Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], який було зареєстровано 18.05.2013 року у Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 129. У обґрунтування позову позивач посилається на те, що у 2013 році вони зареєстрували шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося. У їх сім'ї не було порозуміння. Відповідач навіть не знайшов можливості забрати її з дитиною з пологового будинку, постійно пиячив, зраджував їй, тижнями, а іноді і місяцями не з'являвся дома, утворив борги. Внаслідок такої поведінки і ставлення до родини позивач втратила до чоловіка почуття любові та поваги. Позивач зазначила, що коли доньці ледве виповнилося дев'ять місяців і після чергового з'ясування відносин у липні 2014 року, відповідач пішов з дому. Спочатку він оселився у сестри, а потім повернувся до Краснокутська у житловий будинок своєї матері, де і мешкає до цього часу. Таким чином, на протязі трьох років і трьох місяців вона з відповідачем живуть окремо, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, навіть не спілкуються. Позивач вважає, що ніякого відновлення стосунків між ними бути не може, почуття між ними втрачені, їх сім'я фактично не існує і шлюб існує лише формально. Їх більш нічого не пов'язує, вони різні люди, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить її власним інтересам, життю, здоров'ю і життю дитини. Спору про поділ майна між ними немає. Тому вона вирішила звернутися до суду з даним позовом. Представник позивача у судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву, згідно якої позов підтримала повністю, просила розглядати справу без її участі. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, згідно якої проти позову не заперечував та просив розглядати справу без його участі. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, судом не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Відповідно до ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно зі ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який був зареєстрований 18.05.2013 року у Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис № № 129, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.8). Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO]. Сімейно-шлюбні відносини сторони не підтримують та не мають наміру поновлювати їх. Мають обопільне бажання розірвати шлюб, за обставин, що склалися, поновлювати сімейно-шлюбні відносини сторони бажання не мають. Згідно з ст. ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Частиною 8 ст. 235 ЦПК України встановлено, що у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. За таких обставин шлюб підлягає розірванню, після розірвання шлюбу прізвище позивача та відповідача суд залишає без змін.

Outcome: approved