Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, де просить винести рішення, яким розірвати шлюб між нею та відповідачем - [PERSON], що зареєстрований 19.06.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Онуфріївського районного управління юстиції Кіровоградської області за актовим записом № 15. Свої вимоги мотивувала тим, що 19 червня 2010 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Онуфріївського районного управління юстиції Кіровоградської області між нею та [PERSON] було зареєстровано шлюб. Від цього шлюбу вони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. подружні відносини між ними припинені з серпня 2013 року. Тривалий час між ними були непорозуміння та суперечки, спільне проживання стало неможливим, що призвело до фактичного розірвання шлюбних стосунків. Разом вони не проживають, відносини між ними зіпсовані, існують великі розбіжності в інтересах, в поглядах на життя, внаслідок чого спільне життя з відповідачем і збереження шлюбу є неможливим. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, але завчасно надіслала заяву згідно якої прохає справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, але завчасно надіслав заяву згідно якої прохає справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Частиною 2 статті 197 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши представлені докази по справі вважає, що позовні вимоги законні та обґрунтовані і підлягають задоволенню з наступних підстав: Шлюб між сторонами по справі зареєстрований 19.06.2010 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Онуфріївського районного управління юстиції Кіровоградської області між нею та [PERSON] було зареєстровано шлюб за актовим записом № 15, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER]. Подружжя не підтримує шлюбних відносин і спільного господарства не ведуть. Спільне життя сторін не склалося в зв'язку з виникненням непорозуміння, різними поглядами на життя, відсутності загальних інтересів. Почуття любові і поваги між ними втрачено. Бажання та наміру відновити нормальні сімейні стосунки у сторін відсутні. Спору про розподіл спільного нажитого майна між сторонами немає. Згідно із постановою Пленуму Верховного суду України № 11 від 21 грудня 2007 року, шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Судом було встановлено, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що між сторонами втрачено почуття любові одне до одного. Сім'я розпалася та існує формально. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово сімейний засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово союз підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б його інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого шлюб підлягає розірванню. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню. Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved