Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-27 00:00:00

Позивач [PERSON], звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON], в обґрунтування якого зазначила, що з 29 вересня 2007 року, перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Краснодонського міськрайонного управління юстиції Луганської області Україна, актовий запис № 387. Позивач в своїй заяві зазначила те, що починаючи з 20.07.2016 року, шлюбні стосунки були припинені. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Спільне господарство не ведеться. Подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам. Просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. Позивач в судове засідання не зявилася надавши суду письмову заяву про розгляд у її відсутність на позовних вимогах наполягає (а.с.9). Відповідач у судове засідання також не зявився не повідомивши суд про причини своєї неявки, повідомлений про дату, час та місце розгляду справи належним чином шляхом розміщення на офіційному веб-порталі Сватівського районного суду Луганської області оголошення про виклик відповідача у судове засідання (а.с.24). Матеріалами справи встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб, серії 1-ЕД № 053009 від 29 вересня 2007 року, між позивачем та відповідачем, відділом реєстрації актів цивільного стану Краснодонського міськрайонного управління юстиції Луганської області Україна, зареєстровано шлюб, актовий запис № 387 (а.с. 7). Як вбачається із позовної заяви, сімейне життя між позивачем і відповідачем не склалося в звязку з тим, що починаючи з 20.07.2016 року, шлюбні стосунки були припинені. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.8). Спільне господарство не ведеться. Подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам. Відповідно до ст. ст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз чоловіка і жінки, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 105 СК України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 СК України. Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, шлюб існує формально, суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати. У чинність ч. 2 ст. 115 Сімейного Кодексу України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач в своєму позові зазначила про те, що прохає суд при вирішенні питання про розірвання шлюбу, залишити їй прізвище «Дубовська», яке було набуте у звязку із реєстрацією шлюбу. У чинність п. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного Кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі ст.ст. 24, 56, 105, 110, 112, 115 Сімейного Кодексу України, та

Outcome: approved