Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-16 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій просить розірвати шлюб укладений між ними 20 серпня 1994 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Котелевського районного управління юстиції Полтавської області, обґрунтовуючи позов тим, що подружнє життя з відповідачем не склалося, протягом останніх років відповідач вів аморальний спосіб життя, зраджував, вчиняв сварки та зловживав алкогольними напоями, зараз проживає з іншою жінкою більше року. В зв'язку з цим вона в подальшому не бажає продовжувати подружні відносини з відповідачем. У попередньому судовому засіданні позивач - [PERSON] позов підтримала повністю, просила задовольнити її позов з підстав викладених в позовній заяві, просить розглянути справу у попередньому судовому засіданні, про що надала суду відповідну письмову заяву (а.с. 19). У попереднє судове засідання відповідач - [PERSON] не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку. [PERSON] надав до суду 11 жовтня 2017 року заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги викладені у заяві визнав у повному обсязі, вказавши, що на примирення не згоден і тому вважає, що необхідно розірвати шлюб (а.с. 18). Суд, системно дослідивши матеріали цивільної справи, заслухавши пояснення позивача, вивчивши правові норми, які регулюють дані правовідносини, приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до повного задоволення з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Ч. 4 ст. 130 ЦПК України передбачає ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до абз.3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року N 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Фактичне визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. 20 серпня 1994 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Котелевського районного управління юстиції Полтавської області, про що зроблено відповідний запис № 78, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії 1-КЕ № 027148, виданим (повторно) 22 травня 2007 року (а.с. 3). В ході судового засідання сторони не заявляли про наявність у них спору про спільне сумісне майно подружжя. Частиною 2 ст. 104 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини - інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи, що сторони не підтримують подружні відносини більше одного року, відповідач [PERSON] більше року проживає з іншою жінкою, на примирення категорично не погоджуються, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача - [PERSON], відповідача - [PERSON]. Задовольняючи позовні вимоги позивача - [PERSON] до відповідача - [PERSON] про розірвання шлюбу, суд виходить із засад справедливості, добросовісності, виваженості, розумності, відповідно до вимог п. п. 5, 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача на користь позивача слід стягти судові витрати по сплаті судового збору (а.с. 1). На підставі викладеного,

Outcome: approved