Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою, в обґрунтування якої вказала, що з 1958 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який був прийнятий горноробочим очисного забою з повним робочим днем під землею на шахту « 42» виробничого об'єднання «Свердловантрацит». Під час виконання трудових обов'язків [PERSON] набув довічне професійне захворювання - пневмоконіоз, яке спричинило 40 % втрати професійної працездатності. В подальшому, з виходом на пенсію, чоловік позивача часто хворів та знаходився на лікуванні. Після смерті чоловіка [PERSON] звернулась до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Свердловську (далі - відділення Фонду) з вимогою встановити факт, що смерть її покійного чоловіка, яка настала [INFO], пов'язана з професійним захворюванням - антракосилікозом, та призначити відповідні страхові виплати. Після огляду документів у відділенні Фонду порадили звернутись до суду з метою встановлення даного факту. Позивач зазначає, що вона має усі необхідні документи, підтверджуючі наявність у неї права на отримання страхових виплат у зв'язку із тим, що смерть її чоловіка, пов'язана з професійним захворюванням. [PERSON] просить суд встановити факт, що смерть [PERSON], яка настала [INFO], пов'язана з професійним захворюванням - антракосилікозом. Представник відділення Фонду надав у судове засідання письмове заперечення, в якому посилаючись на ст. 34 ч. 9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань», п. 6.1.1. ч. 9 «Порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат», п. 2.1. Інструкції «Про встановлення причинного зв'язку смерті з професійних захворюванням (отруєнням) або трудовим каліцтвом» зазначив, що причинний зв'язок смерті потерпілого з одержаним каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, має підтверджуватись висновком медико-соціальної експертної комісії. Крім того, у зв'язку з тим, що [PERSON] помер у 1996 році, до відділення Фонду його особова справа не передавалась. До судового засідання представник ДП «Свердловантрацит» надала письмове заперечення, в якому зазначила, що у справі відсутній основний доказ для встановлення факту причинного зв'язку між професійним захворюванням та смертю чоловіка позивача, а саме - відповідного висновку МСЕК. У зв'язку з тим, що заяви про розгляд справи за відсутністю представника ДП «Свердловантрацит» до суду не надходило, суд вважає за можливе розглянути справу заочно, проти чого у судовому засіданні позивач та представник відділення Фонду не заперечували. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 34 ч. 9 Закону України «Про загально обов'язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань», причинний зв'язок смерті потерпілого з одержаним каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я має підтверджуватися висновками відповідних медичних закладів. Відповідно п. 6.1.1. «Порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат», затвердженого Постановою правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 27 квітня 2007 р. N 24, робочий орган виконавчої дирекції Фонду розглядає справи про призначення одноразової допомоги та щомісячної страхової виплати в разі смерті потерпілого сім'ї та особам, які мають на це право, приймає рішення про виплати за умови подання документів, серед яких є висновок МСЕК про причинний зв'язок смерті потерпілого з наслідками раніше отриманого трудового каліцтва чи професійного захворювання. Пунктом 2.2. Інструкції «Про встановлення причинного зв'язку смерті з професійним захворюванням (отруєнням) або трудовим каліцтвом», затвердженої наказом Міністерства охорони здоров'я України від 15.11.2005 р. № 606, для розгляду причинного зв'язку смерті з професійним захворюванням, отруєнням або трудовим каліцтвом до МСЕК направляються відповідні документи постраждалих, у яких при житті було встановлено професійне захворювання (отруєння), трудове каліцтво, що спричинило стійку втрату професійної працездатності, та померлих після вступу в дію Закону України «Про охорону праці» (набрав чинності 24.11.1992 р.). З наведених норм вбачається, що законодавством повноваження щодо встановлення причинного зв'язку смерті з професійним захворюванням покладено на медико-соціальні експертні комісії. Відповідно копії свідоцтва про одруження, серія [NUMBER] (а.с. 11), 26.01.1958 р. одружились [PERSON] та [PERSON], після чого дружині присвоєно прізвище «[PERSON]». З копії трудової книжки (а.с. 9) вбачається, що [PERSON] з 14.11.1962 року по 04.06.1984 р. працював на роботах під землею на шахті № 42. Звільнений був у зв'язку з переходом на пенсію за віком. Згідно копії довідки МСЕК від 19.03.1992 р. (а.с. 7), [PERSON] з 01.02.1992 р. встановлено 40 % відсотків втрати професійної працездатності за професійним захворюванням безстроково. Наявність у [PERSON] професійного захворювання - пневмоконіозу підтверджується також витягом з акту огляду МСЕК № 1503005 (а.с. 8). [INFO] помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серія [NUMBER]. В графі причина смерті значиться - «антракосилікоз». При дослідженні лікарсько-трудової експертної справи [PERSON], заведеної Свердловської міжрайонної МСЕК, акту про встановлення причинного зв'язку професійного захворювання та смерті не виявлено. Згідно відповіді профпатологічної МСЕК від 01.06.2013 р. № 465, що міститься в зазначеній експертній справі, вбачається, що документація на ім'я [PERSON], який помер [INFO], розглядалась комісією обласних спеціалістів за питанням встановлення причинного зв'язку смерті з професійним захворюванням 05.12.1996 р. Висновок комісії: встановити зв'язок смерті [PERSON] с професійним захворюванням не є можливим. Наведеними матеріалами справи встановлено, що під час виконання в підземних умовах роботи, пов'язаної з видобутку вугілля, чоловік позивача [PERSON] отримав професійне захворювання - пневмоконіоз. Після смерті [PERSON] висновку про встановлення зв'язку його смерті з наявним у нього професійним захворюванням медико-соціальною експертною комісією не було складено. З матеріалів експертної справи [PERSON] вбачається, що на даний момент встановити даний зв'язок не є можливим. З наданих суду доказів вбачається, що [PERSON] було встановлено професійне захворювання «пневмоконіоз», а згідно свідоцтва про смерть причиною смерті зазначено «антракосілікоз». Суд за відсутності висновку МСЕК не може зробити висновок яке саме професійне захворювання перебуває у причинному зв'язку зі смертю [PERSON], а грунтувати висновки на припущеннях суд вважає не допустимим та таким, що суперечить вимогам цивільного процесуального законодавства. Оскільки законодавством передбачено, що причинний зв'язок смерті з професійним захворюванням встановлюється лише внаслідок проведення відповідної медико-соціальної експертизи, за результатами якої складається висновок про наявність чи відсутність зазначеного зв'язку в померлого, та враховуючи, що матеріали справи не містять необхідного висновку, суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог, у зв'язку з чим вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог.

Outcome: dismissed