Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем по справі вони перебували у зареєстрованому шлюбі з 28.08.1998 р. по 10.11.2016 р. В період шлюбу ними було набуто спірне рухоме та нерухоме майно: домоволодіння за адресою: [ADDRESS], транспортний засіб ЗАЗ Славута та загальний причіп. Позивач просить суд поділити майно, що є обєктом спільної сумісної власності подружжя та визнати за нею право особистої власності на 1/2 домоволодіння, розташованого за вищевказаною адресою. В судовому засіданні позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у позовній заяві, просили їх задовольнити, здійснити поділ спірного домоволодіння, відповідно до варіанту поділу, запропонованого експертом. В судовому засіданні відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги не визнали, просили відмовити в їх задоволенні повністю. Заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх поданими сторонами доказами, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до\~ст. 60 СК України\~майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності. Відповідно до ст. ст. 69,\~70 СК України\~дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності і у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. З матеріалів справи вбачається, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 28.08.1998 р., даний шлюб розірваний рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 10.11.2016. Згідно договору №2-0988 купівлі-продажу квартири від 26.11.1999, [PERSON] було придбано у [PERSON] квартиру №1, що знаходиться в будинку №66 по вул. Садова (пізніше, згідно архівної інвентарної справи Голопристанського ВДБТІ, назва [PERSON]) в с. Залізний Порт Голопристанського району Херсонської області. Відповідно до п. 3, п. 5 ч. 1 ст. 57 Сімейного кодексу України, особистою приватною власністю чоловіка є майно, набуте ним під час шлюбу, але за кошти, які належать йому особисто. Також, згідно ч. 7 ст. 57 Сімейного кодексу України, якщо у придбання мана вкладені крім спільних коштів і кошти, що належали одному з подружжя, то частка у цьому майні, відповідно до розміру внеску, є його особистою приватною власністю. Відповідач та його представник в судовому засіданні пояснили, що фактично спірну квартиру у 1999 році було придбано за особисті кошти [PERSON], якими він володів після продажу 20.10.1999 його особистої квартири в місті Херсоні, що підтверджується наданими до суду копіями: Свідоцтва про право власності на житло та копією договору купівлі продажу квартири за адресою: [ADDRESS] Позивач та її представник в своєму позові та в судовому засіданні посилалися на ту обставину, що за період спільного проживання з відповідачем [PERSON] було набуте спірне рухоме та нерухоме майно, однак стороною позивача не доведено згідно зі ст. ст. 10, 57, 60 ЦПК України,\~наявність підстав для здійснення поділу домоволодіння, а також не наведено істотних обставин, за наявності яких можливо визнати квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] спільною сумісною власністю подружжя. Оскільки позовні вимоги [PERSON] повязані лише з визнанням права особистої власності на ? домоволодіння, що розташовано за адресою [ADDRESS] у с. Залізний Порт Голопристанського району Херсонської області, однак факт придбання зазначеного обєкту нерухомості за спільні кошти подружжя стороною\~\~позивача не доведений, то в цілому задоволенню не підлягають. Згідно з п. п. 22, 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»,\~поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими\~статтями 69-72 СК України. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що доводи сторони відповідача, наведені в судовому засіданні про відсутність підстав для поділу домоволодіння (квартири), придбаного під час шлюбу, в рівних частках,\~ є такими що ґрунтуються на нормах закону, а тому в задоволенні позовних вимог [PERSON] слід відмовити повністю.

Outcome: dismissed