Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого вказала, що 09.12.2011 року вона зареєструвала з відповідачем шлюб, в якому [INFO] народився син [PERSON], який проживає разом з ними. Шлюбні відносини з відповідачем фактично припинені з 2014 року, оскільки на протязі останніх двох років сумісного проживання між ними було відсутнє взаємне порозуміння через різні погляди на сімейні стосунки та сімейне життя, на побутові відносини між подружжям, відповідач не приймав участи у веденні домашнього господарства, не бажав змінити своє ставлення до неї та дитини. На цьому грунті у них виникали постійні суперечки, які продовжувалися взаємними образами, що інколи відбувалося на очах у дитини. Вона самостійно веде домашнє господарство, доглядає за дитиною і ніде не працює, має намір звертатися до суду про стягнення аліментів з відповідача на утримання дитини. Вважаючи своє одруження невдалим, примирення та збереження шлюбу з відповідачем неможливими та такими, що суперечать її інтересам, позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала свої позовні вимоги, просила суд розірвати шлюб з відповідачем, вважаючи примирення зайвим і неможливим, оскільки почуття між ними остаточно згасли. Також уточнила, що шлюбно-сімейні стосунки з відповідачем остаточно припинені з травня 2014 року, не зважаючи на те, що вони дотепер проживають в одній квартирі. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні визнав позовні вимоги у повному обсязі, підтвердив, що сімейні стосунки з позивачем припинені з травня 2015 року. З того часу вони намагалися примиритися, але нічого не змінилося у їх стосунках, між ним та відповідачем існує повне взаємонепорозуміння, вони поводяться як сусіди і не бажають зберігати їх шлюб. Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 09 грудня 2011 року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Димитровського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 356, у якому народився син [PERSON], [INFO], який на теперішній час проживає разом з батьками. Шлюбно-сімейні стосунки сторони припинили з травня 2014 року. Зазначені факти встановлено на підставі свідоцтв про шлюб, про народження дитини, пояснень сторін (а.с.8, 9). Згідно за ст.112 Сімейного кодексу України суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищенаведене та те, що шлюб сторін фактично розпався майже два роки тому, примирення та збереження сім'ї сторони вважають неможливим, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти цього, місце проживання дитини узгоджено, спір про майно відсутній, суд вважає, що подальше сумісне життя сторін і збереження сім'ї не відповідало б їх інтересам, тому їх шлюб підлягає розірванню. За приписами ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач висловила бажання не відновляти дошлюбне прізвище. На підставі ст.ст.110, 112, 113 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved