overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивачка вказала, що з відповідачем зареєстрували шлюб 14 серпня 2008 року в відділі реєстрації актів громадянського стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області, актовий запис №1151. Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є відсутність взаєморозуміння, відповідач не займається вихованням сина. За час спільного подружнього життя належної сімї у них не склалося, подружні відносини стали неприязні. Спільного господарства вони не ведуть, подружніх відносин не підтримують, разом не проживають, а тому фактично їх сімя розпалася. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання подав письмову заяву, просить справу розглядати без нього, позовні вимоги визнає, не заперечує проти розірвання шлюбу. Вислухавши пояснення позивачки та дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Сторони по справі [PERSON] (дошлюбне прізвище Лякуш) [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 14 серпня 2008 року в відділі реєстрації актів громадянського стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області, актовий запис №1151. Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. За час спільного проживання належної сім'ї не склалося. Між сторонами виникали суперечки, разом не проживають, подружніх відносин не підтримують, миритися не бажають. Згідно вимог ч. 1 ст. 24, ч.ч. 3 та 4 ст. 56 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Фактичні обставини справи та відносини, що склалися між сторонами, свідчать про те, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] носить формальний характер, подальше спільне життя і збереження сім'ї є неможливим і це буде суперечити інтересам позивача, а тому позов є обґрунтованим і його слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивачка вказала, що з відповідачем зареєстрували шлюб 17 березня 2007 року в відділі реєстрації актів цивільного стану Чортківського районного управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис №38. Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є відсутність взаєморозуміння, постійні сварки та суперечки. За час спільного подружнього життя належної сімї у них не склалося, подружні відносини стали неприязні. Спільного господарства вони не ведуть, подружніх відносин не підтримують, а тому фактично їх сімя розпалася. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнає, погоджується на розірвання шлюбу. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Сторони по справі Сень ( дошлюбне прізвище Ярова) [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 17 березня 2007 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Чортківського районного управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис №38. Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. За час спільного проживання належної сім'ї не склалося. Між сторонами виникали суперечки, разом не проживають, подружніх відносин не підтримують, миритися не бажають. Згідно вимог ч. 1 ст. 24, ч.ч. 3 та 4 ст. 56 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Фактичні обставини справи та відносини, що склалися між сторонами, свідчать про те, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] носить формальний характер, подальше спільне життя і збереження сім'ї є неможливим і це буде суперечити інтересам позивачки, а тому позов є обґрунтованим і його слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивачка вказала, що з відповідачем зареєстрували шлюб 20 березня 2013 року в відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чортківського районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис №59. Від даного шлюбу дітей не мають. Причиною розірвання шлюбу є відсутність взаєморозуміння, постійні сварки та суперечки. За час спільного подружнього життя належної сім'ї у них не склалося, подружні відносини стали неприязні. Спільного господарства вони не ведуть, подружніх відносин не підтримують, разом не проживають, а тому фактично їх сім'я розпалася. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнає, не заперечує проти розірвання шлюбу. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Сторони по справі [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 20 березня 2013 року в відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чортківського районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис №59. Від даного шлюбу дітей не мають. За час спільного проживання належної сім'ї не склалося. Між сторонами виникали суперечки, разом не проживають, подружніх відносин не підтримують, миритися не бажають. Згідно вимог ч. 1 ст. 24, ч.ч. 3 та 4 ст. 56 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Фактичні обставини справи та відносини, що склалися між сторонами, свідчать про те, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] носить формальний характер, подальше спільне життя і збереження сім'ї є неможливим і це буде суперечити інтересам позивача, а тому позов є обґрунтованим і його слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивачка вказала, що з відповідачем зареєстрували шлюб 21 травня 2012 року в Джуринській сільській раді Чортківського району Тернопільської області, актовий запис №06. Від даного шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є відсутність взаєморозуміння, постійні сварки та суперечки. За час спільного подружнього життя належної сім'ї у них не склалося, подружні відносини стали неприязні. Спільного господарства вони не ведуть, подружніх відносин не підтримують, разом не проживають шість місяців, а тому фактично їх сім'я розпалася. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнає, не заперечує проти розірвання шлюбу. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Сторони по справі [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 21 травня 2012 року у Джуринській сільській раді Чортківського району Тернопільської області, актовий запис №06. Від даного шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. За час спільного проживання належної сім'ї не склалося. Між сторонами виникали суперечки, разом не проживають шість місяців, подружніх відносин не підтримують, миритися не бажають. Згідно вимог ч. 1 ст. 24, ч.ч. 3 та 4 ст. 56 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Фактичні обставини справи та відносини, що склалися між сторонами, свідчать про те, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] носить формальний характер, подальше спільне життя і збереження сім'ї є неможливим і це буде суперечити інтересам позивачки, а тому позов є обґрунтованим і його слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивачка вказала, що з відповідачем зареєстрували шлюб 23 жовтня 2002 року в відділі державної реєстрації актів цивільного стану Чортківського районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис №207. Від даного шлюбу мають двох неповнолітніх дочок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є відсутність взаєморозуміння, постійні сварки та суперечки. За час спільного подружнього життя належної сім'ї у них не склалося, подружні відносини стали неприязні, сторони втратили почуття любові та поваги. Спільного господарства вони не ведуть, подружніх відносин не підтримують, а тому фактично їх сім'я розпалася. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнає, не заперечує проти розірвання шлюбу. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Сторони по справі [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 23 жовтня 2002 року в відділі державної реєстрації актів цивільного стану Чортківського районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис №207. Від даного шлюбу мають неповнолітню двох неповнолітніх дочок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. За час спільного проживання належної сім'ї не склалося, сторони втратили почуття любові та поваги один до одного. Між сторонами виникали суперечки, подружніх відносин не підтримують, сторонам надався термін для примирення, який не настав. Згідно вимог ч. 1 ст. 24, ч.ч. 3 та 4 ст. 56 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Фактичні обставини справи та відносини, що склалися між сторонами, свідчать про те, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] носить формальний характер, подальше спільне життя і збереження сім'ї є неможливим і це буде суперечити інтересам позивачки, а тому позов є обґрунтованим і його слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній\~заяві позивачка\~вказує,\~що 18\~березня 2010\~року вона\~з відповідачем\~зареєстрували шлюб.\~Від цього\~шлюбу сторони\~мають неповнолітню\~дитину -\~сина [PERSON] ,\~ [INFO] .\~Спільне життя\~між ними\~не склалося,\~через відсутність\~взаєморозуміння та\~різні погляди\~на сімейне\~життя.Подальше сумісне життя і збереження сім`ї вважає неможливим, тому просить суд розірвати шлюб. В судове засідання сторони не з`явились. Від позивачки до суду надійшла заява з проханням слухати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Від відповідача до суду надійшла заява з проханням слухати справу за його відсутності, позовні вимоги позивачки визнає в повному обсязі. Відповідно до вимог ст.247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до положень ч.3\~ст. 200 ЦПК України\~за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За змістом ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання позову відповідачем не порушує прав та законних інтересів інших осіб. Суд, вивчивши і дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає повному задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі уклали шлюб 18 березня 2010 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Мелітополю Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, серії [NUMBER] \\а.с.4\\. Від цього шлюбу сторони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 07.12.2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Мелітополю Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, серії [NUMBER] \\а.с.5\\ Відповідно до ст. 110 ч. 1 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 ч. 2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе. Тому суд вважає необхідним розірвати шлюб, укладений 18 березня 2010 року між позивачкою та відповідачем, позивачці після розірвання шлюбу прізвище залишити шлюбне « [PERSON] ». На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Зазначені позовні вимоги обґрунтовує тим, що шлюб зареєстровано 01 листопада 1986 року, про що зроблено актовий запис №17 Божиківської сільської ради Бережанського району Тернопільської області. Від шлюбу в подружжя неповнолітніх дітей немає. Спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки кожен із них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. У зв'язку з цим протягом останніх 18 років вони не підтримують подружніх відносин. В судове засідання позивач [PERSON] подала заяву, згідно з якою заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила розглянути справу в її відсутності. Відповідач [PERSON] подав до суду заяву, згідно з якою позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечив проти їх задоволення та просив розгляд справи проводити за його відсутності. Відповідно до ст. 169 ЦПК України справу слід розглянути у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: 01 листопада 1986 року сторони зареєстрували шлюб, про що зроблено актовий запис актовий запис №17 Божиківської сільської ради Бережанського району Тернопільської області. Від даного шлюбу в подружжя неповнолітніх дітей немає. Як слідує з викладених у позовній заяві обставин, якими позивач [PERSON] обґрунтовує свої позовні вимоги, спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки кожен із них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Спільне господарство сторони не ведуть та подружні відносини між ними припинені протягом останніх 18 років. Судом установлено, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Відповідно до ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За вказаних обставин судом установлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, тому відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, шлюб підлягає до розірвання. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 110, 112, ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Зазначені позовні вимоги обґрунтовує тим, що шлюб зареєстровано 07 липня 2015 року, про що зроблено актовий запис №957 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції. Від шлюбу народився син [PERSON], [INFO]. Останнім часом між подружжям постійно виникають сварки та непорозуміння, відповідач часто з'являється вдома в нетверезому стані, що негативно впливає на дитину. Позивач зазначає, що відповідач застосовував до неї фізичну силу, з приводу чого вона неодноразово викликала працівників поліції. У зв'язку з цим між ними практично припинилися шлюбні стосунки. В судове засідання позивач [PERSON] подала заяву, згідно з якою заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила розглянути справу в її відсутності. Не заперечила проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, повторно до суду не з'явився, не повідомивши про причини неявки. Заяви про розгляд справи за його відсутності не подавав. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно з ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач згідно з поданою ним письмовою заявою не заперечив проти такого вирішення справи, та відповідно до вимог ст. 225 ЦПК України судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: 07 липня 2015 року сторони вступили у зареєстрований шлюб, про що зроблено актовий запис №957 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції. Від даного шлюбу в подружжя народився син [PERSON], [INFO]. Як слідує з викладених у позовній заяві обставин, якими позивач [PERSON] обґрунтовує свої позовні вимоги, останнім часом між подружжям постійно виникають сварки та непорозуміння, відповідач часто з'являється вдома в нетверезому стані, застосовує до неї фізичну силу, що також негативно впливає на виховання дитини. У зв'язку з цим між ними практично припинилися шлюбні стосунки. Сім'я сторін фактично розпалася і шлюб носить формальний характер. За вказаних обставин судом установлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, тому відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, шлюб підлягає до розірвання. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 110, 112, ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved