Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заяву до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обгрунтування поданого позову покликається на те, що 25 грудня 2004 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який був зареєстрований Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис за №406. У шлюбі у сторін народився син, [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що спочатку їхнє подружнє життя складалося добре, проте останнім часом стосунки між ними погіршилися. Почали виникати конфлікти, які негативно впливали на їхнього неповнолітнього сина. У зв'язку із такими стосунками, сторони вирішили жити окремо, і останні півроку живуть окремо. Шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, не пов'язані спільним побутом, мають різні цілі та інтереси. Розірвання шлюбу фактично носить лише формальних характер, так як фактично спільною сім'єю позивач та відповідач не живуть. Почуття любові втрачено, не має бажання продовжувати жити разом. Рішення про розірвання шлюбу прийнято разом. Просить позов задоволити. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, оскільки подала заяву, в якій просила суд проводити розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю та просить такі задоволити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася. Оскільки згідно відзиву на позовну заяву, який надійшов до суду 18.12.2018 р. просив суд проводити розгляд справи у його відсутності. Проти задоволення позову не заперечив. Ухвалою суду від 05.12.2018 р. у справі призначено підготовче судове засідання. /а.с.15/. У відповідності до ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Частиною 2 статті 247 ЦПК України передбачено, що фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. У відповідності до положень ч.2 ст.104, ч.3 ст.105, ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд встановив, що 25 грудня 2004 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який був зареєстрований Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис за №406, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. /а.с.4/. У шлюбі у сторін народився син [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження, серія [NUMBER] /а.с.11/. Який, як вбачається зі змісту позовної заяви перебуває на утриманні [PERSON], та після розірвання шлюбу буде проживати із позивачем. Як роз'яснено у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя №11 від 21.12.2007 р., проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Як вбачається із змісту позовної заяви, спочатку подружнє життя позивача з відповідачем складалося добре, проте останнім часом стосунки між ними погіршилися. Почали виникати конфлікти, які негативно впливали на їхнього неповнолітнього сина. У зв'язку із такими стосунками, сторони вирішили жити окремо, і останні півроку живуть окремо. Шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, не пов'язані спільним побутом, мають різні цілі та інтереси. Розірвання шлюбу фактично носить лише формальних характер, так як фактично спільною сім'єю позивач та відповідач не живуть. Почуття любові втрачено, не має бажання продовжувати жити разом. Рішення про розірвання шлюбу прийнято спільно. Згідно ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Проаналізувавши вищенаведене та те, що сторони подружніх відносин не підтримують, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, суперечить інтересам сторін, суд доходить висновку, що позов слід задовольнити.

Outcome: approved