Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-03 00:00:00

Позивач [PERSON] \~ звернулася до суду з позовом, в якому просить зобов`язати КП «Теплогарант»\~ здійснити перерахунок вартості послуг з централізованого опалення за період з 01.05.2016 року по 01.11.2018 року.\~ Свої вимоги обґрунтовує\~ тим, що вона та її чоловік [PERSON] ,\~ як мешканці [ADDRESS] , є споживачами комунальної послуги з централізованого опалення, яку надає та здійснює КП «Теплогарант»\~ . Господарська діяльність КП «Теплогарант»\~ полягає у виробництві, транспортуванні, постачанні та реалізації теплової енергії побутовим споживачам та здійснюється на підставі ліцензії, розпоряджень голови Сумської обласної державної адміністрації. Вважає, що її права, як споживача житлово-комунальних послуг із централізованого опалення, порушені відповідачем, оскільки у період з 01.05.2016 року по 01.11.2018 року ціна (тариф) на ці послуги була значно завищена за рахунок включення до їхньої собівартості незаконної, економічно необґрунтованої та завищеної ціни на природний газ. Внаслідок цього у вказаний вище період вона вимушена була сплачувати необґрунтовано збільшену вартість за послуги з централізованого опалення, а відповідач, в свою чергу, отримав необґрунтовану економічну вигоду. У період часу з 01.05.2016 року по 01.11.2018 року нею сукупно\~ було сплачено на рахунок відповідача за послугу з надання централізованого опалення 6355 грн. 60 коп. Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.03.2019 року в справі № 826/9665/16 за позовами ГО Тарифна Мобілізація, [PERSON] до Кабінету Міністрів України , Постанова КМУ № 315 від 27.04.2016 року була визнана протиправною та не чинною з моменту її прийняття, тобто з 27.04.2016 року. Зазначеним судовим рішенням Постанова № 315 від 27.04.2016 року визнана протиправною та не чинною повністю, а не лише в частині, що встановлювала граничну роздрібну ціну на газ для населення. Таким чином, протиправним і не чинним із моменту прийняття є і підпункт 4 пункту 2 Постанови № 315 щодо підвищення більше, ніж в два рази ціни на газ, який купується виробниками теплової енергії у НАК Нафтогаз України (з метою надання населенню послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води). Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 08.07.2019 року в справі N°826/9665/16 рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 04.03.2019 року було залишено без змін. П. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України визначено, що основними завданнями судочинства є, у тому числі, обов`язковість судових рішень. Аналогічні положення містяться в п.5 ч.3 ст.2 КАС України. Ст. 1291 Конституції України передбачає, що судове рішення є обов`язковим\~ до виконання. Відповідно до ч. 2 та 3 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом. Рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 04.03.2019 року в справі № 826/826/16 є обов`язковим для виконання відповідачем, як виконавцем послуги централізованого опалення (до собівартості яких включаються витрати на придбання природного газу), тому що у вказаний вище період часу постачання їй\~\~ послуг із централізованого опалення здійснювалося за цінами, у складі яких була врахована (закладена) ціна на газ, встановлена протиправною і не чинною Постановою КМУ № 315. Їй, як побутовому індивідуальному споживачу житлово-комунальних послуг із централізованого опалення, вказані послуги в період\~ з 01.05.2016 року по 01.11.2018 року надавалися за вартістю, до складу яких входили витрати на придбання природного газу, за ціною, визнаною судовим рішенням (яке набрало законної сили) незаконною та економічно необгрунтованою. У силу того, що ціни (тарифи) на послуги з централізованого опалення є регульованими державою, з урахуванням того, що основна зі складових собівартості цих послуг (ціна на газ) визнана в судовому порядку не законною та економічно не обгрунтованою, ціна та сукупна вартість послуг із централізованого опалення, сплачена нею за період\~ з 01.05.2016 року по 01.11.2018 року, є завищеною та не законною (такою, що не відповідає статті 12 ЗУ Про ціни та ціноутворення). Вона намагалася здійснити досудове врегулювання спору з відповідачем шляхом направлення останньому заяви про здійснення перерахунку сплачених сум за централізоване опалення від 07.08.2019 року, від 22.08.2019 року, від 07.09.2019 року, проте, спір не було врегульовано, а на вказані вище заяви про здійснення перерахунку від відповідача надійшли листи від 13.08.2019 року, від 15.08.2019 року, від 04.09.2019 року, в яких зазначено про неможливість здійснення перерахунку з огляду на відсутність передбаченого законодавством механізму такого перерахунку. На підставі вищевикладеного звернулася до суду з вказаним позовом. Позивач [PERSON] \~ до судового засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити\~ . Представник відповідача КП «Теплогарант» Лазаренко О.О. до судового засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, проти позову заперечує. Надала письмові заперечення на позов, де вказує, що\~ КП\~ «Теплогарант»\~ здійснює свою діяльність у сфері виробництва, транспортування та постачання теплової енергії, на що отримало\~ в установленому порядку ліцензії та надає послуги з централізованого опалення житловому фонду\~ міста. Позивач, прохаючи здійснити перерахунок вартості отриманих послуг з централізованого опалення,\~\~ посилається на судовий висновок, який міститься у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 757/31606/15-ц, а саме: «в разі відміни судом акта, яким встановлені тарифи на житлово- комунальні послуги, за зверненням споживача, їх виконавець (постачальник) повинен здійснити перерахунок». Але, Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 березня 2019 року у справі № 826/9665/16, яким обгрунтовує позивач свої вимоги, визнано незаконною постанову Кабінету Міністрів України про затвердження ціни на природний газ. Дане рішення не скасовує, не коригує, не вносить зміни до Постанови НКРЕКП № 1101 від 09.06.16р «Про внесення змін до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 31 березня 2015 року № 1171 «Про встановлення тарифів на послуги з централізованого опалення...», в структурі яких була закладена ціна на природний газ, визнана в подальшому незаконною та які застосовувалась підприємством до розрахунків зі своїми споживачами у період з 01 жовтня 2016 по 31 березня 2017 року включно. КП «Теплогарант», як і будь-яка інша теплопостачальна організація, не вправі самостійно встановлювати, змінювати чи корегувати тарифи на надання населенню послуг з централізованого опалення, оскільки такі тарифи підлягають державному регулюванню.Державне регулювання у сфері теплопостачання здійснюється Кабінетом Міністрів України та Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП).\~\~ Процедури коригування тарифу після закінчення терміну його дії а ні даною Постановою, а ні іншим нормативними актами не передбачено.Випадки у яких теплопостачальна організація здійснює перерахунки вартості наданих послуг вичерпно передбачені Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005р.\~ Механізму проведення перерахунку вартості наданих послуг з централізованого опалення у випадку, про який вказує Позивач, а ні вищезазначені Постанови Кабміну, ані інші нормативні акти не містять. Оскільки законодавством України не передбачено механізму здійснення перерахунків вартості наданих комунальних послуг у разі визнання незаконною, зокрема ціни на природний газ, що увійшла у структуру до тарифів на такі послуги, КП «Теплогарант» не має правової підстави а ні добровільно, а ні у інший спосіб задовольнити вимогу Позивача. Тарифи на послуги з централізованого опалення, є діючими та неоспорюваними. Тому, вимоги позивача здійснити перерахунок вартості наданих послуг у період з 01 жовтня 2016 по 01 листопада 2018 року вважає\~ неправомірними та необгрунтованими.\~ Просить у задоволенні позовних вимог [PERSON] \~ відмовити в повному обсязі. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється\~ відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України.\~ Суд,\~\~ дослідивши матеріали справи,\~ дійшов висновку,\~ що у задоволенні позову про зобов`язання здійснити перерахунок вартості послуг з централізованого опалення необхідно відмовити. Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 09 липня 2002 № 15-рп/2002 кожна особа має право вільно обирати незаборонений законом спосіб захисту прав і свобод, у тому числі судовий. Можливість судового захисту не може бути поставлена законом, іншими нормативно-правовими актами у залежність від використання суб`єктом правовідносин інших засобів правового захисту. Держава може стимулювати вирішення правових спорів у межах досудових процедур, однак їх використання є правом, а не обов`язком особи, яка потребує такого захисту. Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: захист своїх прав державою та належну якість продукції та обслуговування. Судом встановлено та сторонами не заперечується, що позивач\~ [PERSON] \~ зареєстрована за адресою: [ADDRESS] та є споживачем послуг з централізованого опалення, які надаються\~ КП\~ «Теплогарант». Господарська діяльність КП\~ «Теплогарант»\~ полягає у сфері виробництва, транспортування, постачання\~\~ теплової енергії побутовим споживачам та здійснюється на підставі ліцензії, розпоряджень голови Сумської обласної державної адміністрації. Між позивачем та відповідачем виникли правовідносини по наданню\~ з одного боку, та споживанню з іншого боку\~ комунальних послуг по централізованому опаленню, які врегульовано Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII , Законом України «Про теплопостачання» від 02.06.2005 р. № 2633-IV та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII , до житлово-комунальних послуг належать: комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. П. 6 ч. 1 ст. 1\~ Закону передбачено, що індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. П. 5 ч.2 ст. 7 Закону встановлено, що індивідуальний споживач зобов`язаний: оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ч. 1 ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Стаття 526 ЦК України містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це правило є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і недоговірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання. Закон України «Про захист прав споживачів» від 12.05.1991 № 1023-XII регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів. Позивач [PERSON] просить зобов`язати відповідача КП\~ «Теплогарант» здійснити перерахунок за послугу з централізованого опалення по її\~ квартирі з 01.05.2016 року по 01.11.2018 року на підставі рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.03.2019 року щодо визнання постанови КМУ №315 від 27 квітня 2016 року «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2015 року №758» з моменту її прийняття (яка втратила чинність на підставі постанови КМ № 867 від 19.10.2018 року), суд погоджується з доводами відповідача в частині того, що зазначена постанова регулювала роздрібну ціну на природний газ для побутових споживачів, проте КП\~ «Теплогарант»\~ є юридичною особою, господарська діяльність якої полягає у виробництві, транспортуванні, постачанні та реалізації теплової енергії споживачам для потреби теплопостачання. Відносини, що регулювались вищезазначеною постановою не мають відношення до господарської діяльності відповідача, так як підприємство не є побутовим споживачем та не реалізує природний газ побутовим споживачам. З огляду на відсутність правових підстав, передбачених Постановою Кабінету Міністрів України від 17.02.2010 року № 151 «Про затвердження Порядку проведення перерахунків розміру плати за надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення в разі ненадання їх або надання не в повному обсязі, зниження якості»\~ відповідач відмовив у здійсненні перерахунку, про що позивача було повідомлено. Відповідно до ч.3 ст. 632 ЦК України зміна ціни в договорі після його виконання не допускається. Ціна, за якою було закуплено природний газ з метою надання послуг з централізованого опалення для потреб населення була погоджена з постачальником і перегляду не підлягає. Типовим договором також не передбачено здійснення перерахунку у зв`язку зі скасуванням підзаконних нормативно-правових актів, які регулюють тарифну політику в державі. Крім того п.1 договору передбачено, що виконавець зобов`язується своєчасно надавати споживачеві відповідної якості послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, а споживач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені договором. Тариф Конотопською міською радою встановлено відповідно до ст.ст. 28, 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст. ст. 7, 31Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. 13 Закону України «Про теплопостачання», згідно з Порядком формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання гарячої води, який затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 р. № 869 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги. Позивач зазначає, що у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 року у справі № 757/31606/15-ц, судом було зроблено висновок про те, що в разі відміни судом акта, яким встановлені тарифи на житлово-комунальні послуги, за зверненням споживача, їх виконавець (постачальник) повинен здійснити перерахунок. Дані тарифи не були скасовані в судовому порядку. Позивач також не наводить докази, щодо скасування тарифів на централізоване опалення. Враховуючи вказане, у задоволенні позову про зобов`язання здійснити перерахунок вартості послуг з централізованого опалення необхідно відмовити. Оскільки позивач згідно з положеннями ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» звільнений від сплати судового збору, в задоволенні позову\~\~ відмовлено,\~ то він компенсується за рахунок держави в порядку, передбаченому положеннями ст. 141 ЦПК України.

Outcome: dismissed