Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Буковинської державної сільськогосподарської дослідної станції Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України про визнання права власності на майно. В позові посилаються на те, що Буковинська державна сільськогосподарська дослідна станція Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України (далі - Дослідна станція) є користувачем на праві постійного користування земельних ділянок загальною площею 3006,50 га., з яких 2 187,50 га. знаходяться в м.Чернівці та 819 га. - на території Вижницького району Чернівецької області, що підтверджується державними актами на право постійного користування землею №А-000 003 від 10.02.1993 року та №А-000 004 від 03.06.1993 року (в актах вказано попередня назва дослідної станції - Чернівецька державна сільськогосподарська дослідна станція Української академії аграрних наук України). Постановою Президії Української академії аграрних наук від 30.06.1999 року створено державне дослідне господарство «Центральне» Чернівецької державної сільськогосподарської дослідної станції УААН (далі - ДП «Центральне»), якому передано 2 652 га., в тому числі 2090 га. ріллі. В подальшому вказані вище земельні ділянки площею 2 187,50 га. та 819 га. від державного підприємства «Дослідне господарство «Центральне» Буковинської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту сільського господарства Карпатського регіону НААН України передано Дослідної станції, які на цей час знаходяться в її постійному користуванні згідно державних актів на право постійного користування землею № А- 000 003 від 10.02.1993 року та №А-000 004 від 03.06.1993 року. 15.07.2011 року між позивачем та ДП «Центральне» укладено договір про надання підряду до приведення гідротехнічної споруди технологічних водойм та ставка до придатності у використанні. Згідно пунктів 2.15, 2.16 підрядник зобов`язався, в тому числі виготовити дерев`яні будинки в кількості п`ять штук з метою розвитку зеленого туризму на Буковині та виготовити дерев`яний будиночок (кафе) на сваях за адресою: на трасі «Чернівці - Заставна» ( [ADDRESS] ). Вартість кошторису на виконання цього договору склала 2 166 043 гривень. На виконання вказаного договору позивач збудувала нежитлові будівлі: приміщення (будівля ресторану з кімнатами) літ.А, загальною площею 265, 50 кв.м., будинок для відпочинку літ.Б, загальною площею 34,00 кв.м., будинок для відпочинку літ. В загальною площею 17,20 кв.м., мангалу літ.Г, альтанки літ.Д, Е, вбиральню літ.Ж, криницю літ.І, вигрібну яму літ. ІІ, місток літ.ІІІ, огорожу №1. Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 06.12.2016 року даний договір підряду від 15.07.2011 року визнано не дійсним та зобов`язано позивача звільнити земельну ділянку від будівель та споруд. Однак вище вказана ухвала була скасована постановою Львівського апеляційного господарського суду від 10.05.2017 року, в частині зобов`язання позивача звільнити земельну ділянку від будівель та споруд, але в частині визнання договору підряду не дійсним - залишене без змін. 03.10.2017 року між позивачем та ДП «Центральне» укладено договір оренди земельної ділянки площею 2,80 га. для обслуговування ставка (озера) та будівництва будівель і споруд рекреаційного призначення (будинку для відпочинку, кафе, альтанки тощо), яка знаходиться за адресою [ADDRESS] . Позивач зазначає, що ДП «Центральне» не здійснило розрахунок за проведені нею роботи, в тому числі і будівництво дерев`яних будинків, було сторонами погоджено, що ДП «Центральне» в рахунок боргу передає її збудовані нею об`єкти будівництва. Відповідно до акту прийняття - передачі нерухомого майна від 05.09.2019 року ДП «Центральне» передало, а вона прийняла приміщення літ.А, загальною площею 265,50 кв.м., будинок для відпочинку літ.Б, загальною площею 34,00 кв.м., будинок для відпочинку літ.В, загальною площею 17,20 кв.м., мангалу літ.Г, альтанки літ.Д,Е, вбиральню літ.Ж, криницю літ.І, вигрібну яму літ. ІІ, місток літ.ІІІ, огорожу №1. В подальшому позивач виготовила технічний паспорт на базу відпочинку, в якому вказано, що будівля ресторану з кімнатами літ.А, будинки для відпочинку літ. Б, В побудовані без дозволу. Просить суд визнати за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , право власності на будівлю ресторану з кімнатами літ.А, загальною площею 265,50 кв.м., будинок для відпочинку літ.В, загальною площею 17,20 кв.м., мангалу літ.Г, альтанки літ.Д,Е, вбиральню літ.Ж, криницю літ.І, вигрібну яму літ.ІІ, місток літ.ІІІ, огорожу №1, які знаходяться за адресою [ADDRESS] . В судове засідання сторони не з`явилися. Представник позивача подав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутність та просив позов задовольнити. Від представника відповідача поступила заява про розгляд справи у його відсутність та зазначила, що не заперечує проти задоволення позовних вимог. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному об`ємі. Відповідно до Висновку про незалежну оцінку вартості майна від 31.12.2019 року ринкова вартість, об`єкта що знаходиться за адресою [ADDRESS] становить 267 500 гривень (а.с.5). Згідно Постанови Президії Національної академії аграрних наук України від 25.12.2013 року протокол №22 встановлено, що закріплено за Буковинською державною сільськогосподарською дослідницькою станцією Інституту господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України 3006,5 га. землі згідно державних актів на право постійного користування землею №А-000003 від 10.02.1993 року та №А-000004 від 03.06.1993 року (а.с.11). Згідно Договору від 15.07.2011 року встановлено, що [PERSON] уклала даний договір з ДПДГ «Центральне» про виконання робіт щодо приведення гідротехнічної споруди технологічних водойм та ставка до придатності у використання (а.с.12-16). Відповідно до Договору оренди землі від 03.10.2017 року встановлено, що ДП «ДГ «Центральне» Буковинської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України уклав договір з [PERSON] про оренду земельної ділянки для обслуговування ставка та будівництва будівель і споруд рекредаційного призначення площею 2.80 га., яка знаходиться за адресою [ADDRESS] (а.с.20-22). Із Технічного звіту за результатами технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж за адресою [ADDRESS] встановлено, що будівництво відповідає всім вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил, нормативних актів з пожежної безпеки, санітарному законодавству. Будівництво знаходиться в задовільному технічному стані та придатне до подальшої експлуатації (а.с.38-48). Згідно ч.1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Згідно ч.3 ст. 376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Згідно абзацу 4 пункту 4, пункту 8 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року №6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України» під наданням земельної ділянки слід розуміти рішення компетентного органу влади чи органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у власність або надання у користування або передачу права користування земельною ділянкою на підставі цивільно - правових договорів із фізичною чи юридичною особою. Згідно пунктів 14,16 цієї постанови позов особи, яка самочинно збудувала нерухоме майно на земельній ділянці, власником або користувачем якого є інша особа, про визнання права власності на цю нерухомість може бути задоволена судом на підставі ч.3 статті 376 ЦК України, якщо буде встановлено, що власник або користувач земельної ділянки не заперечує проти цього, будівництво не порушує права інших осіб і відповідає будівельним, архітектурним, санітарним, екологічним та іншим нормам і правилам, державним стандартам. Отже, враховуючи, що користувач земельної ділянки не заперечує проти визнання за [PERSON] права власності на будівлю, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , враховуючи, що будівництво відповідає всім будівельним, архітектурним, санітарним, екологічним та державним стандартам, вважаю за доцільним визнати за [PERSON] право власності на будівництво за адресою [ADDRESS] .

Outcome: approved