overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 06 червня 2011 року сторони уклали шлюб. Від шлюбу у позивача та відповідача народився син - [PERSON], [INFO]. Позивач зазначила, що спочатку вони з відповідачем жили непогано. Виховували дитину, відповідач забезпечував сім'ю матеріально, а позивач вела домогосподарство та доглядала дитину. Коли позивач отримала державну допомогу на утримання дитини, то всі кошти віддала відповідачу. Поступово відповідач почав надавати кошти позивачці тільки на харчування, на одяг дитини вона витрачала кошти з щомісячної державної допомоги. Приблизно два роки потому, відповідач почав затримуватися невідомо де з вечора до ночі, на питання позивачки відповідав грубо, влаштовував сварки в присутності дитини. Крім того, відповідач заборонив позивачці нікуди виходити, та вона не мала права ні з ким зустрічатися. З початку травня 2014 року сторони проживають окремо. Між ними немає ніяких почуттів, лише образа, злість та ненависть. Відповідач забрав дитину на вихідні дні 24 травня, та не повертає позивачці, син знаходиться невідомо де, в сім'ї чоловіка всі працюють, дитиною нікому опікуватися. Позивачка не бачить свою дитину. На підставі вищевикладеного позивач просить розірвати шлюб між нею [PERSON] та відповідачем [PERSON]. До початку слухання справи позивач надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. Відповідач до початку слухання справи також надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав, проти розірвання шлюбу не заперечує. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд, згідно ч.1 ст.112 Сімейного кодексу України, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, бере до уваги наявність неповнолітньої дитини, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а також умови життя подружжя та інші обставини життя подружжя приходить до висновку, що позовні вимоги стосовно розірвання шлюбу підлягають задоволенню, оскільки вони визнані сторонами та підтверджуються матеріалами справи: копією свідоцтва про шлюб між [PERSON] та [PERSON] від 06.06.2011 року серії [NUMBER], про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за № 47. Після укладення шлюбу [PERSON] присвоєно прізвище «[PERSON]». Згідно ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам дітей або одного з подружжя. Таким чином, установивши дійсні обставини справи, суд приходить до обгрунтованого висновку , що позовні вимоги стосовно розірвання шлюбу позивачем доведені, обґрунтовані, а тому є підстави для їх задоволення. Також суд відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України присуджує стягнути суму судового збору з відповідача у розмірі 243 грн. 60 коп.. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 14 березня 2003 року позивач та відповідач уклали шлюб, зареєстрований у виконкомі Холмської сільської ради Арцизького району Одеської області. Від шлюбу сторони мають дитину - малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Позивач зазначила, що вони з відповідачем фактично розлучились, подальше сімейне життя між ними неможливе. З причини того, що вони з відповідачем перестали любити один одного, відповідач знайшов собі іншу жінку. На сьогодні відповідач проживає в Одеській області. Подальше збереження шлюбу істотно суперечить інтересам позивача. Донька за домовленістю між сторонами проживає разом з позивачкою. На підставі вищевикладеного позивач просить розірвати шлюб між нею [PERSON] та відповідачем [PERSON], зареєстрований у виконкомі Холмської сільської ради Арцизького району Одеської області. До початку слухання справи позивач надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. Відповідач до початку слухання справи також надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд, згідно ч.1 ст.112 Сімейного кодексу України, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, бере до уваги наявність неповнолітньої дитини, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а також умови життя подружжя та інші обставини життя подружжя приходить до висновку, що позовні вимоги стосовно розірвання шлюбу підлягають задоволенню, оскільки вони визнані сторонами та підтверджуються матеріалами справи: копією свідоцтва про одруження між [PERSON] та [PERSON] від 14.03.2003 року серії [NUMBER], про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено актовий запис за № 03. Після укладення шлюбу [PERSON] присвоєно прізвище «[PERSON]». Судом встановлено, що спір майнового характеру між сторонами відсутній, дитина проживає разом з позивачем. Сторони припинили подружні стосунки, ведення спільного господарства, проживають окремо, тобто примирення між сторонами, та відновлення сімейних стосунків вже не можливо. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам дітей або одного з подружжя. Таким чином, установивши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про розірвання шлюбу позивачем доведені, обґрунтовані, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам чоловіка, дружини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 15 грудня 2011 року позивач та відповідач уклали шлюб, який був зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Синельникове Синельниківського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 246. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] [INFO]. Позивач зазначила, що за останні півроку відповідач почав поводити себе у сім'ї зовсім неприйнятно. [PERSON] відчула з боку [PERSON] до себе неповагу, відчуженість та агресію. Відповідач не з'являвся до дому по три доби поспіль, або з'являвся у нетверезому стані, влаштовував сварки, принижував позивача, виганяв з дому. Зараз позивачці стало відомо, що відповідач зраджує їй з іншою жінкою. Позивач вказала, що своєю поведінкою відповідач принизив її людську та жіночу гідність. За таких обставин позивач вважає, що вони з відповідачем не змогли створити щасливу сім'ю. Син проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Збереження шлюбу в подальшому буде суперечити її інтересам та інтересам сина. Спір про поділ майна між подружжям відсутній. На підставі вищевикладеного позивач просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Після розірвання шлюбу залишити дошлюбне прізвище «[PERSON]». Судовий збір стягнути з відповідача. До початку слухання справи позивач надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю та просить залишити прізвище «[PERSON]». Відповідач до початку слухання справи, також, надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав, проти розірвання шлюбу не заперечує. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд, згідно ч.1 ст.112 Сімейного кодексу України, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, бере до уваги наявність неповнолітньої дитини, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а також умови життя подружжя та інші обставини життя подружжя приходить до висновку, що позовні вимоги стосовно розірвання шлюбу підлягають задоволенню, оскільки вони визнані сторонами та підтверджуються матеріалами справи: копією свідоцтва про шлюб між [PERSON] та [PERSON] від 15.12.2011 року серії [NUMBER], про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за № 246 (а.с.4). Згідно ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам дітей або одного з подружжя. Таким чином, установивши дійсні обставини справи, суд приходить до обґрунтованого висновку, що позовні вимоги стосовно розірвання шлюбу позивачем доведені, обґрунтовані, а тому є всі підстави для їх задоволення, а також відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вважає необхідним задовольнити вимоги позивача щодо стягнення з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 243 гривні 60 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 28 квітня 2012 року позивач та відповідач зареєстрували шлюб у Виконавчому комітеті Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області, актовий запис № 14. Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO]. Позивач зазначила, що після народження дитини, стосунки між нею і відповідачем погіршилися. Сторонам не вистачало грошей на життя. Позивач вимушена була перервати відпустку по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та вийти на роботу. Сторони жили у м. Синельникове разом з матір'ю відповідача у її житловому будинку. Позивач відвозила сина до своєї матері у смт. Іларіонове. Відповідач працює по змінам, та іноді вона заїжджала до матері, де був син, і на ніч залишалася там. Це викликало у відповідача бурхливе невдоволення. Відповідач влаштовував позивачці скандали, і врешті сказав, що він не кохає позивачку і жити з нею не бажає. У серпні 2014 року позивач разом з сином переїхала мешкати до її батьків у смт. Іларіонове. Примирення між сторонами неможливе, сім'я розпалась остаточно. На підставі вищевикладеного позивач просить розірвати шлюб між нею [PERSON] та відповідачем [PERSON]. Після розірвання шлюбу позивач просить залишити їй шлюбне прізвище «[PERSON]». До початку слухання справи позивач надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. Відповідач до початку слухання справи також надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав, проти розірвання шлюбу не заперечує. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд, згідно ч.1 ст.112 Сімейного кодексу України, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, бере до уваги наявність неповнолітньої дитини, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а також умови життя подружжя та інші обставини життя подружжя приходить до висновку, що позовні вимоги стосовно розірвання шлюбу підлягають задоволенню, оскільки вони визнані сторонами та підтверджуються матеріалами справи: копією свідоцтва про шлюб між [PERSON] та [PERSON] від 28.04.2012 року, серії [NUMBER], про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за № 14. Після укладення шлюбу [PERSON] присвоєно прізвище «[PERSON]». Згідно ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам дітей або одного з подружжя. Таким чином, установивши дійсні обставини справи, суд приходить до обгрунтованого висновку, що позовні вимоги стосовно розірвання шлюбу позивачем доведені, обґрунтовані, а тому є підстави для їх задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 29 липня 2014 року позивач та відповідач зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по Синельниківському району реєстраційної служби Синельниківського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 31. Позивач зазначила, що від спільного шлюбу дітей нема. Спільне життя між сторонами не склалося, відносини в сім'ї почали псуватися, почалися виникати постійні сварки, сторони не могли дійти спільної думки у вирішенні важливих питань. Спільного господарства сторони не ведуть. Відповідач відбуває покарання за вчинення злочину в Синельниківській виправній колонії № 94. Спір щодо розподілу майна між сторонами відсутній. На підставі вищевикладеного позивач просить розірвати шлюб між нею [PERSON] та відповідачем [PERSON]. До початку слухання справи позивач надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Після розірвання шлюбу просить відновити своє дошлюбне прізвище «Шкурко». Відповідач до початку слухання справи також надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечував. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд, згідно ч.1 ст.112 Сімейного кодексу України, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, встановивши що сторони не проживають разом, відсутність у сторін спільних дітей, а також умови життя подружжя та інші обставини життя подружжя приходить до висновку, що позовні вимоги стосовно розірвання шлюбу підлягають задоволенню, оскільки вони визнані сторонами та підтверджуються матеріалами справи: копією свідоцтва про шлюб між [PERSON] та [PERSON] від 29 липня 2014 року, серії І-КИ № 289278, про що зроблено актовий запис за № 31. Після реєстрації шлюбу [PERSON] присвоєно прізвище «Дудка». Згідно ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам дітей або одного з подружжя. Таким чином, установивши дійсні обставини справи, суд приходить до обґрунтованого висновку, що позовні вимоги стосовно розірвання шлюбу позивачем доведені, обґрунтовані, а тому є підстави для їх задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що позивач та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12 листопада 2012 року, який був зареєстрований у Виконавчому комітеті Раївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, актовий запис № 12. Позивач зазначила, що від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO], який знаходиться на утриманні позивачки. Спільне життя позивача з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між сторонами, розходження поглядів на сімейні відносини, та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства. Збереження сім'ї неможливе, і суперечить інтересам позивачки. На підставі вищевикладеного позивач просить розірвати шлюб між нею [PERSON] та відповідачем [PERSON]. До початку слухання справи позивач надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач до початку слухання справи також надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечує. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд, згідно ч.1 ст.112 Сімейного кодексу України, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітньої дитини, а також умови життя подружжя та інші обставини життя подружжя приходить до висновку, що позовні вимоги стосовно розірвання шлюбу підлягають задоволенню, оскільки вони визнані сторонами та підтверджуються матеріалами справи: копією свідоцтва про шлюб між [PERSON] та [PERSON] від 12.11.2012 року, серії І-КИ № 238606, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено запис за № 12. Прізвище після одруження [PERSON] присвоєно прізвище «Полякова». Згідно ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам дітей або одного з подружжя. Таким чином, установивши дійсні обставини справи, суд приходить до обґрунтованого висновку, що позовні вимоги стосовно розірвання шлюбу позивачем доведені, обґрунтовані, а тому є підстави для їх задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що позивач та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18 листопада 2000 року, який був зареєстрований у Виконкомі Олександрівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, актовий запис № 13. Від шлюбу позивач та відповідач мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], які мешкають з позивачем та знаходяться на її утриманні. Позивач зазначила, що з самого початку подружнього життя позивач та відповідач не змогли встановити відносин довіри та взаєморозуміння. Не створили міцної сім'ї, оскільки мають зовсім різні погляди на питання пов'язані з роллю жінки та чоловіка у веденні спільного господарства, вихованні дітей. Фактично сім'я розпалася на початку січня 2015 року. На підставі вищевикладеного позивач просить розірвати шлюб між нею [PERSON] та відповідачем [PERSON]. До початку слухання справи позивач надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач до початку слухання справи також надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечує. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд, згідно ч.1 ст.112 Сімейного кодексу України, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а також умови життя подружжя та інші обставини життя подружжя приходить до висновку, що позовні вимоги стосовно розірвання шлюбу підлягають задоволенню, оскільки вони визнані сторонами та підтверджуються матеріалами справи: копією свідоцтва про одруження між [PERSON] та [PERSON] від 18.11.2000 року, серії [NUMBER], про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 13. Після укладення шлюбу [PERSON] присвоєно прізвище «[PERSON]». Згідно ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам дітей або одного з подружжя. Таким чином, установивши дійсні обставини справи, суд приходить до обгрунтованого висновку, що позовні вимоги стосовно розірвання шлюбу позивачем доведені, обґрунтовані, а тому є підстави для їх задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що позивач та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18 серпня 2012 року, який був зареєстрований у Індустріальному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 463. Позивач зазначила, що від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Останнім часом чоловік не піклувався про створення нормальних сімейних стосунків, не дбав про матеріальне забезпечення, взаємоповагу один до одного, що і призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. З березня місяця 2015 року позивач разом з дитиною проживають окремо від відповідача. Спору про розподіл спільного майна сторони не мають. На підставі вищевикладеного позивач просить розірвати шлюб між нею [PERSON] та відповідачем [PERSON]. До початку слухання справи позивач надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач до початку слухання справи також надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечує. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд, згідно ч.1 ст.112 Сімейного кодексу України, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітньої дитини, а також умови життя подружжя та інші обставини життя подружжя приходить до висновку, що позовні вимоги стосовно розірвання шлюбу підлягають задоволенню, оскільки вони визнані сторонами та підтверджуються матеріалами справи: копією свідоцтва про шлюб між [PERSON] та [PERSON] від 18.08.2012 року, серії І-КИ № 235026, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено запис за № 463. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам дітей або одного з подружжя. Таким чином, установивши дійсні обставини справи, суд приходить до обґрунтованого висновку, що позовні вимоги стосовно розірвання шлюбу позивачем доведені, обґрунтовані, а тому є підстави для їх задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved