Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача державного підприємства «Мирноградвугілля» (далі ДП «Мирноградвугілля») про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, в обгрунтування якого вказала, що вона у період з 04.02.1985 по 08.11.2017 перебувала у трудових відносинах з відповідачем та була звільнена 08.11.2017 у зв'язку зі скороченням штату за п.1 ст.40 КЗпП України. В день звільнення відповідач не провів з нею повний розрахунок, фактично сплативши їй належні при звільненні суми 17.01.2018. Тому, вона вважає, що відповідач повинен їй сплатити середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні у розмірі 14231,60 грн, із розрахунку її середньоденного заробітку на підставі довідки відповідача 302 грн 80 коп. х 47 робочих днів прострочення розрахунку при звільнені за період з 09.11.2017 по 16.01.2018. Вказану суму позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь разом з понесеними нею витратами по сплаті судового збору у розмірір 704,80 грн. Ухвалою суду від 30.03.2018 відкрито провадження за вказаним позовом та призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подав, у зв'язку з чим згідно за ч.5 ст.279 ЦПК України, справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON], [INFO], у період з 04.02.1985 по 08.11.2017 знаходилася у трудових відносинах з відокремленим підрозділом «Шахта «Центральна» державного підприємства «Красноармійськвугілля», яке за наказом від 16.05.2017 перемейноване у ВП «Шахта «Центральна» ДП «Мирноградвугілля», звідки 08.11.2017 була звільнена за ч.1 ст.40 КЗпП України у зв'язку зі скороченням штату, що підтверджується записами з трудової книжки позивача (а.с.7-10). Відповідно до довідки ВП «Шахта «Центральна» ДП «Мирноградвугілля» від 22.03.2018 повний розрахунок по заробітній платі з [PERSON], звільненою з шахти 08.11.2017, проведений 17.01.2018 (а.с.11). За приписами ч.1 ст.47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобовязаний в день звільнення провести з працівником розрахунок у строки, зазначені в ст.116 КЗпП України. Згідно за ст.116 КЗпП України при звільненні робітника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, провадиться у день звільнення. У разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити неоспорювану ним суму. Судом встановлено, що остаточний розрахунок з позивачем проведено 17.01.2018. Відповідно до ч.1 ст.117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно розяснень п.25 постанови Пленуму Верхового Суду України від 24.12.1999 року «Про практику застосування сдами законодавства про оплату праці» непроведення розрахунку з працівником у день звільнення є підставою для застосування передбаченої ст.117 КЗпП України відповідальності. Тобто, проведення повного розрахунку зі звільненим працівником проводиться не на вимогу такого працівника, а закріплено законодавством. Так як підприємством у день звільнення розрахунок з позивачем не проведено, воно має відповідати перед позивачем згідно за ст.117 КЗпП України. Позивач просить суд стягнути її середній заробіток за період з 09.11.2017 по 16.01.2018 в сумі 14231,60 грн, із розрахунку: 47 робочих дня х 302 грн 80 коп. Згідно із довідкою відповідача від 22.03.2018 середньоденна заробітна плата позивача дорівнює 302 грн 80 коп. Відповідно до додатку до листів Міністерства праці та соціальної політики України від 05.08.2016 № 11535/0/14-16/13, від 19.10.2017 № 224/0/103-17/214 про розрахунки норми тривалості робочого часу на 2017 рік та 2018 рік кількість робочих днів за період з 09.11.2017 по 16.01.2018 склала: у листопаді 2017 року - 16, за грудень 2017 21 день, за січень 2018 року 10 днів, а всього 48 робочих днів. Позивач просить стягнути з відповідача середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні за 47 робочих днів, що буде дорівнювати 14231,60 грн із розрахунку: 47 робочих дня х 302 грн 80 коп. Беручи до уваги принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає справи в межах заявлених особою вимог, саме ця сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. В силу ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в сумі 704 грн 80 коп. На підставі ст.ст.47, 115, 116, 117 КЗпП України,

Outcome: approved