overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою про визнання за нею права власності на спадкове майно. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що 14.01.2017 року помер її батько [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 3.240 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Катеринівської сільської ради. За життя батько заповіт не склав. Вона фактично спадщину прийняла, оскільки батько проживав із нею, вона його доглядала, після смерті поховала його, однак належним чином спадщину не зареєструвала. Причиною несвоєчасного оформлення права власності на земельну ділянку стала та обставина, що на території Донецької області розпочалася АТО, змінився її з чоловіком звичайний уклад життя, вони втратили роботу, доходи і не мали коштів, необхідних для виготовлення технічної документації. З зазначених підстав просить визнати за нею право власності на спадкове майно після смерті її батька. Позивач в судове засідання не зявилася, надала заяву з проханням справу розглянути в її відсутність. Представник відповідачав судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з підстав, зазначених позивачем у позовній заяві. Так, відповідно до копії свідоцтва про смерть серії І-НО № 978767, [PERSON] помер 14 січня 2017 року в місті [PERSON]їнського району Донецької області у віці 65 років. Згідно копії свідоцтва про народження серії ІІІ-НО № 363412 [PERSON] народилася 04 червня 1977 року, батьком якої зазначено [PERSON]. Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу серії І-НО № 261497 19 лютого 1994 року укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Після укладення шлюбу дружині присвоєне прізвище «Соколова». Згідно копії державного акту на право приватної власності на землю серії ДН №185652 [PERSON] є власником земельної ділянки площею 3.240 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Катеринівської сільської ради, кадастровий номер 1423383500-03-000-0775. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Викладені обставини дають суду підстави для визнання за позивачем права власності на майно померлого в порядку спадкування за законом. На підставі викладеного, у відповідності зі ст.ст. 264, 265 ЦПК України, ст. 1220, 1261, 1268 ЦК України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою про визнання за нею права власності на спадкове майно. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що 29 червня 2014 року помер її чоловік [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку № 35, розташованого по вул. Верхня в селі Іллінка Марїнського району Донецької області. За життя померлий [PERSON] склав заповіт, яким заповідав все своє майно їй своїй дружині. Інших спадкоємців у померлого немає. На день смерті спадкодавця, вони постійно проживали однією сімєю за вказаною адресою та вели спільне господарство, а після смерті чоловіка вона продовжує проживати в спірному будинку та розпоряджатися ним як власністю. Вважає, що прийняла спадщину шляхом постійного проживання з спадкодавцем на момент відкриття спадщини. Оскільки вона пропустила строк, встановлений законом для прийняття спадщини, просить визнати за нею право власності на спадкове майно. Позивач в судове засідання не зявилася, надала заяву з проханням справу розглянути в її відсутність. Представник відповідачав судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з підстав, зазначених позивачем у позовній заяві. Так, відповідно до копії свідоцтва про смерть серії І-НО № 786324, [PERSON] помер 29.07.2014 року в селі Іллінка Марїнського району Донецької області у віці 58 років. Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу серії VI-НО № 393966, 29.12.1993 року зареєстровано шлюб [PERSON] та [PERSON]. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище «Герасименко». Згідно копії заповіту, посвідченого 18.10.2000 року секретарем Єлизаветівської сільською ради Марїнського району Донецької області, [PERSON] все майно, яке йому належить, після своєї смерті заповідав [PERSON]. Згідно копії свідоцтва про право особистої власності на побудову, виданого 07.12.1987 року відділом комунального господарства виконавчого комітету Єлізаветівської сільської ради народних депутатів, [PERSON] є власником домоволодіння № 35 по вулиці Верхній в с. Іллінка. Право власності належним чином зареєстровано в БТІ. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Викладені обставини дають суду підстави для визнання за позивачем права власності на майно померлого в порядку спадкування за законом. На підставі викладеного, у відповідності зі ст.ст. 264, 265 ЦПК України, ст. 1268 ЦК України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою про визнання за нею права власності на спадкове майно. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що 31 березня 2016 року помер її чоловік [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді трикімнатної квартири [ADDRESS], загальною площею 74,8 кв.м, житловою 41,0 кв.м. Сторони в справі є спадкоємцями першої черги за законом. Відповідачі на спадкове майно не претендують та не заперечують проти визнання права власності на спірну квартиру за позивачем. 22.11.2016 року позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак отримав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину через пропуск строку звернення до нотаріальної контори. З зазначених підстав просить визнати за ним право власності на спадкове майно померлого чоловіка. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідачі в судове засідання не зявилися, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з підстав, зазначених позивачем у позовній заяві. Так, відповідно до копії свідоцтва про смерть, [PERSON] помер 31 березня 2016 року в Ворошиловському районі м. Донецька Донецької області. Згідно копії свідоцтва про шлюб, 03 липня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Калінінського районного управління юстиції у місті Донецьку, актовий запис № 100, зареєстровано шлюб [PERSON] та [PERSON]. Згідно копії свідоцтва про право власності на квартиру [PERSON] є власником ? частини трикімнатної квартири [ADDRESS], загальною площею 74,8 кв.м, житловою 41,0 кв.м. Згідно договору дарування частки квартири, посвідченого 30.04.1996 року приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу за р. 2395, [PERSON] є власником ? частини трикімнатної квартири [ADDRESS], загальною площею 74,8 кв.м, житловою 41,0 кв.м. Відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1278 ЦК України частки кожного спадкодавця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Викладені обставини дають суду підстави для визнання за позивачем права власності на майно померлого. На підставі викладеного, у відповідності зі ст.ст. 3, 7, 82, 215 ЦПК України, ст.ст. 1261, 1268, 1278 ЦК України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою про визнання за нею права власності на спадкове майно. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що [INFO] помер її чоловік [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку [ADDRESS]. За життя її чоловік заповіту не склав. На момент відкриття спадщина позивач проживала разом із чоловіком однією сім'єю та вели спільне господарство, тому вважає, що фактично вона прийняла спадщину. Інших спадкоємців у її чоловіка немає. З зазначених підстав просить визнати за нею право власності на спадкове майно у вигляді домоволодіння після смерті [PERSON]. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи в її відсутність, вимоги, викладені в заяві, підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Представник відповідачав судове засідання не з'явився, надіслав заяву про розгляд справи в його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з підстав, зазначених позивачем у позовній заяві. Так, відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER], [PERSON] помер [INFO] в м. Курахове Мар'їнського району Донецької області у віці 85 років. Згідно копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER], 20 вересня 1950 року одружились [PERSON] та [PERSON]. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище «[PERSON]». Згідно копії свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння від 30.06.1989 року, виданого виконкомом Катеринівської ради народних депутатів, [PERSON] є власником одного жилого будинку [ADDRESS]. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Викладені обставини дають суду підстави для визнання за позивачем права власності на майно померлого в порядку спадкування за законом. На підставі викладеного, у відповідності зі ст.ст. 264, 265 ЦПК України, ст.ст. 1220, 1261, 1268 ЦК України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою про визнання за ним права власності на спадкове майно. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що [INFO] померла його мати [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина на: земельні ділянки загальною площею 9,710 га, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Павлівської сільської ради, кадастрові номери: 1423386300:02:000:1547, 1423386300:02:000:1548, 1423386300:02:000:1549. Спадкоємцями на момент відкриття спадщини, після смерті [PERSON] були позивач та її син - [PERSON] , які в установлений законом строк звернулись до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Свідоцтво про право на спадщину за законом на Ѕ частину спадкового майна було видано [PERSON] , який наразі помер. Позивачу свідоцтво про право на спадщину не видавалось. Позивач звернувся до приватного нотаріуса Мар`їнського районного нотаріального округу Дайнека Л.А. за отриманням копії свідоцтва, однак отримав усну відмову. З зазначених підстав [PERSON] просить визнати за ним право власності на Ѕ частину вищезазначених земельних ділянок. Позивач в судове засідання не з`явився,про дату та час розгляду повідомлявся належним чином. Представник відповідачав судове засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги просив вирішити на розсуд суду. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з підстав, зазначених позивачем у позовній заяві. Так, відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 19.08.2010 року, [PERSON] померла [INFO] . Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 09.112012 року, виданого приватним нотаріусом Мар`їнського нотаріального округу Ністратовою Р.І. [PERSON] спадкоємцем майна [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] є її: син - [PERSON] , [INFO] в Ѕ частці та син - [PERSON] , [INFO] в Ѕ частці. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Тобто, судом встановлено, що позивач проживала разом із спадкодавцем на момент його смерті. Викладені обставини дають суду підстави для визнання за позивачем права власності на Ѕ частину майна померлої в порядку спадкування за законом. На підставі викладеного, у відповідності зі ст.ст. 263-265 ЦПК України, ст.ст. 1261, 1268 ЦК України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що їй на праві приватної власності згідно договору дарування жилого будинку від 18.03.2011 року належить будинок № 72 по вул. Толстого в м. Красногорівка Марїнського району Донецької області. Окрім неї, в цьому будинку зареєстровані відповідачі, які з березня 20114 року в ньому не мешкають. Оскільки відповідачі у вказаній квартирі не мешкають, житлом не користуються, не сплачуютьє комунальні послуги, просить визнати їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідачі у судове засідання не зявилися, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Представник третьої особи -Красногорівський МККП «Віта» в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з підстав, зазначених позивачем у позовній заяві. Так, згідно договору дарування жилого будинку, посвідченого 18.03.2011 року Красногорівською державною нотаріальною конторою за р. № 462 [PERSON] є власником будинку № 72 по вул. Толстого в м. Красногорівці Марїнського району Донецької області. Згідно довідки № 2703 від 26.07.2013 року, виданої виконкомом Красногорівської міської ради Марїнського району Донецької області в будинку № 72 по вул. Толстого в м. Красногорівці зареєстровані [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Згідно акту обстеження депутатом Красногорівської міської ради [PERSON] від 06.02.2014 року встановлено, що [PERSON] та [PERSON] не проживають в спірній квартирі з 2011 року, їх місце перебування невідомо. Згідно довідки № 146 від 18.02.2013 року, виданої Марїнським РВ ГУМВ України в Донецькій області [PERSON], [INFO] серед осіб безвісті зниклих, розшукуваних за скоєння злочинів не значиться. Відповідно до вимог ст. 107 ЖК України у разі вибуття наймача або члена його сімї на інше постійне місце проживання, така особа втрачає право користування житловим приміщенням з дня вибуття. Викладені обставини дають суду підстави для визнання відповідачів таким особами, що втратили право користування житловим приміщенням. На підставі викладеного, у відповідності зі ст.ст.3, 7, 82, 215, 224 ЦПК України, ст.ст. 107 ЖК України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що відповідач перебувала у шлюбі з сином позивача, [PERSON], на теперішній час шлюб між ними розірвано. Під час шлюбу син позивача та відповідач придбали квартиру, кошти на яку брали у банку, а придбана квартира знаходилась в іпотеці. З цієї причини відповідач та її малолітня дитина [PERSON] були зареєстровані в квартирі, що належить позивачу. Квартира № 7 у будинку № 7 по мікрорайну Южний у місті Курахове належить позивачу на підставі свідоцтва про право власності та витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно. З 2011 року відповідач жодного разу у квартиру не зявилася. З цих підстав просить суд визнати відповідачів втратившими право користування житловим приміщенням.\~\~ Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Представник третьої особи подав до суду лист про відкладення судового засідання, однак до заяви не надано доказів розгляду вказаного питання на черговому засіданні виконавчого комітету Курахівської міської ради. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з підстав, зазначених позивачем у позовній заяві. Так, згідно витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно № 34595606 від 22 червня 2012 року [PERSON] є власником 2/3 частин квартири № 7 у будинку 7 по мікрорайону Южний у місті Курахове Марїнського району Донецької області. Згідно довідки № 340 від 15.09.2016 року, виданої КП «Міська служба єдиного замовника» [PERSON] зареєстрована та мешкає за адресою: м. Курахове, м-н. Южний, 7/7 та має склад сім'ї: [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Згідно акту від 15.09.2016 року, складеного депутатом міської ради [PERSON] на імя [PERSON], яка зареєстрована та мешкає за адресою: м. Курахове, м-н. Южний[ADDRESS] за вказаною адресою зареєстровані, але не мешкають: [PERSON] та [PERSON], з жовтня 2011 року. Відповідно до вимог\~ст. 107 ЖК України\~у разі вибуття наймача або члена його сім'ї на інше постійне місце проживання, така особа втрачає право користування житловим приміщенням з дня вибуття. Відповідно до положень ст.ст.\~71,\~72 ЖК України, наймач або члени його сім'ї можуть бути визнані судом такими, що втратити право користування житловим приміщенням, зокрема, якщо вони в ньому не проживають без поважних причин понад шість місяців. Викладені обставини дають суду підстави для визнання відповідача такою особою, що втратила право користування житловим приміщенням. На підставі викладеного, у відповідності зі ст.ст.3,\~7,\~82,\~215 ЦПК України, ст.ст. 107 ЖК України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що їй на праві приватної власності згідно свідоцтва про право власності від 27.12.2001 року № 581 належить квартира [ADDRESS]. Окрім неї, в цій квартирі зареєстровані відповідачі її невістка та онук, які з липня 2014 року в ньому не мешкають, так як виїхали на постійне місце проживання до м. Таганрогу РФ, де і проживають до теперішнього часу. Оскільки відповідачі у вказаній квартирі не мешкають, житлом не користуються, не сплачують комунальні послуги, просить визнати їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідачі у судове засідання не зявилися, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлені належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з підстав, зазначених позивачем у позовній заяві. Так, згідно свідоцтва про право власності від 27.12.2001 року № 581 [PERSON] належить квартира [ADDRESS]. Згідно довідки від 05.05.2016 року, виданої житлово-будівельним кооперативом при Курахівській ДРЕС в квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Згідно акту від 11.05.2016 року, складеного депутатом міської ради [PERSON], в квартирі [ADDRESS] зареєстровані, але не мешкають [PERSON] та [PERSON] з липня 2014 року. Даний факт підтверджено свідками [PERSON] та [PERSON]. Згідно копії паспорту серії ВЕ 413737, виданого 03.12.2001 року Курахівським МВ Марїнського РВ УМВС України в Донецькій області, [PERSON] зареєстрована за місцем проживання в Російській Федерації [ADDRESS] та має дозвіл на тимчасове проживання в Російській Федерації. Відповідно до вимог ст. 107 ЖК України у разі вибуття наймача або члена його сімї на інше постійне місце проживання, така особа втрачає право користування житловим приміщенням з дня вибуття. Викладені обставини дають суду підстави для визнання відповідачів таким особами, що втратили право користування житловим приміщенням. На підставі викладеного, у відповідності зі ст.ст.3, 7, 82, 215 ЦПК України, ст.ст. 107 ЖК України, суд

Outcome: approved