Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовну заяву обґрунтовує тим, що вона 31 травня 2013 року зареєструвала шлюб з відповідачем по справі. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] народження. Після народження дитини, сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Кожен має різні характери, погляди на життя та сім'ю. Відповідач [PERSON]. постійно нехтує сімейними цінностями, за його ініціативи між ними постійно виникали сварки, що негативно впливало на її психічний стан та спричиняло їй душевні страждання. Відповідач [PERSON]. не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають у неї та у сім'ї, він не здатний підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім'ї, піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. На даний момент ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання припинено. Майнових спорів немає. Дитина після розірвання шлюбу буде проживати з матір'ю. Позивач [PERSON] просить суд шлюб між нею та відповідачем [PERSON] розірвати. В судове засідання на розгляд справи позивач [PERSON] не з'явилася, подала через канцелярію суду заяву, в якій зазначила, що позовну заяву підтримує в повному обсязі, просить суд позов задовольнити та розглядати справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання на розгляд справи не з'явився, подав через канцелярію суду заяву, в якій зазначив, що позов підтримує в повному обсязі, проти його задоволення не заперечує. Просить суд справу розглядати за його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 31 травня 2013 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Баришівського районного управління юстиції у Київській області (актовий запис № 41). Від спільного подружнього проживання сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] народження. Сімейне життя у сторін не склалося, оскільки у них різні характери та погляди на життя. Сторони шлюбні відносини не підтримують, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, наміру зберегти сім'ю не мають. Відповідно до ч. 3, ч. 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Встановлені судом обставини підтверджуються: -ксерокопією паспорта [PERSON] від 06 серпня 2013 року; -ксерокопією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 31 травня 2013 року; -ксерокопією свідоцтва про народження [PERSON]., серії [NUMBER] від 09 жовтня 2013 року; -іншими матеріалами справи.

Outcome: approved