Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Копачівської сільської ради Рожищенського району про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Свій позов мотивує тим, що [INFO] помер її батько - [PERSON] . Позивач є спадкоємцем першої черги за законом належного спадкодавцю майна, а саме - земельної частки (пай), розміром 6,10 га, що знаходиться в Нікопольському районі, Дніпропетровської області. Позивач маючи намір оформи спадщину звернулася до Рожищенської державної нотаріальної контори. Проте у прийнятті спадщини їй було відмовлено в зв`язку з пропуском встановленого законодавством строку для подання заяви про прийняття спадщини. Вказує, що в передбачений законом строк не звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, оскільки не була ознайомлена з вимогами законодавства щодо прийняття спадщини і не знала, що за життя її мати не прийняла спадщини після смерті батька і не оформила своїх спадкових прав. На підставі наведеного, просить суд визначити додатковий строк тривалістю один місяць для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] . До початку підготовчого засідання позивач подала суду заяву з проханням слухати справу за її відсутності, позов підтримує у повному обсязі, судові витрати просить залишити за нею. Представник Копачівської сільської ради Рожищенського району в судове засідання не з`явився, подали суду заяву про визнання позову та розгляд справи у відсутності представника. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності учасників справи, які беруть участь у справі не здійснюється. Частиною 3 статті 200 ЦПК України визначено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання відповідає вимогам цивільного законодавства, відповідає інтересам сторін по справі та не суперечить правам та інтересам інших осіб. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст.1220, ч.1 ст.1270 ЦК України) Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 18.02.2017 року Луцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області (а.с.7). Згідно з записом за №0305-1 у погосподарській книзі №4 за 2011 рік спадкодавцю [PERSON] належали, а саме: земельна ділянка, площею 0,3100 га, яка знаходиться в [ADDRESS] , земельний пай, розміром 6,10 га, що знаходиться в [ADDRESS] та житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] (а.с.12, 24). Згідно ст.ст. 1217, 1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст.1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Заповіт на випадок своєї смерті [PERSON] не залишив. Статтею 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. З матеріалів справи судом встановлено, що позивач [PERSON] є дочкою спадкодавця [PERSON] (а.с.9). Після одруження позивач змінила прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с. 10) Стаття 1268 ЦК України передбачає, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто (стаття 1269 ЦК України). Позивач [PERSON] не проживала постійно разом із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини та пропустила строк для подачі заяви про прийняття спадщини, що стверджується роз`ясненням в.о. державного нотаріуса Рожищенської державної нотаріальної контори від №666/01-16 від 11.10.2018 року (а.с.13). Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З матеріалів справи судом встановлено, що строк для прийняття спадщини позивач пропустила, оскільки не була ознайомлена з вимогами законодавства щодо прийняття спадщини і не знала, що за життя її мати не прийняла спадщини після смерті батька і не оформила своїх спадкових прав. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, визначити [PERSON] додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини - один місяць. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При цьому частиною першою статті 142 ЦПК України визначено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, тому зі сплаченого позивачем судового збору у розмірі 768,40 грн. слід повернути безпосередньо позивачу з державного бюджету 384,20 грн., а 384,20 грн. залишати за позивачем згідно її клопотання.

Outcome: approved