Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання їх неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, починаючи із дня предявлення позову до суду, також просила стягнути з [PERSON] ? витрат в сумі 4552,00 гривень від 90103,17 гривень. Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що рішенням Іванківського районного суду Київської області від 09 листопада 2011 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 600 гривень щомісяця, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 26 жовтня 2011 року до повноліття дитини. [PERSON] сума аліментів ніяким чином не покриває витрати по утриманню дитини. Щомісяця витрати на утримання доньки [PERSON] складають з урахуванням харчування, гуртка танців, оплату на курси англійської мови в сумі 2500 гривень, крім того донька часто хворіє, має хронічні захворювання які ми лікуємо в дитячій лікарні «ОХМАТДИТ» м. Києва, це несе за собою додаткові матеріальні кошти. У підготовчому судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просить їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач в підготовчому судовому засіданні позивач визнав позов у частині зміни способу стягнення аліментів. Заслухавши сторони, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно зясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до копії свідоцтва про народження, виданого виконкомом Термахівської сільської ради Іванківського району Київської області 09 лютого 2010 року, позивач та відповідач мають спільну доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 7). 15 листопада 2011 року Іванківським районним судом Київської області видано виконавчий лист по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, згідно якого із [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 600 гривень щомісяця, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, починаючи з 25 26 жовтня 2011 року до повноліття дитини (а.с. 10). Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів від 15 травня 2006 року розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням суду законної сили. Суд, враховуючи збільшення витрат на утримання дитини, враховуючи вік дитини, а також збільшення мінімального розміру сплати аліментів з 30 % прожиткового мінімуму до 50 % прожиткового мінімуму вважає, що необхідно збільшити мінімальний розмір аліментів та стягнути на утримання [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі ? частки заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При прийнятті рішення суд враховує мінімальний розмір прожиткового мінімуму, встановлений ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2018 рік», який на одну працездатну особу з 1 січня становить 1700 гривень. Тобто,\~ на законодавчому рівні закріплено, що 1700 гривень є тією сумою, яка дає змогу забезпечити достатній рівень життя для нормального функціонування організму, збереження здоровя, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб [PERSON] (ст. 1 ЗУ «Про прожитковий мінімум»). Відповідно до частини 3 статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного, ст. ст. 141, 180, 182, 184, 192 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved