Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення з нього на її користь на виховання неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO], аліментів в розмірі ? частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення повноліття сина [PERSON] до 31.08.2029 року. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилась, надавши суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи без його участі, цивільний позов визнає в повному обсязі. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про шлюб серії 1-КЕ № 078819 від 07.05.2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Гадяцького районного управління юстиції Полтавської області 07 травня 2011 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], яка після реєстрації шлюбу своє прізвище Рой змінила на прізвище чоловіка [PERSON] (а.с. 2). Відповідно копії свідоцтва про народження серії І-КЕ № 142465 від 07.09.2011 року батьками [PERSON], [INFO], є позивач та відповідач (а.с. 7). Із довідки КП «Гадяч-житло» від 05.02.2016 року № 336 вбачається, що [PERSON], [INFO], зареєстрований та проживає разом з матірю, [PERSON], за адресою: [ADDRESS] (а.с. 3). Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто, відповідач, згідно пояснень позивача, матеріальну допомогу на утримання дитини в необхідному розмірі не надає. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. У ч.ч. 1, 2 ст. 183 СК України зазначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Позивач за даним позовом звільнена від сплати судових витрат, тому згідно ст. 88 ЦПК України суд стягує їх з відповідача на користь держави в сумі 551,20 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved