Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов мотивує тим, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 19 квітня 2019 року. Шлюб був зареєстрований виконавчим комітетом Терешківцівської сільської ради Горохівського району Волинської області, актовий запис №3. В шлюбі у них народилося п`ятеро дітей: син [PERSON] [INFO] , син [PERSON] [INFO] , син [PERSON] [INFO] , дочка [PERSON] [INFO] , син [PERSON] [INFO] . Позивач вказує, що протягом останнього часу сімейне життя з відповідачем поступово погіршувалось, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Кожен із них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Через побутові проблеми часто виникають сварки та конфлікти. Стверджує, що відповідач нехтує сімейними цінностями та не робить жодних кроків для нормалізації стосунків. Як результат між сторонами не підтримуються шлюбні відносини, спільний побут фактично не ведеться. На підставі викладеного, просить шлюб, укладений між нею та відповідачем розірвати. Позивач в судове засідання не з`явилася, проте подала до суду письмову заяву, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує, на надання терміну на примирення не згідна. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про день, час, місце слухання справи повідомлений належним чином шляхом розміщення оголошення на офіційному веб сайту суду (а.с.28). Клопотання про відкладення розгляду справи, відзив на позов від відповідача на адресу суду не надходили. Статтею 280 ЦПК України закріплена можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, у разі належним чином повідомленого відповідача про дату, час та місце судового засідання. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 19 квітня 2016 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстровано 16 квітня 2016 року виконавчим комітетом Терешківцівської сільської ради Горохівського району Волинської області, актовий запис №3. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на « [PERSON] » (а.с.6). Дослідженими матеріалами\~справи судом\~також встановлено,\~що в шлюбі у сторін народилося п`ятеро дітей: син [PERSON] [INFO] , син [PERSON] [INFO] , син [PERSON] [INFO] , дочка [PERSON] [INFO] , син [PERSON] [INFO] . Відповідно до ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч.3 та ч.4 ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст.105 ч.3 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що позивач та відповідач подружніх стосунків не підтримують, шлюбні відносини між ними фактично припинились, а отже, шлюб існує лише формально. Враховуючи вище наведене, характер сімейних відносин, які склалися в даній сім`ї, те, що позивач не згодна на надання терміну на примирення, з врахуванням вимог ст.ст. 24, 55, 56 СК України, приходжу до висновку про задоволення позову. Пунктом 2 ч.3 ст.115 СК України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved