Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно. Свій позов мотивує тим, що її мати [PERSON] за життя придбала житловий будинок [ADDRESS] Все своє майно заповіла їй, склавши заповіт. [INFO] мати померла. Оформити належним чином свої спадкові права на житловий будинок не має можливості в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадковий будинок. Тому просить суд визнати за нею право власності на спадкове майно за заповітом - житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS], що залишилось після смерті [PERSON] У судове засідання позивач не з'явилася, подала до суду заяву, в якій просила позов задовольнити і справу слухати за її відсутності (а.с. 30). Представник відповідача в судове засідання не з'явився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності; позов визнав, просив суд задовольнити позовні вимоги (а.с. 27). Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку. [PERSON] померла [INFO] в м. Житомирі, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 1436 (а.с. 4). Згідно із заповітом, посвідченим 04.03.1996 року державним нотаріусом Першої житомирської державної нотаріальної контори Малярчук Т.І, [PERSON] все своє майно заповіла позивачу [PERSON] (а.с. 5). Згідно копії договору купівлі-продажу за життя [PERSON] придбала житловий будинок [ADDRESS] 19.08.1980 року посвідчений секретарем Високопічської сільської ради Житомирського району Житомирської області (а.с. 6). Відповідно до рішення 18 сесії Заможненської сільської ради Житомирського району Житомирської області від 18.02.2008 року № 149 відбулося перейменування вулиць, а саме: вулицю Леніна перейменовано на Шевченка (а.с. 13). Як вбачається з копії довідки № 132, виданої 22.03.2016 року Виконавчим комітетом Заможненської сільської ради Житомирського району Житомирської області, згідно погосподарської книги № 2 за 1991-1955 роки, особовий рахунок [NUMBER], будинок [ADDRESS] рахувався за померлою [PERSON] (а.с.15). Позивач є рідною донькою померлої [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження та копіями свідоцтв про шлюб (а.с. 16, 17, 31). З технічного паспорту вбачається, що власником будинку [ADDRESS] зазначено [PERSON] (а.с. 8-10), проте право власності на зазначене нерухоме майно [PERSON] своєчасно оформлено не було, що підтверджується довідкою №7842, виданою 06.11.2015 року Комунальним підприємством «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради, з якої вбачається, що право власності на зазначене нерухоме майно не зареєстровано (а.с. 7). Отже, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на житловий будинок № 4 з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться в [ADDRESS]. З матеріалів справи вбачається, що спадкоємиця подала заяву до Першої житомирської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті [PERSON] у встановлений законом термін. Даний факт підтверджується дослідженою судом довідкою від 23.12.2015 року № 2441/02-14 відповідно до якої заведено спадкову справу № 227 після смерті [PERSON] З цієї довідки вбачається, що інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини не зверталися (а.с. 21). Проте, як вбачається з постанови №2440/02-31 від 23.12.2015 року державного нотаріуса Першої житомирської державної нотаріальної контори Предаченко М.Л. позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказаний житловий будинок у зв'язку з тим, що разом із правовстановлюючим документом (договір купівлі-продажу, посвідчений Високопічською сільською Радою народних депутатів Житомирського району Житомирської області 19.08.1990 року) не були подані витяги про реєстрацію права власності в Реєстрі прав власності на нерухоме майно або в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, який є невід'ємною частиною правовстановлюючого документа на будинок та підтверджує набуття права власності на будинок на ім'я спадкодавиці (а.с. 3). В даному випадку спадкування здійснюється за заповітом. Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповіт є розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. У відповідності до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не приймати її. Позивач прийняв спадщину шляхом звернення до нотаріальної контори, що відповідає вимогам ст. 1269 ЦК України. Окрім того, відповідачем подано заяву про визнання позову, а тому згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Таким чином, проаналізувавши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що слід визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно за заповітом, що залишилось після [PERSON], яка померла [INFO], а саме на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS].

Outcome: approved