Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Публічного\~ акціонерного товариства «Український інноваційний банк» в особі Золотоніського відділення ПАТ «Укрінбанк» про захист прав споживача шляхом стягнення суми депозиту. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що 14 вересня 2015 року між позивачем по справі та Публічним акціонерним товариством «Український інноваційний банк» в особі начальника Золотоніського відділення, ПАТ «УКРІНБАНК» [PERSON] було укладено договір про банківський строковий депозитний вклад «Тільки для своїх» в гривнях №10-1382604 строком з 14 вересня 2015 року по 15 жовтня 2015 року із виплатою 22 % річних на перший строк. Згідно із вказаним договором позивач передала відповідачу по справі 12923 грн. 00 коп. За умовами вказаного вище договору повернення суми вкладу клієнту здійснюється банком у день, а саме 15.10.2015 року. Для повернення суми депозитного вкладу із нарахованими процентами позивач звернулася до ПАТ «Укрінбанк» із відповідною заявою , де їй було відмовлено у видачі суми депозиту разом із нарахованими процентами без пояснення обґрунтованої причини відмови. Таким чином на думку позивача відповідач по справі не виконав своїх зобовязань за договором та кошти позивачу не повернув. За вказаних обставин позивач по справі звернулася до суду із позовом про захист прав позивача та стягнення суми депозиту у розмірі 13159,92 гривень, який складається із основного неповернутого банківського вкладу у розмірі 12923,00 грн., та суму не сплачених відсотків 236,92 грн. В судове засідання позивач по справі не зявилася, однак надала до суду заяву згідно якої просила справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та не заперечувала проти винесення заочного рішення. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про причини своєї неявки суд не повідомив, від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Тому суд рахує за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення суду на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Як вбачається із заяви-договору розміщення банківського вкладу №10-1382604 [PERSON] відкрила депозитний рахунок на суму вкладу 12923 грн. з процентною ставкою 22 %, який розміщувався терміном з 14.09.2015 по 15.10.2015 року. Вказана заява-договір про розміщення банківського вкладу оформлена у двох примірниках і є документом, що підтверджує приєднання клієнта до загальних умов банківського вкладу фізичних осіб в системі ПАТ «Укрінбанк», які розміщені в Інтернеті та факт укладення договору банківського вкладу. Факт внесення обговореної сторонами суми на рахунки відповідача підтверджується квитанцією №11182454 від 14.09.2015 року. Із відповідної заяви поданої позивачем та зареєстрованої відповідачем по справі за № 291 від 12.10.2015 року вбачається, що [PERSON] у звязку із закінченням депозитного договору обумовленого сторонами по справі звернулася із проханням повернути кошти у повному обсязі із нарахованими відсотками. Відповідно до ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 12.04.1996 року «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» до відносин, які регулюються Законом України «Про захист прав споживачів» належать, зокрема, ті, що виникають із договорів про надання фінансово-кредитних послуг для задоволення власних побутових потреб громадян (у тому числі про надання кредитів, відкриття і ведення рахунків, проведення розрахункових операцій, приймання і зберігання цінних паперів, надання консультаційних послуг). Відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» клієнт банку - будь-яка фізична чи юридична особа, що користується послугами банку. Виходячи з вищенаведеного, клієнт банку за договором банківського рахунку є споживачем послуг банку. Відповідно захист його прав як споживача регламентовано Законом України «Про захист прав споживачів» та відповідними нормами ЦК України. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 629 ЦК України встановлює, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. З ст. 1058 Цивільного Кодексу України до відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 ЦК України), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу. Позивач правомірно звернувся до відповідача по справі із вимогою про повернення обумовленої сторонами суми вкладу та процентів визначених договором банківського вкладу. Однак суд бере до уваги, що на підставі постанови Правління Національного банку України від 24 грудня 2015 р. № 934 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «УКРІНБАНК» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 24 грудня 2015 р. № 239 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Укрінбанк» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку». Згідно з даним рішенням у Публічне акціонерне товариство «Український [PERSON]» запроваджено тимчасову адміністрацію. Згідно п. 16 ст. 2 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом Суд бере до уваги, що ст. 36 вказаного вище Закону врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації. Зокрема згідно з підпунктами 1, 2 ч. 5 ст. 36 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на мано банку, накладення арешту на кошти та майно банку. Отже, у спорах, пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у таких правовідносинах. Відповідно до частини другої статті 46 цього Закону з дня призначення уповноваженої особи Фонду банківська діяльність завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню чи збільшений ліквідаційної маси. На момент ухвалення рішення судом по справі до Публічного\~ акціонерного товариства «Український інноваційний банк» вже введено тимчасову адміністрацію, що унеможливлює стягнення коштів у будь-який інший спосіб, аніж це передбачено Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Аналогічна правова позиція висловлена Верховним судом України у постанові від 20 січня 2016 року у справі № 6-2001 цс 15.

Outcome: dismissed