Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину. Свої позовні вимоги мотивує тим, що з 24 грудня 2005 року по 28 березня 2014 року проживала разом із відповідачем як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу. За час проживання з [PERSON] у них народився син [PERSON], [INFO]. Відповідач працює неофіційно та отримує регулярний мінімальний дохід, який витрачає на свої потреби. Як їй відомо, аліменти відповідач нікому не виплачує, стягнень за виконавчими документами з відповідача не проводиться, інших неповнолітніх дітей у нього немає. На підставі викладеного, просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина - [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини всіх видів заробітків та доходів відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася. До початку слухання справи подала заяву з проханням проводити розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про причину неявки суду не повідомив, був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи рекомендованим листом, який повернувся до суду не отриманим, що відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України є належним повідомленням сторони про день та час розгляду справи. Суд, на підставі ст. ст. 224 - 226 ЦПК України, ухвалив про заочний розгляд справи. Враховуючи думку позивача, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, обєктивного та всебічного дослідження, суд приходить до наступного: відповідно до даних свідоцтва про народження (серія 1-СР № 119841) сторони мають сина - [PERSON], [INFO], батьком дитини записаний відповідач. В судовому засіданні встановлено, що сторони разом не проживають і їхня спільна дитина проживає з позивачкою. Як передбачено ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч.ч.2,3 ст. 58 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2 ст. 59 ЦПК України). Аліменти це обовязок утримання у визначених законом випадках одним членом сімї інших, які потребують цього. Згідно ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно із ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення (ст.182 СК України). Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1 ст. 183 СК України). Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону (ст. 184 СК України). За положеннями ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. При визначенні розміру аліментів враховуються такі доходи платника аліментів як: основна заробітна плата, усі види доплат і надбавок до заробітної плати, премії та винагороди, пенсії, стипендії, допомоги по безробіттю, дивіденди та інші доходи, що передбачені Постановою Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 р. №146 Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на користь позивача для утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % встановленого законом мінімуму, починаючи з 16 лютого 2015 року та продовжувати до повнолітня дитини. Рішення про стягнення аліментів в частині виплати за один місяць підлягає до негайного виконання (ч.1 ст. 367 ЦПК України). Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір» з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судові витрати в розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved