Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 08 вересня 2002 року, в якому у них народилися двоє дітей - син [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] , які на даний час проживають разом з позивачем. Поряд з тим, зазначила, що з відповідачем з серпня 2017 року разом не проживають, не ведуть спільного господарства та бюджету, спільно не виховують своїх дітей. Причиною припинення подружніх відносин стало те, що позивач дізналася про те, що відповідач має іншу сім`ю, з якою проживає за межами території України. Крім того, зазначила, що відповідач декілька разів озвучував про своє бажання відновити шлюбні відносини, проте будь-яких дій, спрямованих на їх відновлення не вчиняв. Надалі проживає з іншою сім`єю. За таких обставин вважає що шлюб набрав формальних рис, подальше збереження шлюбу є неможливим, у зв`язку з чим просила суд шлюб між ними розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище [PERSON] , а також стягнути з відповідача в її користь понесені нею судові витрати у вигляді судового збору. Сторони в судове засідання не з`явилися. Позивач подала до суду заяву, у якій просила справу слухати у її відсутності, позов підтримує. Крім того зазначила, що не заперечує щодо ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач [PERSON] причини неявки не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи чи розгляд такої у його відсутності до суду не подав, як і відзиву на позов. За таких обставин, за згоди позивача, суд вважає за необхідне ухвалити у справі заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, відповідно до якої, якщо відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази надані сторонами, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, що сторонами не оспорювалося, стверджено свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим 08 вересня 2002 року Шупарською сільською радою Борщівського району Тернопільської області, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 08 вересня 2002 року у Шупарській сільській раді Борщівського району Тернопільської області, про що складено відповідний актовий запис № 5. Після укладення шлюбу присвоєно прізвище - чоловікові та дружині - [PERSON] . Від шлюбу мають двоє дітей - синів [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які на даний час проживають разом з позивачем. Також судом встановлено, що шлюб між сторонами набрав формальних рис, такі більше півтора року разом не проживають, подружніх відносин не підтримують, не ведуть спільного господарства та бюджету. Наміру зберегти шлюб сторони не висловили. Виходячи з наведеного вище, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, а його розірвання не суперечить будь-чиїм законним правам та інтересам. Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по справі у вигляді судового збору. Тому, враховуючи викладене, на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України, Закону України «Про судовий збір»,

Outcome: approved