Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів. Посилається на те, що 10.05.2014 року між нею та відповідачем укладено шлюб. В даному шлюбі у них 17.06.2015 року народився син [PERSON]. З червня 2016 року вони припинили спільне проживання та ведення спільного господарства та з того часу ніяких стосунків не підтримують. Шлюб між ними на даний час не розірвано, однак питання про його розірвання вирішується в судовому порядку. Відповідач регулярної допомоги для утримання дитини не надає, її здоровям не цікавиться, участі у її вихованні не приймає. Відповідач працює у [PERSON] на посаді електромонтера та отримує регулярний дохід у вигляді заробітної плати. Інших дітей та утриманців він не має, стягнення по виконавчих документах відсутні. З цих підстав просить стягувати з нього на її користь аліменти на утримання\~ сина в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для\~ дитини відповідного віку, а також на її утримання в розмірі 1/12 всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання заяви і до досягнення сином трьохрічного віку. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, обґрунтувала вищенаведеним, просила їх задовольнити. Суду пояснила, що на даний час вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, не має жодних джерел доходу, крім державної допомоги при народженні дитини. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Згідний сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі ? всіх видів його заробітку, а на утримання позивачки просив стягувати аліменти в меншому розмірі. Вказав, що інших стягнень та утриманців немає, стягнення по виконавчих документах із нього не проводяться. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований, однак підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Статтею 180 СК України передбачено обовязок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що згідно копій свідоцтва про народження серії І-МИ №225402 від 03.07.2015 року (а.с. 8) відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] [INFO]. Малолітній син [PERSON] знаходиться на утриманні позивача та проживає разом з нею у житловому будинку, який належить матері позивача, в с.Горошівці по вул.Каштановій, 12 Заставнівського району Чернівецької області, що підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов проживання № 983 від 18.07.2016 року (а.с. 13), довідкою про склад сімї № 982 (а.с.11). Позивач [PERSON] в даний час не працює, здійснює догляд за сином до досягнення ним трьохрічного віку, перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення [PERSON] РДА Чернівецької області де отримує відповідну допомогу. Судом встановлено, що добровільної угоди про сплату аліментів сторонами не укладено, відповідач періодично надає допомогу для утримання дитини. Інших дітей, крім сина [PERSON] та утриманців відповідач не має.\~ [PERSON] має постійну роботу, оскільки працює електромонтером в [PERSON]. За період з січня по червень 2016 року останній отримав дохід, що становить 27468,16 грн., вказане вбачається з довідки про доходи від 28.07.2016 року, дослідженої судом. Відповідно ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачується щомісячно. Стаття 183 ч. 1 СК України визначає, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 ст. 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Враховуючи викладене, а також те, що відповідач має регулярний щомісячний дохід, суд вважає, що з останнього на користь позивача на утримання\~ малолітньої дитини слід стягувати аліменти в частці від його заробітку (доходу) відповідно до положень ст.183 СК України. За таких обставин, суд, врахувавши вимоги статті 182 СК України, вважає, що без погіршення матеріального становища відповідача,\~ з нього на користь позивача необхідно стягувати аліменти на утримання малолітнього [PERSON] в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 22.08.2016 року до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч.ч. 2, 4, 6 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Згідно ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.\~ Розмір аліментів одному з подружжя\~суд\~визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану. При цьому законом не передбачено мінімальний розмір аліментів на утримання дружини в 30% прожитковому мінімуму на дитину відповідного віку. У відповідності до ч.1 ст. 79 СК України, аліменти одному з подружжя присуджуються судом\~ від дня подання позовної заяви. Судом встановлено, що позивач здійснює догляд за малолітнім сином [PERSON], [INFO] до досягнення ним трьохрічного віку та не має можливості працювати для\~ матеріального забезпечення себе та дитини, що перебуває на її утриманні. Як вбачається з довідки про доходи від 28.07.2016 року середньомісячний дохід\~ відповідача [PERSON] становить близько 4578 гривень, що свідчить про можливість надавати дружині матеріальну допомогу до досягнення дитиною трьох років. При визначенні розміру частки заробітку (доходу), яка повинна стягуватися з відповідача, як аліменти на утримання дружини, суд враховує стан здоровя дитини та платника аліментів і з огляду на вищенаведене вважає, що відповідач, крім сплати аліментів на утримання сина має можливість сплачувати аліменти на утримання дружини в розмірі 1/12 частки всіх видів заробітку (доходу), які слід з нього стягувати, починаючи з 22.08.2016 року і до досягнення дитиною трьох років. Отже, позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини підлягає частковому задоволенню. Присуджений розмір аліментів в такій частці\~ в сукупності із аліментами на утримання дитини\~ не буде перевищувати 50% від розміру доходів\~ відповідача, що узгоджується з положеннями ст.70 ЗУ «Про виконавче провадження». Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються \~позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів. Згідно ч. 2 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. За таких обставин, оскільки позивач була звільнена від сплати судового збору в розмірі 551,20 грн., то з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір саме в такому розмірі. На підставі викладеного,

Outcome: partial