Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на наступні обставини. 16 жовтня 2010 року, вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON], зареєстрованого відділом реєстрації актів цивільного стану Драбівського районного управління юстиції Черкаської області. Від спільного проживання у них народилася донька [PERSON], [INFO], актовий запис № 169 від 11.10.2010 року. Причиною розлучення є те, що вони з відповідачем не зійшлися характером, в сім»ї часто виникали сварки, порозуміння у них у їх відносинах не досягнуто. Оскільки, сім»я їх розпалась, шлюб існує формально, виникла необхідність його розірвання. Просила суд винести рішення про розірвання шлюбу, зареєстрованого відділом реєстрації актів цивільного стану Драбівського районного управління юстиції Черкаської області, актовий запис про одруження № 84 від 16.10.2010 року між нею, [PERSON] та [PERSON] ( а. с. 2 ). В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала позовні вимоги, надала пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві та просила суд позовні вимоги задовольнити та розірвати шлюб між нею та відповідачем. Після розірвання шлюбу прізвище просила залишити [PERSON]. Доповнила, що з січня 2017 року з відповідачем мешкають окремо один від одного, господарство разом не ведеться, втратила до відповідача почуття любові та поваги. Просила строк для примирення не надавати. Судові витрати просила залишити за нею. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні вимоги позивачки визнав, просив суд розірвати шлюб. Строк для примирення просив суд не надавати. Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивачки [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленному цим Кодеком, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 п. 1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Судом встановлені наступні обставини. 16 жовтня 2010 року було зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Відділом реєстрації актів цивільного стану Драбівського районного управління юстиції Черкаської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів 16.10.2010 року зроблено відповідний актовий запис за № 84, де прізвище після реєстрації шлюбу чоловіка та дружини [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серія 1-СР № 066716, виданого 16 жовтня 2010 року ( а. с. 7 ) Встановлено, що подружжя від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO], про що в матеріалах справи свідчить наявне свідоцтво про народження ( а. с. 8 ). Встановлено, що спільне життя у подружжя не склалося, сім»я розпалася,з січня 2017 року подружжя мешкає окремо один від одного, шлюб існує формально. Спільне господарство ними разом не видеться. Подружжя втратило почуття любові та поваги один до одного. Відповідно до ч. 2 п. 1 ст. 1 СК України, завданням Сімейного кодексу України є зміцнення сімї як соціального інституту і як союзу конкретних осіб. Відповідно до ч. 2 п. 3 ст. 1 цього Кодексу, завданням Сімейного кодексу України є побудова сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки. Згідно ч. 2 ст. 3 СК України сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Частина 2 ст. 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв»язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В судовому засіданні відповідач [PERSON] визнав позовні вимоги позивачки та просив розірвати шлюб, а також заперечував про надання строку для примирення. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки, спільне життя у подружжя не склалось, шлюбні відносини між подружжям припинені з січня 2017 року, подружжя не повязано спільним побутом, господарство сумісно не ведеться, щодо надання строку для примирення подружжя заперечувало, наполягали на розірванні шлюбу, суд приходить до висновку, що родина фактично розпалась та її поновлення неможливе, у звязку з чим, шлюб необхідно розірвати. Спору щодо місця проживання дитини у подружжя немає. Судові витрати залишити за позивачкою. На підставі викладеного та

Outcome: approved