Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказала, що з Відповідачем перебуває у шлюбі, зареєстрованому10.09.1987 року Відділом ЗАГС Міськвиконкому м. Запоріжжя, актовий запис № 2223. Від шлюбу неповнолітніх дітей сторони не мають. Позивач просить розірвати шлюб з Відповідачем, посилаючись на те, що спільне життя з Відповідачем не склалося, внаслідок втрати взаєморозуміння та різних поглядів на життя, шлюбні стосунки припинені, спільне господарство не ведеться, вважає, що сімя розпалась остаточно, поновлення її неможливе та суперечить їх інтересам. В судове засідання Позивач не зявилася, надавши суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність без фіксації судового процесу, в якій вказала, що підтримує позовні вимоги та просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Після розірвання шлюбу позивач просить залишити їй шлюбне прізвище „Матвієнко. Відповідач в судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку, письмових заперечень проти позову суду не надав, у звязку з чим суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до ст.ст. 197, 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, без фіксації судового процесу, в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому10.09.1987 року Відділом ЗАГС Міськвиконкому м. Запоріжжя, актовий запис № 2223, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІ-ЖС № 398228, виданим 10.09.1987 року. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно із ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлено одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них. Судом встановлено, що сімейні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться, сімя розпалась остаточно, поновлення її не можливе та суперечить інтересам сторін. Враховуючи обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, тому вважає за необхідне розірвати шлюб між сторонами. Вирішуючи питання стосовно прізвища позивача після розірвання шлюбу, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Беручи до уваги, що позивачем було виявлено бажання після розірвання шлюбу іменуватися шлюбним прізвищем, суд вважає за можливе залишити їй після розірвання шлюбу прізвище „ Матвієнко.

Outcome: approved