Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до ПАТ «Електротермометрія» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати у розмірі 9 658,03 грн. за період з липня 2017 року по жовтень 2017 року, 15 125,13грн. середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні за період з 25 січня 2019 року по 1 вересня 2019 року, 8 871,00 грн. грошової компенсації за невикористані дні щорічної відпустки. Ухвалою суду від 6 вересня 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. У судове засідання позивач не з`явився, водночас подав заяву про зменшення розміру позовних вимог та просив стягнути з відповідача 16 799,19грн., в т.ч. 9 658,04 грн. заборгованості по заробітній платі, 7 141,15 грн. компенсації за невикористані дні відпустки. Крім того, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 15 125,13грн. середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні за період з 25 січня 2019 року по 1 вересня 2019 року просить залишити без розгляду. Ухвалою суду від 29 жовтня 2019 року у вказаній частині позовні вимоги залишені без розгляду. На підставі п. 2 ч. 2 ст. 49 ЦПК суд приймає заяву про зменшення розміру позовних вимог до розгляду як таку, що не суперечить інтересам сторін та діючому законодавству, та продовжує розгляд з її урахуванням. Відповідач у судове засідання не з`явився, водночас представник позивача у відзиві від 01.10.2019 року позов визнав у розмірі 16 799,19грн. Дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] працювала у ПАТ «Електротермометрія» на посаді інженера з підготовки виробництва, що стверджується трудовою книжкою серії [NUMBER] (а.с. 4-5). Відповідно до довідки від 26.09.2019 року заборгованість по заробітній платі перед [PERSON] становить 9 658,04грн., а також 7 141,15 грн. компенсації за сімдесят п`ять днів невикористаної відпустки (а.с.15). Відповідно до частини 1 статті 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Згідно із статтею 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. У разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен у зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. У відповідності до статті 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Аналіз зазначених норм свідчить про те, що всі суми (заробітна плата, вихідна допомога, компенсація за невикористану відпустку, оплата за час тимчасової непрацездатності тощо), належні до сплати працівникові, мають бути виплачені у день звільнення цього працівника. Закон прямо покладає на підприємство, установу, організацію обов`язок провести зі звільненим працівником повний розрахунок, виплатити всі суми, що йому належать; при невиконанні такого обов`язку з вини власника або уповноваженого ним органу наступає передбачена статтею 117 КЗпП Українивідповідальність Оскільки обов`язок своєчасної виплати заробітної плати і проведення повного розрахунку покладається саме на власника підприємства або уповноваженого ним органу, тому суд вважає, що саме роботодавець повинен доводити ту обставину, що заборгованість по заробітній платі у нього перед працівником відсутня. Враховуючи вищенаведене, та визнання відповідачем позову, суд дійшов висновку, що вимоги про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Електротермометрія» на користь [PERSON] заборгованості по заробітній платі за період з липня місяця 2017 року по жовтень місяць 2017 року в розмірі 9 658,04 грн. та грошової компенсації за невикористану відпустку у розмірі 7 141,15грн. підлягають до задоволення. Оскільки позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, з врахування ч. 1 ст. 142 ЦПК України, судовий збір у розмірі 384,20грн. підлягає до стягненню з відповідача на користь держави у відповідності до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України. Згідно з п. 2 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.

Outcome: approved