Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про визнання рішень сесії та виконавчого комітету Баришівської селищної ради Київської області, державних актів на право власності на земельні ділянки, договору дарування земельної ділянки та договору дарування житлового будинку, недійсними. В обгрунтування заявленого позову зазначає, що їй та відповідачу по справі [PERSON], який є її рідним братом, на праві спільної часткової власності в рівних частинах належить житловий будинок з погосподарськими будівлями та спорудами, а також земельна ділянка розміром 0,225 га, розташовані за адресою: с. Пасічна, вул. Радянська, 29 Баришівського району Київської області. Дане право власності належить їм на підставі договору дарування від 07.10.2008 року укладеного від імені [PERSON], яка є матірю обдарованих. Відповідно до рішення сесії Баришівської селищної ради №191-22-23 від 06.12.2001 року [PERSON] надано дозвіл на переоформлення земельної ділянки розміром 0,14 га по вул. Радянська, 29 в с. Пасічна із попереднього власника гр. [PERSON], оскільки остання померла 05.07.1994 року. В подальшому, на підставі рішення сесії Баришівської селищної ради №199-10-24 від 25.12.2003 року вищезазначену земельну ділянку було передано [PERSON] у власність із уточненими розмірами земельної ділянки площею 0,139 га. із цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку та зазначенням адреси знаходження даної земельної ділянки: с. Пасічна, вул. Радянська, 29-а Баришівського району Київської області та видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №152854 від 10.11.2004 року. Позивачка вважає, що відповідачу було незаконно, з порушенням норм чинного земельного законодавства переоформлено земельну ділянку розміром 0,14 га, що призвело до порушення її законних прав та інтересів, а тому просить суд постановити рішення, яким : - визнати рішення сесії Баришівської селищної ради Київської області за № 191-22-23 від 06 грудня 2001 року, яким було переоформлено земельну ділянку розміром 0, 14 га. по вул. Радянська, 29 в с. Пасічна Баришівського району Київської області з гр. [PERSON] на гр. [PERSON], а також рішення сесії Баришівської селищної ради Київської області за № 199-10-24 від 25.12.2003 року про передачу у власність [PERSON] земельної ділянки площею 0, 139 га із цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, розташованої в с. Пасічна, вул. Радянська, б. 29 Баришівського району Київської області недійсними; - визнати рішення виконкому Баришівської селищної ради Київської області за № 85.19 від 26.11.2015 року « Про впорядкування адреси житлового будинку та земельної ділянки гр. [PERSON] та гр. [PERSON]М.» - недійсним; - визнати Державний акт на право власності на земельну ділянку Серія ЯБ № 152854 від 10 листопада 2004 року, виданого Баришівською селищною радою та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю, та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 01043210190, згідно якого [PERSON], який проживає в [INFO] на підставі рішення сесії Баришівської селищної ради від 25.12.2003 року за № 199-10-24 є власником земельної ділянки площею 0, 139 га із цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, яка розташована в за адресою: Київська область, Баришівський район, с. Пасічна, вул. Радянська, б. 29-а недійсним; - визнати Державний акт на право власності на земельну ділянку Серія ЯБ № 152855 від 10 листопада 2004 року, виданий [PERSON], згідно якого вона є власником земельної ділянки площею 0, 225 га із цільовим призначенням земельної ділянки - для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд розташованої за адресою: Київська область Баришівський район, с. Пасічна, вул. Радянська, буд. 29 недійсним; - визнати Договір дарування земельної ділянки від 07.10.2008 року, посвідчений державним нотаріусом Баришівської районної державної нотаріальної контори, Київської області, зареєстрований в реєстрі за № 2-1505, згідно якого [PERSON] передала у власність обдарованих [PERSON] та [PERSON] безоплатно земельну ділянку - в рівних частинах кожному, площею 0,225 га - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходяться в с. Пасічна, вул. Радянська, 29 ( двадцять дев'ять ), Баришівського району Київської області недійсним; - визнати Договір дарування житлового будинку від 07.10.2008 року, посвідченого державним нотаріусом Баришівської районної державної нотаріальної контори, Київської області, зареєстрованого в реєстрі за № 2-1503 згідно якого [PERSON] передала у власність обдарованих [PERSON] та [PERSON] безоплатно житловий будинок з господарськими будівлями - в рівних частинах кожному, що знаходиться в с. Пасічна, вул. Радянська, 29 (двадцять дев'ять), Баришівського району Київської області недійсним; В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] заявлений позов підтримали в повному обємі та просять суд його задовольнити . Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився. Про день, час та місце розгляду справи належним чином був повідомлений. На адресу суду від відповідача надійшло заперечення проти даного позову відповідно до якого останній зазначає, що основною підставою для визнання рішення сесії та виконавчого комітету Баришівської селищної ради Київської області, державних актів на право власності на земельні ділянки, договору дарування земельної ділянки на договору дарування житлового будинку недійсними є те, що на його земельній ділянці площею 0,139 га по вул. Радянська, 29-а в с. Пасічна Баришівського району Київської області знаходиться частина житлового будинку по вул. Радянська, 29 в с. Пасічна Баришівського району Київської області та частина господарських споруд, співвласником якого є його сестра позивач [PERSON] , внаслідок чого порушуються її законні права та інтереси як власника. Вважає, що рішення сесії Баришівської селищної ради Київської області № 191-22-23 від 06.12.2001 року та № 199-10-24 від 25.12.2003 року та державний акт на право власності на земельну ділянку Серії ЯБ № 152854 від 10.11.2004 року, виданого на підставі рішення № 199-10-24 від 25.12.2003 року були прийняти з дотриманням норм законодавства, а тому підстав для скасування рішень немає. Окрім того стверджує, що його сестрі [PERSON] завжди було відомо, що він є власником земельної ділянки площею 0,139 га по вул. Радянська, 29-а в с. Пасічна Баришівського району. Питань щодо його земельної ділянки у позивачки ніколи не виникало. Він більше ніж 14 років добросовісно користується земельною ділянкою і жодних претензій до нього у сестри не було. З урахуванням вищенаведеного, просить суд в позові відмовити. Представник Баришівської селищної ради [PERSON] вважає, що позовні вимоги [PERSON] є обгрунтованими лише в частині визнання незаконним рішення виконавчого комітету селищної ради за № 85.19 від 26.11.2015 року « Про впорядкування адреси житлового будинку та земельної ділянки гр. [PERSON] та [PERSON] Представник управління Держгеокадастру у Баришівському районі Київської області [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що [PERSON] на підставі рішення Баришівської селищної ради Баришівського району Київської області від 25.12.2003 року № 199-10-24 «Про передачу земельних ділянок у приватну власність і користування» було передано безкоштовно у приватну власність земельну ділянку для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована в с. Пасічна, вул. Радянська, 29, загальною площею - 0,14 га. На підставі цього рішення землевпорядною організацією МКП «Радіан» в 2004 році була розроблена технічна документація із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку [PERSON], складовою частиною якої є АКТ про встановлення на місцевості та погодження зовнішньої межі земельної ділянки, погоджений та підписаний суміжними землевласниками (землекористувачами) в тому числі гр. [PERSON] та виготовлено Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №152854 від 10.11.2004 року реєстраційний номер 01043210190. Вищезазначена земельна ділянка з 2001 року була передана в постійне користування гр. [PERSON] на підставі рішення Баришівської селищної ради Баришівського району Київської області від 06.12.2001 року № 191-22-23 «Про надання громадянам земельних ділянок у постійне користування», а до цього часу, згідно земельно - шнурової книги с. Пасічна Баришівського району Київської області (запис № 992) обліковувалась за гр. [PERSON]. За [PERSON], згідно земельно - шнурової книги с. Пасічна Баришівського району Київської області (запис № 24) обліковувалась земельна ділянка площею 0,225 га. в с. Пасічна вул. Радянська, 29-а із чого вбачається, що гр. [PERSON] ніякого відношення (права власності чи користування) до земельної ділянки площею 0,14 га. ніколи не мала, а була до 2004 року користувачем суміжної земельної ділянки. Також зазначила, що для приведення у відповідність земельно - кадастрову документацію, не має необхідності визнавати недійсними державні акти на право власності на земельну ділянку, достатньо лише розробити документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Щодо ж до застосування вимог ст. 152 ЗК України, на які посилається позивач, то згідно пункту 2 вказаної статті: « власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою і відшкодування завданих збитків». Оскільки громадянкою [PERSON] не було проведено реєстрації речового права при переході права власності на земельну ділянку і станом на 20.03.2016 року за інформацією із державного земельного кадастру вона не являється ні власником, а ні користувачем земельної ділянки за адресою вул. Радянська, 29, с. Пасічна Баришівського району Київської області оскільки дана земельна ділянка обліковується на праві власності за гр. [PERSON], управління Держгеокадастру у Баришівському районі Київської області не бачить правових підстав для звернення [PERSON] до суду із даним позовом. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи суд вважає, що заявлений позов підлягає до часткового задоволення виходячи з наступних міркувань. Питання виникнення права власності або права користування земельними ділянками урегульовані Земельним кодексом України. Так, згідно з частинами першою, другою статті 116 ЗК громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону; набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Частинами першою, другою статті 125 ЗК встановлено, що право власності та право постійного користування земельною ділянкою виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності та право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації. Статтею 126 цього ж Кодексу передбачено, що право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Форми державних актів затверджуються Кабінетом Міністрів України. Право оренди землі оформляється договором, який реєструється відповідно до закону. Порівняльно-правовий аналіз наведених норм права дає підстави вважати, що законодавець розмежовує поняття «надання» та «придбання» земельної ділянки в користування або у власність. Під наданням земельної ділянки в користування або у власність законодавець розуміє як прийняття органом відповідного рішення про надання землі у власність або в користування, так і подальше оформлення документа, який згідно зі статтею 126 ЗК посвідчує право на землю. Придбання земельної ділянки у власність це виникнення права на земельну ділянку, яка раніше надавалася і на яку є правовстановлюючі документи, визначені статтею 126 ЗК, на підставі цивільно-правовової угоди. Судом встановлено, що згідно рішення Баришівської селищної ради Баришівського району Київської області від 25.12.2003 року № 199-10-24 « Про передачу земельних ділянок у приватну власність і користування » громадянину [PERSON] передано безкоштовно у приватну власність земельну ділянку для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована в с. Пасічна, вул. Радянська, 29, загальною площею - 0,14 га. Вищезазначена земельна ділянка з 2001 року була передана в постійне користування громадянину [PERSON] на підставі рішення Баришівської селищної ради Баришівського району Київської області від 06.12.2001 року № 191-22-23 « Про надання громадянам земельних ділянок у постійне користування», ( а.с. 13 ), а до цього часу, згідно земельно - шнурової книги с. Пасічна Баришівського району Київської області (а.с. 87 запис № 992) обліковувалась за громадянкою [PERSON] бабою відповідача, якій наказом № 37 від 28.01.1978 року по радгоспу « Баришівський» ( а.с. 110 ) , вказана ділянка була виділена в постійне користування та яка 05.07.1994 року померла. На підставі рішення № 199-10-24, землевпорядною організацією МКП «Радіан» в 2004 року була розроблена технічна документація із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку селища Баришівка та с. Пасічна Баришівської с/р Баришівського району Київської області громадянину [PERSON] Складовою частиною вказаної технічної документації є АКТ про встановлення на місцевості та погодження зовнішньої межі земельної ділянки ( а.с. 78) , погоджений та підписаний суміжними землевласниками (землекористувачами) в тому числі і одним із відповідачів громадянкою [PERSON] та виготовлено Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №152854 від 10.11.2004 року реєстраційний номер 01043210190 ( а.с.15). Таким чином суд вважає, що відсутні жодні правові підстави для визнання недійсними рішень сесій Баришівської селищної ради Баришівського району Київської області від 06.12.2001 року № 191-22-23, від 25.12.2003 року № 199-10-24 та державного акту на право власності на земельну ділянку площею 0,139 га. для будівництва та обслуговування житлових будівель та господарських споруд серії ЯБ №152854 від 10.11.2004 року реєстраційний номер 01043210190, місце розташування Київська область Баришівський район с. Пасічне, вул. Радянська, 29-а. Судом також встановлено, що відповідно до рішення Баришівської селищної ради № 28 від 28.04.1994 року [PERSON] було передано в приватну власність земельну ділянку розміром 0.225 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд за адресою: Баришівський район с. Пасічна вул. Радянська,29 та 10 листопада 2004 року був виданий Державний акт на право власності на земельну ділянку Серії ЯБ № 9152855 та зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів за № 01043210191. На підставі вищевказаного Державного акту, [PERSON] відповідно до договору дарування земельної ділянки від 07.10.2008 року подарувала свою земельну ділянку розміром 0.225 га. в рівних частинах своїй дочці позивачці [PERSON] та сину відповідачу [PERSON]. Окрім того, 07.10.2008 року [PERSON] також подарувала сторонам в рівних частках житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою : Баришівський район с. Пасічне вул. Радянська,29. Обдаровані прийняли дар і більше 7 років користувалися як житловим будинком з господарськими спорудами так земельною ділянкою. Згідно із ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення або оспорювання. У відповідності до цивільного законодавства особа, яка вважає, що її речові права порушено, має право звернутися до суду як з позовом про визнання відповідної угоди недійсною ( ст. ст. 215235 ЦК України), так і з позовом\~\~\~\~ про витребування майна з чужого незаконного володіння (ст. ст. 330,\~338 ЦК України). Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання недійсними договорів дарування земельної ділянки та житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами з підстав невідповідності їх вимогам закону. За загальним правилом ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч. 13, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу. Проте, в ході судового розгляду ні позивачка [PERSON], ні її представник адвокат [PERSON] не змогли навести обставини, які можуть бути підставою для визнання вказаних договорів недійсними, а посилання на ту обставину, що частина будівлі, яка виділена позивачці знаходиться на земельній ділянці відповідача, не може бути підставою для задоволення даних позовних вимог. Так, згідно п.115 Постанови Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 року № 105 І «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру» (далі - Постанова) державна реєстрація земельних ділянок, переданих у власність (користування) без проведення їх державної реєстрації (в тому числі у разі, коли відомості про земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, не внесені до державного реєстру земель), здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за заявою їх власників (користувачів земельних ділянок державної чи комунальної власності) в порядку, визначеному для державної реєстрації земельної ділянки. Згідно абзацу 3 пункту 4 розділу VII Прикінцевих та Перехідних положення Закону України «Про Державний земельний кадастр», у разі якщо після перенесення інформації про земельні ділянки з Державного реєстру земель до Державного земельного кадастру виявлені помилки у визначенні площ та/або меж земельних ділянок (розташування в межах земельної ділянки частини іншої земельної ділянки; невідповідність меж земельної ділянки, вказаних у Державному реєстрі земель, її дійсним межам; невідповідність площі земельної ділянки, вказаної у Державному реєстрі земель, її дійсній площі у зв'язку із зміною методів підрахунку (округлення); присвоєння декільком земельним ділянкам однакових кадастрових номерів), такі помилки можуть бути виправлені на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) або за матеріалами інвентаризації земель. Таким чином, для приведення у відповідність земельно - кадастрову документацію не має необхідності визнавати недійсними державні акти на право власності на земельну ділянку, достатньо розробити документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Вирішуючи питання щодо визнання рішення виконкому Баришівської селищної ради Київської області за № 85.19 від 26.11.2015 року « Про впорядкування адреси житлового будинку та земельної ділянки громадян [PERSON] та [PERSON]М.» суд вважає, що дані позовні вимоги підлягають до задоволення оскільки вказане рішення прийняте передчасно і таким, що порушує законні права та інтереси позивачки як співвласниці житлового будинку із господарськими будівлями та земельної ділянки розміром 0, 225 га, розташовані за адресою: с. Пасічна, вул. Радянська, буд. 29 Баришівського району Київської області. Так, при внесенні змін в нумерацію будинку не було враховано, що за вищевказаною адресою проживає два власники, кожен з яких має частину будинку у приватній власності, однак порядок конкретного користування житловими приміщеннями, не встановлено. Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об'єктів нерухомого майна, затвердженою Наказом Міністерства з питань житлово - комунальної сфери України від 18 червня 2007 року за №55, та зареєстрованою в Міністерстві Юстиції України від 06.07.2007 року за № 774/14041, визначено порядок проведення робіт з поділу, виділу розрахунку часток житлових будинків, будівель споруд, іншого нерухомого майна, окрім земельних ділянок. Пунктом 2.2. вищезазначеної Інструкції передбачено, що поділ на самостійні об'єкти нерухомого майна проводиться відповідно до законодавства з наданням кожному об'єкту поштової адреси. Судом встановлено, що при прийнятті рішення виконавчого комітету Баришівської селищної ради № 85.19 від 26.11.2015 року « Про впорядкування адреси житлового будинку та земельної ділянки гр. [PERSON] та [PERSON]М.» нумерація будинку на адресу вул. Радянська, 29 та Радянська,29-а була прийнята без посилання на жоден із нормативних документів та не з'ясовувалась позиція власників нерухомого майна. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги щодо присвоєння окремої поштової адреси відповідачу є обґрунтованими. Встановлені судом обставини підтверджуються письмовими матеріалами справи: -копією рішення Баришівської селищної ради №191-22-23 від 06.12.2001 року; -копією рішення виконавчого комітету Баришівської селищної ради №85.19 від 26.11.2015 року; -копією Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №152854; -копією Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №152855; -копією кадастрового плану земельної ділянки по фактичним обмірам; -копією кадастрового пану згідно державних актів; -копією договору дарування земельної ділянки від 07.10.2008 року; -копією договору дарування житлового будинку від 07.10.2008 року; -іншими письмовими матеріалами справи.

Outcome: partial