Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом до відповідача [PERSON], в якому, з посиланням на ст.ст. 84, 180, 184, 191 СК України, просила стягнути з відповідача аліменти, починаючи стягувати з дня розірвання шлюбу 12.08.2016 року, на свою користь на утримання малолітньої дитини доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів (заробітку), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення донькою повноліття, а також стягнути з відповідача аліменти на її (позивача) утримання у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів (заробітку), щомісячно, до досягнення донькою трьох років. В обґрунтування позову зазначила, що 24 січня 2015 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб у Кіровському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, про що 24 січня 2015 року в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний запис за № 502, який (шлюб) було розірвано рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 27.07.2016 року. Від шлюбу мають дитину доньку [PERSON], [INFO], яка після розірвання з відповідачем шлюбу проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Зазначила, що дитина забезпечена всім необхідним в побуті, профілактиці здоровя, медикаментами, продуктами харчування, іграшками, однак це потребує значних матеріальних витрат, при цьому, відповідач добровільно виділяти кошти на утримання дитини відмовляється, витрачає гроші на свої потреби, інтересами доньки не цікавиться, у звязку з чим є необхідним стягувати з нього аліменти в судовому порядку. Також зазначила, що відповідач ухиляється і від її утримання, при цьому, станом на теперішній час вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною, кошти які вона отримує, не дають їй можливості повністю забезпечити їх з донькою потреби до досягнення донькою трьох років, в свою чергу, відповідач фізично здоровий, працездатний, нікому іншому аліменти не платить, у звязку з чим може сплачувати аліменти на її утримання до досягнення донькою трьох років. В судове засідання позивач подала заяву за вх. № 2800 від 10.02.2017 року про розгляд справи без її участі, позовні вимоги про стягнення аліментів підтримала, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання подав заяву за вх. № 2801 від 10.02.2017 року про розгляд справи без його участі позовні вимоги про стягнення аліментів визнав, проти його задоволення не заперечував. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Враховуючи подані сторонами заяви, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, не суперечать законодавству, яке регулює сімейні правовідносини, та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що від шлюбу, який було розірвано рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 27.07.2016 року, сторони мають малолітню дитину доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ОЛ № 203773, виданого повторно Кропивницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області 24 листопада 2016 року, про що 24.06.2015 року складено відповідний актовий запис № 1048. Батьками [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження зазначені: батько Шаповалов Євгеній Анатолійович та мати Фєдєчкіна Ніна Олександрівна. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, причому відповідно до ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову, у звязку з чим вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів з дня розірвання шлюбу 12.08.2016 року є такими, що не ґрунтуються на Законі. Крім того, відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Більш того, відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу, за якою розмір аліментів визначається у твердій грошовій сумі. На підставі вищевикладеного, оцінивши в сукупності наявні у справі докази, виходячи з положень ч.1 ст.11 ЦПК України та розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог, враховуючи, що обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька, при цьому розірвання шлюбу між батьками та проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обовязків щодо утримання дитини, крім того, з урахуванням ст.182 СК України, суд враховує, що дитина проживає з позивачем, приймаючи також до уваги сімейний та матеріальний стан відповідача, який є молодою, працездатною особою, враховує також відсутність інших осіб, яких він зобов'язаний утримувати, виконавчих листів, за якими б проводилися стягнення, а також враховуючи заяву відповідача, якою він визнав позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі, визначеному позивачем, а саме: 1/4 частини всіх видів доходів (заробітку), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення аліментів з відповідача на її користь на утримання малолітньої дитини доньки [PERSON], до досягнення донькою повноліття, підлягають задоволенню та стягненню з відповідача аліментів на користь позивача на утримання доньки у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів (заробітку) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28 грудня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття, а саме до 03 червня 2033 року. Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на аліменти у дружини-матері виникає лише у разі достатнього матеріального забезпечення чоловіка. З урахуванням зазначених вище обставин, що мають істотне значення для справи, виходячи з положень ч.ч. 2, 4 ст.84 СК України, за якими позивач [PERSON], з якою проживає малолітня дитина донька [PERSON], [INFO], має право на утримання від чоловіка [PERSON] - батька дитини до досягнення дитиною трьох років, при цьому, суд враховує, що зазначене право позивач має незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, враховуючи також, що відповідач [PERSON] є молодою, працездатною особою, при цьому, судом під час розгляду справи не встановлено наявності на утриманні у відповідача інших малолітніх (неповнолітніх) дітей, непрацездатних осіб, а так само стягнень за виконавчими документами, а також приймаючи до уваги заяву відповідача, якою він позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення донькою трирічного віку визнав, у зв`язку з чим, суд приходить до висновку про те, що відповідач може надавати позивачу матеріальну допомогу на її утримання в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів (заробітку), щомісячно, до досягнення донькою трьохрічного віку, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на її утримання підлягають задоволенню та стягненню з відповідача на користь позивача на її утримання аліментів у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів (заробітку), щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову і до досягнення донькою [PERSON] Мішель Євгеніївною, [INFO], трирічного віку, а саме до 03 червня 2018 року. При цьому, судом відзначається, що відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, тим самим, сторони не позбавлені можливості звертатися до суду з позовною заявою про збільшення/зменшення розміру аліментів за наявності вказаних обставин. Згідно з п.1 ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в частині суми платежу за один місяць. Крім того, відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп., приймаючи до уваги, що позивач на підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору при предявленні до суду позову про стягнення аліментів. Відповідно до ст.ст.84, 180, 182, 183, 191 СК України,

Outcome: approved