Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою та просила позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовано тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина [PERSON] , [INFO] . 25.12.2009 року шлюб між сторонами розірваний, сторони проживають окремо, син весь цей час проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Заборгованість відповідача по сплаті аліментів на утримання сина становить понад 200000 грн. Відповідач життям дитини не цікавиться, її вихованням не займається. Ухвалою суду від 13.02.2020 року по даній справі було відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання за загальними правилами позовного провадження. В підготовче судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, надавши заяву в якій заявлені позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, просила розгляд справи провести у її відсутність. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі та просив розглянути справу у його відсутність. Представник третьої особа на стороні позивача без самостійних вимог: органу опіки та піклування Жмеринської районної державної адміністрації Монастирський О. в підготовче судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність. Представник третьої особи на стороні позивача без самостійних вимог: органу опіки та піклування Шаргородської районної державної адміністрації в підготовче судове засідання не з`явився, хоча належним чинм був повідомлений про час та місце розгляду справи, причини його неявки суду невідомі. Попередньо 03.03.2020 року надав висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача відносно його сина [PERSON] , [INFO] . Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов належить задовольнити враховуючи таке. Згідно рішення Шаргородського районного суду Вінницької області від 25.12.2009 року шлюб між сторонами розірваний (а.с.7). Згідно свідоцтва серії [NUMBER] відповідач [PERSON] являється та записаний батьком [PERSON] , [INFO] (а.с.6), який зареєстрований та проживає разом з позивачем (а.с.8-9). Син [PERSON] навчається в 6 класі Шаргородської середньої загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №1. За період навчання сина батько [PERSON] участь у вихованні сина не приймав ( не відвідував батьківські збори та інші заходи). Участю в навчальному процесі учня з боку батьків займається виклично мати [PERSON] (а.с.10). На огляд сімейного лікаря з дитиною [PERSON] зверталася [PERSON] . Рекомендації лікаря виконує, заперечень по догляду за дитиною до матері в лікаря немає (а.с.11). Згідно розрахунку Жмеринського міськрайонного ВДВС заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів на утримання сина [PERSON] ,2008 року народження станом на 01.04.2019 року складає 217338,50 грн. (а.с.16). Згідно висновку органу та піклування Шаргородської райдержадміністрації №01-01-38/222 від 20.01.2020 року, є доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] (а.с.18-19). Дослідивши вищезазначені докази, встановлено, що між сторонами виник спір із сімейних правовідносин щодо ухилення батьком від виконання своїх батьківських обов`язків відносно його дитини. У відповідності до ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Згідно ст.164 СК України, в разі ухилення батьків від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав. Відповідно до положень діючого Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не вливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За роз`ясненнями п,п.15,16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007р. №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками і є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків. Враховуючи зазначене, суд вважає, що позов обґрунтований, визнаний відповідачем та підлягає задоволенню, виходячи із таких норм права, що регулюють зазначені спірні правовідносини. Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню та суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Питання про судові витрати необхідно вирішити в порядку передбаченому ч.1 ст.142 ЦПК України щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору сплаченого нею при поданні позову. Решта 50 відсотків судового збору, згідно ч.1 ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved