Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , у якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, зареєстрований Білгород-Дністровським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 261 від 06.08.2019; залишити їй після розірвання шлюбу прізвище « [PERSON] ». Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 06.08.2019 між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований Білгород-Дністровським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області. Від спільного шлюбу є неповнолітня дитина. Шлюбні стосунки припинені з відповідачем з січня 2020 року, вони майже не спілкуються, відповідач проживає в іншому місті. Після народження сина погляди на життя стали взаємопротилежними, у кожного своя система цінностей. Спільне проживання і збереження сім`ї неможливе. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 01.03.2021 відкрито провадження у даній справі та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін. Позивач в судове засідання не прибула, подала до суду письмову заяву (вх. № 8018/21-Вх), в якій просить розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги підтримує, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не прибув, подав заяву (вх. № 10520/21-Вх), у якій вказав, що просить справу розглянути без його участі, проти позову не заперечує. Відповідно до ч. 1 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Як вбачається з матеріалів справи, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку про можливість вирішення справи на підставі наявних у ній доказів з постановленням заочного рішення. Суд розглядає справу за відсутності позивача та відповідача, належним чином повідомлених про день та час судового розгляду справи, відповідно наданої заяви, за наявними матеріалами у справі. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши та оцінивши докази у справі, встановивши фактичні обставини справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстрований 06.08.2019 Білгород-Дністровським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 261, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 06.08.2019. Від вказаного шлюбу є спільна дитина - син [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження Серії [NUMBER] , видане Білгород-Дністровським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області. Відповідно до ст. ст. 21, 24 Сімейного кодексу України (надалі - СК України) шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Позивач у своєму позові зазначає, що між сторонами фактично припинені шлюбно-сімейні відносини, подальше збереження шлюбу є неможливим. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. На підставі викладеного, суд вважає, що можливість збереження сім`ї втрачена, подальше сумісне життя подружжя суперечило б інтересам позивача, тому його позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Частиною 2 ст. 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. В силу ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач вирішила надалі іменуватися прізвищем « [PERSON] ». Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що суд задовольнив позов, судовий збір слід стягнути з відповідача у розмірі 908,00 гривень у користь позивача.

Outcome: approved