Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] та просить позбавити його права користування житловим будинком [ADDRESS] . В обґрунтування позову зазначає, що їй на праві приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS] на підставі договору купівлі продажу. У належному їй житловому будинку зареєстрований відповідач [PERSON] , який за місцем реєстрації не проживає більше десяти років. Реєстрація відповідача у належному позивачу призводить до нарахування зайвих сум за комунальні послуги, та перешкоджає в оформленні субсидії, тому вона вимушена звернутись до суду. Позивач [PERSON] та її представник - адвокат Козиряцька І.М. в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач [PERSON] про час та місце слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином, до суду не з`явився, жодних заяв він нього не надходило. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з наведеним, суд, на підставі ч. 5 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, постановляє заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши обставини і перевіривши їх доказами, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до договору купівлі-продажу від 11.04.2000 р., серія АВК № 301701 [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] , що також підтверджується технічним паспортом, реєстровий номер 2/683, інвентарний № 2241. Відповідач [PERSON] , зареєстрований в спірному житловому будинку, що підтверджується відповіддю на запит наданою Біленьківською сільською радою Запорізького району Запорізької області від 22.10.2019, підписаною в.о. начальника ВЦНАП виконавчого комітету Біленьківської сільської ради. Відповідно до довідки виданої виконкомом Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області № 3180/15-10 від 08.11.2018 [PERSON] , 1972 р.н. зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов проживання сім`ї від 10.12.2019 р. складеного комісійно, встановлено, що [PERSON] , 1972 р.н., дійсно зареєстрований в [ADDRESS] , однак не проживає за вказаною адресою, особистих речей [PERSON] не виявлено. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про визнання особи такою, що втратила право користування власністю, що є адекватним змісту порушеного права. Судом в ході розгляду справи встановлено, що відповідач відсутній за місцем своєї реєстрації більше одного року. За правилами статті 71 ЖК України, пункту 10 постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року ( із наступними змінами ) «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. У справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням, необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо ) суд може продовжити пропущений строк. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Доказів, які б свідчили про те, що відповідач не проживає у вищезазначеному будинку з поважних причин в ході розгляду справи не було встановлено. Згідно ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання особи здійснюється протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання за заявою особи. Виходячи з приписів ч.ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України, враховуючи, що відповідач не надав суду доказів відсутності об`єктивної можливості користуватися спірним житловим приміщенням, перешкод з боку позивача, поважних причин для відсутності у спірному житловому приміщенні більше 6 місяців, не спростував обставин на які посилається як на підставу своїх вимог, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved