Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-02 00:00:00

Позивач [PERSON], звернулася до суду з позовом до [PERSON], про поділ спільного майна подружжя та просила визнати обєктом права спільної сумісної власності подружжя будинок № 17-а по вул. Леніна в с. Розсохуватка, Катеринопільського району, Черкаської області та поділити, набуте за час їх шлюбу з відповідачем, нерухоме майно. В ході судового розгляду змінила свої позовні вимоги та просить суд розділити між нею та відповідачем майно яке є їх сумісною власністю, а саме будинок № 17-а по вул. Леніна в с. Розсохуватка, Катеринопільського району, Черкаської області, відповідно до часток 11/20 та 9/20. При цьому визнати за нею право власності на 11/20 будинковолодіння з надвірними спорудами, що знаходяться за адресою вул. Леніна, 17, в с. Розсохуватка, Катеринопільського району, Черкаської області, вартістю 61380 грн., та визнати за [PERSON] право власності на 9/20 будинковолодіння з надвірними спорудами, що знаходяться за адресою вул. Леніна, 17, в с. Розсохуватка, Катеринопільського району, Черкаської області, вартістю 50220 грн. Також просить стягнути з відповідача на її користь понесене нею судові витрати по сплаті судового збору, витрат повязаних з виготовленням технічного паспорту та за проведення судової будівельно-технічної експертизи. В судовому засіданні позивач підтримав змінені позовні вимоги в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. В судовому засіданні відповідач [PERSON], відмовився від ознайомленням з висновками проведеної судової будівельно-технічної експертизи, при цьому змінені позовні вимоги позивача визнав та просить визнати за ним право власності на 45% будинковолодіння з надвірними спорудами, що знаходяться за адресою вул. Леніна, 17, в с. Розсохуватка, Катеринопільського району, Черкаської області. Судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до вимог ст. 60 СК України суд, встановивши, що вищевказане майно є збудованим за час шлюбу, визнає його обєктом спільної сумісної власності подружжя. Крім того, судом встановлено, що позивач та відповідач домовленості про розподіл майна, що є обєктом спільної сумісної власності, а також шлюбного договору не укладали. Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ч. 1 ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Оцінивши, за своїм внутрішнім переконанням, досліджені у судовому засіданні відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України докази, врахувавши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок досліджених доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність законних підстав для їх задоволення , оскільки вимоги позивача визнані відповідачем у судовому засіданні і таке визнання не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. При цьому суд відходить від правила рівності часток подружжя з урахуванням інтересів дитини-інваліда, який поживає разом з позивачем. На підставі ст. ст. ст. 69,70,71 СК України України,

Outcome: approved