Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить стягувати з відповідача [PERSON] аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], 30.12.2000р.н., в розмірі 1/3 частки з усіх видів доходів відповідача, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення нею повноліття. В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що з 12 вересня 1992 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, в якому мають неповнолітню дочку [PERSON], 30.12.2000р.н. Незважаючи на те, що вони проживають в одній квартирі, відповідач ухиляється від виконання свого обов'язку з утримання неповнолітньої дочки, матеріально не допомагає, не надає жодних коштів на її утримання. Дочка перебуває на повному її матеріальному забезпеченні. Зазначає, що відповідач працює, інших утриманців немає, стягнення за виконавчими документами з нього не проводиться. Самостійно їй важко забезпечити першочергові потреби дитини, яка потребує нормального харчування та одягу. У зв'язку з наведеним, просить позов задовольнити. Позивач в судове засідання не з'явилася, подала суду письмову заяву, в якій просить розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, а тому, згідно ст.224 ЦПК України, суд вважає можливим розглядати справу у його відсутності, на підставі наявних у справі доказів. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України у зв'язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, зясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до переконання, що позовні вимоги слід задоволити з наступних підстав. Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і обовязків і не звільняє від обовязків щодо дитини. \~ Відповідно до ст.180 СК України кожен з батьків повинен приймати участь в утриманні дитини до досягнення нею повноліття. Згідно із ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. \~ За ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, самого платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Судом встановлено, що з 12 вересня 1992 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, в якому мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Як вбачається з пояснень позивача, неповнолітня дочка повністю перебуває на її утриманні, відповідач жодних коштів на утримання дитини не надає, та в добровільному порядку сторони не можуть дійти згоди щодо утримання дитини. При визначенні розміру аліментів, суд враховує, що відповідач працює, інших утриманців немає, стягнення за виконавчими листами з нього не проводиться. З врахуванням вищевикладеного, суд приходить до переконання, що позовні вимоги щодо стягнення аліментів підлягають до задоволення, а саме, слід визначити аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх видів доходів відповідача, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 24 листопада 2015 року і до досягнення дитиною повноліття, допустивши негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць в порядку ч.1 ст. 367 ЦПК України. Згідно п.3 ч.1 ЗУ «Про судовий збір» позивачі у справах про стягнення аліментів звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях. Відповідно до ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, із відповідача слід стягнути 551,20грн. судового збору в дохід держави. На підставі ст.ст. 141, 180, 181, 182, 183, 191 СК України, та

Outcome: approved