Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] в розмірі ј частини всіх видій його заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня пред`явлення позовної заяви, до моменту досягнення [PERSON] , [INFO] - повноліття. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 20 листопада 2015 року позивач та відповідач уклали шлюб. В шлюбі в них народилася дитина - [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини між ними не склалися. Спільне господарство не ведеться. Фактично шлюбні відносини між ними припинені з початку березня 2020 року. Після припинення шлюбних відносин, дитина постійно проживає разом з позивачем. Відповідач не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини, позивач вимушена утримувати дитину самостійно. Відповідач має матеріальну можливість надавати кошти на утримання дитини, оскільки працює водієм ТОВ «Каховрефтранс», та отримує заробітну плату не менше 10000 гривень на місяць. На утримання інших дітей відповідач аліменти не сплачує, непрацездатних батьків на утриманні не має. Будь-яких доходів, що дозволяють позивачу обходитися без аліментів у неї немає. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Надала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Надав суду заву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги визнає в повному обсязі. На підставі ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, в разі неявки всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. 20 листопада 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову Харківського міського управління юстиції був зареєстрований шлюб між громадянином [PERSON] , [INFO] та громадянкою [PERSON] , [INFO] , про що складено відповідний актовий запис №2895. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON] (а.с.9). Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 19.05.2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Артемівську Артемівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] народився [INFO] , актовий запис № 386, батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с.10). Згідно довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб №2451/11-17 від 01.06.2020 року, [PERSON] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , має наступний склад сім`ї: [PERSON] , [INFO] (а.с.12) Приписами ст. 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дітей і проживання батьків окремо від них не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дітей. Статтею 150 СК України визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. У силу положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст. ст. 183, 184 СК України. Отже, відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс України передбачає підстави для визначення розміру аліментів, але не пов`язує їх виключно зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). З огляду на відсутність імперативної заборони розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та які на які посилався позивач. При цьому право застосування норми права належить виключно суду. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У відповідності з ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд враховує, що відповідач має задовільний стан здоров`я, доказів щодо сплати аліментів на утримання інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, а також що відповідач має нерегулярний, мінливий дохід не надано, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про те, що відповідач в змозі виплачувати 1/4 частину свого доходу з урахуванням того, що розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тому з відповідача слід стягувати на користь позивача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку /доходу/ щомісячно, але не менш ніж 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до повноліття дитини, починаючи від дня пред`явлення позову, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно дост.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Частиною 1 статті 142 ЦПК передбачено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З урахуванням звільнення позивача від сплати судового збору та визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, суд вважає необхідним стягнути з відповідача 50 відсотків суми судового збору за подання позову, що становить 420,40 грн., а інші 50 відсотків судового збору компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: approved