Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Свої позовні вимоги мотивує тим, що вона є власником ? частини квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], на підставі договору купівлі-продажу від 17.06.1998 року. ЇЇ чоловік, [PERSON], який проживає за адресою: [INFO] є власником ? частини цієї квартири, згідно з договором дарування від 24.09.2007 року. З ними в квартирі зареєстрований їхній син, [PERSON]. Проте, починаючи з травня 2015 року і по теперішній час він за даною адресою не проживає, що підтверджується актом опитування сусідів. Їм невідомі причини, чому він не проживає у вищевказаній квартирі, оскільки вони не чинили йому противу у користуванні житлом. Наразі звязок з відповідачем не підтримують, інформацією про його фактичне місце проживання не володіють. На їхню адресу приходять листи на імя відповідача від колекторських товариств погрозливого характеру, органів державної виконавчої служби щодо сплати штрафу, тощо. З метою уникнення погрозливих дзвінків колекторів, зустрічей з представниками банків та державними виконавцями щодо опису майна в квартирі, яке придбано за їхні кошти, виникло питання про звернення до суду. Крім того, для вчинення в подальшому можливих право чинів щодо квартири та для забезпечення власних потреб необхідна згода проживаючих в ній осіб, яку взяти вона не має можливості через відсутність відповідача. Ситуація, що виникла, порушує їх з чоловіком право як власників, володіти, користуватися, розпоряджатися своїм майном на власний розсуд та вчиняти щодо нього будь-які дії. Оскільки відповідач у квартирі не проживає більше року, не несе витрат по утриманню квартири, заважає їм спокійно жити та володіти, користуватися і розпоряджатися майном на власний розсуд, то він є таким, що втратив право користування зазначеною квартирою. На підставі вищевикладеного просить визнати відповідача [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме квартирою №43 в буд.№396/29 по вул.Шевченка в м.Черкаси. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася. До початку судового засідання звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує ат просила задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, про причину не явки суду не повідомив, був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи рекомендованим листом, який повернувся до суду не отриманим, що відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України є належним повідомленням сторони про день та час розгляду справи. Суд ухвалив на підставі\~ст. 224 ЦПК України\~провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові матеріали справи, на підставі їх повного, об'єктивного та всебічного дослідження, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що згідно договору купівлі-продажу від 17.06.1998 року, квартира №43 в буд.396/29 по вул.Шевченка в м.Черкаси належить [PERSON] та [PERSON], яка діяла від свого імені та від імені неповнолітнього сина [PERSON] Згідно договору дарування ? частини квартири від 24.09.2007 року [PERSON] (дарувальник) передав [PERSON] (обдаровуваному) безоплатно у власність ? частину квартири №43, що знаходиться в м.Черкаси по бул.Шевченка, 396 /вул.Сєдова 29. Згідно довідки №184 від 23.08.2016 року виданої КП «Придніпровська СУБ» ЧМР в квартирі №43 по бул.Шевченка, 396/29 в м.Черкаси зареєстровано 3 особи: [PERSON], [PERSON], [PERSON] Відповідно до акту опитування сусідів від 22.08.2016 р. №102 [PERSON], яка проживає за адресою: бул.Шевечнка, 396/29 кв.38 в м.Черкаси та [PERSON], яки йпроживає по бул.Шевченка, 396/29 кв.44 в м.Черкаси, підтверджують що [PERSON], 1987 олку народження, зареєстрований за адресою: [INFO], з 15 травня 2015 року і до теперішнього часу за даною адресою не проживає. Згідно зі ст. 71 ЖК України, житлове приміщення зберігається за тимчасово відсутніми членами сімї наймача протягом 6 місяців. Згідно зі ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] не проживає в [INFO], суд приходить до висновку, що останнього слід визнати таким, що в м.Черкаси більше шести місяців, суд вважає, що його необхідно визнати таким, що втратив право на користування житловим приміщенням На підставі викладеного та

Outcome: approved