Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-18 00:00:00

Позивач [PERSON] \~звернулася до\~суду з\~названим позовом\~та просить\~визнати [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~таким,\~що втратив\~право на\~користування житловим\~приміщенням,\~що знаходиться\~за адресою:\~ [ADDRESS] . Посилається на те, що є власником будинку, що розташований по [ADDRESS] . Відповідач зареєстрований за даною адресою, але фактично протягом останніх шести місяців там не проживає, комунальні платежі не сплачує, витрат по утриманню будинку не несе. Будь-яких домовленостей між позивачем та відповідачами з приводу встановлення порядку користуванням спірним житлом, тривалості строку збереження права користування ним не встановлено. Даний факт порушує права та інтереси позивача, як власника майна. Причини з яких не проживає відповідач за даною адресою, позивач назвати не може. Зв`язок з [PERSON] відсутній, про змінене місце проживання він позивача не повідомив. [PERSON] не є членом сім`ї позивача. [PERSON] пояснила, що ходила лікуватись до товариства «Ногабест», де працював відповідач. [PERSON] попросив допомогти та прописати його у [PERSON] , на що остання погодилась. Та відповідач жодного дня за даною адресою не проживав. Представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги, просив їх задовольнити, додав, що позивач є пенсіонеркою та вказана вимога обумовлена неможливістю реалізації її права на субсидію. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином. На підставі ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вирішив провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про часткове задоволення вимог позовної заяви з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] являється єдиним власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, серія САС номер174957 від 14.12.2011 року (а.с.9) та витягом про державну реєстрацію прав (а.с. 10). З фотокопії паспорту відповідача (місце проживання) вбачається, що [PERSON] зареєструвався за адресою [ADDRESS] . Згідно довідки виконавчого комітету Переяслівської міської ради від 12.02.2020 №314 від 12.02.2020, в будинку за адресою: [ADDRESS] , окрім позивача, зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] [PERSON] (а.с.11). Відповідно до копії акту депутата Переяслав Хмельницької міської ради від 14.04.2020 року, [PERSON] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] не проживає з 2017 року, особистих речей в будинку не має. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що знайомий із [PERSON] багато років, також відвідував лікарів в закладі «Ногабест», де бачив відповідача. [PERSON] зазначив, що він є другом сім`ї позивача, та жодного дня [PERSON] не проживав у позивачки, а лише приписався там. Свідок [PERSON] показала суду, що також проживає за адресою [ADDRESS] . Будинок поділений на дві частини. В одній половині мешкає [PERSON] із своєю сім`єю, а в другій половині проживає [PERSON] із синами та онуками. Відповідача не було за цією адресою жодного дня. Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Разом з тим, виселення є категорією житлового законодавства, тому при розгляді цивільних справ за позовом про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення предметом доказування є втрата права на житло, або взагалі його відсутність, або інші передбачені ЖК УРСР підстави для позбавлення права на житло. Відповідно до ст. 150 ЖК УРСР громадянин, який має у приватній власності будинок (квартиру), має право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд та має право звернутися в суд про виселення. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 71 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно із ст. 72 ЖК УРСР суд визнає особу такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені терміни. Оскільки відповідач [PERSON] за адресою: [ADDRESS] не проживає більше шести місяців (понад три роки), суд приходить до переконливого висновку, що вимоги позовної заяви підлягають до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved