Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Сіверської міської ради, про визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок, який знаходиться за адресою: вул. Нова, 29, м. Сіверськ, Артемівський район, Донецька область та земельну ділянку площею 0,0796 га, кадастровий номер земельної ділянки 1420910400:00:001:1302, яка знаходиться за адресою: Донецька область, Артемівський район, м. Сіверськ, вул. Нова, 29, після смерті [PERSON], який помер 05 серпня 2014 року. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що згідно до договору купівлі-продажу від 09 вересня 1988 року [PERSON] продав, а [PERSON] купив житловий будинок з будівлями та прибудовами в м. Сіверську по вул. Нова, 9 і розташований на присадибній земельній. 06 грудня 2010 року вона зареєструвала шлюб із [PERSON], а 05 серпня 2014 року її чоловік помер. Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з вказаного вище житлового будинку з будівлями та прибудовами, земельної ділянки, що знаходиться під ним, площею 0,0796 га та грошових коштів, розміщених на рахунках ПАТ «Державний ощадний банк України». За для оформлення спадкових прав після смерті чоловіка, вона звернулась до державного нотаріуса Другої Артемівської державної нотаріальної контори. Проте там їй повідомили про те, що на оборотній сторінці договору купівлі-продажу жилого будинку відсутня печатка КП «Артемівське БТІ» та підпис реєстратора. Після цього вона звернулася до КП «Артемівське БТІ» із заявою щодо перевірки факту наявності чи відсутності реєстрації вказаного договору в даній установі. Згідно довідки №151 станом на 31 грудня 2012 року договір купівлі-продажу вказаного вище житлового будинку було зареєстровано 17 січня 1989 року. Після цього вона знову звернулася до нотаріуса, але її повідомили, що дане питання може бути вирішено лише в судовому порядку. Окрім неї інших спадкоємців, які б претендували на спадщину та звернулись в установленому законом порядку до нотаріуса немає. Просить позов задовольнити. В судовому засідання позивач підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити, зазначивши той факт, що усе у неї було зареєстровано у відповідних органах, лише не було печатки на договорі. Представник відповідача в судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, не заперечує щодо задоволення позовних вимог. Суд вважає за можливе розглянути справи без участі представника відповідача, на підставі тих доказів, що є в матеріалах справи. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, обєктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що [PERSON] уклав шлюб 06 грудня 2010 року з [PERSON] (а.с.6). Відповідно до копії договору купівлі-продажу укладеного 09 вересня 1988 року (а.с.7-8) [PERSON] продав а [PERSON] купив житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: м. Сіверськ, вул. Нова, 29 і розташований на присадибній земельній ділянці загальною площею 700 кв.м., що також підтверджується копією технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок виготовлений станом на 19 березня 2015 року (а.с.9-13). З копії державного акту на право приватної власності на землю (а.с.15) від 23 січня 1998 року (а.с.15) вбачається, що на підставі рішення виконкому Сіверської міської ради народних депутатів за №103 від 17 грудня 1997 року [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,0796 гектарів, яка розташована на території м. Сіверська, вул. Нова, 29 для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель. Згідно з копією свідоцтва про смерть серії І-НО №783418 (а.с.19) [PERSON] помер 05 серпня 2014 року у віці 76 років. Відповідно до копії довідки про належність нерухомого майна, зареєстрованого у КП «Артемівському БТІ» від 31 грудня 2012 року (а.с.20) будинок №29 по вул. Нова у м. Сіверську належить [PERSON] на підстав договору купівлі-продажу. Згідно з копією домової книги (а.с.36-38) у будинку №29 по вул. Нова у м. Сіверську був постійно прописаний [PERSON] Відповідно до копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16 квітня 2015 року (а.с.22) було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на жилий будинок, який належав спадкодавцю [PERSON], оскільки у договорі не було вказано такі реквізити як прізвище та підпис начальника БТІ, а також печатка БТІ. Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює згідно з законом по своїй волі, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності придбається на підставах, не заборонених законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність придбання права власності не встановлена судом. Згідно зі ст.392 ЦК України, власник майна може пред*явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншими особами, а також у випадку втрати ним документів, підтверджуючих право власності. Відповідно до частини 1 та 2 статті 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Згідно з частиною 3 статті 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до частини 1 статті 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно з частинами 2 та 3 статті 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, як беруть участь у справі. Суд з*ясував, що позивач відповідно до ст. 1261 ЦК України є спадкоємицею за законом, оскільки є дружиною спадкодавця. Право власності на спадщину вона придбала правомірно, не порушуючи права третіх осіб, проте документально не може оформити свої права, зокрема, права на спадщину, оскільки на договорі купівлі-продажу жилого будинку не було вказано такі реквізити як прізвище та підпис начальника БТІ, а також печатка БТІ, що позбавляє позивача права володіти, користуватись та розпоряджатись своїм майном у повній мірі. Суд, з урахуванням аналізу наданих доказів, не вбачає підстав для відмови позивачу в задоволенні позову, у зв*язку з чим суд вважає доцільним задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved