Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з Відкритого акціонерного товариства «Західшляхбуд» в її користь компенсацію втрати частини заробітної плати в сумі 8980 грн. 57 коп. В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що рішеннями Стрийського міськрайонного суду Львівської області в справах №2-550/10 і №2-551/10 від 04.03.10р. ухвалено стягнути з Відкритого акціонерного товариства «Західшляхбуд» на її користь заборгованість по нарахованій, але не виплаченій сумі заробітної плати, в розмірі 9479,08 грн. та 4291,78 грн. Таким чином, відповідач зобовязаний провести їй компенсацію втрати частини заробітної плати в розмірі 8980,57 грн. В судовому засіданні позивач уточнила позовні вимоги та просить суд стягнути з Відкритого акціонерного товариства «Західшляхбуд» в її користь компенсацію втрати частини заробітної плати в сумі 4426,72 грн. В обґрунтування уточнених позовних вимог позивач покликається на те, що в квітні та травні нею отримано від ВАТ «Західшляхбуд» часткове відшкодування заборгованості по заробітній платі в розмірі 1551,55 грн. та 2974,81 грн. Компенсаційні витрати на 29.04.2014р. складають 2134,49 грн., на 21.05.2015р. 6852,63 грн. Всього компенсаційні витрати склали 8987,12 грн. Таким чином, відповідач зобовязаний провести компенсацію втрати частини заробітної плати в розмірі 4426,72 грн. (8987,12 4560,40). Представник відповідача [PERSON] проти задоволення позовних вимог заперечив суду пояснивши, що проведення [PERSON] компенсації втрати частини заробітної плати можливе лише за наявності власних коштів підприємства, яких ВАТ «Західшляхбуд» немає. Розрахунок компенсації також провести неможливо, оскільки відсутня точна інформація по заборгованій заробітній платі. Крім цього відсутня вина відповідача щодо не погашення позивачу заборгованості по зарплаті. Представник відповідача [PERSON] проти задоволення позовних вимог заперечила суду пояснивши, що розпочато процедуру банкрутства ВАТ «Західшляхбуд». Виплати заборгованості підприємства проводяться почергово. Вони їх здійснюють дотримуючись закону. [PERSON] виплачено частину заборгованості по заробітній платі: в першу чергу 500 грн. та 1055,91 грн., в другу чергу 3004,49 грн. На сьогодні заборгованість по зарплаті другої черги складає 7010,46 грн. та 700 грн., четвертої черги, а саме відшкодування моральної шкоди 1500 грн. Після виплати усієї заборгованості по заробітній платі буде проведено нарахування компенсації, яка буде виплачена одноразово. Вона заперечує проти позовних вимог, вважає їх необґрунтованими та недоцільними, але визнає право позивача на виплату компенсації. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні у справі докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. З трудової книжки серії БТ-І №0342059, виданої [PERSON] 24.01.2005р., вбачається, що в період з 01.08.2008р. по 30.09.2009р. вона працювала на посаді інженера з екологічної безпеки та сертифікації в ВАТ «Західшляхбуд». Як вбачається з довідки №28 від 20.10.2009р., [PERSON] працює в ВАТ «Західшляхбуд» інспектором по екології та її заробітна плата становить: грудень 2008р. 1330,80 грн., січень 2009р. 1393,41 грн., лютий 2009р. 696,98 грн., березень 2009р. 2000,91 грн., травень 2009р. 1501,07 грн., липень 2009р. 1491,70 грн., серпень 2009р. 64,21 (компенсація). З довідки №32 від 20.10.2009р. вбачається, що [PERSON] працює в ВАТ «Західшляхбуд» інспектором по екології та заборгована їй заробітна плата за 2008р. становить: травень 2008р. 1464,50 грн., червень 2008р. 2011,38 грн., вересень 2008р. 276,19 грн. (компенсація), жовтень 2008р. 39,71 грн. (компенсація). Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 04.03.2010р. в цивільній справі №2-550/10 вирішено стягнути з Відкритого акціонерного товариства «Західшляхбуд» в користь [PERSON] 8479,08 грн. заборгованості по заробітній платі, 1000,00 грн. завданої моральної шкоди, а всього 9479,08 грн. Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 04.03.2010р. в цивільній справі №2-551/10 вирішено стягнути з Відкритого акціонерного товариства «Західшляхбуд» в користь [PERSON] 3791,78 грн. заборгованості по заробітній платі, 500,00 грн. завданої моральної шкоди, а всього 4291,78 грн. Як вбачається з довідки Арбітражного керуючого [PERSON] №02-01/234 від 21.04.2016р., станом на 20.04.2016р. ВАТ «Західшляхбуд» має заборгованість перед колишнім працівником [PERSON] на загальну суму 9210,46 грн.: по виплаті заробітної плати на суму 7010,46 грн., по відшкодуванні завданої моральної шкоди на сум 1500 грн., по виконавчому листі 700 грн. З 23.04.2012р. [PERSON] було виплачено борг по заплаті в сумі 4560,40 грн.: борг першої черги 1555,91 грн. (500 грн. 05.11.2013р., 1055,91 15,04.2014р.); борг другої черги 3004,49 грн. (3004,49 грн. 15,05.2015р.). Стяттею 8 Конституції України визначено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Стаття 43 Конституції України передбачає, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Відповідно до ст. 34 ЗУ «Про оплату праці» компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням термінів їх виплати» підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Відповідно до ст. 2 даного Закону компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші. Відповідно до ст. 3 даного Закону сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться). Як передбачено в п. 2 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001р. №159, компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати (далі компенсація) проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 1 січня 2001 року. З п. 3 даного Порядку вбачається, що одним з грошових доходів разом із сумою індексації, який одержують громадяни в гривнях на території України і не має разового характеру, який підлягає компенсації є заробітна плата (грошове забезпечення). За змістом п. 4 даного Порядку сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги. Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до ч.5 ст. 13 ЗУ «Про судоустрій та статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду України, враховуються іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Так, суд враховує правовий висновок Верховного Суду України, який зроблений на засіданні Судової палати у цивільних справах від 21 травня 2014 року, розглянувши справу №6-43цс14, згідно якого компенсація втрати частини заробітної плати провадиться згідно зі статтею 34 Закону України «Про оплату праці», Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати» та Положенням про порядок компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням термінів її виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 грудня 1997 року № 1427 (зі змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 23 квітня 1999 року № 692), підприємствами, установами, організаціями всіх форм власності й господарювання своїм працівникам у будь-якому разі затримки виплати нарахованої заробітної плати на один і більше календарних місяців, незалежно від того, чи була в цьому вина роботодавця, якщо в цей час індекс цін на споживчі товари і тарифів на послуги зріс більше ніж на один відсоток. За наявності зазначених умов у тому самому порядку компенсується присуджена за рішенням суду сума заробітної плати за роботу у вихідні дні, якщо ці умови настали у звязку з несвоєчасним виконанням судового рішення. Установлена частиною другою статті 625 ЦК України відповідальність боржника за прострочення виконання грошового зобовязання не застосовується до трудових відносин, які виникли у звязку із затримкою розрахунку при звільненні працівника з роботи та несвоєчасною виплатою заробітної плати, оскільки такі відносини врегульовані нормами трудового права. Таким чином, дослідженими у судовому засіданні обставинами справи встановлено, що [PERSON] працювала в ВАТ «Західшляхбуд» на посаді інженера по екології. За період роботи з 2008р. по 2009р. підприємство заборгувало їй заробітну плату, а саме за: травень 2008р. 1464,50 грн., червень 2008р. 2011,38 грн., грудень 2008р. 1330,80 грн., січень 2009р. 1393,41 грн., лютий 2009р. 696,98 грн., березень 2009р. 2000,91 грн., травень 2009р. 1501,07 грн., липень 2009р. 1491,70 грн. Крім цього, за цей період часу [PERSON] нараховано компенсацію, а саме: у вересні 2008р. 276,19 грн., у жовтні 2008р. 39,71 грн., у серпні 2009р. 64,21 грн. Заборгованість по заробітній платі підприємством була частково погашена [PERSON], а саме: в квітні 2014р. в розмірі 1555,91 грн., в травні 2015р. в розмірі 3004,49 грн. Залишок заборгованості по заробітній платі на даний час залишається не погашеним. Суд не бере до уваги доводи та обґрунтування представників відповідача про необґрунтованість та недоцільність вимог позивача, які покликаються на розпочату процедуру банкрутства підприємства ВАТ «Західшляхбуд» та черговість виплати заборгованості, відсутність власних коштів підприємства на фінансування вимог позивача, відсутність інформації про місяці та роки виникнення заборгованості по виплаті заробітної плати, вважає такі безпідставними і такими, що не ґрунтуються на вимогах закону виходячи з наступного. Розпочата відповідно до вимог закону процедура визнання підприємства ВАТ «Західшляхбуд» неплатоспроможним, відсутність у підприємства власних коштів та черговість виплати заборгованості, не позбавляє [PERSON] права у спосіб, передбачений законом, на захист її порушених прав та інтересів. У даному випадку шляхом звернення до суду з позовними вимогами про компенсацію втрати частини доходів (заробітної плати) у звязку з порушенням термінів їх виплати. Крім цього, законність та підставність таких позовних вимог випливає з Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням термінів їх виплати», норми якого є імперативними. Доводи представників відповідача про відсутність інформації про місяці та роки виникнення заборгованості по виплаті заробітної плати спростовуються наявними в матеріалах справи документами, а саме: довідками про нараховану, але не виплачену [PERSON] заробітну плату, які досліджувалися судом при розгляді цивільних справ №2-550/10 та №2-551/10, рішення в яких набрали законної сили, тому суд вважає такі довідки належними та допустимими доказами. Перевіряючи підставність уточненого розміру нарахованої позивачем компенсації втрати частини доходів (заробітної плати) у звязку з порушенням термінів їх виплати суд виходить з вимог ст.ст. 2 та 3 Закону України «Компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням термінів їх виплати» та вимог п.п. 2, 3 та 4 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001р. №159, згідно яких сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. При цьому, індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Отже, обчислення проводяться за формулою: Ск = ? х I/100, де Ск сума компенсації, ? грошовий дохід за відповідний місяць, І приріст індексу споживчих цін (індекс інфляції) та беруться до уваги наступні дані: - грошові доходи [PERSON] за: травень 2008р. 1464,50 грн., червень 2008р. 2011,38 грн., грудень 2008р. 1330,80 грн., січень 2009р. 1393,41 грн., лютий 2009р. 696,98 грн., березень 2009р. 2000,91 грн., травень 2009р. 1501,07 грн., липень 2009р. 1491,70 грн.; - строки часткового погашення заборгованості по виплаті заробітної плати та розміри цих погашень: квітень 2014р. 1555,91 грн., травень 2015р. 3004,49 грн. - місячні індекси споживчих цін за період невиплати грошового доходу (заробітної плати): * з червня 2008р. (наступний місяць після місяця, за який нараховано, але не виплачено заробітну плату в розмірі 1464,50 грн.) по березень 2014р. (місяць, який передує місяцеві, в якому виплачено заборгованість в розмірі 1555,91 грн.); * з липня 2008р. (наступний місяць після місяця, за який нараховано, але не виплачено заробітну плату в розмірі 2011,38 грн.) по квітень 2015р. (місяць, який передує місяцеві, в якому виплачено заборгованість в розмірі 3004,49 грн.); * з січня 2009р. (наступний місяць після місяця, за який нараховано, але не виплачено заробітну плату в розмірі 1330,80 грн.) по квітень 2015р. (місяць, який передує місяцеві, в якому виплачено заборгованість в розмірі 3004,49 грн.); * з лютого 2009 по березень 2016р. (наступний місяць після місяця, за який нараховано, але не виплачено заробітну плату в розмірі 1393,41 грн.) по березень 2016р. (місяць, який передує місяцеві, в якому ухвалено дане рішення); * з березня 2009р. (наступний місяць після місяця, за який нараховано, але не виплачено заробітну плату в розмірі 696,98 грн.) по березень 2016р. (місяць, який передує місяцеві, в якому ухвалено дане рішення); * з квітня 2009р. (наступний місяць після місяця, за який нараховано, але не виплачено заробітну плату в розмірі 2000,91 грн.) по березень 2016р. (місяць, який передує місяцеві, в якому ухвалено дане рішення); * з червня 2009р. (наступний місяць після місяця, за який нараховано, але не виплачено заробітну плату в розмірі 1501,07 грн.) по березень 2016р. (місяць, який передує місяцеві, в якому ухвалено дане рішення); * з серпня 2009р. (наступний місяць після місяця, за який нараховано, але не виплачено заробітну плату в розмірі 1491,7 грн.) по березень 2016р. (місяць, який передує місяцеві, в якому ухвалено дане рішення). Враховуючи вищевикладене та зважаючи на вимоги ст. 11 ЦПК України, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача компенсації втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням термінів її виплати в розмірі 4426,72 грн. є підставними та обґрунтованими, тому підлягають задоволенню повністю. Судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави відповідно до вимог ст.88 ЦПК України в розмірі ставки, передбаченої ЗУ «Про судовий збір».

Outcome: approved