Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Першої Запорізької державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, третя особа: Запорізький обласний державний нотаріальний архів Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про зняття обтяження: заборони на нерухоме майно, в обґрунтування якого зазначила наступне. Позивачу на підставі рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 28 липня 2004 року на праві власності належить холодильна камера літ. А, склад літ. А', які знаходяться за адресою: [ADDRESS]. 06.04.2018 року при реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державним реєстратором Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради Нікітенко Л.О. в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна було виявлено обтяження майна, яке належить позивачу, за №25627403. 25.05.2018 року Позивач звернулася до Першої запорізької державної нотаріальної контори з письмовою заявою щодо підстав накладення заборони на нерухоме майно, на яке отримала наступну відповідь. Відповідно до листа Першої запорізької державної нотаріальної контори від 25.05.2018 року позивачу повідомлено, що згідно із письмовим реєстром Першої Запорізької державної нотаріальної контори для реєстрації заборон, які накладаються на будівлі за повідомленнями банків про видачу позик за 1956-1970, 1973 роки та Алфавітної книги обліку заборони відчуження жилих будинків і арештів, накладених на жилі будинки Першої Запорізької державної нотаріальної контори є запис №110 про накладення заборони відчуження №16789, який було зроблено 19 жовтня 1961 року на підставі повідомлення Електроремонтної майстерні «Сельенерго» на ім'я гр. [PERSON], [ADDRESS] На час накладання цих заборон ідентифікаційні коди не існували, дата народження боржників не вказувалась, заборона накладалась за місцем знаходження майна. До теперішнього часу заборона не знята та її скасування можливе лише на підставі рішення суду. Посилаючись на те, що заборона на нерухоме майно порушує її права як власника нерухомого майна, позивач просить суд вилучити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості з Єдиного реєстру заборон №2093876 обтяження № 25627403 за адресою нерухомого майна: Запорізька область, [ADDRESS], запис, а саме: Вид обтяження: заборона на нерухоме майно, заборона (архівний запис). Реєстраційний номер обтяження: 2093876, дата реєстрації 16.06.2005 10:38:58. Стан: реєстрація обтяження. Реєстратор: Запорізький обласний державний нотаріальний архів, Запорізька область, м. Запоріжжя, б-p Центральний, 20, (061)224-64-55. 234-07-89. Підстава обтяження: договір застави, Б/н, Перша запорізька нотконтора. Додаткові дані: Архівний номер: 507348ZAP1, Архівна дата: 30.07.1997 14:14:00, Дата виникнення: 01.01.1960, № реєстра: 16789-93, внутр. №9A015D3F28EE2F582E. Тип майна: будинок. Опис: состав ціле, состояние: добудоване. Статус: жиле. Фізична особа: [PERSON], причина відсутності коду: інша причина відсутності коду, країна громадянства: Україна. Ухвалою судді від 20.06.2018 року прийнято до розгляду позовну заяву [PERSON] та відкрито провадження, розпочато підготовче провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 18.07.2018 року закрито підготовче провадження у справі та справа призначена до судового розгляду. Позивач до суду не з'явилася, суду надала письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, відповідно до якої позов підтримує та просить його задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з'явилася, суду надала письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, відповідно до якої позовні вимоги визнала у повному обсязі та не заперечувала проти їх задоволення. Представник третьої особи у судове засіданні не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, в межах заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку. За змістом ст. ст. 4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] на підставі рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 28 липня 2004 року на праві власності належить холодильна камера літ. А, склад літ. А', які знаходяться за адресою: [ADDRESS], що зареєстровано в Орендному підприємстві Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації 10.09.2004 року в книзі: 5, номер запису: 1315. реєстраційний номер: 7402584. Право власності на холодильну камеру літ. А, на склад літ. А', об'єкт житлової нерухомості, зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 03.04.2018 року, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу: 119951793, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 1526167023101, виданим Нікітенко Л.О., державним реєстратором Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради 06.04.2018 року, номер запису про право власності: 25626709. Про що також свідчить зведений оціночний акт на домоволодіння № 16 а по вулиці Миру в м. Запоріжжі з реєстрацією поточних змін від 10 вересня 2004 року. Позивачем 06.04.2018 року при реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державним реєстратором Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради Нікітенко Л.О. в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна було виявлено обтяження майна, яке належить позивачу, за №25627403. Вид обтяження: заборона на нерухоме майно, заборона (архівний запис). Реєстраційний номер обтяження: 2093876, дата реєстрації 16.06.2005 10:38:58. Стан: реєстрація обтяження. Реєстратор: Запорізький обласний державний нотаріальний архів. Запорізька область, м. Запоріжжя, б-р Центральний, 20, (061)224-64-55. 234-07-89. Підстава обтяження: договір застави, Б/н. Перша запорізька нотконтора. Додаткові дані: Архівний номер: 5073487АР1, Архівна дата: 30.07.1997 14:14:00, Дата виникнення: 01.01.1960, № реєстра: 16789-93, внутр. №9А015ПЗЕ28ЕЕ2Е582Е. Тип майна: будинок. Адреса нерухомого майна: Запорізька область, [ADDRESS]. Опис: состав ціле, состояние: добудоване, статус: жиле. Фізична особа: [PERSON], причина відсутності коду: інша причина відсутності коду, країна громадянства: Україна. Що підтверджується пошуками розділів в Єдиному реєстрі заборон від 06.04.2018 року. Відповідно до листа Першої Запорізької державної нотаріальної контори вих.№1146/01-16 від 25 травня 2018 року згідно із письмовим реєстром Першої Запорізької державної нотаріальної контори для реєстрації заборон, які накладаються на будівлі за повідомленнями банків про видачу позик за 1956-1970, 1973 роки та Алфавітної книги обліку заборони відчуження жилих будинків і арештів, накладених на жилі будинки Першої Запорізької державної нотаріальної контори є запис №110 про накладення заборони відчуження №16789, який було зроблено 19 жовтня 1961 року на підставі повідомлення Електроремонтної майстерні «Сельенерго» на ім'я гр. [PERSON], [ADDRESS] На час накладання цих заборон ідентифікаційні коди не існували, дата народження боржників не вказувалась, заборона накладалась за місцем знаходження майна. До теперішнього часу заборона не знята. Відповідно до листа Запорізького обласного державного нотаріального архіву від 11.06.2018 року за вих.№1478/01-17 Позивачу повідомлено, що Державний нотаріальний архів, до якого позивач звернулася із заявою про надання даних щодо підстав накладення заборони на належне їй майно, не є реєстратором органів державної реєстрації прав та обтяжень, у нього відсутня печатка державного реєстратора та що реєстри для реєстрації заборон відчуження жилих будинків (частин будинків) та квартир в багатоквартирному будинку житлово-будівельного колективу індивідуальних забудовників, а також арештів (заборони), накладених на будинки судовими та слідчими органами та Алфавітні книги заборон не передавалися до архіву на зберігання та знаходяться в Першій запорізькій державній нотаріальній конторі, яка і накладала цю заборону 19 жовтня 1961 року на підставі повідомлення Електроремонтної майстерні «Сельенерго». Відповідно до ст. 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» від 17 липня 1997 року, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно із ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд; власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Примусове відчуження об'єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 ЦК України. Згідно із ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. ч 1 ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» Державний реєстр прав містить відомості про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження, речові права на об'єкти незавершеного будівництва та їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів цих прав, документи, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав. Згідно із ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі наявності зареєстрованих обтяжень речових прав на нерухоме майно. Згідно із ст. 26, з п. 9 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі якщо помилка в реєстрі впливає на права третіх осіб, зміни до Державного реєстру прав вносяться на підставі відповідного рішення суду, а державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Крім того, як роз'яснено у п. 2 Постанови Пленуму ВССУ № 5 від 03.06.2016року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред'явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Отже, судом встановлено, що нерухоме майно - холодильна камера літ. А, склад літ. А', які знаходяться за адресою: [ADDRESS], належать [PERSON] на праві власності, на підставі рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 28 липня 2004 року, наявність заборони нерухомого майна перешкоджає позивачу у реалізації її прав. Виходячи з цього, враховуючи, що судом не встановлено обставин, які б свідчили про обґрунтованість застосування заборони нерухомого майна, належного позивачу на законних підставах, в подальшому, права позивача підлягають судовому захисту шляхом скасування заборони, накладеної на нерухоме майно - холодильну камеру літ. А, склад літ. А', які знаходяться за адресою: [ADDRESS], та належать [PERSON] За викладених обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved