Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про збільшення розміру аліментів. Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що 20 липня 2005 року між нею і відповідачем [PERSON] був укладений шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Томаківського районного управління юстиції Дніпропетровської області, який було розірвано рішенням Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 30 липня 2010 року. Від шлюбу сторони у справі мають неповнолітнього сина: [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем і перебуває на її утриманні. Рішенням Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 11 лютого 2010 року [PERSON] зобов'язаний сплачувати на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі ? частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Рішенням Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 15 жовтня 2010 року розмір аліментів, що стягуються з відповідача по справі, було зменшено до 1/6 частини всіх видів його доходів щомісячно. На теперішній час сукупний дохід позивача не дозволяє забезпечувати самотужки всі потреби дитини, до числа яких входить: її духовний і фізичний розвиток, нормальне харчування, придбання одягу, товарів на її особисті потреби, відвідування дитиною місць відпочинку, забезпечення її підручниками, канцтоварами та літературою, перебування в оздоровчих закладах. Крім вказаних потреб, зі свого сукупного доходу позивачу необхідно сплачувати комунальні послуги, купувати їжу, особисті речі, витрачати частину коштів на побутові речі і медичну допомогу. Окрім того, на скільки позивачу стало відомо, розмір аліментів, які стягуються з відповідача на користь його першої дружини [PERSON] на утримання двох неповнолітніх дітей, зменшився у зв'язку з досягненням його старшою дочкою [PERSON], [INFO], повноліття. Всі вище перелічені обставини суттєво створюють труднощі в забезпеченні нормального виховання та утримання їхньої з відповідачем дитини. Відповідач матеріальної допомоги на додаткові витрати позивачу не надає, у зв'язку з чим вона й змушена звернутися з позовом до суду про збільшення розміру аліментів. Позивач вважає, що вищеперелічені обставини є істотними при вирішенні питання про збільшення розміру аліментів, які на даний час на утримання їхнього з відповідачем сина доцільно визначити в розмірі однієї четвертої частини з усіх видів його доходу (заробітку). В судовому засіданні позивач повністю підтримала позовні вимоги і прохала суд їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні проти позову не заперечував. Вислухавши осіб, які приймали участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що рішенням Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 11 лютого 2010 року відповідач [PERSON] зобов'язаний сплачувати на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі ? частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Рішенням Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 15 жовтня 2010 року розмір аліментів, що стягуються з відповідача по справі, було зменшено до 1/6 частини всіх видів його доходів щомісячно. Відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Суд при розгляді вимог позивача про збільшення розміру аліментів, враховує те, що після ухвалення попереднього рішення суду, матеріальний стан позивача у цій справі погіршився, оскільки на даний час значно збільшився розмір прожиткового мінімуму доходів громадян, зокрема і дітей віком до 18 років, на даний час збільшились ціни на продукти харчування, товари та інші послуги, що потребує від позивача значно більших витрат на утримання сина, а визначений розмір аліментів не можна вважати достатнім для належного утримання сина сторін. За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги про збільшення розміру аліментів є такими що підлягають задоволенню у повному обсязі. Як роз'яснено в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» N 3 від 15.05.2006 року, у новому розмірі аліменти сплачуються з моменту пред'явлення позову до суду. Враховуючи наведені роз'яснення суд вважає за необхідне стягнути аліменти у збільшеному розмірі з моменту пред'явлення позову до суду. Враховуючи те, що позивач за подання позову, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», звільнений від сплати судового збору, суд вважає за необхідне стягнути дані витрати з відповідача по справі на користь держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved