Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом в якому просить визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS], в порядку спадкування після смерті [PERSON], яка померла [INFO]. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що згідно заповіту [PERSON], посвідченим 25 жовтня 1994 року державним нотаріусом Першої Львівської державної нотаріальної контори Головацькою Х.С., зареєстрованим в реєстрі за [NUMBER], спадкоємець [PERSON] має право на оформлення права власності на квартиру [ADDRESS]. [INFO] спадкодавець [PERSON] померла. Після смерті спадкодавця вона прийняла спадщину, оскільки проживала в спірній квартирі як на момент смерті спадкодавця, так по даний час. Розпорядженням Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради №315 від 22.08.2014р. їй надано дозвіл на оформлення спадщини, оскільки в квартирі проживають неповнолітні [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Вона звернулася до нотаріальної контори за оформленням спадкових прав, однак їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки внаслідок зміни нумерації будинків по [ADDRESS], змінилася адреса квартири, яку їй заповіла [PERSON], а саме багатоквартирному будинку [ADDRESS]. Так, вже на час посвідчення заповіту спірна квартира мала нову офіційну адресу - квартира [ADDRESS], що стверджується свідоцтвом про право власності на квартиру від 25.08.1994р. виданим на підставі розпорядження від 23.08.1994р. №2170, технічним паспортом на квартиру складеним 26 липня 1994 року, довідкою Будинкоуправління №1 КЕЧ району №1/588 від 19.02.2003р., в якій зазначено, що нумерація будинку [ADDRESS] змінена рішенням №484 від 11 листопада 1984 року. А відтак, у заповіті допущено помилку, оскільки мабуть на час нотаріального посвідчення заповіту спадкодавець не мала на руках правовстановлюючих документів на квартиру, а фактично отримала їх пізніше. На це вказує те, що дата видачі свідоцтва про право власності на квартиру передує даті посвідчення заповіту на два місяці, а також те, що саме місце реєстрації проживання спадкодавцю [PERSON] було змінене при обміні її старого паспорта на новий, що стверджується довідкою Будинкоуправління №1 КЕЧ району за №1/600 від 20.02.2003р. Згідно довідки ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» за №2/11452 від 22 серпня 2014 року квартира [ADDRESS] зареєстрована на праві приватної власності за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, яке видане 25 серпня 1994 року на підставі розпорядження №2170 від 23 серпня 1994 року. Таким чином, квартира [ADDRESS] є саме тим об'єктом нерухомого майна, на який вказала спадкодавець [PERSON] в заповіті, помилково зазначивши в його адресі будинок [ADDRESS]. При відсутності заповіту, право на спадкування мала б спадкоємець другої черги - рідна сестра померлої [PERSON] - відповідач [PERSON]. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, надав суду пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві. В судове засідання призначене на 09 квітня 2015 року не з'явився, подав суду письмову заяву в якій просить позов задовольнити та розгляд справи здійснювати у його та його довірителя відсутності. Представник відповідача позовні вимоги визнав в повному обсязі, пояснив, що дійсно адреса спадкової квартири змінювалась та при оформленні спадкодавцем заповіту було допущено помилку. В судове засідання призначене на 09 квітня 2015 року не з'явився, подав суду письмову заяву в якій проти позову не заперечує та просить розгляд справи здійснювати у його та його довірителя відсутності. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши її дійсні обставини та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України, уразі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності, виданого 25 серпня 1994 року Квартирно-експлуатаційною частиною району, належить на праві власності [PERSON] (а.с.9). Відповідно до ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно ж заповіту посвідченого 25 жовтня 1994 року Державним нотаріусом Першої Львівської державної нотаріальної контори Головацькою Х.С., зареєстрованого в реєстрі за [NUMBER], [PERSON], яка мешкає за адресою: [ADDRESS], на випадок своєї смерті заповіла належну їй квартиру [ADDRESS] та речі домашньої обстановки і вжитку [PERSON] (а.с.6). 17 лютого 2004 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на «[PERSON]», що стверджується відповідним свідоцтвом про одруження (а.с.4). [INFO] [PERSON] померла, що стверджується відповідним свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 28.01.14р.(а.с.7). Як вбачається з довідки Львівського комунального підприємства «Бондарівка» за №117 від 17.01.2015р., в квартирі [ADDRESS], власником якої є померла [PERSON], зареєстровані та проживають піднаймач - позивач [PERSON], її чоловік - [PERSON], та діти - [PERSON], 06.10.[INFO], та [PERSON], 11.12.[INFO] (а.с.5). Так, як вбачається з довідки Львівської Квартирно-експлуатаційної частини Західного оперативного командування за №1/588 від 19.02.2003р., змінена нумерація будинків по [PERSON], а саме будинок №167 по [PERSON] згідно рішення №484 від 11.11.1974р. перейменований на будинок №77 по [PERSON] (а.с.12). Після смерті [PERSON] приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Вигнанською Ю.Я. заведена спадкова справа №01/2014 за номером в Спадковому реєстрі від [NUMBER], що стверджується витягом №38118258 про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 13.08.2014р. Як вбачається з належно завірених копій останньої, 13 серпня 2014 року позивач [PERSON] звернулась з відповідною заявою про прийняття спадщини за заповітом. Однак, у зв'язку з тим, що в заповіті та правовстановлюючому документі на квартиру містяться розбіжності в нумерації будинку, їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с.48-64) Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього ж Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Судом встановлено, що на момент відкриття спадщини позивач постійно проживала разом із спадкодавцем, що стверджується довідкою ЛКП «Бондарівка» за №117 від 17.01.2015р., та фактично вступила у володіння та користування спірною квартирою, а тому відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України вважається такою, що фактично прийняла спадщину. Згідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст.386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Враховуючи вищенаведене,а також те, що спірна квартира за вимогами ст.1218 ЦК України війшла до складу спадщини, неможливість оформлення позивачем спадкових прав у встановленому законом порядку у зв'язку зміною нумерації будинків та відповідно розбіжностях у заповіті та правовстановлюючих документах на спадкове нерухоме майно, та враховуючи визнання відповідачем заявленого позову, що не суперечить закону, не порушує законних прав чи інтересів інших осіб, суд приходить до переконання про наявність підстав для задоволення позову та визнання за позивачем в порядку спадкування після смерті [PERSON], яка померла [INFO],права власності на квартиру [ADDRESS]. На підставі ст.ст.16, 386, 1216, 1218, 1233, 1268, 1270 Цивільного кодексу України, та

Outcome: approved