Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до ПАТ КБ «Приватбанк», [PERSON], третя особа: Центральний відділ ДВС Черкаського МУЮ про виключення майна з акту опиту й арешту. Свої позовні вимоги мотивує тим, що державним виконавцем ЦВ ДВС Топор А.І. був складений акт опису й арешту майна від 11.07.2014р. за виконавчим листом №712/16604/13к від 04.04.2014р. Соснівського райсуду м. Черкаси За вказаним актом описано й накладено арешт на майно, що знаходиться в квартирі [ADDRESS], яка належить на праві власності [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 16.12.1998р., а саме: телефон стаціонарний «Дельта-204» білого кольору; телевізор «Старт» сірого кольору; антена СРТ АНТ 15 ЕКО; мишка комп»ютерна білого кольору; клавіатура комп»ютерна сірого кольору; фотоапарат «Нікон» чорного кольору; спортивний тренажер «Лег мастер» сірого кольору; годинник сірого кольору ЛСД; монітор «ЛД Флетрон» сірого кольору; принтер «Кенон» 151300 білого кольору; мікрохвильова піч «Панасонік»; пральна машина «Самсунг Діамант». Дочка позивача [PERSON] одружилась з [PERSON], який є боржником за виконавчим провадженням. 15.06.2013р. між позивачем та сім»єю [PERSON] укладено договір оренди квартири та підписано акт здавання-приймання квартири терміном на 10 років для користування і проживання. При заселенні у квартиру, в помешканні були побутове та сантехнічне обладнання, меблі, побутова техніка та інш., про що зазначено у договорі, в т.ч. й мано, яке описано за актом від 11.07.2014р. При цьому, [PERSON] та [PERSON] у вказаній квартирі не зареєстровані. Позивач вказує, що майно, перелічене у акті, не належить боржникові [PERSON], а є приватною власністю позивача. Таким чином, позивач просить суд виключити з акту опису й арешту майна від 11.07.2014р. державного виконавця Топор А.І., згідно з виконавчим листом, виданим 04.04.14р. Соснівським райсудом м. Черкаси та звільнити від арешту наступне майно, яке належить [PERSON] на праві власності: телефон стаціонарний «Дельта-204» білого кольору; телевізор «Старт» сірого кольору; антена СРТ АНТ 15 ЕКО; мишка комп»ютерна білого кольору; клавіатура комп»ютерна сірого кольору; фотоапарат «Нікон» чорного кольору; спортивний тренажер «Лег мастер» сірого кольору; годинник сірого кольору ЛСД; монітор «ЛД Флетрон» сірого кольору; принтер «Кенон» 151300 білого кольору; мікрохвильова піч «Панасонік»; пральна машина «Самсунг Діамант». В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник адвокат [PERSON] повністю підтримали заявлені вимоги та просили їх задовольнити. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. В судовому засіданні представник відповідача ПАТ КБ «Приватбанк» за довіреністю Шаблистий С.А. позовні вимоги не визнав та просив відмовити у задоволенні позову. В судовому засіданні представник третьої особи ЦВ ДВС Черкаського МУЮ за довіреністю Топор А.І. при вирішенні спору покладається на розсуд суду. Заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи та докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення за таких підстав: встановлено, що в провадженні державного виконавця Центрального відділу ДВС Черкаського МУЮ Топор А.І. знаходиться виконавче провадження №43930912 за виконавчим листом, виданим 04.04.2014р. Соснівським райсудом м. Черкаси про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості в розмірі 45650грн. 00коп. 11.07.2014р. державним виконавцем Топор А.І. в присутності понятих, за участю боржника [PERSON], представника стягувача Шаблистого С.А., ДІМ Придніпровського РВ Бабенко О.В. проведено опис й арешт майна: телефон стаціонарний «Дельта-204» білого кольору; телевізор «Старт» сірого кольору; антена СРТ АНТ 15 ЕКО; мишка комп»ютерна білого кольору; клавіатура комп»ютерна сірого кольору; фотоапарат «Нікон» чорного кольору; спортивний тренажер «Лег мастер» сірого кольору; годинник сірого кольору ЛСД; монітор «ЛД Флетрон» сірого кольору; принтер «Кенон» 151300 білого кольору; мікрохвильова піч Панасонік; пральна машина «Самсунг Діамант», про що складено відповідний акт. З актом від 11.07.14р. були ознайомлені учасники даної виконавчої дії, про що маються в акті їхні підписи. Акт не містить жодних зауважень та доповнень від осіб, що були присутні при його оформлення та складанні. Крім того, описане майно передане на відповідальне зберігання стягувачеві. Під час розгляду справи встановлено, що квартира [ADDRESS], де проводився опис та арешт майна, належить на праві власності [PERSON] (вона ж [PERSON]) - позивачеві по справі, на підставі свідоцтва про право власності від 30.12.1998р. Як передбачено ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною 2 даної статті визначені способи захисту цивільних прав та інтересів. Відповідно до положень ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч.ч.2,3 ст. 58 ЦПК). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2 ст. 59ЦПК). Згідно із статтею 60 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Під час розгляду справи [PERSON] та її представником адвокатом [PERSON] було зазначено, що позивач не має намірів заявляти позовні вимоги про визнання за ним права власності на майно, що описане державним виконавцем у акті від 11.07.2014р., а тому суд розглядає справу за заявленими позовними вимогами, відповідно до ст. 11 ч.1 ЦПК України. Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст. 316 ЦК). Власникові належать право володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна (ст. 317ЦК). Статтею 328 ч.1 ЦК передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. З»ясувавши обставини справи, суд вважає, що позивачем [PERSON] не надано жодних належних, допустимих та переконливих доказів того, що майно: телефон стаціонарний «Дельта-204» білого кольору; мишка комп»ютерна білого кольору; клавіатура комп»ютерна сірого кольору; годинник сірого кольору ЛСД; монітор «ЛД Флетрон» сірого кольору; принтер «Кенон» 151300 білого кольору; мікрохвильова піч Панасонік, що підлягає виключенню з-під арешту, - належить йому особисто. Що стосується майна - телевізор «Старт» сірого кольору, антена СРТ АНТ 15 ЕКО, фотоапарат «Нікон» чорного кольору, пральна машина «Самсунг Діамант», то в наданих позивачем інструкціях, гарантійних талонах, товарних і фіскальних чеках не зазначено ім.»я покупця, а тому, на думку суду, твердження позивача щодо належності йому особисто даного майна, - не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи. Дослідивши в судовому засіданні договір оренди квартири та майна від 15 червня 2013р., на який посилається позивач, як на доказ в обґрунтування своїх вимог щодо належності йому майна, зазначеного у акті опису від 11.07.2014р., то суд не бере його до уваги як доказ, оскільки він не відповідає вимогам ст.ст. 58-59 ЦПК України. Так, як уже зазначалось, [PERSON] не надала підтверджуючих даних про належність їй на праві власності спірного майна, яке зазначено у договорі. Крім того, з вказаного договору від 15 червня 2013р. вбачається, що, начебто [PERSON], передала в оренду [PERSON] та [PERSON] серед іншого майна й антену СРТ АНТ 15 ЕКО (аркуш 1й договору). Між тим, як вбачається з товарного чеку №8 та гарантійного талону, така антена була придбана у ПП [PERSON] (магазин «[INFO]») лише 19 липня 2013р., а тому аж ніяк не могла бути передана у користування відповідачеві до часу її придбання. Крім того, встановлено, що дочка позивача - [PERSON] та відповідач по даній справі [PERSON] з 23.11.2012р. перебувають у шлюбі. Як зазначено позивачем та відповідачем [PERSON], останній з дружиною влітку 2013р. вселились до квартири, де проводився державним виконавцем опис майна і, яка передана їм для проживання відповідно до договору оренди від 15 червня 2013р. Під час проведення 11.07.2014р. державним виконавцем Топор А.І. опису майна в квартирі №43 були присутні як відповідач [PERSON], так і його дружина - дочка позивача, і які є сторонами за договором від 15.06.2013р. Між тим, під час проведення даної виконавчої дії, договір оренди від 15.06.2013р. державному виконавцеві надано не було і не було повідомлено про його наявність, враховуючи положення про договір, які визначені ст.ст.626-632, 759-763 ЦК України, а також те, що п.10.5 договору визначено, що договір укладено в двох оригінальних примірниках, по одному для кожної із сторін. Отже, посилання позивача та відповідача про наявність такого договору станом на 11.07.14р., є безпідставними. Беззаперечним є той факт, що спортивний тренажер «Лег мастер» сірого кольору, був придбаний позивачем [PERSON] у ФОП [PERSON], про що свідчать дані рахунку від 31.03.2011р., а тому вимоги в частині виключення його з акту опису та звільнення з-під арешту, підлягають до задоволення. Таким чином, з»ясувавши обставини справи та дослідивши наявні доказі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, а саме, - необхідно виключити з акту опису й арешту майна від 11 липня 2014р. державного виконавця Центрального відділу ДВС Черкаського МУЮ Топор А.І. за виконавчим провадженням з виконання виконавчого листа №712/16604/13к від 04.04.2014р., виданого Соснівським районним судом м. Черкаси та звільнити від арешту майно, належне [PERSON] - спортивний тренажер «LEG master», сірого кольору; в іншій частині позову слід відмовити. На підставі викладеного та

Outcome: partial