Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів і повідомила, що вона та відповідач [PERSON] мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач добровільно належної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча має можливість її надавати. Крім того, на даний час позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-хрічного віку, інших джерел доходу, окрім соціальних виплат по догляду за дитиною, не має. Позивач просила суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки в розмірі 1000 грн. щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, та на її утримання в розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду, і до досягнення дитиною трьох років. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, зазначивши, що погоджується сплачувати аліменти на утримання лише доньки, заперечивши проти стягнення аліментів на утримапння дружини. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов частково обґрунтований та підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Правовідносини сторін ґрунтуються на вимогах ст. ст. 84, 141, 180-183, 191 СК України. Судом встановлено, що між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] 17.11.2015 року відділом ДРАЦС Вінницького міського управління юстиції Вінницької області за актовим записом № 3168 був зареєстрований шлюб, від якого вони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 08.12.2015 року. Дитина проживає з матір'ю (позивачем), що не заперечувалося в судовому засіданні відповідачем, та перебуває на її утриманні. Позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-хрічного віку, інших джерел доходу, окрім соціальних виплат по догляду за дитиною, не має. Відповідач добровільно належної матеріальної допомоги на утримання дитини та дружини не надає, хоча має можливість її надавати. Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою; розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ст. 84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Суд враховує, що відповідач є молодою працездатною особою, не подав суду докази існування обставин, які істотно обмежують його платоспроможність, докази існування у нього зобовязань по утриманню інших осіб, докази існування інших обставин, що мають істотне значення. При визначенні розміру та способу стягнення аліментів суд враховує те, що відповідач працює токарем у ВНТУ, водночас має інші доходи, та може та повинен надавати матеріальну допомогу на утримання дитини та дружини. При цьому відповідач вказував, що працює на неповну ставку, водночас з 01.01.2017 року розмір мінімальної заробітної плати становить 3200 грн. За таких обставин суд приходить до висновку, що справедливим розміром аліментів на утримання однієї дитини буде стягнення з відповідача 600,00 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, а на утримання дружини буде доцільно стягувати аліменти в розмірі 400,00 грн. щомісячно, починаючи з дати подання позову та до досягнення донькою трьох років. Суд вважає, що такий розмір є необтяжливим для відповідача та в повній мірі враховує інтереси як сторін, так і малолітньої дитини. На підставі ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів слід допустити до негайного виконання. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, слід стягнути з [PERSON] на користь держави 640,00 грн. судового збору.

Outcome: partial