Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей та стягнення пені за прострочення сплати аліментів. Позивач повідомила, що вона з відповідачем перебували в шлюбі, який був розірваний згідно рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 21.05.2015 року, від шлюбу вони мають двох дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Згідно рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 12.11.2014 року з відповідача на її користь на утримання дітей стягуються аліменти в розмірі ? частки від усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24.10.2014 року і до досягнення дітьми повноліття. 22.11.2016 року позивач вийшла заміж за [PERSON] та змінила прізвище з «Бойчук» на «Гурська», від даного шлюбу у неї народилася донька [PERSON], [INFO], що призвело до змін обставин, які впливають на розмір забезпечення спільних із відповідачем дітей. У звязку з народженням доньки позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, у звязку з чим у неї суттєво зменшився розмір отримуваних доходів, а тому сума стягуваних аліментів з відповідача є недостатньою для належного матеріального утримання спільних з відповідачем дітей. А тому позивач просила збільшити розмір аліментів та стягувати з відповідача на її користь на утримання двох дітей аліменти в розмірі ? частки від усіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця до досягнення дітьми повноліття, також позивач просить стягнути з відповідача на її користь пеню за прострочення сплати аліментів за період з 24.10.2015 року по 01.06.2017 рік в розмірі 21537,67 грн. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав з підстав, викладених в позові, просив їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог з тих підстав, що для збільшення розміру аліментів не може бути та обставина, що позивач перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною, а тому у неї змінився майновий стан, оскільки обовязок по догляду за дитиною лежить на батькові даної дитини. Крім того, вказали, що заборгованість виникла не з вини боржника, та надали власний розрахунок розміру пені. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь в справі, дослідивши обставини справи,\~ оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом\~ встановлено, що сторони [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який був розірваний та від якого мають двох дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. 12.11.2014 року Вінницьким міським судом Вінницької області ухвалено рішення (цивільна справа № 127/22867/14-ц), згідно якого стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] ([PERSON]) І,М. на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі ? частки від всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24.10.2014 року і до досягнення старшою дитиною повноліття. Суд, ухвалюючи дане рішення та визначаючи розмір аліментів, враховував матеріальний стан платника аліментів та дітей, вік останніх та визнання відповідачем позову. Із розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому листі № 127/22867/14-ц слідує, що станом на 01.06.2017 рік існує заборгованість у [PERSON] по сплаті аліментів в розмірі 22043,07 грн. Згідно свідоцтва про шлюб серії І-АМ № 186139 від 22.11.2016 року позивач зареєструвала шлюб 22.11.2016 року із [PERSON] та змінила прізвище з «Бойчук» на «Гурська» (а.с.9). Від даного шлюбу у позивача народилася донька [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-АМ № 353061 від 17.02.2017 року (а.с.10). Як вбачається з довідки, виданої ПАТ «Володарка» від 11.07.2017 року, [PERSON] працює на ПрАТ «Володарка» м. Вінниці в цеху № 3 з 02.08.2000 року та знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 10.04.2017 року по 10.02.2020 рік (а.с.11). Між сторонами виникли правовідносини врегульовані нормами Сімейного кодексу України, зокрема, в частині обов'язку батьків утримувати дитину і його виконання.\~ Відповідно до положень ст.ст. 1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обовязки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України - батьки зобовязані утримувати своїх дітей до їх повноліття. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно із ч. 8\~ст. 7 СК України\~регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» 17.05.2017\~№\~2037-VIII внесено ряд змін та доповнень до Сімейного кодексу України, так зокрема внесено зміни в ч. 2 ст. 182 СК України та згідно даних змін передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також \~статтю 183 СК України\~доповнено частиною пятою такого змісту: той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Визначаючись щодо заявлених вимог, суд приходить до висновку, що враховуючи\~ матеріальне становище позивача, яка на даний час в силу обєктивних причин не працює, остання, при даному розмірі аліментів, не може забезпечити необхідне утримання дітей, їх фізичний, інтелектуальний, моральний, культурний, духовний і соціальний розвиток. Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів суд, визначаючись щодо зміни розміру аліментів, враховує те, що відповідач здорова, працездатна особа та може надавати матеріальну допомогу (доказів неможливості надання такої допомоги відповідачем не надано, посилаючись на незадовільний стан здоровя, відповідачем на підтвердження даної обставини будь яких доказів також не надано), зважаючи на реальні і розумні потреби в матеріальному утриманні двох дітей, взаємний обовязок батьків по їх утриманню, встановлені обставини, що мають значення в їх сукупності, вважає справедливим та обґрунтованим визначити аліменти на утримання двох дітей в розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до досягнення дітьми повноліття. Судом враховані всі обставини, визначені ст. 182 СК України. Щодо вимоги про стягнення аліментів з дня звернення позивача до суду, то суд звертає увагу, на розяснення, викладені в постанові Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3, відповідно до яких, аліменти у новому розмiрi сплачуються з дня набрання рiшенням законної сили. Враховуючи викладене аліменти в розмір 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходів) відповідача підлягають стягненню з дня набрання даного рішення законної сили. Окрім того, позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь пеню за прострочення сплати аліментів в період з 01.11.2014 року по 01.06.2017 рік в розмірі 21537,67 грн. З даного приводу слід зазначити наступне. Дійсно, як вбачається з розрахунку заборгованості, станом на 01.06.2017 рік існує заборгованість у [PERSON] по сплаті аліментів за виконавчим листом № 127/22867/14-ц в розмірі 22043,07 грн. (а.с.12). Згідно ч. 1 ст. 196 СК України \~у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Відповідно до правової позиція, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 1 червня 2016\~року у справі № 6-535цс16, з урахуванням правої природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обовязку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Зважаючи на викладене, в даному випадку суд приймає до уваги розрахунок пені за прострочення сплати аліментів, наданий відповідачем, згідно даного розрахунку з відповідача слід стягнути на користь позивача пеню за прострочення сплати аліментів в розмірі 5883,60 грн., тобто позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. З приводу внесених змін до ст. 196 СК України, суд звертає увагу, що вони внесені згідно із\~Законом України від 17.05.2017 року N 2037-VIII, тобто після виникнення правовідносин. Враховуючи що позивачем при подачі позову до суду сплачено судовий збір в сумі 640,00 грн. за вимогу про збільшення розміру аліментів, у звязку з тим, що позов задоволено частково, стягненню підлягають з відповідача витрати позивача на сплату судового збору в сумі 320,00 грн. Також з відповідача слід стягнути 174,83 грн. на користь держави відповідно до суми задоволених вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial