Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що вона з 28.06.2008 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з нею. Підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що у них відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. На даний час вони сімейного життя не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують, з листопада 2019 року проживають окремо. Вважає, що сім`я з відповідачем розпалась остаточно і не може бути відновлена, тому просить суд розірвати шлюб. Ухвалою суду від 08 травня 2020 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження. В судове засідання сторони не з`явились, до суду надали заяви про розгляд справи у їх відсутність: позивач на позові наполягає, відповідач позов визнає. Враховуючи вимоги частини першої статті 223 ЦПК України та надані учасниками справи заяви, суд вважає можливим розглянути справу у їх відсутність на підставі наявних у справі доказів, оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату, час і місце цього засідання, однак їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті. Відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог виходячи з таких підстав. Як встановлено судом, сторони зареєстрували шлюб 28 червня 2008 року, про що Новолазарівською сільською радою Казанківського району Миколаївської області, зроблено відповідний актовий запис № 01 (а.с. 5 - копія свідоцтва про шлюб). Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 6,7 - копії свідоцтва про народження). Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї (стаття 51 Конституції України). Відповідно до положень статей 105,110,112 СК України, якщо суд встановив, що подальше спільне життя подружжя і збереження родини неможливо, він приймає рішення про розірвання шлюбу. Шлюбні відносини між сторонами припинені, тому аналізуючи зібрані по справі докази, суд встановив, що подружжя не веде спільного господарства, мають окремий бюджет, сім`я фактично розпалася, поновлення сімейних стосунків вважають неможливим. Таким чином, судом з`ясовані фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, і встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам подружжя та їх дітей. Згідно частин. першої, четвертої статті 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. У зв`язку з викладеним, враховуючи наявність в матеріалах справи заяви відповідача [PERSON] про визнання позову, яка не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про задоволення позову і розірвання шлюбу. Відповідно до статті 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Із свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 28.06.2008 року слідує, що під час державної реєстрації шлюбу позивач змінила своє дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », яке після розірвання шлюбу суд вважає за можливе залишити без змін. Згідно частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивачем вимога про відшкодування судових витрат не заявлялася, вони покладаються на позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved