Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення суми авансу, в обґрунтування якого вказала, що 01.07.2014 року відповідач отримала від неї грошові кошти в сумі 19000 грн. в рахунок продажу їй квартири [ADDRESS], яку відповідач зобов'язалася продати їй за 38000 грн., про що була складена розписка. До теперішнього часу відповідач квартиру їй не продала, а також відмовляється повернути належні їй кошти. Договір купівлі-продажу квартири між нею та відповідачем не укладено, ніякого зобов'язання в з виплати відповідачу вартості квартири в неї не виникло, відповідач не є кредитором, а вона не є боржником. Бажаючи врегулювати питання мирним шляхом, вона неодноразово телефонувала та зустрічалася з відповідачем, надсилала поштою лист щодо вирішити спірного питання, але відповідач відмовляється повертати гроші. Тому позивач просить суд стягнути на її користь з відповідача грошові кошти в сумі наданого авансу 19000 грн. та судові витрати у розмірі 243 грн. 60 коп. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала свої позовні вимоги у повному обсязі та додала, що відповідач затягувала продаж квартири через те, що власниками житлового приміщення є також неповнолітні діти відповідача, яким потрібно десь жити. Ті гроші, які вона дала відповідачу, треба було використати на придбання будинку для дітей, що не було зроблено. Тому вона вже не бажає купувати цю квартиру. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, оскільки грошей в неї не має та пояснила, що дійсно вона отримала від позивача 19000 грн. у рахунок продажу квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], про що була складена розписка. Дана квартира приватизована нею та її чотирма неповнолітніми дітьми, вона є власницею 1/5 частки цієї квартири. За рішенням виконкому Димитровськоїх міської ради від 15.05.21013 року їй надано дозвіл на продаж вказаної квартири за умови придбання житлового будинку за адресою: м.Димитров, вул.Гризодубової, 88, де вона на теперішній час разом з дітьми зареєстрована та проживає. До теперішнього часу будинок вона не оформила на себе та дітей. З позивачем вона домовилася, що та буде поступово сплачувати гроші за квартиру, після чого вони оформлять на неї документи. Проте позивач припинила виконувати свої обов'язки. Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] отримала від позивача [PERSON] аванс в сумі 19000 грн. у рахунок продажу належної їй та її дітям квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], про що відповідачем власноруч була складена розписка від 01.07.2014 року. З тексту даної розписки також вбачається, що сторони домовилися про продаж вказаної квартири за 38000 грн., оплата за яку буде здійснюватися у розстрочку, нотаріальне оформлення угоди відбудеться після оплати у повному розмірі обумовленої суми. Згідно довідки приватного підприємства «ПЖФ Гарант-Сервіс» від 13.10.2014 року, позивач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] Квартира, розташована за адресою: [ADDRESS], належить на праві приватної спільної часткової власності [PERSON] та членам її сім'ї [PERSON], 2000 року народження, [PERSON], 2007 року народження, [PERSON], 2010 року народження, та [PERSON], 2012 року народження, кожному по 1/5 частці на підставі свідоцтва про право власності на житло № 3/51-1209 від 23.04.2013 року та Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 08.06.2013 року. Відповідно до рішення виконавчого комітету Димитровської міської ради від 15.05.2013 року № 180 [PERSON] надано дозвіл на продаж вказаної квартири від імені своїх дітей і купівлю будинку за адресою: м.Димитров, вул..Гризодубової, 8, на ім'я дітей. За приписами абз.абз.1, 4 ч.1 ст.635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі. Відповідно до ст.657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається в письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Як вбачається з матеріалів справи, попередня домовленість між сторонами, викладена у розписці від 01.07.2014 року щодо купівлі-продажу квартири, не була нотаріально посвідчена, а тому не несе за собою відповідних правових наслідків. За змістом ч.2 ст.570 ЦК України, якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона є авансом. Оскільки сума у розмірі 19000 грн., вказана у попередньому договорі, не є завдатком, так як цей договір не був нотаріально посвідчений, то ця сума є авансом. У суді сторони не заперечували проти того, що грошова сума, яка була передана позивачем відповідачу, є авансом. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Отже, судом встановлено, що позивач [PERSON] мала намір купити квартиру, у зв'язку з чим за домовленістю з відповідачем [PERSON] передала їй суму у розмірі 19000 грн., про що [PERSON] видала розписку. Оскільки сторони домовилися про укладання договору купівлі-продажу вказаної квартири, але він не був укладений, то відповідач безпідставно отримала грошові кошти у розмірі 19000 грн., тому зобов'язана повернути їх у якості авансу. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати щодо сплати судового збору в сумі 243 грн. 60 грн. На підставі ст.ст.570, 635, 657, 1212 ЦК України,

Outcome: approved