Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. Свій позов мотивувала тим, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірваний рішенням суду від 24 березня 2011 року. У даному шлюбі у них народилося троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом із матір`ю та перебувають на її утримані. Рішенням Староміського районного суду м. Вінниці від 04 квітня 2011 року по цивільній справі № 2-378/11 позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей задоволено, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання синів [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі Ѕ частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину до досягнення найстаршою дитиною повноліття, починаючи з 14 лютого 2011 року. Старший син [PERSON] досяг повноліття та навчається в Технікуму інформатики в Комплексі навальних закладів повіту в м. Хенцини, Республіка Польща на денній формі навчання, відповідно самостійно отримувати заробіток не має змоги. Позивачка зазначає, що вона офіційно працевлаштована, однак на її утриманні знаходяться двоє малолітніх дітей. На утримання сина, який навчається, вона щомісячно сплачує кошти за його проживання в гуртожитку та харчування в загальні сумі 700 злотих, які в перерахунку на національну валюту становлять близько 6000 грн, а також купує одяг, взуття, сплачує кошти на корекцію брикетної системи, організацію дозвілля, перукаря, додаткову літературу, екскурсії та позакласне навчання. Отже, загальна щомісячна сума витрат на [PERSON] становить 10 000 грн. Відповідач же допомоги в утриманні сина, який продовжує навчання, не надає, хоча має можливість її надавати, оскільки є працездатною особою та офіційно працевлаштований, що підтверджується квитанцією про перерахунок аліментів на утримання їхніх дітей в якій зазначено, що перерахунок здійснює ФОП « [PERSON] » від імені [PERSON] . За таких обставин просила суд стягувати з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 5000,00 грн щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення ним 23-х річного віку за умови продовження навчання. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 03 вересня 2021 року було відкрите спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб. Вказану ухвалу разом із копією позовної заяви з додатками, було надіслано відповідачу рекомендованим листом з повідомленням, яка отримана ним, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення 2105021551655, однак ні відзиву на позов, ні клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду подано не було. Враховуючи вищевикладене та положення ст. 178, 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом установлені наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, що ґрунтуються на вимогах ст. 182, 199, 200 СК України. Судом установлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірваний рішенням Староміського районного суду м. Вінниці від 24 березня 2011 року. Сторони мають трьох дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Староміського районного суду м. Вінниці від 24 березня 2011 року по справі №2-378/11 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання синів [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі Ѕ частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину до досягнення найстаршою дитиною повноліття, починаючи з 14 лютого 2011 року. [PERSON] досяг повноліття та є студентом денної форми навчання Технікуму інформатики в Комплексі навчальних закладів повіту в м. Хенцини, Республіка Польща, строком навчання до 31 серпня 2023 року, що підтверджується довідкою Комплексу навчальних закладів повіту в м. Хенцини № 30/2021 від 25 травня 2021 року. [PERSON] не працює та перебуває на утриманні матері. Відповідач [PERSON] проживає окремо, доказів про надання допомоги на утримання сина, який продовжує навчання, не надав. Позивач, звертаючись до суду, надала інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 270194847 від 12 серпня 2021 року та три витяги з Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Міністерства юстиції України (безкоштовний запит) щодо відповідача [PERSON] . Однак, зважаючи, що пошук у реєстрі здійснювався позивачкою лише за частковим співпадінням ( по прізвищу, імені, по батькові), відповідно особу, яка зазначена в даних документах, неможливо однозначно ідентифікувати. Крім того, з інформаційної довідки № 277981996 від 04 жовтня 2021 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта [PERSON] , РНКПП [NUMBER] , сформованого судом за повним співпадінням, слідує, що за відповідачем встановлене лише обтяження у виді арешту майна, а інші відомості відсутні, а з інформаційних довідок від 04 жовтня 2021 року та від 26 жовтня 2021 року сформованого щодо об`єктів нерухомого майна, відомості про які зазначені в інформаційній довідці наданій позивачкою, такі об`єкти зареєстровані за [PERSON] , однак ця особа має інший ідентифікаційний номер. Отже вказані докази не можуть свідчити про майновий стан відповідача. Не підтверджує його майновий стан і витяг з ЄДРПУО, зважаючи, що інформація викладена в ньому свідчить про припинення [PERSON] підприємницької діяльності в 2011 році. Інших доказів про майновий стан відповідача позивач не надала та будь-яких клопотань з цього приводу не подавала. Суд звертає увагу, що ФОП [PERSON] перераховано аліменти за [PERSON] , однак таке перерахування не вказує на матеріальний стан останнього в цілому та рівень його доходів. Відповідно до ч.1,2 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. У п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. [PERSON] досяг повноліття, є меншим 23 років, продовжує навчання, доходів не має, перебуває на утриманні матерії, а тому суд дійшов висновку, що син потребує матеріальної допомоги. Відповідач же має можливість надавати таку допомогу в певній мірі. До такого висновку суд дійшов з урахуванням встановлених обставин, в тому числі враховуючи, що з відповідача стягуються аліменти ще двох дітей, а також зважаючи, що відповідач доказів не можливості надання такої допомоги суду не надав. Щодо розміру аліментів, то суд враховує, що згідно ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу; при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десяти кратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину до досягнення нею повноліття (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка передбачає, зокрема обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Сімейний кодекс України виходить із принципів рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину чи доньці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх син (дочка). Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Разом з тим, судом при визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу та проживання за місцем його знаходження. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 17 червня 2020 року у справі № 761/10510/17. Відповідно до положень ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як зазначалося вище суд дійшов висновку, що повнолітня дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з продовженням навчання, а батько може надавати таку допомогу в певній мірі. При визначенні розміру аліментів, суд, зважаючи на реальні і розумні потреби в матеріальному утриманні дитини, взаємний обов`язок батьків по її утриманню, витрати пов`язані з навчанням (вартість навчання, проїзд до навчального закладу, проживання, харчування, забезпечення базовими організаційними речами та приладдям) та обставини, що встановленні судом та мають значення в їх сукупності, зокрема й щодо можливості кожного із батьків надавати допомогу, вважає справедливим встановлення аліментів в розмірі 2380,00 грн щомісячно, що відповідатиме прожитковому мінімуму для працездатних осіб. При визначені розміру аліментів суд врахував всі повідомлені обставини, визначені ст. 182 СК України, та певну можливість утримання дитини матір`ю (позивачем), як-то визначено ст.200 СК України. При цьому суд звертає увагу, що позивачем не надано суду жодного належного та допустимого доказу в обґрунтування розміру аліментів, про стягнення якого заявлено позов та можливості їх сплати у визначеному нею розмірі відповідачем. Аліменти підлягають стягненню в контексті ст. 201, 191 СК України з дня пред`явлення позову, тобто у даній справі з 12 серпня 2021 року. На підставі ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає обов`язковому негайному виконанню. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. Оскільки позивач відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, а позов задоволений частково, то з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 432,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial