Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-07 00:00:00

Позивач [PERSON]\~звернулася до\~суду з\~позовом до\~[PERSON]\~про стягнення\~аліментів на\~обґрунтування вказавши,\~що з\~відповідачем перебувала\~в зареєстрованому\~шлюбі з\~23.05.2014\~року,\~який було\~розірвано рішенням\~Луцького міськрайонного\~суду Волинської\~області від\~07.12.2015\~року.\~В шлюбі\~у них\~29.10.2014\~року народилася\~спільна дитина\~ донька\~[PERSON].\~З 2015\~року вона\~з дитиною\~проживає окремо\~від відповідача,\~самостійно займається\~її (дитини)\~вихованням,\~матеріальним забезпеченням,\~навчання,\~підготовкою до\~самостійного життя\~доньки,\~піклується про\~її фізичний\~та духовний\~розвиток.\~Відповідач взагалі\~не бере\~участі у\~житті дитини,\~не забезпечує\~матеріально,\~не вітає\~зі святами\~та днями\~народження,\~не дарує\~подарунки,\~лише періодично\~надає кошти\~в розмірі\~700\~грн.\~Зазначає,\~що донька\~відвідує гурток\~танців,\~а також\~знаходиться на\~стаціонарному лікуванні\~в очному\~відділенні ВОДТМО.\~В свою\~чергу,\~вона (позивач)\~не працює,\~а тому\~не має\~можливості забезпечувати\~[PERSON]\~у повній\~мірі. На підставі викладеного просить суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини доньки [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 1200 грн. щомісячно, починаючи з 12.07.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідачем 21.08.2018\~року було\~подано відзив\~на позовну\~заяву відповідно\~до якого\~останній вказує,\~що у\~нього,\~крім доньки[PERSON], перебувають на утриманні ще двоє дітей від інших шлюбів - донька Анастасія, [INFO], донька [PERSON], [INFO] Крім того, його дружина перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку, а тому також знаходиться на його утриманні. Зазначив, що йому у спадок від батька залишилась однокімнатна квартира та автомобіль. Також вважає, що доводи позивачки про перебування [PERSON] на стаціонарному лікуванні в очному відділенні ВОДТМО не впливає на визначення розміру аліментів та є предметом іншого спору, а надана квитанція про місячну плату за гурток не свідчить про тривалість зайняття у ньому. На підставі наведеного, просив задовольнити позовні вимоги [PERSON] частково, погодився сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с. 16-17). Позивач в судовому засіданні позов підтримала, надала пояснення аналогічні до викладених у позовній заяві. Також позивач пояснила суду, що відповідач не надає будь-якої матеріальної допомоги на спільну дитину протягом останніх шести місяців. Крім того, в неї є ще двоє дітей від першого шлюбу. Також зазначила, що [PERSON] працює не офіційно, розмір його заробітку їй не відомий. Останній є здоровим, інвалідності у нього немає. Просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні пояснив, що на утримання [PERSON] він сплачував аліменти до квітня 2018 року, проте сплату припинив, оскільки позивачка не допускає його до доньки. Зазначив, що його середньомісячна заробітна плата становить 5000-6000 грн., однак такий дохід є мінливим, оскільки він працює не офіційно. Ствердив, що на обліку у лікарів він не перебуває, інвалідності немає, є здоровим та працездатним. З врахуванням його відзиву на позовну заяву та пояснень, наданих в судовому засіданні, просив призначити аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 03.05.2014 року, який було розірвано рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області 07.12.2015 року (а.с. 6). Під час перебування у шлюбі у сторін народилася дитина донька [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ЕГ № 205917, актовий запис № 2665 (а.с. 5). Судом також встановлено, що сторони проживають окремо, неповнолітня дитина проживає разом з матірю позивачкою [PERSON] Судом встановлено, що сторони не можуть дійти згоди щодо утримання їх неповнолітніх дітей, тобто між ними з цього приводу існує спір. Згідно з ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони в шлюбі між собою. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представни4ків, разом з ким проживає дитина. Відповідно до ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 1 ст. 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що за загальним правилом спосіб виконання батьками своїх обовязків по утриманню неповнолітніх дітей, зокрема, сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними, однак, у разі відсутності такої домовленості той з батьків, з ким проживають діти, має право звернутися до суду з відповідним позовом і в цьому разі аліменти на них можуть бути присуджені в частці від заробітку (доходу) їх матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні судом розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, утому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, якщо платником аліментів не доведено джерело походження кошті; інші обставини, що мають істотне значення. Неповнолітня [PERSON] є здоровою, самостійних доходів не має. Судом встановлено, що відповідач є здоровим, на обліку у лікарів не перебуває, є працездатним, офіційно не працює (а.с. 25), має дохід, розмір якого є мінливим та в середньому становить 5000-6000 грн. Крім спільної з позивачкою дитини відповідач має ще двох неповнолітніх дітей - доньку Анастасію, [INFO] та доньку [PERSON], [INFO] Судом встановлено, що мати малолітньої [PERSON] - [PERSON] перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною. Згідно рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09.12.2016 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 700 грн. на місяць починаючи з 07.11.2016 року до досягнення дитиною повноліття (а.с. 21-22). Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також при визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача, суд враховує наступне. Суд вважає доведеним, що у звязку з наявністю у відповідача на утриманні двох неповнолітніх дітей та дружини, що перебуває у відпустці по догляду за дитиною, останній не в змозі сплачувати аліменти у визначеному позивачкою розмірі, проте відповідач має реальну можливість сплачувати аліменти у розмірі більшому ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Враховуючи зазначені обставини, суд приходить до висновку, що розмір аліментів визначений позивачкою, є завищеним, належними та допустимими докази не підтверджений, враховує також те, що обовязок утримувати дітей покладається рівною мірою як на батька, так і не матір, а тому приходить до висновку, що відповідач [PERSON] спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої доньки в розмірі 1000 грн. щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Належних та допустимих доказів того, що відповідач має дохід більший, ніж ним зазначено в судовому засіданні, позивачкою та її представником суду не надано. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову Таким чином, суд вважає, що аліменти на користь позивача на утримання дітей підлягають стягненню починаючи з дня звернення до суду (12.07.2018 року) та до досягнення дитиною повноліття. Згідно зі ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог На підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач за даною категорією справ звільнена від сплати судового збору, а тому судовий збір в сумі 704,8 грн. на користь держави підлягає стягненню з відповідача [PERSON] На підставі ст. ст. 180, 181, 184 СК України,

Outcome: partial