Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON], в обґрунтування якого вказала, що виконавчим комітетом Гончарівської сільської ради Сватівського району Луганської області 18.07.2014 р. між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, актовий запис № 2. Від шлюбу з відповідачем мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачем та знаходяться на її утриманні. В даний час позивач не працює та знаходиться у відпустці по догляду за дітьми до досягнення ними трьох років. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання неповнолітніх дітей та на її утримання, як непрацюючої дружини не надає. Просить суд стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на її користь на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у розмірі 1/2 частки з усіх видів доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та аліменти на її користь у розмірі 1/8 частки з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно на її утримання як непрацюючої дружини, з якою проживають неповнолітні діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], починаючи з 23.06.2017 р. до досягнення дітьми трьох років. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає. (а.с. 28). Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав, на стягнення аліментів згоден (а.с. 29). Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову з огляду на наступне. Матеріалами справи встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 18.07.2014 р., сторони по справі перебувають у шлюбі, зареєстрованому виконавчим комітетом Гончарівської сільської ради Сватівського району Луганської області 18.07.2014 р. (а.с. 4) Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 26.05.2017 р., серії [NUMBER] від 12.10.2012 р., серії [NUMBER] від 13.10.2014 р., серії [NUMBER] від 13.10.2014 р. (а.с. 5-8). В даний час позивач не працює та знаходиться у відпустці по догляду за дітьми до досягнення ними трьох років. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання неповнолітніх дітей та на її утримання, як непрацюючої дружини не надає. Згідно з ч.2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного Кодексу України - батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до їх повноліття, а тому є підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання його дитини. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Статтями 18, 27 Конвенції про права дитини встановлено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно дост.150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ч.1 ст.179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім'я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини (ч.2 ст. 179 СК України). Статтями 180-182, 184, 191, 192 СК України, передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. При призначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ст.182 СК України). Згідно ч.ч. 2,4 ст. 84 Сімейного Кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Враховуючи, що відповідач позовні вимоги визнав повністю, а також те, що позивач здійснює догляд за дітьми і утримання дітей самостійно і не може в даний час працювати, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дітьми до досягнення ними трьох років, виходячи з принципу справедливості та розумності, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання дітей у розмірі 1/2 частки з усіх видів доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та аліменти на утримання дружини відповідно до ч.2 ст.84 СК України. Згідно ч. 1 ст. 79 Сімейного Кодексу України, аліменти одному з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави. Відповідно до ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду про стягнення аліментів у межах сплати платежу за один місяць. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved