Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання малолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень 00 коп. щомісяця, починаючи з дня подачі позовної заяви до досягнення дитини повноліття. В обґрунтування позову посилалася на те, що з відповідачем по справі вони перебували у шлюбі, який був зареєстрований 09.09.2000 року Дзержинським відділом реєстрації актів громадянського стану міста Харкова, та мають спільну малолітню доньку - [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] . З відповідачем вони проживають окремо. 31.10.2018 року Фрунзенським районним судом міста Харкова було винесено рішення про розірвання шлюбу між позивачем та відповідачем. Дитина перебуває на утриманні позивача. Відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дитини. Позивач вважає, що відповідач має матеріальну можливість утримувати доньку, оскільки він є офіційно працевлаштованим та отримує заробітну плату. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не з`явилися, надали до суду заяву про слухання справи в їх відсутності, позов підтримали та остаточно просили суд, стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання малолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 1400 (одна тисяча чотириста) гривень 00 коп. щомісяця, починаючи з дня подачі позовної заяви до досягнення дитини повноліття. В обґрунтування посилались на те, що дитина перебуває на повному її забезпеченні, проте дитина потребує постійних витрат, пов`язаних з витратами на харчування, придбання одягу, ліків, відвідування школи і гуртків, навчання тощо. Допомоги у вихованні дитини, догляді за нею, витратах на лікування відповідач не бере. Для навчання в школі - купівлі одягу, взуття, шкільного приладдя відповідач коштів не надає. Такі витрати (навчання дитини в школі, придбання відповідного приладдя, харчування, лікування) позивач несе самостійно, а відповідач будучи працевлаштованим, отримує заробітну плату та в змозі повноцінно сплачувати аліменти на утримання доньки. Відповідач [PERSON] та його представник в судове засідання не з`явилися, надали до суду заяву про слухання справи в їх відсутності, позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання малолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 1400 (одна тисяча чотириста) гривень 00 коп. щомісяця, починаючи з дня подачі позовної заяви до досягнення дитини повноліття, визнали, позов просили задовольнити. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 29.10.2018 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін по справі. У зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, що беруть участь справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи із наступного. Згідно ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Судом встановлено, що сторони по справі перебували у шлюбі з 09.09.2000 року, який було зареєстровано Дзержинським відділом реєстрації актів громадянського стану міста Харкова, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 09.09.2000 року. 31.10.2018 року Фрунзенським районним судом міста Харкова було винесено рішення, яким зареєстрований 09.09.2000 року Дзержинським відділом реєстрації актів громадянського стану міста Харкова шлюб, між позивачем та відповідачем, було розірвано. Від шлюбу сторони мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження, від 25.01.2011 видане Фрунзенським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис №669). Згідно зазначеного свідоцтва про народження, позивач зазначена матір`ю дитини, відповідач батьком. Судом встановлено, що дитина проживає з матір`ю за адресою: [ADDRESS] . Кожна сторона, за ч. 3 ст. 12 ЦПК України, повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, як беруть участь у справі. В ч. 2 ст. 51 Конституції України закріплено обов`язок батьків по утримуванню дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При встановленні розміру аліментів, суд керується вимогамист.182 СК України та роз`ясненнями, які містяться в п. 17 Постанови пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», та вирішуючи питання щодо розміру аліментів враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 року, який набрав чинності 08.07.2017 року, частину другу статті 182 Сімейного кодексу України викладено в такій редакції: Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно зі ст. 183 СК України частина заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Пленум Верховного Суду України, в п. 17 своєї Постанови від 15.05.2006 року №3 роз`яснив судам, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Частиною 2 ст. 18 СК України передбачено, що суд застосовує ті способи захисту прав або інтересів учасників сімейних відносин, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. Згідно з п. 1 ст. 3 Конвенції «Про права дитини», схваленої резолюцією 44-ї сесії Генеральної Асамблеї ООН 44/25 від 20.11.1989 р., ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року № 789 - ХІІ, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Стаття 27 Конвенції «Про права дитини», дає кожній дитині право на рівень життя, необхідній для її фізичного, розумового, духовного, морального та соціально розвитку. Батьки або інші особи які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Також, відповідні положення закріплено у частині 2 статті 182 СК України: «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини». Аксіомою є закріплена у статті 180 Сімейного кодексу України норма: «Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття». Участь в утриманні дитини, за відсутності відповідно домовленості, має бути рівною. Згідно із частиною третьою статті 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (стаття 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (стаття 184 цього Кодексу) і виплачуються щомісячно. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Суд визначає розмір аліментів в кожному конкретному випадку, виходячи з фактичних обставин справи. За частинами першою, другою статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Отже чинним національним та міжнародним законодавством на батьків покладено обовязок батьків забезпечувати нормальний розвиток дитини, допоки дитина не досягне повноліття, а в деяких випадках і до отримання нею вищої освіти. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ст. ст. 7, 155 Сімейного кодексу України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий доход, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Таким чином, при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальний стан сторін, стан здоров`я дитини, відсутність на утриманні у платника аліментів інших неповнолітніх дітей та непрацездатних членів сім`ї. Згідно із ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, в тому числі і оплата праці (грошове забезпечення), з якої відраховують аліменти. Обов`язок проведення індексації розміру аліментів, визначених судом у твердій грошовій сумі, прямо передбачений законом, а саме, положеннями ст. 184 СК України, що зобов`язує державного виконавця проводити таку індексацію без додаткового судового рішення,

Outcome: approved