Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про те, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який розірвано. Від даного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. На даний час їхня донька навчається на 1-му курсі Київського національного університету технологій та дизайну, на денній формі навчання. У зв'язку із навчанням на денній формі навчання, донька не має джерел доходу, а тому вимушена перебувати на її повному матеріальному забезпечені. Позивач сплачує кошти за проживання у гуртожитку, проїзд, а також забезпечує одягом, продуктами харчування та всіма необхідними для навчання знаряддями. Стипендія доньці не нараховуються і не виплачується. Позивач самостійно не має можливості в повному обсязі забезпечити утримання та навчання їхньої спільної доньки, в зв'язку з чим змушена звертатися до суду з відповідним позовом. Просить ухвалити рішення, яким стягувати з [PERSON], [INFO], на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], кошти у розмірі ј частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% мінімального прожиткового мінімуму на весь період навчання або до досягнення нею 23 річного віку, починаючи від дня подачі позовної заяви до суду. Ухвалою судді від 27 березня 2019 року у справі відкрите спрощене позовне провадження, а також роз'яснено відповідачу його право подати відзив на позовну заяву або пред'явити зустрічний позов до позивача у строк 15 днів з дня отримання копії ухвали судді про відкриття провадження у справі. Відповідач попередньо надав заяву про визнання позову. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення, виходячи з наступних підстав. Судом достовірно встановлено про те, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Уманського міського управління юстиції Черкаської області, батьками [PERSON], [INFO], є: батьком [PERSON], матір'ю - [PERSON], актовий запис № 120 (а.с.6). Згідно довідки № 757 Київського національного університету технологій та дизайну, виданої 25 лютого 2019 року, [PERSON] у тому, що вона є студентом гр.БШМК-18 денного відділення 1-го курсу факультету дизайну, Київського національного університету технологій та дизайну, закінчує університет 30.06.2022р. (а.с. 8). Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При визначенні розміру аліментів суд враховує положення ст. 182 СК України. Пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Правовідносини щодо обов'язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов'язань, обов'язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Вказаний правовий висновок щодо застосування норм права викладений у постанові Верховного Суду від 29.01.2018р., у справі № 622/373/16-ц, в постанові Верховного Суду України від 24 лютого 2016 року у справі № 6-1296цс15. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Слід також зазначити, що однією із засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України та ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Таким чином, оскільки відповідач є працездатною особою, законом встановлено його обов'язок надавати матеріальну підтримку доньці, оскільки остання продовжує навчання, у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги батька, обставин, які б свідчили про відсутність взагалі можливості надавати таку допомогу, відповідачем не доведено, тому виходячи з принципів розумності та справедливості, суд вважає, що з відповідача на користь позивача та на утримання доньки слід стягнути аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно. При цьому суд вважає, що вказаний розмір є достатнім для потреб повнолітньої дитини, яка продовжує навчання та потребує кошти на харчування, купівлю одягу та приладдя для навчання. Оскільки при подачі позову до суду, позивач звільнена від сплати судового збору, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, судові витрати необхідно стягнути з відповідача на користь держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved