Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] відносно дитини - сина [PERSON], [INFO], мотивуючи свої вимоги тим, що вона є рідною матір'ю відповідачки по справі [PERSON] та бабусею її дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON], [INFO]. В шлюбі відповідачка ніколи не перебувала, тому відомості про батька дітей внесено відповідно до ст.. 135 ч.1 Сімейного кодексу України. З моменту народження дітей відповідачка вела безвідповідальний спосіб життя по відношенню до дітей, їх вихованням та утриманням не займалась. Допомогу на утримання дітей витрачала не за цільовим призначенням. Безвідповідальна поведінка відповідачки призвела до того, що рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05.02.2009 року [PERSON] було позбавлено батьківських прав відносно її старшого сина [PERSON] [INFO], та призначено позивача [PERSON] його опікуном. Народивши другу дитину, [PERSON], відповідач на шлях виправлення не стала та продовжила вести безвідповідальний спосіб життя. У вихованні дитини відповідачка участі не приймає та не проживає з дитиною без поважних причин, не приймає участі в утриманні дитини і не виявляє до неї батьківської уваги та турботи. Всі ці обставини мають своє підтвердження відповідними документами. Саме такі обставини змусили позивача звернутися до суду з вищезазначеним позовом, оскільки дітьми відповідачки опікується вона. Позивач зазначає, що має постійну роботу і постійну заробітну платню, а тому просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON], [INFO], та просить стягнути аліменти з відповідачки на її користь на утримання [PERSON]. В судовому засіданні позивач [PERSON]. позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, надалі надала суду заяву про закінчення розгляду справи за її відсутності, на позові наполягала. Відповідач [PERSON] до суду не з'явилася, про слухання справи повідомлена належним чином. Представник третьої особи органу опіки та піклування виконкому Довгинцівської районної у місті ради [PERSON] пояснила, що місце знаходження відповідача не встановлено, її не допитано, тому надати висновок не можуть. Дослідивши матеріали справи, вислухавши учасників процесу суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] є рідною матір'ю [PERSON], [INFO] (а.с. 13- копія свідоцтва про народження). Матір хлопчика вихованням та утриманням дитини не займається, жебракує. Відповідно до акту органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров'я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 30.11.2017 року, була виявлена дитина чоловічої статі, яка була знайдена у матері [PERSON], [INFO], яка перебувала у стані алкогольного сп'яніння. В даному акті про стан дитини зазначено, що дитина недоглянута, хвора та має блідий стан шкіри. ( а.с.12- акт). Також судом встановлено, що відповідачка відповідно до заочного рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05.02.2009 року була позбавлена батьківських прав відносно її старшого сина [PERSON] [INFO], та призначено позивача [PERSON] його опікуном. (а.с. 16-17- копія рішення). Зазначені обставини свідчать про те, що відповідачка ухиляється від свої батьківських обов'язків по вихованню дітей. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Статтею 18 Конвенції про права дитини визначено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. 1 ст. 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України в п.п. 15 та 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Відповідно до п.2 частини 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Суд вважає встановленим, що відповідачка ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, так як не піклується про сина, не займається його вихованням та духовним розвитком, не цікавиться життям та здоров'ям дитини. Згідно висновку виконкому Довгинцівської районної у місті ради від 04.04.2018 року виконком вважає, що не має достатніх підстав для надання висновку щодо доцільності позбавляти батьківських прав [PERSON], [INFO] року народження, відносно сина [PERSON], [INFO], так як відсутні будь-які дані про її фактичне місцезнаходження та неможливість встановлення достатніх підстав для позбавлення батьківських прав. Згідно з ч. ч. 4 - 6 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Зазначений висновок складено на підставі того, що місцезнаходження відповідачки не можливо встановити, неможливо з нею поспілкуватися, а тому відсутня можливість встановити обставини щодо виконання нею батьківських обов'язків, отже всі обставини у висновку вказують на не виконання батьківських обов'язків з боку відповідачки, тому суд не може погодитися із наданим висновком . Як вбачається з матеріалів справи, лише бабуся [PERSON] піклується про дітей відповідачки, [PERSON] жодної участі не приймає в житті сина, враховуючи письмові докази по справі, суд вважає, що є підстави для позбавлення відповідачки [PERSON], [INFO] батьківських прав відносно сина [PERSON], [INFO]. Позовні вимоги позивача, щодо стягнення з відповідачки [PERSON], [INFO] аліментів на утримання дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 1 / 4 частини заробітку не підлягають задоволенню виходячи із змістовного аналізу положень ст.ст.166, 179, 181, 183 СК України , право на присудження коштів на утримання дитини (аліменти) мають батьки або інші законні представники дитини, разом з яким проживає дитина. На теперішній час правовий статус малолітнього [PERSON], [INFO], як дитини, позбавленої батьківського піклування, не визначений, та не визначений опікун ( законний представник дитини), а тому вимоги бабусі малолітнього [PERSON], [INFO], [PERSON] про стягнення з відповідачки на її користь аліменти на утримання дитини суд залишає без задоволення як такі , що подані передчасно. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовій збір у розмірі 640,00грн., тому дані кошти підлягають стягненню з відповідача на користь позивача (а.с. 1).

Outcome: partial