Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом та свої вимоги мотивує тим, що вона з 16.11.1994 р. перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. 09.07.2003 р. шлюб між нею та відповідачем було розірвано. Від спільного проживання мають сина [PERSON], [INFO], який навчається у Державному ліцеї - інтернат з посиленою військово - фізичною підготовкою «Кадетський корпус» ім.І.Г.Харитоненка, не перебуває на повному державному утриманні. Відповідач до досягнення повноліття сина сплачував аліменти на її утримання. На даний час вона не в змозі самостійно оплачувати навчання сина та повністю його утримувати, у зв'язку з тим, що окрім оплати за навчання йому необхідні кошти на проїзд до місця навчання, проживання, одяг, харчування, підручники тощо. У зв'язку з цим, просить суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина, [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше 10 відсотків прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, з моменту настання повноліття, а саме з 30.11.2017 р. та до закінчення навчання, чи до досягнення ним 23 років. Позивач [PERSON] та третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явилися, просили справу розглядати без їхньої участі. Відповідач - [PERSON], у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги [PERSON] визнав у повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають часткову задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ст. 199 Сімейного Кодексу України,- якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, який згідно свідоцтва про розірвання шлюбу від 09.07.2003 р. був розірваний (а.с.6). Від сумісного проживання у сторін є син - [PERSON], [INFO] (а.с.8). З довідки, наданої Державним ліцеєм - інтернатом з посиленою військово - фізичною підготовкою «Кадетський корпус» ім.І.Г.Харитоненка, за №208 від 25.07.2017 р. вбачається, що [PERSON] зарахований кадетом з 01.09.2016 р. до державного ліцею - інтернату з посиленою військово - фізичною підготовкою «Кадетський корпус» ім.І.Г. Харитоненка, не перебуває на повному державному утриманні. Закінчує навчання - 25.05.2018 р. Стипендію не отримує (а.с.9). Як роз'яснено Пленумом Верховного Суду України в п.20 постанови від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», - обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Враховуючи, що відповідач є батьком [PERSON], який навчається і потребує матеріальної допомоги, відповідач має можливість надавати таку допомогу, оскільки працює, з відповідача підлягають стягненню аліменти на навчання повнолітньої дитини. Відповідно до ст. 200 СК України,- суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Щодо вимог позивача, про те, що розмір аліментів не може бути менший ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд зазначає, оскільки син сторін є повнолітнім, а ч.2 ст.182 СК України визначає мінімальний розмір аліментів на утримання саме дитини, а не повнолітніх дочки або сина на період їх навчання, а тому застосування цієї норми не підлягає застосуванню. Таким чином, матеріалами справи встановлено, що у зв'язку з продовженням навчання повнолітній син сторін, якому ще не виповнилось 23 роки, потребує матеріальної допомоги, а у відповідача [PERSON] є можливість надавати таку допомогу синові, так як він працює і щомісячно отримує заробітну плату, та враховуючи визнання відповідачем позову, суд вважає необхідним стягувати з відповідача на користь позивача аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, на утримання сина - [PERSON], [INFO], до закінчення його навчання - до 25.05.2018 р., але не більше як до досягнення ним 23 років, починаючи з 01.12.2017 р. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 640 грн., так як позивач звільнений від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів.

Outcome: partial