвитку дитини створені такі умови: діти мають окремі спальні місця, є місце для навчання, ігор та відпочинку, є необхідні речі, одяг по сезону, стосунки у сім»ї дружні, доброзичливі (том 2 а.с.61). Згідно висновку виконавчого комітету Октябрської районної у м.Полтаві ради як органу опіки та піклування, затвердженого рішенням виконкому Октябрської районної у м.Полтаві ради 28 січня 2014 року, доцільно визначити місце проживання малолітньої [PERSON], [INFO], разом з матір»ю [PERSON] (том 1 а.с.160). З висновку опікунської ради Гадяцької міської ради вбачається, що належні умови проживання дочки [PERSON] створені батьком [PERSON] і донька може залишатися проживати разом з ним (а.с.54). В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] негативних характеристик не має, працює приватним підприємцем, є турботливою, відповідальною, люблячою матір»ю. Дані обставини підтверджуються показами свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] Позитивні характеристики має і відповідач [PERSON] (том 1 а.с.105), він працює, має стабільний заробіток, є турботливим та люблячим батьком, що підтверджено показами свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Відповідно до ч.1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким буде проживати малолітня дитина, спір між сторонами може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов»язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров»я та інші обставини, що мають істотне значення. Зі змісту ч.2 ст. 160 СК України слідує, що місце проживання дитини, яка досягла десяти років визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Згідно принципу 6 Декларації з прав дитини Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітню дитину не слід, крім тих випадків, що мають виключні обставини, розлучати з матір'ю. У пункті 18 постанови Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21 грудня 2007 року, роз'яснено, що при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з'ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати. Також слід враховувати положення ст. 160 СК України, якою передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, яка досягла десяти років, - за спільною згодою батьків та самої дитини, а місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Відповідно до ст. 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім'ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім'ї. В своїх поясненнях, наданих службі у справах дітей Октябрської районної у м.Полтаві ради, [PERSON] пояснила, що дуже любить обох батьків, хотіла б жити у Гадячі, але тільки з мамою, тому що з мамою легше (том 1 а.с.159). Голові опікунської ради Гадяцької міської ради в присутності соціального педагога [PERSON] відповіла, що хоче залишитися проживати з батьком в м.Гадячі, а на канікули виявила бажання поїхати в м.Полтаву до матері ( том 1 а.с.130). При вирішенні спору суд виходить з принципу рівності прав і обов'язків обох батьків, що встановлено ст. 141 СК України, надаючи перевагу тому з них, хто може забезпечити найбільш сприятливі умови виховання дитини. Суд, проаналізувавши викладене, врахувавши висновок органу опіки та піклування Октябрської районної у м.Полтаві ради, думку малолітньої дитини, яка зазначила, що з мамою їй проживати легше, відповідальне ставлення кожного з батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особисту прихильність дитини до кожного з батьків, вік дитини, стан її здоров'я, положення Декларації з прав дитини, згідно якої дитину можна розлучати з матір»ю лише у виключних випадках, які судом не встановлені, прийшов до висновку про визначення місця проживання [PERSON] разом з матір»ю [PERSON], що на думку суду найбільше відповідатиме інтересам дитини. З цих підстав, позов [PERSON] про визначення місця проживання дитини з нею підлягає задоволенню, а в задоволенні зустрічного позову [PERSON] суд відмовляє. Згідно з вимогами ст. 180 СК України батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи вимоги ч.1 ст.182 СК України, суд при визначенні розміру аліментів враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів суд враховує вимоги щодо мінімального розміру аліментів, який не може бути менший ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що передбачено ч.2 ст.182 СК України. Враховуючи, що [PERSON], [INFO], проживає разом з матір»ю, місце проживання [PERSON], [INFO], також визначено з позивачем, а також те, що [PERSON] зобов»язаний утримувати своїх дітей, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог [PERSON] та стягнення аліментів з відповідача на її користь у розмірі по 1/6 частині всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця на кожну дитину, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що буде відповідати інтересам дітей та забезпечить їх належне та достатнє матеріальне утримання. Суд вважає за необхідне стягнути аліменти на утримання [PERSON] з дня звернення до суду з позовом, відповідно до ст. 191 СК України, а на утримання [PERSON] з дня набрання рішенням законної сили, оскільки до цього часу [PERSON] проживає з [PERSON] та перебуває на його утриманні. Позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів та зобов»язання [PERSON] зняти з місця реєстрації дитину задоволенню не підлягають, у зв»язку з визначенням судом місця проживання [PERSON] з матір»ю. Суд також відмовляє в задоволенні позовних вимог [PERSON] про визнання [PERSON] батьком [PERSON], оскільки в разі народження дитини від матері та батька, які перебувають у шлюбі, походження дитини від батька визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документу про народження дитини, що слідує зі змісту ч.1 ст. 122 СК України. Вимоги ст.128 СК України до даних правовідносин застосовані бути не можуть, оскільки вони регулюють спори в разі здійснення запису про батька дитини в Книзі реєстрації народжень відповідно до ст. 135 СК України. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір за задоволені позовні вимоги позивача про стягнення аліментів у сумі 229 грн. 40 коп. та за визначення місця проживання дитини у сумі 243 грн. 60 коп., а всього 473 грн. Судові витрати позивачу поверненню не підлягають, оскільки в задоволенні її позовних вимог про визнання батьківства судом відмовлено.

Outcome: partial