Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, вказуючи на те, що житлова квартира [ADDRESS], належить їй на праві приватної власності. В зазначеній квартирі значаться зареєстрованими її донька [PERSON] та колишній її зять [PERSON]. За рішенням суду шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. З 2012 року Відповідач не проживає за зазначеною адресою, участі в утриманні квартири не приймає. Вона несе витрати по оплаті комунальних послуг. Просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловою квартирою [ADDRESS] Дніпропетровської області та зобов'язати Головне управління Державної міграційної служби у Дніпропетровській області зняти з реєстраційного обліку в квартирі [ADDRESS] [PERSON]. Позивач у судовому засіданні надала пояснення, що квартира належить їй на праві приватної власності. В даній квартирі значаться зареєстрованими її донька та колишній зять. Шлюб, укладений між її донькою та Відповідачем за рішенням суду розірвано. Розпочинаючи з 2012 року [PERSON] в квартирі не проживає, участі в її утриманні не приймає. Просила суд задовольнити її позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з`явився. Повідомлений належним чином про час, дату та місце слухання справи. Представник третьої особи на розгляд справи не з'явився, повідомлені належним чином про час, дату та місце слухання справи. Надали суду заяву про слухання справи без участі представника третьої особи. Згідно ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням думки позивача, яка в судовому засіданні не заперечувала проти заочного розгляду справи, суд ухвалив розглянути справу за відсутності відповідача у заочному порядку. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Позивачу на праві приватної власності належить житлова квартира [ADDRESS], що підтверджується штампом Марганецького бюро технічної інвентаризації; свідоцтвом про право власності від 03.11.1993 року. В квартирі, згідно домової книги, зареєстровані [PERSON], [PERSON]. З 2012 року [PERSON] в зазначеній квартирі не проживає. Факт не проживання підтверджується актом не проживання [PERSON], який складений комісією об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Лермонтова 12» 11.06.2014 року. Згідно ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»: зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Згідно ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік. Враховуючи вищевикладене, суд вважає позов задовольнити частково, вважати доведеними обставини, на які посилається позивач, а саме відсутність відповідача [PERSON] за місцем його реєстрації - в квартирі [ADDRESS].

Outcome: partial