Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-15 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. \~ \~ \~ \~В обґрунтування вимог зазначила, що з відповідачем [PERSON] вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з 21.04.2017 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з нею. Через нерозуміння один одного та різні погляди на життєві і сімейні проблеми їх подружні стосунки не склалися, і з червня 2021 вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Зазначаючи на тому, що сімейні стосунки припинені остаточно і поновленню не підлягають, так як примирення та збереження шлюбу є неможливим і суперечить їх інтересам, позивачка просить суд шлюб з відповідачем розірвати, залишивши їй після розірвання шлюбу прізвище « [PERSON] ». Сторони, будучи належним чином повідомленими про час і місце судового розгляду, в судове засідання не з`явилися, надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність. Згідно заяви відповідача, позовні вимоги про розірвання шлюбу ним визнаються повністю. Зважаючи на зазначені обставини та відсутність підстав для обов`язкової явки сторін, суд вважає за можливе здійснити судовий розгляд без їх участі. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 21 квітня 2017 року Виконавчим комітетом Сергіївської сільської ради Покровського району Донецької області, актовий запис №3 (арк.спр.8). В шлюбі [INFO] в них народилася донька [PERSON] , яка в теперішній час живе з матір`ю (а.с.9). Як слідує з заяв сторін на адресу суду про розгляд справи у їх відсутність, жодна з сторін відновлювати шлюбні стосунки не бажає. Регулювання сімейних відносин між подружжям здійснюється за правилами Сімейного Кодексу, згідно якого чоловік та жінка мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Кожен учасник сімейних відносин має право на безпосереднє звернення до суду за захистом свого права або інтересу. Одним із способів захисту, які встановлені Сімейним Кодексом, є припинення правовідношення. Відповідно до ст.24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, звернувшись відповідно до ч.1ст.110 цього Кодексу до суду з питання розірвання шлюбу. Підставою розірвання шлюбу, відповідно до положень ст.112 Сімейного Кодексу, є неможливість подальшого спільного життя подружжя і збереження їх шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо судом буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. \~ \~ \~ \~Із поведінки сторін слідує, що жодна з них зберігати шлюб не бажає, що вказує на їх взаємну байдужість до сімейних відносин та дає суду підстави вважати, що подальше збереження шлюбу між ними неможливе. Обставин, які б перешкоджали розірванню шлюбу чи свідчили про те, що заява про розірвання шлюбу не відповідає дійсній волі дружини і чоловіка та що в разі розірвання шлюбу можуть бути порушені їхні особисті та майнові права або права їх дитини, судом не встановлено. Отже, шлюб підлягає розірванню. Спору майнового характеру чи з приводу виховання дитини матеріали справи не містять. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем, як того просить позивачка, або відновити своє дошлюбне прізвище. Право вибору прізвища після розірвання шлюбу належить виключно особі, яка змінила його у зв`язку з реєстрацією шлюбу. Вирішуючи питання судових витрат у справі, суд вважає за необхідне відповідно до ч.2 п.1 ст.141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивачки сплачений нею при подачі позову судовий збір в розмірі 908 грн.

Outcome: approved