Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовними вимогами до [PERSON] про стягнення завданої моральної шкоди. В обґрунтування вимог зазначає, що 17 травня 2017 року близько 18.30 год. в підїзді будинку по [ADDRESS] , відповідачка безпричинно спричинила позивачці легкі тілесні ушкодження та важкі душевні страждання, чим заподіяла останній моральну шкоду, розмір якої [PERSON] оцінила в суму 10 000 гривень. В судовому засіданні сторона позивача позов підтримала та просила суд вимоги задовольнити, з підстав викладених у позовній заяві. В останнє засідання від представника позивача надійшла заява з клопотанням про розгляд справи за власної відсутності за наявними доказами. В судовому засіданні відповідачка позов заперечила, однак заяви по суті - мотивованого відзиву на позов на адресу суду не направила. Усних мотивів заперечення позову також не навела. В останнє засідання не зявилася, хоча належним чином повідомлялася про час і місце розгляду. Всесторонньо, повно та об`єктивно дослідивши обставини справи та здійснивши перевірку їх доказами, Cудом встановлено наступні обставини справи. Частиною 2 статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Отже, право на судовий захист має лише та особа, яка є суб`єктом (носієм) порушених прав, свобод чи інтересів. Тож для того, щоб особі було надано судовий захист, суд встановлює, чи особа дійсно має порушене право, свободу чи інтерес, і це право, свобода чи інтерес порушені відповідачем. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України - суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22.05.2019 року у справі № 607/11964/17, звільнено [PERSON] від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1ст.125 КК України у зв`язку із закінченням строків давності на підставі ст.49 КК Українита; закрите кримінальне провадження №12017210180000280 від 17 травня 2017 року. Цивільний позов [PERSON] до [PERSON] про відшкодування моральної шкоди - залишено без розгляду, роз`яснивши потерпілій про право звернення зі вказаним позовом в порядку цивільного судочинства. За правилами ч.6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Змістом означеної вище ухвали Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22.05.2019 року у справі № 607/11964/17 встановлено, що 17 травня 2017 року близько 18 години 30 хвилин, у [PERSON] , яка перебувала у під`їзді №1 будинку [ADDRESS] , виник словесний конфлікт із [PERSON] , в ході якого у [PERSON] виник злочинний умисел, направлений на спричинення [PERSON] тілесних ушкоджень. Реалізуючи свій злочинний умисел, [PERSON] , діючи умисно та усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи наслідки та бажаючи їх настання, умисно нанесла [PERSON] один удар правою рукою в обличчя, після чого вхопила своєю рукою [PERSON] за верхню третину її лівого плеча та стиснула, внаслідок чого потерпіла відчула різкий біль по всій довжині руки. В подальшому [PERSON] , продовжуючи свої злочинні дії та діючи з єдиним умислом, розвернула [PERSON] за руку та нанесла ще один удар своєю правою рукою в ліву частину обличчя потерпілої, від чого остання відчула сильний біль та в неї розболілась голова. Внаслідок злочинних дій [PERSON] потерпілій [PERSON] завдано фізичного болю, а також спричинено тілесне ушкодження у вигляді: синця на ділянці лівого плеча, які за ступенем тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень. Дії [PERSON] органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження. З огляду на приписи ч.6 ст. 82 ЦПК України, факт події, протиправність та вина відповідачки у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, яке полягало у заподіянні легкого тілесного ушкодження позивачці, не потребує доказування. Згідно із частиною першою статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Статтею 201 ЦК України передбачено, що особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є зокрема: здоров`я, життя; честь, гідність і ділова репутація. Відповідно до Конституції України життя і здоров`я людини, її честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю Відповідно до статті 289 ЦК України кожен має право на особисту недоторканість. Статтею 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права, яка полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншими ушкодженнями здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується особою, яка заподіяла шкоду, якщо вона не доведе, що моральна шкода заподіяна не з її вини. Розмір відшкодування визначається судом з урахуванням суті позовних вимог, характеру діяння особи, яка заподіяла шкоду, фізичних чи моральних страждань потерпілого, а також інших негативних наслідків. Пункт 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» встановлено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження громадського життя, настанні негативних наслідків. Позивачка зазначає, що заподіяна їй відповідачкою моральна шкода полягає у наступному: душевних стражданнях, пережитих шоком від безпричинного нападу; душевних старжданннях від приниження та зневаги, отриманих від відповідачки як в словесному так і в фізичному впливі; змінах звичного способу життя, як от вимушена необхідність відвідувати експертні установи, ходити на допити, з`являтися в суд, здійснювати фахівця з метою отримання правової допомоги; загалом важким впливом на нервову систему позивачки, постійною тривогою та страхом при вимушених зустрічах з відповідачкою, з котрою вони проживають по сусідству. Оцінюючи розмір компенсації завданої позивачу моральної шкоди суд враховує характер завданої шкоди, на ті наслідки, що виникли після завданої шкоди. Так, з урахуванням встановлених судом порушень законних прав позивачки з вини відповідачки, що мали прояв в посяганні на особисту недоторканість, заподіянні фізичного болю і страждань у вигляді душевного хвилювання та посттравматичного стресу, загалом відсутності ініціативи щодо вибачення та будь якої пропозиції компенсації за заподіянні страждання зі сторони [PERSON] , на користь позивачки підлягає стягненню з відповідачки компенсація за спричинену моральну шкоду, розмір якої суд визначає в сумі 3000грн.

Outcome: partial