Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до колишньої невістки [PERSON], 3 особи- Лісун А.М., [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням в квартирі [ADDRESS], посилаючись на те, що після припинення шлюбно-сімейних відносин з [PERSON], відповідачка в 2000 р., забрала всі свої речі, майно, меблі та разом з дитиною [PERSON] перейшла проживати до своєї матері в [ADDRESS] . З того часу відповідачка жилим приміщенням не цікавиться, витрати по сплаті комунальних послуг не несе, ніяких дій по збереженню за собою жилої площі не вчиняє. В подальшому стало відомо, що [PERSON] придбала квартиру [ADDRESS], де проживає з повнолітнім сином.Як зазначає позивачка реєстрація відповідачки у квартирі перешкоджає їй, як власнику, у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном. В судовому засіданні позивач підтримала свої вимоги у повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не зявилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, в тому числі за адресою фактичного проживання, повістку отримала, про причини неявки суд не сповістила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. 3 особа - [PERSON] проти позову не заперечував та підтвердив факт тривалого непроживания колишньої дружини за місцем реєстрації та пояснив, що з 2000 р. з відповідачкою зовсім не спілкується, місце мешкання [PERSON] і сина йому невідомо. Суд, вислухавши пояснення позивача, третьої особи, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, приходить до наступного. Власником двокімнатної квартири [ADDRESS] є [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, видане 13.12.2012 р. виконавчим комітетом Харківської міської ради. В спірній квартирі зареєстрована позивачка та сімя її сина [PERSON], в тому числі невістка [PERSON], онук [PERSON], [INFO]. Шлюб між [PERSON] і [PERSON] розірвано 10.10.2007 р., що підтверджується відповідним свідоцтвом про розірвання шлюбу. Як випливає з пояснень позивача, 3 особи, в 2000 р. після припинення між подружжям шлюбно-сімейних відносин з чоловіком [PERSON], відповідачка [PERSON] добровільно забрала свої особисті речі, половину спільного сумісного майна подружжя та разом з сином виїхала та стала проживати у своєї матері. З того часу за місцем реєстрації відповідачка не зявляється, комунальні послуги не сплачує, в добровільному порядку з реєстраційного обліку не знімається, що порушує права власника [PERSON] у володінні, користуванні й розпорядженні належним їй нерухомим майном. Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON]- голова житлового кооперативу з 2003 р., в якому знаходиться спірна квартира, [PERSON],[PERSON] - сусіді по квартирі засвідчили факт не проживання [PERSON] за місцем реєстрації з 2000 р. та склали відповідний акт. Свідок [PERSON] стверджувала, що бачила відповідачку один раз, коли вона разом з сином приходила до неї для оформлення документів на видачу паспорта [PERSON] На інформацію щодо існування заборгованості по оплаті не відреагувала. Статтею 163 Житлового кодексу Украйни передбачено, що у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Тимчасова відсутність наймача та членів його сім'ї не звільняє їх від виконання обов'язків за договором найму жилого приміщення. Судом встановлено, що з 2000 р. відповідачка не проживає в квартирі, витрат по оплаті не несе. Підстав для продовження строку відсутності, за яких житлове приміщення зберігається на більш тривалий строк, суду не надано. Ніяких поважних причин своєї відсутності в спірній квартирі відповідач не має. Відповідно до ст.ст. 71, 72 ЖК України, наймач або члени його сімї можуть бути визнані судом такими ,що втратили право користування жилим приміщенням, зокрема за умови, що ці особи не проживають в ньому без поважних причин понад шести місяців. Зiбранi у справi докази та їх належна оцiнка дають підстави для усунення перешкоди в користуванні позивачем [PERSON] квартирою, яка належить їй на праві приватної власності, шляхом визнання відповідачки такою, що втратила право користування жилим приміщенням зі зняттям її з реєстраційного обліку. На підставі викладеного,

Outcome: approved