Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] міської ради про визнання права власності в порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона є спадкоємцем за законом після свого чоловіка [PERSON], [INFO], який помер 28 січня 2015 року. Крім неї спадкоємцями за законом є дочки померлого - [PERSON], [PERSON] і [PERSON], проте всі вони написали заяву про відмову від спадщини. Вона разом зі своїм чоловіком [PERSON] прописані і проживали в належній їм на праві спільної сумісної власності квартирі №169 по вул. Новоросійській, б. 16 в м.Маріуполі Донецької області. У зазначеній квартирі вона проживає по теперішній час. У січні 2015 року її чоловік [PERSON] поїхав в Російську Федерацію погостювати у доньки [PERSON] і там раптово помер. 22 грудня 2015 року вона звернулася в нотаріальну контору з заявою для видачі їй свідоцтва про право на спадщину на 1/2 частину квартири [ADDRESS]. Як правовстановлюючий документ на спадкову квартиру в підтвердження того, що 1/2 квартири належала спадкодавцеві, вона надала свідоцтво про право власності на житло від 06 жовтня 1993 року видане держпідприємством по ремонту та експлуатації житлового фонду «Житловик», яке підтверджує, що право власності на ? частину квартири належить [PERSON] -30,68 кв.м. та на ? частину [PERSON] - 30,67 кв.м. Однак, вказане свідоцтво про право власності на квартиру не був зареєстровано в Бюро технічної інвентаризації, як того вимагав закон. На цих підставах приватним нотаріусом [PERSON] міського нотаріального округу [PERSON] у видачі свідоцтва про право власності на спадкову квартиру їй відмовлено, про що видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 28 грудня 2015 року №740 / 02-31. Заяву про відмову від прийняття спадщини після смерті її чоловіка вона не подавала. Таким чином, вона є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] і є особою, що прийняла спадщину після його смерті. Просить визнати за нею право власності на 1/2 частку квартири № 169 в будинку за № 16 по вулиці Новоросійській у м. Маріуполі, після смерті [PERSON], померлого 28.01.2015 року. Позивачка [PERSON] та її представники [PERSON], [PERSON], які діють на підставі довіреності, до відкритого судового засідання не зявилися, але надали заяви, згідно яких позовні вимоги підтримують, просять їх задовольнити та розглянути справу без їх участі. Представник відповідача [PERSON] міської ради, [PERSON], який діє на підставі довіреності, до відкритого судового засідання не зявився, але надав заяву, згідно якої просить розглянути справу без його участі та вирішення справи залишив на розсуд суду. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст.ст.321, 328 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 1220 ЦК України передбачено, що часом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця. Відповідно зі ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народження після його смерті, той з подружжя, який його пережив і батьки. Відповідно до ст.1268 ЦК України позивач вважається таким, що прийняв спадщину, оскільки своєчасно звернувся до нотаріальної контори у встановлений законом шестимісячний строк із заявою про прийняття спадщини та спадкоємець першої черги [PERSON] від мовився від прийняття спадщини. Згідно ч.2 ст. 1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Відповідно до п.3.1 інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05. 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Відповідно до ч. 1 ст. 1298 ЦК свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців із часу відкриття спадщини, тому спір про спадкування може бути вирішений лише після закінчення цього строку. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серія ІІ-ИВ №597486 виданого 08.02.2008 року відділом ЗАГС адміністрації міста Магнітогорська Челябинської області, актовий запис № 2890, [PERSON] народилася 29.08.1960 року, в графі батьки зазначені: батько [PERSON] та мати [PERSON] (а.с.16). Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серія І-ИВ №792486 виданого повторно 20.11.2009 року відділом ЗАГС адміністрації м.магнітогорська Челябинської області, актовий запис №1648, 14.05.1957 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб. Після укладення шлюбу присвоєні прізвища: чоловіку [PERSON], дружині [PERSON] (а.с.22). Згідно свідоцтва про право на власності на житло виданого 06.10.1993 року №9617 [PERSON] державним виробничим підприємством ремонту і експлуатації житлового фонду «Житловик», квартира [ADDRESS], належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], тобто по 1/2 кожному (а.с.8). Згідно особового рахунку №4949 квартиронаймачем квартири [ADDRESS] є [PERSON] У зазначеній квартирі зареєстровані: [PERSON], [INFO] з 14.04.1977 року - власник, [PERSON], [INFO] з 29.11.1997 року дружина (а.с.15). Згідно свідоцтва про смерть серії 1V-AK №645766 виданого 29.01.2015 року відділом реєстрації актів цивільного стану про смерть 1 Комітету по справам ЗАЦС Уряду Санкт-Петербурга, петроградського району [PERSON] помер 28.01.2015 року, актовий запис № 104 (а.с. 13). Згідно заяви від 28.10.2015 зареєстровано в реєстрі №3-4048 [PERSON], остання на спадкове майно не претендує, поновлювати строки прийняття спадщини не буде (а.с.18). Згідно заяви від 04.11.2015 зареєстровано в реєстрі №3-10329 [PERSON], остання на спадкове майно не претендує, поновлювати строки прийняття спадщини не буде (а.с.17). Згідно заяви від 06.11.2015 зареєстровано в реєстрі №1850 [PERSON], остання на спадкове майно не претендує, поновлювати строки прийняття спадщини не буде (а.с.20). Згідно заяви від 14.12.2015 зареєстровано в реєстрі №6496 [PERSON], остання прийняла спадщину після померлого [PERSON], яка складається з ? квартири [ADDRESS]. Крім неї спадкоємцями за законом є доньки [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с.19). Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №42541573 виданого 22.12.2015 року приватним нотаріусом [PERSON] міського нотаріального округу [PERSON], зареєстровано спадкову справу номер у спадковому реєстрі 58402205, номер у нотаріуса 141/2015 на імя [PERSON], померлого 28.01.2015 року (а.с.14). Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса [PERSON] міського нотаріального округу [PERSON] від 28.12.2015 р. №740/02-31, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на квартиру [ADDRESS], тому що у спадкоємця відсутні документи, оформлені відповідно до чинного законодавства, що підтверджують належність майна спадкодавцеві (а.с.21). Отже, вивчивши зібрані по справі докази, аналізуючи вищевикладені норми права, суд приходе до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] про визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом на ? частину квартири [ADDRESS] після смерті [PERSON], померлого 28 січня 2015 року.

Outcome: approved