Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що вона з 22.01.1977 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Сімейно-шлюбні відносини між ними припинилися з 2010 року, через втрату взаєморозуміння, різницю погляді на сімейне життя, вони розїхалися та проживають окремо. Вважає, що сім'я з відповідачем розпалась остаточно і не може бути відновлена, тому просить суд розірвати шлюб. Ухвалою суду від 16.08.2018 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 01.10.2018 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. В судове засідання сторони не з'явились. Позивач [PERSON] надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на позові наполягала, не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином в порядку, передбаченому п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України, відзиву на позов не подав. Згідно вимог ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не зявився в судове засідання, не повідомив причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступних підстав. Як встановлено судом, сторони зареєстрували шлюб 22.01.1977 року, про що Саксаганським відділом РАЦС м. Кривий Ріг, зроблено відповідний актовий запис № 64 (а.с. 6 - копія свідоцтва про укладення шлюбу). Шлюбні відносини між сторонами припинені. Аналізуючи зібрані по справі докази, суд встановив, що подружжя припинило шлюбні стосунки, не ведуть спільного господарства, мають окремий бюджет, сім`я фактично розпалася, поновлення сімейних стосунків вважають неможливим. Таким чином, судом зясовані фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, і встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам подружжя. У звязку з викладеним, суд приходить до висновку про задоволення позову і розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу залишити позивачеві прізвище «Мухіна». Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем заявлено вимогу про відшкодування судових витрат: судового збору в сумі 704,80 грн., сплачений нею при подачі позову (а.с.1), тому оскільки позов підлягає задоволенню в повному обсязі, суд з врахуванням положень ст. 141 ЦПК України вважає можливим відшкодувати позивачу понесені витрати, стягнувши їх з відповідача на користь позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved