Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача борг за договором позики, який в ході розгляду справи уточнювала, посилаючись на те, що 27 липня 2012 року уклала договір позики з відповідачем - [PERSON], оформлений у вигляді розписки, за яким позичила відповідачу 26368 доларів США.Відповідно до умов договору відповідач зобовязався повернути позику у повному обсязі в строк до 27 .09. 2012 року. Відповідач грошових коштів не повернула, чим порушила свій обов'язок з повернення позики і її дії не відповідають вимогам ст. ст. 526,530 ЦК України, тому просить стягнути суму основного боргу -214\~108 грн.; Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України позичальник повинна сплатити також 3% річних, що буде складати 18056,46 грн.; інфляційні витрати у розмірі 141525,38 грн., а відповідно зі ст. 1048 ЦК України - проценти за користування грошами на рівні облікової ставки НБУ 66191,50 грн. Крім цього, просить стягнути судові витрати Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі і дав пояснення про обставини викладені вище. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася, про день і час розгляду справи сповіщалася своєчасно та належним чином, за місцем реєстрації, надала заяву про слухання справи за її відсутністю, заперечення проти позову суду не надала. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Судом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що 27 липня 2012 року між [PERSON]та [PERSON]укладений договір позики у вигляді розписки, за умовами якого [PERSON] позичила у позивача 214108 грн., що є еквівалентом 26368 доларів США зі строком повернення до 27 вересня 2012 року. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Таким чином, між сторонами у встановленій законодавством формі було укладено договір позики, за яким грошові кошти було передано відповідачу. Виниклі між сторонами правовідносини регулюються відповідними положеннями цивільного законодавства щодо договорів позики. Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Закінчення строку договору відповідно до частини 4 статті 631 ЦК України не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. За змістом ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зобов'язання за договором позики відповідачем не виконані. Частиною першою статі 1050 ЦК України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За таких обставин позивач обґрунтовано просить стягнути як інфляційні витрати у розмірі 141525,38 грн. та 3% річних 18055,46 грн. Розрахунок заборгованості зроблений відповідно до вимог закону . Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення пози\-ки. Позивач зробив розрахунок з урахуванням облікової ставки НБУ за період з 2013року і по 21.07.2015 року. Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідач [PERSON] не надала будь яких письмових доказів щодо виконання взятих на себе зобовязань по сплаті боргу. Крім цього, у порядку ст.88 ЦПК України необхідно стягнути на користь позивача витрати повязані зі сплатою ним при предявленні позову судового збору 3654, 00 грн.

Outcome: approved