Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], третя особа без самостійних вимог: державний нотаріус [PERSON] про визнання права власності на майно. Вимоги заявленого позову мотивовано тим, що 09 вересня 2016 року помер батько позивачки [PERSON]. Після його смерті залишилося спадкове майно, а саме: житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в с.Веряця по вул.Залізнична, №19 та житловий будинок з надвірними будівлями в с.Веряця по вул.Карпатської січі буд.№8 (бувша Червоноармійська). На випадок своєї смерті ним залишено заповіт, яким все своє майно він заповів позивачці [PERSON] Спадкоємцями щодо майна померлого крім позивачки є її сестра - [PERSON] та їхня мати [PERSON] Заявою на імя державного нотаріуса Виноградівської держнотконтори, посвідченою секретарем Веряцької сільської ради, [PERSON] відмовилася від обовязкової частки в спадщині. Інших спадкоємців немає. Право власності на вищевказане майно, а саме: житловий будинок з надвірними будівлями в с.Веряця по вул.Карпатської січі буд.№8 належало [PERSON] 6\\8 частин на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Виноградівською держнотконторою 06.12.2000 року за реєстром №4220, що стверджується довідкою, виданою КП «Виноградівське РБТІ» за №461 від 18.07.2017р. та 2\\8 частини житлового будинку на підставі мирової угоди, затвердженої ухвалою Виноградівського районного суду 29.04.2014 року справа №299\\1118\\14-ц. Щодо житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами в с.Веряця по вул.Залізнична,19, то згідно запису погосподарської книги він рахується за померлим [PERSON] відповідно довідки Веряцької сільської ради від 25.04.2017 року за №02\\17-518., що стверджується довідкою КП «Виноградівське РБТІ» за №460 від 18.07.2017 року. Позивачкою [PERSON] у встановлений законом термін прийнято спадщину, так як вона своєчасно подала заяву на прийняття спадщини у Виноградівську держнотконтору. За оформленням права власності на спадкове майно позивачка звернулася до державного нотаріуса Виноградівського нотаріального округу [PERSON], однак у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно їй було відмовлено по причині відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно та розбіжностями у прізвищах її батька та її дошлюбного прізвища. Правовстановлюючі документи на житловий будинок №8 в с.Веряця по вул.Карпатської січі буд.№8 втрачені, а на житловий будинок №19 в с.Веряця по вул.Залізнична спадкодавець за життя не виготовив. Про втрату документів позивачкою [PERSON] подано оголошення в газету. У зв`язку з розбіжностями в записах прізвища у померлого батька вказано «Білце», а в свідоцтві про народження позивачки «Більце», позивачка змушена була звернутися в суд із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Рішенням Виноградівського районного суду від 12.06.2017 року по справі №299\\1471\\17 встановлено, що [PERSON] є її рідним батьком. Позивач [PERSON], про день, час та місце розгляду справи будучи належним чином повідомлена своєчасно, в судове засідання не зявилася, однак подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності та про те, що вимоги позову підтримує повністю та просить суд такі задоволити. Відповідач [PERSON] та [PERSON], про день, час та місце розгляду справи будучи належним чином повідомлені своєчасно, в судове засідання не зявилися, однак подали до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності та про те, що вимоги позову визнають повністю та не заперечують проти їх задоволення. Державний нотаріус Виноградівської державної нотаріальної контори, про день, час та місце розгляду справи будучи належним чином повідомлена своєчасно, в судове засідання не зявилася. Згідно з вимогами ст.55 Конституції України та ст.ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист судом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 6 Європейської Конвенції з прав людини встановлено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при вирішенні спору щодо його цивільних прав і обов»язків. Частиною 1 ст.4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. При здійсненні правосуддя (ст.5 ЦПК) суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Завданнями цивільного судочинства (ст.2 ЦПК) є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Так, оцінка зібраних по справі доказів має здійснюватися за правилами, передбаченими ст.89 ЦПК України з врахуванням положень ст.ст.76-88 ЦПК України. Відповідно до вимог ст.ст.12, 13, 78, 81, 82 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона зобовязані довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, доказування не може ґрунтуватись на припущення. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. В судовому засіданні встановлено, що 09 вересня 2016 року помер батько позивачки [PERSON]. Після його смерті залишилося спадкове майно, а саме: житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в с.Веряця по вул.Залізнична, №19 та житловий будинок з надвірними будівлями в с.Веряця по вул.Карпатської січі буд.№8 (бувша Червоноармійська). На випадок своєї смерті ним залишено заповіт, яким все своє майно він заповів позивачці [PERSON] Спадкоємцями щодо майна померлого крім позивачки є її сестра - [PERSON] та їхня мати [PERSON] Заявою на імя державного нотаріуса Виноградівської держнотконтори, посвідченою секретарем Веряцької сільської ради, [PERSON] відмовилася від обовязкової частки в спадщині. Інших спадкоємців немає. Право власності на вищевказане майно, а саме: житловий будинок з надвірними будівлями в с.Веряця по вул.Карпатської січі буд.№8 належало [PERSON] 6\\8 частин на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Виноградівською держнотконторою 06.12.2000 року за реєстром №4220, що стверджується довідкою, виданою КП «Виноградівське РБТІ» за №461 від 18.07.2017р. та 2\\8 частини житлового будинку на підставі мирової угоди, затвердженої ухвалою Виноградівського районного суду 29.04.2014 року справа №299\\1118\\14-ц. Щодо житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами в с.Веряця по вул.Залізнична,19, то згідно запису погосподарської книги він рахується за померлим [PERSON] відповідно довідки Веряцької сільської ради від 25.04.2017 року за №02\\17-518., що стверджується довідкою КП «Виноградівське РБТІ» за №460 від 18.07.2017 року. Позивачкою [PERSON] у встановлений законом термін прийнято спадщину, так як вона своєчасно подала заяву на прийняття спадщини у Виноградівську держнотконтору. За оформленням права власності на спадкове майно позивачка звернулася до державного нотаріуса Виноградівського нотаріального округу [PERSON], однак у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно їй було відмовлено по причині відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно та розбіжностями у прізвищах її батька та її дошлюбного прізвища. Правовстановлюючі документи на житловий будинок №8 в с.Веряця по вул.Карпатської січі буд.№8 втрачені, а на житловий будинок №19 в с.Веряця по вул.Залізнична спадкодавець за життя не виготовив. Про втрату документів позивачкою [PERSON] подано оголошення в газету. У зв`язку з розбіжностями в записах прізвища у померлого батька вказано «Білце», а в свідоцтві про народження позивачки «Більце», позивачка змушена була звернутися в суд із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Рішенням Виноградівського районного суду від 12.06.2017 року по справі №299\\1471\\17 встановлено, що [PERSON] є її рідним батьком. У той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності. Однією з підстав набуття прав власності у відповідності до законодавства є отримання майна у спадкування. Згідно з вимогами ст.325 ЦК України суб'єктами права приватної власності є фізичні та юридичні особи. Фізичні та юридичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати. Як визначено ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені після відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Частиною 3 статті 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвеціїї про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Outcome: approved