Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про зняття арешту з рухомого майна, а саме: автомобіля марки «CHEVROLET» державний номерний знак [NUMBER], та автомобіля марки «ГАЗ 33021» держанивний номерний знак [NUMBER], що належать померлому [PERSON]. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вона є дружиною померлого чоловіка [PERSON], якому належали автомобілі: марки «CHEVROLET» д.н.з. [NUMBER] та марки «ГАЗ 33021» д.н.з. [NUMBER]. У зв'язку з відкриттям спадщини звернулась до державного нотаріуса Першої Київської державної нотаріальної контори, від якого дізналась що на вказані автомобілі накладено арешти. Позивачці стало відомо, що арешт на належне рухоме майно накладений рішенням державної виконавчої служби Шевченківського районну м. Києва, відповідно до виконавчого листа №3-10933 Шевченківського районного суду м. Києва, винесеного на підставі постанови АА 855390 від 30.05.2005 року. Оскільки накладений арешт на спірне рухоме майно порушує права позивача на розпорядження власністю, остання просить скасувати арешт та заборону відчуження з рухомого майна, а саме: автомобіля марки «CHEVROLET» державний номерний знак [NUMBER], та автомобіля марки «ГАЗ 33021» держанивний номерний знак [NUMBER], що належать [PERSON]. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та позов просила задовольнити, додатково зазначивши, що про винесення постанови Шевченківським районним судом м. Києва про притягнення [PERSON] до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП та несплачений штраф по даній справі дізналась лише при оформленні спадщини. При зверненні до ДВС у Шевченківському районні м. Києва щодо звільнення автомобілів з-під арешту, дізналась що документи та матеріали по даній справі не збереглись. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, будь-яких заперечень на позов та заяву про відкладення розгляду справи до суду не подав. Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] є дружиною [PERSON], померлого [INFO] року та прийняла спадщину після смерті останнього, як спадкоємець першої черги за законом, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі. Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] належить автомобіль марки «ГАЗ 33021» держанивний номерний знак [NUMBER], кузов [NUMBER] та на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] автомобіль марки «CHEVROLET» моделі «ТAKUMA» державний номерний знак [NUMBER], кузов [NUMBER]. Між тим, згідно Витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна на майно [PERSON] накладено усі типи обтяжень, зокрема на транспортний засіб марки «CHEVROLET» моделі «ТAKUMA» державний номерний знак [NUMBER], кузов [NUMBER] та транспортний засіб марки «ГАЗ 33021» держанивний номерний знак [NUMBER], кузов [NUMBER] (а.с. 6-7). Судом встановлено, що постановою Шевченківського районного суду м. Києва у справі №3-10933/05 [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 50,00 грн. (а.с. 5). Листом від 05.10.2016 № б/н року начальник Шевченківського РВ ДВС м. Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Гоцій Б.І. повідомив про те, що перевірити факт перебування виконавчого документа на виконанні у Відділі та підстави накладення арешту на зазначене рухоме майно не виявляється можливим, оскільки журнали реєстрації виконавчих проваджень, переданих державним виконавцям в 2005 році та виконавчі провадження, завершені по 2012 рік, відповідно до вимог п. 9.9 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, знищені у зв'язку із закінченням терміну зберігання. Відповідно до ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження арешт, накладений на майно боржника, знімається. У разі, якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження державним виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. В порушення вказаних вимог закону, при закінченні виконавчого провадження, арешт, накладений на майно боржника [PERSON], державним виконавцем не знято. Оскільки, виконавче провадження, що було відкрите за заявою стягувача ДВС у Шевченківському районі м. Києва, знищене за терміном зберігання як таке, що завершене, то настають наслідки завершення виконавчого провадження зі скасуванням арешту з майна позивачів, оскільки існування арешту накладений на зазначені транспортні засоби унеможливлює реалізацію позивачем свого права набуття права власності, як спадкоємця за законом. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1281 ЦК України зазначено, що до складу спадщини входять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Згідно з ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до положень ст. 37, ст. 38 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції чинній станом на момент завершення виконавчого провадження) виконавче провадження підлягає закінченню у випадках: закінчення передбаченого законом строку для даного виду стягнення. У разі закінчення виконавчого провадження згідно із статтею 37 цього Закону, крім направлення виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; повернення виконавчого документа стягувачу згідно ізстаттею 40 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, згідно із статтею 40-1 цього Закону, припиняється чинність арешту майна боржника, скасовуються інші здійснені державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку з завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Судом встановлено, що матеріали виконавчого провадження знищені за закінченням терміну зберігання, що підтверджується листом від 05.10.2016 року № б/н Шевченківського РВ ДВС м. Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві. Згідно ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт,належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Отже, судом достовірно встановлено, що транспортні засоби, на які накладено арешт належать померлому [PERSON], враховуючи вищевикладені обставини та накладення арешту на спірне майно перешкоджає [PERSON], як спадкоємцю першої черги за законом, здійснювати право користування та розпорядження цим майно, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги, а саме: скасувати арешт та заборону відчуження з транспортного засібу марки «CHEVROLET» моделі «ТAKUMA» державний номерний знак [NUMBER], кузов [NUMBER] та транспортного засібу марки «ГАЗ 33021» держанивний номерний знак [NUMBER], кузов [NUMBER].

Outcome: approved