Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про те, що подружжя [PERSON] та [PERSON], отримавши відповідні дозвільні документи у 1960 році, в [ADDRESS] на присадибній земельній ділянці 1253 кв.м побудували житловий будинок та проживали у ньому до смерті. [PERSON] помер [INFO] року, [PERSON] - [INFO] року. На час їх смерті разом з ними проживав їх син, батько позивача - [PERSON] та його дружина, мати позивача - [PERSON]. Станом на 2002 рік вона проживала окремо від батьків, маючи у складі сім'ї співмешканця [PERSON] та сина від спільного проживання [PERSON], [INFO]. Її сім'я потребувала поліпшення житлових умов. Батьки [PERSON] та [PERSON] виписались з місця їх реєстрації, а саме з будинку [ADDRESS] звільнили для її сім'ї, а самі поселилися в іншому помешканні в [ADDRESS], в згодом в [ADDRESS] Вона з членами сім'ї поселилася у цьому будинку та безперервно, відкрито, добросовісно володіє ним до цього часу, тобто 16 років. У цьому будинку нею народжений другий син [PERSON], [INFO]. Саме з цього будинку син [PERSON] відвідував та закінчив 11 класів в Уманській спеціалізованій школі І-ІІІ ступенів № 12 та 01.09.2015 року до 1 класу зарахований син [PERSON], який на цей час переведений до 4 класу. За користування електроенергією вона проводила платежі за платіжними книжками на цей будинок в [ADDRESS] виписаними на ім'я бабки його батька [PERSON], померлої ще [INFO] року. Спадкові справи після смерті [PERSON] та [PERSON] не відкривалися. [INFO] року помер її батько, син померлих [PERSON] та [PERSON], [PERSON], після смерті якого спадкова справа також не відкривалася. Її мати, дружина померлого [PERSON] - [PERSON], не бажає приймати спадщину після смерті чоловіка [PERSON]. Цивільно-правового спору щодо житлового будинку в [ADDRESS] яка змінена на Калнишевського рішенням Уманської міської ради, у зв'язку із Законом про декомунізацію, № 58 не має. Житловий будинок з надвірними будівлями не є самочинним будівництвом у значенні ст. 376 ЦК України. Однак правовстановлюючі документи на житловий будинок не збереглися. Документи втрачені забудовниками житлового будинку та не відновлені їх спадкоємцями, які не вступили у спадщину. Просить суд ухвалити рішення, яки визнати за нею, [PERSON], [INFO], право приватної власності на житловий будинок, позначений під літерою «А», веранду а, веранду а-1, ганок, сарай Б, загальною вартістю 91737 грн., які розташовані в [ADDRESS] Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, на адресу суду надала письмову заяву, у якій просить суд справу слухати у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить суд позов задоволити. Представник відповідача Уманської міської ради Черкаської області Гладченко Д.В. в судове засідання не з'явилася, на адресу суду надійшла письмова заява, у якій просить суд справу слухати у її відсутність, позовні вимоги визнає та не заперечує проти задоволення позову. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, на адресу суду подала письмову заяву, у якій просить суд справу слухати у її відсутність, позовні вимоги визнає та не заперечує проти задоволення позову. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, прийшов до наступного. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч. 2 ст. 211 ЦПК України судове засідання проведено у відсутності сторін, на підставі наявних у суду матеріалів та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає положенням ч.2 ст. 247 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. На підставі ч. 4 ст. 344 ЦК України, право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Судом при досліджені матеріалів справи встановлено, що позивач [PERSON], [INFO], дійсно з 2002 року проживає без реєстрації в [ADDRESS], в житловому будинку, який належить [PERSON], померлій [INFO] року. Позивач постійно і безперервно проживає у цьому будинку, користується ним, сплачуючи вчасно витрати за отримані комунальні послуги тощо (а.с. 14, 15, 23-29). Зазначений факт також підтверджують письмові пояснення свідків, [PERSON] та [PERSON] Враховуючи вищенаведене суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки представник відповідача у своїх заявах позовні вимоги визнав у повному обсязі, та не заперечував проти задоволення позову, а тобто підтвердив ті обставини на які посилалася позивач у своєму позові з приводу, того, що вона більше десяти років відкрито володіє та користується житловим будинком, та весь цей час утримувала та утримує повністю будинок, за власні кошти робить поточні та капітальні ремонти, сплачує комунальні послуги житловим приміщенням, тому є підстави визнати за позивачем право власності за набувальною власністю на житловий будинок [ADDRESS] Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, але оскільки позивач не заявляла позовної вимоги з приводу покладення судових витрат по сплаті судового збору на відповідача, то суд приходить до висновку, що судові витрати покласти потрібно на позивача. На підставі вищезазначеного та

Outcome: approved