Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати припиненим укладений між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством Акціонерний банк «Південний» договір поруки б/н від 01.03.2010 року, додаткову угоду № 1 від 28.12.2011 року до нього та договір № 2 від 28.02.2012 року про внесення змін до договору поруки б/н від 01.03.2010 року; визнати виконавчий лист № 642/9185/2013ц про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ АБ «Південний» суми заборгованості за договором поруки у розмірі 1477660,80 грн. та судових витрат в розмірі 3441 грн., виданого 06.05.2014 року Ленінським районним судом м. Харкова, таким, що не підлягає виконанню повністю. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона є дружиною [PERSON], яким 01.03.2010 року було укладено договір поруки з ПАТ АБ «Південний». Згодом, між її чоловіком та ПАТ АБ «Південний» було укладено додаткову угоду № 1 від 28.12.2011 року до нього та договір № 2 від 28.02.2012 року про внесення змін до договору поруки б/н від 01.03.2010 року. Позивач зазначає, що згідно умов зазначених договорів, строк дії договору поруки не є чітко визначеним, а тому мають застосовуватися положення п. 4 ст. 559 ЦК України, відповідно до яких порука припиняється після закінчення строку встановленому у такому договорі, а якщо такий строк не встановлено, вона припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Позивач зазначає, що оскільки датою повернення кредиту, на забезпечення якого укладався договір поруки, є 28.12.2012 року, то строк пред'явлення вимоги банку закінчився 28.06.2013 року. Отже, позивач вважає, що договір поруки є припиненим. Крім того, позивач посилається на те, що ПАТ АБ «Південний» 10.10.2013 року звернувся до її чоловіка - [PERSON] із правом вимоги за договором поруки від 01.03.2010 року, тобто після закінчення строку дії цього договору, до Ленінського районного суду м. Харкова, який своїм рішенням задовольнив вимоги банку та стягнув з останнього 1477660,80 грн. та судові витрати у розмірі 3441 грн. ПАТ АБ «Південний» було отримано виконавчий лист по даній справі та пред'явлено до виконання до Ленінського ВДВС ХМУЮ. Позивач вказує, що на момент прийняття рішення по справі, сума заборгованості була менша, оскільки не було враховано платіж від 03.10.2014 року. Тобто на момент видачі виконавчого листа заборгованість була частково погашена. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити та підтвердив обставини, викладені у заяві. Представник відповідача ПАТ АБ «Південний» у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що дії банку були правомірні, законні, строку договору поруки на момент пред'явлення не було припинений, оскільки його строк дії не сплинув. Представник відповідача «Ленінського ВДВС ХМУЮ у судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій просив розгляд справи проводити без його участі. Третя особа [PERSON] було заявлено самостійні вимоги, проте за його заявою позов було залишено без розгляду. Представник третьої особи ТОВ «Омбілік-Трейд» у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся. Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити, виходячи з наступного. 01.03.2010 року [PERSON] уклав з Публічним акціонерним товариством Акціонерний банк «Південний» договір поруки, згідно з яким зобов'язався відповідати за виконання ТОВ «Омбілік-Трейд» зобов'язань за кредитним договором № В-12/2 від 28.12.2009 року та всіх додаткових угод до нього. П. 1.3 Договору поруки передбачено, що у випадку зміни терміну повернення кредиту за кредитним договором у поручителя виникає додаткова солідарна відповідальність по сплаті відсотків, нарахованих кредитором за фактичний період користування кредитом П. 4.2 Договору поруки визначено, що дія цього договору припиняється після повного погашення позичальником або поручителем усіх сум заборгованості за кредитним договором. [PERSON] є дружиною [PERSON], що підтверджується копіє свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] від 25.06.1994 року. 28.02.2012 року між [PERSON] та ПАТ АБ «Південний укладено Договір № 2 про внесення змін до Договору поруки від 01.03.2010 року, за умовами якого [PERSON] зобов'язався відповідати за виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором та всіх додаткових угод до нього. Відповідно до п. 1.7 Договору № 2 про внесення змін до Договору поруки б/н від 01.03.2010 року порука припиняється після закінчення трирічного строку. Трирічний строк обчислюється з наступного дня після настання строку виконання основного зобов'язання, передбаченого п. 1.1 Кредитного договору, а у разі дострокового витребування кредитної заборгованості - з наступного дня після спливу строку , зазначеного у вимозі на дострокове повернення кредитної заборгованості, протягом якого необхідно повернути кредитну заборгованість згідно вимоги про дострокове повернення кредитної заборгованості. Додатковими угодами, укладеними між ПАТ АБ «Південний» та ТОВ «Омбілік-Трейд» неодноразово змінювалися строки повернення кредиту, відсотки за користування кредитом та суми повернення кредиту. 31.08.2012 року між позичальником та банком було укладено додаткову угоду № 10 до кредитного договору, згідно якої встановлено строк повернення кредиту не пізніше 28.12.2012 року та встановлено, що забезпечення виконання зобов'язань за даним договором є договір поруки від 01.03.2010 року. Отже, днем виконання основного зобов'язання, з якого починається відлік трирічного строку для пред'явлення кредитором вимоги до поручителя буде - 28.12.2012 року, а строк його припинення - 28.12.2015 року. В зв'язку з несвоєчасним виконанням ТОВ «Омбілік-ТРЕЙД» своїх зобов'язань за кредитним договором, АБ «Південний» звернувся з позовом до Ленінського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за Договором поруки. Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 12.02.2014 року позов АБ «Південний» до [PERSON] задоволено та стягнено з останнього заборгованість за договором поруки у розмірі 1477660,80 грн. Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 23.04.2014 року заочне рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 12.02.2014 року залишено без змін. 22.05.2014 року Ленінським відділом державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції відкрито провадження за виконавчим листом № 642/9185/2013ц, виданим 06.05.2014 року Ленінським районним судом м. Харкова про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ АБ «Південний» суми заборгованості за договором поруки у розмірі 1477660,80 грн. та судових витрат в розмірі 3441 грн. Згідно п. 7 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, припинення правовідношення. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права або інтересу. Ч. 2 ст. 65 СК України встановлено, що при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Ст. 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Ч. 3 ст. 61 ЦК України визначено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. П. 24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. У зв'язку з цим, доводи позивача про те, що договір поруки припинений з підстав сплину терміну пред'явлення відповідачем вимоги є безпідставними, оскільки Договором № 2 від 28.02.2012 року про внесення змін до Договору поруки б/н від 01.03.2010 року (п. 1.7) встановлено, що його дія закінчується після закінчення трирічного строку, який обчислюється з наступного дня після настання строку виконання основного зобов'язання. Відповідальність поручителя припиняється лише після виконання боргових зобов'язань у повному обсязі. Порука також припиняється, якщо банк в межах строку з дня настання строку виконання боргового зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Разом з тим, повне виконання боргових зобов'язань за кредитним договором пов'язується з конкретною датою погашення кредитної заборгованості, зазначеної у кредитному договорі, укладеному між відповідачем та третьою особою, якою є 28.12.2012року. В зв'язку з викладеним, суд вважає, що підстави для задоволення позову в цій частині відсутні, в зв'язку з чим відмовляє в його задоволенні. Що стосується вимог позивача про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, слід зазначити наступне. Ч. 4 ст. 369 ЦК України встановлено, що суд ухвалою вносить виправлення до виконавчого листа, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Заочне рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 12.02.2014 року не скасовувалося та набрало законної сили. Оскільки в задоволенні вимог позивача в частині визнання припиненим договору поруки припиненим відмовлено, а позивачем не надано доказів відсутності обов'язків боржника або доказів про добровільне виконання ним рішення, на підставі якого видано виконавчий лист, суд відмовляє в задоволенні вимог позивача в цій частині.

Outcome: dismissed