Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Рокитнівського ліцею №1 Рокитнівської селищної ради про визнання незаконним та скасування наказу директора Рокитнівського ліцею №1 Рокитнівської селищної ради від 09.02.2021 року №14/т про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді догани. В обгрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 20 січня 2021 року за результатами перевірки класних журналів за перший семестр 2020-2021 навчального року комісією складено акт про їх перевірку, в якому зазначено про виявлення ряду недоліків, що стосується її роботи, а саме: виправлення у змісті журналу 4-А класу на ст.206, 4-Б класу на ст.286, часте використання коректора для виправлення записів змісту, дати, виставлення пропусків та оціночних балів на ст.23,44 журналу у 4-Б класі, неправильне оформлення ст.132,142,180 журналу в 4-Б класі. 09 лютого 2021 року по результатах проведеної перевірки директором ліцею [PERSON] видано наказ №14/т про притягнення її до дисциплінарної відповідальності у вигляді оголошення догани. Вважає, що директором ліцею [PERSON] безпідставно та необґрунтовано застосовано відносно неї таке суворе дисциплінарне стягнення як догана, дії директора відносно неї свідчать про його упереджене ставлення до неї як до педагога та людини. Відповідачем не було враховано вимоги ст.149 КЗпП, а саме: при обрані виду стягнення відповідачем не враховано ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок і попередню її роботу, а допущені нею порушення не відносяться до порушень трудової дисципліни. Тому наказ про застосування дисциплінарного стягнення у вигляді догани є незаконним та підлягає скасуванню (а.с.1-6). Ухвалою судді від 12.03.2021 року постановлено відкрити провадження у справі та призначити судове засідання, а розгляд здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.67). 12 квітня 2021 року представник відповідача [PERSON] до канцелярії суду подав відзив, в якому заперечив позовні вимоги та зазначив, що на сторінках журналу не допускається будь-які виправлення. У разі помилкового або неправильного запису поряд робиться правильний, який засвідчується підписом керівника навчального закладу та скріплюється печаткою. Однак вимоги щодо недопущення в журналі будь яких виправлень позивачем ігноруються і набули системного характеру, тоді коли нормативним актом чітко вказуються шляхи усунення помилки в записах в журналі. Наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани [PERSON] , не викликаний упередженим ставленням керівника закладу до позивача, а свідчить про диференційований підхід до кожного педагогічного працівника, в залежності від кількості помилок і їх значимості при ведені класних журналів, реагування на виявлені помилки. Посилання позивача на наказ МОН №421 від 08.04.2015 року «Про затвердження Інструкції щодо заповнення Класного журналу для 1-4 класів загальноосвітніх навчальних закладів» є безпідставним, оскільки вказаний наказ втратив юридичну силу на підставі наказу МОН України №995 від 03.08.2020 року. Щодо твердження [PERSON] про те, що відносно неї застосовано таке суворе дисциплінарне стягнення, як догана, то відповідно до ст.147 КЗпП України догана є найменш суворим із передбачених частиною першою вказаної статі дисциплінарним стягненням і застосована до позивача з урахуванням всіх обставин, за яких вчинено дисциплінарний проступок, вчинення аналогічних чи інших порушень при веденні класного журналів за минулий період. При цьому було враховано і попередню роботу працівника. Позивач хибно вважає, що невиконання обов`язків по належному веденню класного журналу, який є обов`язковим документом загальноосвітнього навчального закладу, в якому фіксуються результати навчальних досягнень учнів, відвідування ними занять, стан виконання навчальних програм тощо, не відносяться до порушення трудової дисципліни. Вважає, що Рокитнівським ліцеєм додержані передбачені ст.147-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, враховані обставини, за яких вчинено проступок, а тому просить відмовити у задоволені позовних вимог. Крім того зазначено, що позивач є членом профспілкового комітету первинної профспілкової організації закладу освіти, і дотримуючись вимог ч.2 ст.252 КЗпП України, при притягненні [PERSON] до дисциплінарної від повільності було отримано попередню згоду про притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача у вигляді догани (а.с.75-77). У судовому засіданні позивач [PERSON] свої позовні вимоги підтримала. Пояснила, що коли з`явився новий директор навчального закладу, то вона всіляко його підтримувала, сумлінно та належно виконувала свої трудові обов`язки, ніколи не порушувала трудової дисципліни, мала багато заохочень, підвищувала свій кваліфікаційний рівень. Вказане пояснює тим, що і раніше допускала, як і всі інші педагогічні працівники, виправлення, однак жодного разу за це нікого до відповідальності не притягували, тому, що такі виправлення не вважались у колективі серйозними порушеннями, за які можна було отримати догани. Акт перевірки обговорювався при усьому колективі і кожен чув про що в ньому зазначалось. Було перевірено ведення журналів 23 педагогами, проте догану дали лише п`ятьом вчителям. Крім того зазначила, що ряд недоліків, які вказані у Акті про перевірку класних журналів від 20.01.2021, не знаходять свого підтвердження, а саме класний журна 4-Б класу має лише 271арк., а виправлення у неї стоїть на 286 арк., крім того 132 арк. журналу 4-Б класу відноситься до ІІ семестру, а їй догану дали за І семестр. Представник позивача, адвокат Тищук К.П. у судовому засіданні підтримала доводи позивача та додатково зазначила, що жодної шкоди ліцею заподіяно не було, а представник відповідача висловлював свої припущення щодо можливого настання шкоди, збитків також не було завдано. Крім того стверджувала, що в оскарженому наказі є посилання на Інструкцію з ведення класного журналу загальноосвітніх навчальних закладів, затверджених наказом Міністерства освіти і науки України від 03.06.2008 №496, яка визначає порядок ведення журналів для учнів 5-11 (12) класів, а позивачка є учителем молодших (4 клас) класів, а тому даний нормативний документ не може застосовуватися. Представник відповідача [PERSON] позов не визнав. Стверджує, що, перевірки ведення класних журналів проводились завжди, згідно вимог не менше як чотири рази на навчальний рік. Позивачу протягом багатьох років вказувалось на допущені недоліки, порушення, але такі зауваження лишались без реагування зі сторони позивача. Мотиви з яких попередні керівники лишали такі порушення без відповідного реагування йому невідомі. Проте, він, як колишній працівник відділу освіти, який, в тому числі, здійснював таку перевірку журналів і бачив різні порушення, але в таких масштабах, як це мало місце в ліцеї стикнувся вперше. Питання ведення документації школи, правильності ведення класних журналів постійно вивчається і складаються акти перевірки, що обговорюються щотижня на педрадах. Наради відбуваються за участі представників профспілки і заступників. Кожен заступник доводив до відома педагогів щодо виявлених недоліків. Всі помилки і неправильності підсумовуються і доводяться до відома кожного працівника у колективі. При цьому, прізвищ педагогічних працівників не оголошували. За таким же принципом діяли і тоді, коли обговорювали останній акт перевірки. Під час притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності враховувались положення чинного законодавства, законів України «Про освіту», «Про повну загальну середню освіту», вимоги ст.149 КЗпП України. За результатами складного акту про перевірку видавались накази про результати перевірки класних журналів чи стан ведення шкільної документації. Кожен працівник мав можливість підійти до заступника і виправити виявлені недоліки чи порушення. Більшість з педагогів скористались такою можливістю і усунули виявлені порушення чи недоліки. До акту перевірки та наказу було включено не всі недоліки, а лише ті, які найбільш часто повторюються, чи є грубими недоліками, наприклад, виправлення оцінок. Разом з тим, окрім позивача, порушення допускаються і іншими працівниками. Тому, виявлені факти порушення ведення класних журналів нотувались не тільки у сторінці «Зауваження», а й в актах перевірки, наказах. Згідно із вимогами «Інструкції з ведення класного журналу учнів 5-11 класів(12) загальноосвітніх навчальних закладів» на сторінках журналу виправлення не допускаються. Оскільки позивач порушила п. 2.22 своєї посадової інструкції, що було зафіксовано і в акті перевірки та наказі про результати перевірки від 20.01.2021 року від позивача було отримано пояснення та за результатами прийнято рішення про оголошення догани, що є м`якшим видом дисциплінарного стягнення за порушення трудової дисципліни відповідно до положень трудового законодавства. При цьому, було враховано, що зауваження та інші заходи реагування - обговорення цих питань на педрадах позивачем ігноруються. Одночасно всіх працівників, до яких було застосовано стягнення у виді догани було попереджено, що така догана може бути знята достроково після повторної перевірки журналів і усунутих помилок по закінченню навчального року. Звернув увагу на те, що вжитий ним захід був вимушений, оскільки ситуація з виправленнями у журналі оцінок є порушенням вимог нормативних актів, впливає на долю дітей, тому він був змушений таким чином відреагувати, щоб припинити такі порушення, які на його думку, є грубими. За наведеного, просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] повідомила суду, що позивач є добросовісним і відповідальним працівником, нагороджувалась грамотами, до дисциплінарної відповідності не притягувалась, батьки на позивача не скаржились. Позивач правдиво висловлює свої думки, що є, на думку свідка, причиною упередженого ставлення до неї. Щодо порушення ведення класного журналу, виправлень у ньому, то свідок підтвердила, що за результатами перевірки була педрада, де директор ліцею при всіх принизливо вичитав помилки кожного. На педраді не було озвучено, кому оголошено догану, а кому ні. Деякі вчителі через місяць часу заходили порозумітися, але ситуацію не вирішили. Свідок [PERSON] у судовому засіданні показала суду, що працює з позивачем у ліцеї давно. Їй відомо, що позивач так само як і вона отримала догану за виправлення у журналі. Ведення журналів і перевірка з цього приводу була приводом для обговорення на педраді, що було неприємно слухати і відносно п`ятьох педпрацівників директор ліцею виніс догану. Порушення ці були і раніше, були зауваження, розмови з цього приводу, але недоліки лояльно обговорювались, догани нікому не давались. Про те, що за виправлення у журналі може бути догана - не попереджалось. Свідок зазначила, що під час заповнення чи ведення класного журналу кожен педагог керується Інструкцією і тими вимогами, що є на початку журналу. Всі зауваження заносились до відведеної у журналі сторінки, де є були записи. Свідок [PERSON] дала суду наступні свідчення. Вона працює заступником директора. В її обов`язки входить перевірка ведення журналів у молодших класах ліцею. Питання ведення класного журналу постійно обговорюються, оскільки журнали перевіряються 4-5 разів на рік. Результати перевірки, зауваження записуються на окремому аркуші журналу і кожен вчитель має можливість знати свої недоліки. Якщо виникають питання щодо ведення журналу, то працівник має можливість звернутись до неї особисто із питанням. Відомо, що догану позивачу оголосили за некоректні записи. Журнали вона перевіряє особисто, свої зауваження чи вказівки щодо його ведення вносить до журналу, а також складається акт, після чого наказ про результати перевірки журналу. Все обговорювалось у колективі. Крім того, вона була присутня на засіданні профкому, коли розглядали питання догани позивача, хто її запросив туди сказати не може. Щодо неточностей у записах в акті перевірки, то нею були допущені помилки, які притаманні людині. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши подані документи та допитавши свідків, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд дійшов до наступних висновків. В силу ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів . На підставі ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків. В силу ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Судом встановлено, що позивач [PERSON] працює вчителем початкових класів Рокитнівського ліцею №1. З копії наказу директора Рокитнівського ліцею №1 Рокитнівської селищної ради В.Бунька №14/т від 09 лютого 2021 року вбачається, що [PERSON] на підставі наказу №06 від 20.01.2021 року «Про результати перевірки журналів ГПД, класних журналів, журналів індивідуального навчання та виконання програм», акту від 20.01.2021 року, пояснення [PERSON] , витягу з протоколу засідання профкому Рокитнівського ліцею №1 від 04.02.2021 року №9 (щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності [PERSON] ), у з зв`язку з грибим порушенням Інструкції з ведення класного журналу загальноосвітніх навчальних закладів, затвердженої наказом Міністерства освіти і науки України від 03.06.2008 року №496, що було виявлено внаслідок перевірки стану ведення класних журналів за І семестр 2020-2021 навчального року, за неналежне виконання посадової інструкції вчителя від 09.9.2020 року №06 (пункту 2.22), оголошено 09 лютого 2021 року догану (а.с.7). З акту про перевірку класних журналів від 20.01.2021 р. вбачається, що комісія у складі директора Рокитнівського НВК Бунька В.В., заступника директора Рокитнівського НВК Музичко С.У. та заступника директора Рокитнівського НВК [PERSON] виявили ряд недоліків: виправлення у змісті на ст.206 (вчитель основ геометрії [PERSON] , 4-А клас), ст.286 (вчитель 4-Б класу [PERSON] ); часте використання коректора для виправлення записів змісту, дати, виставлення пропусків та оціночних балів на ст.44,ст.23 у 4-Б класі (вчитель [PERSON] ); неправильне оформлення ст.132, 142, 180 журналу в 4-Б класі (класний керівник [PERSON] ) (а.с.8-10). З копії пояснення [PERSON] від 22.01.2021 року вбачається, що остання вказала, що всі свої помилки визнає та обіцяє в майбутньому відноситись до заповнення документів уважно охайно (а.с.17). Відповідно до положень ст.148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявлення проступку. Виявлення проступку означає не лише виявлення факту (події), а й визначення працівника, що порушив трудові обов`язки, характеру порушення, шкідливих наслідків, причинного зв`язку між правопорушенням і шкідливими наслідками, вини працівника. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника (ч.3 ст.149 КЗпП України). Виходячи з правової природи інституту дисциплінарної відповідальності, при притягнені працівника до даного виду відповідальності, адміністрація повинна навести конкретні факти допущенного ним невиконання або неналежного виконання покладених на нього трудових обов`язків, тобто важливо, щоб накази роботодавця були обґрунтованими та видавалися у чіткій відповідності з чинним законодавством. Тобто, у наказі про накладання дисциплінарного стягнення - про оголошення працівникові догани обов`язково має бути зазначено, в чому саме полягає порушення, тобто вказано на фактичні обставини, які послужили підставою для застосування заходу дисциплінарного стягнення. При цьому, трудові обов`язки, за невиконання яких особа притягується до дисциплінарної відповідальності, повинні бути покладені на працівника законно, відповідати змісту його посадових обов`язків, бути чіткими та зрозумілими, доведеними до відома такого працівника завчасно у встановленому законодавством спосіб. Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків. Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку. Саме на роботодавцеві лежить обов`язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати всі обставини, з яких вчинено проступок. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов`язковому порядку має бути встановлена вина, як одна із важливих ознак порушення трудової дисципліни. При відсутності вини працівник не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності. Питання встановлення обставин проступку та провини працівника, відповідно до ст.21 КЗпП, віднесено до компетенції власника підприємства, установи, організації або уповноваженого ним органу, а тому суд, відповідно до приписів ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб визначений законом або договором. Підставою застосування догани є вчинення працівником дисциплінарного проступку. Протиправність поведінки працівника полягає в порушенні ним своїх трудових обов`язків, закріплених нормами трудового права, правилами внутрішнього розпорядку, статутами, положеннями, посадовими інструкціями, трудовим договором (контрактом), колективним договором, а також у порушенні або невиконанні правомірних наказів та розпоряджень роботодавця. Відтак, виходячи з правової природи інституту дисциплінарної відповідальності, при притягненні працівника до даного виду відповідальності, адміністрація повинна навести конкретні факти допущеного працівником невиконання або неналежного виконання покладених на нього трудових обов`язків. Як вбачається з наказу «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» [PERSON] , останню притягнуто до відповідальності у зв`язку з грубим порушенням Інструкції з ведення класного журналу загальноосвітніх навчальних закладів, затвердженої наказом Міністерства освіти і науки України від 03.06.2008 року №496, яка регулює ведення та заповнення журналів вчителями 5-11 (12) класів. Як було встановлено судом, позивач [PERSON] є вчителем початкових класів, тому положення даної інструкції не можуть застосовувався до позивача, за порушення якої її було притягнуто. Підставами притягнення до дисциплінарної відповідальності, як встановлено судом, є серед іншого, акт про перевірку класних журналів від 20.01.2021 р., згідно якого [PERSON] допустила ряд недоліків: виправлення у змісті на ст. 206 журналу 4-А класу, ст.286 журналу 4-Б класу; часте використання коректора для виправлення записів змісту, дати, виставлення пропусків та оціночних балів на ст.23, ст.44 журналу 4-Б класу; неправильне оформлення ст.132, ст.142, ст.180 журналу 4-Б класу. Саме зазначені порушення, на переконання представника відповідача, є релевантними тим обов`язкам позивача, які, на думку відповідача, закріплені в Інструкції з ведення класного журналу загальноосвітніх навчальних закладів, затвердженої наказом Міністерства освіти і науки України від 03.06.2008 №496 та стали підставою накладення дисциплінарної стягнення. Як вбачається з оригіналу класного журнал 4-Б (з.) класу Рокитнівського НВК «Школа І ст. - гімназія» смт. Рокитне Рокитнівського району Рівненської області на 2020/2021 навчальний рік для І- ІV (надалі журнал 4-Б класу), який був досліджений в судовому засіданні, такий містить 271 арк., а згідно акту про перевірку класних журналів від 20.01.2021 р позивача було, серед іншого, притягнено до дисциплінарної відповідальності за виявлені виправлення на 286 арк.. Однак, вказаний факт не знайшов свого підтвердження, оскільки 286 арк. в журналі 4-Б класу відсутній. Крім того, [PERSON] було, серед іншого, притягнуто до відповідальності за часте використання коректора на 23 та 44 арк. класного журналу, однак при дослідженні такого не було виявлено використання коректора для виправлення на вказаних аркушах, що також підтвердили сторони у судовому засіданні. Також, ще однієї підставою накладення на позивача дисциплінарного стягнення є, згідно акту про перевірку класних журналів від 20.01.2021 неправильне оформлення арк.132 класного журналу. Проте, арк.123 згаданого журналу відноситься до оцінювання за період з 24.05.2021 року та до закінчення другого семестру (навчального року), а до позивача догана була застосована за ведення журналу за перший семестр. Представник відповідача таку помилку в акті перевірки пояснив, як суто механічну і таку, що зумовлена «людським фактором». Досліджуючи інші «порушення», що зафіксовані в акті перевірки класних журналів від 20.01.2021 судом встановлено, що дійсно мали місце: -на арк.142 журналу в рядку №7 від 12.11.2020 дійсно вказано позначка «н» замість рядка №8 від 12.11.2020; -на арк.180 виявлено у рядку №13 від 13.11.2020 «крапку». Проте, суд переконаний, що вказані виправлення не можна вважати «грубими» порушеннями. Більше того, в наказі про оголошення [PERSON] догани не зазначено, яким чином виявлені порушення, що зазначені в актах про перевірку класних журналів від 20.01.2021 року, вплинули на настання негативних наслідків, в наказі про застосування до позивача дисциплінарного стягнення - догани, не конкретизовано порушення допущених обов`язків вчителя, які визначені затвердженою посадовою інструкцією вчителя. Крім того, суд вкотре завертає увагу на те, що обов`язковим елементом складу дисциплінарного проступку є, серед іншого, порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків. Незважаючи на обов`язок доведення відповідачем правомірності накладення на позивача дисциплінарного стягнення, під час розгляду справи, судом не здобуто доказів того, що класний журнал відноситься до тієї категорії документації, мова про яку йде в посадовій інструкції позивача. Крім того, суд вважає за необхідне також наголосити на тому, що інструкція ведення класних журналів, на яку покликався відповідач під час розгляду справи, та порушення якої було однією з підстав накладення дисциплінарного стягнення згідно наказу про оголошення догани, не може бути застосований до спірних правовідносин, оскільки нею регламентовано ведення класних журналів для 5-11(12) класів, а позивач є вчителем початкових класів і фактично на неї накладено дисциплінарне стягнення за ведення журналу 4 класу, що є очевидним порушенням зі сторони відповідача. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України, Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При цьому, враховуючи положення ст.81 ЦПК України та особливості вимог трудового законодавства у справах, у яких оспорюється незаконність притягнення до дисциплінарної відповідальності, саме відповідач повинен довести, що таке притягнення відбулося без порушення законодавства про працю. Такий висновок суду в повній мірі кореспондує і позиції Верховного суду, висловленій у постанові Касаційного цивільного суду в складі Верховного суду від 23.01.2018 року у справі №273/212/16-ц. Відтак, саме відповідач, на переконання суду, повинен довести, що прагнення до дисциплінарної відповідальності [PERSON] відбулось з дотриманням усіх вимог трудового законодавства. Таким чином, на підставі вищевказаного, суд дійшов висновку, що відповідачем всупереч свого процесуального обов`язку не доведено законності накладення на позивача дисциплінарного стягнення, а натомість, судом встановлено численні порушення, які допущені відповідачем при накладенні на позивача такого стягнення, що є безумовною підставою для скасування накладеної на [PERSON] догани. Зважаючи на вищезазначене, суд вважає, що оскаржуваний наказ винесено з порушенням вимог законодавства України, в зв`язку з чим наявні підстави для визнання його незаконним. У зв`язку з викладеним, на підставі п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним і документально підтверджені витрати по сплаті судового збору, в сумі 908,00 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved