Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-06 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно і до досягнення дитиною трьох років. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що з 17.08.2006 року перебувала у шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу у них народився син [PERSON], 17.10.2017р.н. та донька [PERSON], 14.07.2007р.н. Сімейне життя у сторін належним чином не склалося, тому 11.12.2012 року згідно рішення Сокальського районного суду шлюб між сторонами розірвано. Після розірвання шлюбу та з моменту народження сина [PERSON] відповідач ухиляється від виконання свого батьківського обов'язку, матеріально дітям не допомогає, хоча має таку можливість оскільки офіційно працевлаштований на ДП «Шахта «Відродження». Крім того, на даний момент позивач подала заяву про видачу судового наказу про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. Позивач на даний момент немає можливості працювати, оскільки здійснює догляд за дитиною, а соціальних виплат від держави є недостатньо для належнього догляду та забезпечення дітей. Вона невзмозі самотужки належним чином матеріально забезпечити своїх дітей, тому змушена звернутися з даним позовом в суд. В судове засідання позивач не прибула, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, проте надав суду заяву у якій просить суд розглядати справи у його відсутності, позовні вимоги визнає. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Згідно ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання відповідає вимогам закону, інтересам сторін по справі та не суперечить правам та інтересам інших осіб. Як встановлено із матеріалів справи з 17.08.2006 року [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, який згідно рішення Сокальського районного суду Львівської області від 11.12.2012р. №1321/3584/2012 розірвано. Із копій свідоцтва про народження серії І-СГ №114846 та №559106 вбачається, що у сторін народилися двоє дітей [PERSON], 14.07.2007р.н., та [PERSON], 17.10.2017р.н. У відповідності до ст. 84 Сімейного Кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. При вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд виходить з положень ст. 84 Сімейного Кодексу України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», та беручи до уваги стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров'я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов'язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу. Спроможність батька дитини надавати допомогу на утримання дружини, з якою проживає дитина до досягнення нею трьох років, з урахуванням його матеріального, сімейного становища, стану здоров'я є однією з обов'язкових умов стягнення аліментів на утримання дружини. Згідно ст. 81 ч. 1, 6 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачем, відповідно до вимог цивільного законодавства України суду не надано доказів, неспроможності сплачувати аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку. При винесені рішення про визначеня розміру аліментів суд бере до уваги надану згоду відповідача платити аліменти а тому суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти на утримання дружини. Таким чином, позовні вимоги про стягнення аліментів є обґрунтованими та правомірними і підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Та згідно ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі задоволення позову на відповідача.

Outcome: approved