Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до управління власності та приватизації комунального майна Кіровоградської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, зазначивши на обгрунтування позовних вимог, що її матері [PERSON] на підставі свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, виданого 05 жовтня 1994 року виконавчим комітетом Ленінської районної ради народних депутатів міста Кіровограда належав житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями № 4а за адресою: тупик Мінський в м.Кіровограді. 12 січня 1988 року Першою Кіровоградською державною нотаріальною конторою по реєстру № 2-59 був посвідчений заповіт, згідно з яким [PERSON] заповіла все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і все, що належить їй на день смерті і на що матиме право [PERSON], яка є її (позивача) сестрою та їй ([PERSON]В.). 01 червня 2015 року [PERSON] померла, після смерті якої відкрилася спадщина та за її (позивача) заявою була відкрита спадкова справа. До складу спадкового майна входить житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями під № 4а по тупику Мінському в м. Кіровограді. Крім того, позивач зазначила, що її сестра [PERSON] відмовилась від спадщини на її (позивача) користь шляхом подачі заяви приватному нотаріусу Кіровоградського міського нотаріального округу [PERSON] про відмову від прийняття спадщини, а тому, являючись єдиним спадкоємцем, позивач звернулася до приватного нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, що залишилось після смерті спадкодавця, однак приватним нотаріусом у видачі їй свідоцтва на право на спадщину було відмовлено в звязку з відсутністю у спадкодавця відповідного правовстановлюючого документа на зазначений житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями. Зазначені вище обставини унеможливлюють реалізацію її, як спадкоємця, законного права на оформлення спадщини за відсутності оригіналу правовстановлюючого документа, у звязку з чим та з посиланням на ст.ст. 1218, 1223 ЦК України, позивач просила визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після [PERSON], яка померла 01 червня 2015 року, право власності на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями під № 4а, по туп. Мінському в м. Кіровограді. Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 23 лютого 2016 року залучено до участі в зазначеній цивільній справі в якості співвідповідача [PERSON]. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, зазначених у позові, просила позов задовольнити. Представник відповідача управління власності та приватизації комунального майна Кіровоградської міської ради в судове засідання не зявився, повідомлений належним чином про дату час та місце судового розгляду справи, в порядку ст.158 ЦПК України надав заяву за вх. № 4349 від 15 лютого 2016 року про розгляд справи за його відсутності, в якій розгляд позовної заяви залишив на розгляд суду. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнала, не заперечувала проти їх задоволення, крім того, зазначила, що приймати спадщину після смерті матері [PERSON] вона не буде, крім того, нею подана відповідна заява до нотаріуса, яким заведена спадкова справа, про відмову від спадщини. Заслухавши позивача, відповідача [PERSON], дослідивши матеріали справи, матеріали спадкової справи за № 13/2015 (та за номером реєстрації у Спадковому реєстрі за №57991504), зясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернулася позивач, виходячи з положень ст.10 та ст.11 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд вважає, що вимоги позивача обгрунтовані, грунтуються на вимогах закону, який регулює спадкові правовідносини, у звязку з чим підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, в той час як стаття 16 ЦК України визначає, що способами захисту цивільних прав та інтересів, серед інших, є визнання права. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що [PERSON], народилася 21 червня 1957 року, її батьками в свідоцтві про народження серії І-ЩЗ № 029352, виданого 13 серпня 1957 року, зазначені в графі «Батько» - [PERSON], в графі «Мати» - [PERSON], актовий запис за № 260. 20 червня 1981 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], який був зареєстрований міським відділом РАЦС м. Кіровограда, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за № 1072, після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище «Мішаніна». Судом також встановлено, що [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на будівлю від 25 жовтня 1966 року, належало на праві особистої власності 17/50 частини будинку за адресою: м. Кіровоград, туп. Новгородський, 7. Свідоцтво видане на підставі рішення Кіровоградського виконкому від 24.10.1966 року за № 951, занесено в реєстрову книгу за № 10202/29. Відповідно до витягу із рішення № К-652 виконавчого комітету Кіровоградської міської ради від 14 листопада 1990 року «Про самовільну забудову домоволодіння по туп. Новгородському, 7 та розподіл його на два окремі» виділено частину домоволодіння [PERSON] по туп. Новгородському, 7 в окреме домоволодіння з адресою туп. Мінський, 4 та закріплення за її будівлями земельної ділянки площею 600 кв.м. Крім того, відповідно до рішення № 31 виконавчого комітету Кіровоградської міської ради від 20 січня 1993 року «Про внесення змін до раніш прийнятих рішень міськвиконкому» на підставі заяви [PERSON] виконком міської Ради народних депутатів вирішив внести зміни до раніш прийнятих рішень міськвиконкому, зокрема в пункт І рішення міськвиконкому від 14 листопада 1990 року № К-652 в частині зміни адреси земельної ділянки закріпленої за будівлями [PERSON] з туп. Мінського, 4 на туп. Мінський, 4-а. Також встановлено, що взамін зазначеного вище свідоцтва про право власності від 25.10.1966 року [PERSON] 05 жовтня 1994 року видано свідоцтво на право особистої власності на жилий будинок від 05.10.1994 року на підставі рішення виконкому Кіровоградської ради народних депутатів № К-652 від листопада 1990 року, за яким їй на праві особистої власності належить житловий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в м. Кіровограді, туп. Мінський, 4-а. Записано в реєстрову книгу за № 138, за реєстровим № 217 від 05.10.1994 року. Зазначене також підтверджується архівною довідкою №15224 від 05.11.2015 року, виданої ОКП «Кіровоградське ООБТІ», відповідно до якої, за архівними даними реєстрових книг обласного комунального підприємства «Кіровоградське обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації» [PERSON] на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності від 05.10.1994 року належить житловий будинок за адресою: м. Кіровоград, туп. Мінський, 4а. Відповідно до короткої технічної характеристики обєкта за матеріалами останньої технічної інвентаризації від 23.10.2015 року обєкт складається з житлового будинку (Ббб1), погріба (б2), убиральні (Е), л/кухні (И), сараю (М), сараю (Л), сараю (Н), сараю (Ж), сараю (П), сараю (З), сараю (Д), колонки (+), огорожі (N-N2), ганку (кр). Площа загальна: 45,80 кв.м., площа житлова (основна): 34,00 кв.м. 12 січня 1988 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом Першої Кіровоградської державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 2-59, за яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла [PERSON] та [PERSON]. 01 червня 2015 року мати позивача [PERSON] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ОЛ № 209000, виданого міським відділом по державній реєстрації смертей реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції 02 червня 2015 року, актовий запис № 1492. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, зокрема, на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями під № 4а, по туп. Мінському в м. Кіровограді. За інформацією приватного нотаріуса Кіровоградського міського нотаріального округу [PERSON] від 04 квітня 2016 року за вих. № 29/01-16 за даними Спадкового реєстру (Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру за №43463445 від 01 квітня 2016 року) після смерті [PERSON], померлої 01 червня 2015 року, заведена спадкова справа за №13/2015 від 27.09.2015 року. Як вбачається з фотокопії спадкової справи №13/2015 до майна померлої 01 червня 2015 року [PERSON], заведеної 27 вересня 2015 року, приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу [PERSON], з заявою про прийняття спадщини, яка зареєстрована під № 34, 27 вересня 2015 року звернулася її донька (позивач) [PERSON], а також 27 вересня 2015 року під № 35 надійшла заява про відмову від спадщини від доньки [PERSON] [PERSON] Стаття 1268 ЦК України визначає, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, відмова від прийняття спадщини є безумовною та беззастережною (ч.1 ст.1270, ч.ч.1, 5 ст.1273 ЦК України). Встановлено, що спадкоємцем за заповітом після смерті спадкодавця [PERSON] є її донька позивач [PERSON], яка прийняла спадщину в порядку ст.1269 ЦК України, шляхом подання заяви про прийняття спадщини в нотаріальну контору. 20 грудня 2015 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Кіровоградського міського нотаріального округу [PERSON] з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: м. Кіровоград, туп. Мінський, 4а. Постановою № 150/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 20 грудня 2015 року приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу [PERSON] було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], яка померла 01 червня 2015 року на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: Кіровоградська область, місто Кіровоград, тупик Мінський, № 4а. Відмова у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом мотивована тим, що нотаріус позбавлений можливості видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], в звязку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа, - свідоцтва про право особистої власності, виданого 05 жовтня 1994 року виконкомом Ленінського району м. Кіровограда, яке зареєстроване Кіровоградським БТІ 05 жовтня 1994 року, про що записано в реєстрову книгу № 138 за реєстровим № 21726 на імя [PERSON]. Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, крім того, підставою набуття права власності є спадкування майна. Стаття 392 цього ж кодексу передбачає, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається або оспорюється іншою особою. Відповідно до ст.1299 ЦК України право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» підставою для реєстрації права власності є рішення суду відносно прав на нерухоме майно. Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку щодо доведеності позовних вимог та вважає за можливе визнати за позивачем [PERSON] право власності на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями під № 4-а, що знаходиться по туп. Мінському у м.Кіровограді, в порядку спадкування за заповітом після [PERSON], яка померла 01 червня 2015 року. Відповідно до ст.88 ЦПК України судові витрати по справі, понесені позивачем, які складаються з судового збору в розмірі 2055 грн. 00 коп., залишити по фактично понесеним позивачем. На підставі вищевикладеного, відповідно до ст.ст.15, 16, 182, 328, 392, 1216, 1217, 1218, 1220-1223, 1258, 1261, 1268-1270, 1278 ЦК України,

Outcome: approved