Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON]про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 30.11.2013 року вона зареєструвала шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції, актовий запис №1834. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який зараз проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки кожен з них має протилежні погляди на шлюб та сімю і на цьому грунті в них часто виникають сварки, свідком яких стає їхня дитина, що негативно впливає на її психічний стан. На даний момент спільного господарства не ведуть, оскільки з лютого 2017 року проживають окремо. Збереження сімї неможливе і суперечить їхнім інтересам. Примирення неможливе, а тому просить строк для примирення не надавати. Шлюб розривають вперше. Чоловік на розірвання шлюбу згоден. Суперечки про місце проживання дитини і розподіл спільного майна немає. На підставі викладеного просить розірвати шлюб між нею, і [PERSON], зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції, актовий запис №1834. Стягнути з відповідача на її користь судові витрати. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася. До початку судового засідання 02.01.2018\~р. звернулася до суду з заявою про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Зазначає, що судові витрати залишає за собою. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи без його участі. Проти позову не заперечує та просить задовольнити. Суд ухвалив: справу розглядати у відсутності сторін, які звернулися до суду з заявами про розгляд справи без їх участі. Дослідивши письмові матеріали справи, на підставі їх повного, обєктивного та всебічного дослідження, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб серії І-СР №104993, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції 30.11.2013 року, сторони зареєстрували шлюб 30 листопада 2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції, актовий запис №1834. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (серія І-СР №193409, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Соснівському району міста Черкаси реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції 27\~травня 2014 року). Згоду про місце проживання та виховання дитини між сторонам досягнуто. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України). Частиною 2 ст. 112 СК України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зясувавши обставини справи, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, сімейних відносин сторони не підтримують тривалий час, вони не повязані спільним побутом та бюджетом, взаємні почуття між ними втрачені і примирення між сторонами неможливе. Крім того, на думку суду, подальше перебування їх у шлюбі буде шкодити їхнім інтересам, а тому підстав щодо надання терміну для примирення, не вбачається. Ст.113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved