Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, який зареєстровано 12 листопада 2019 року Баранівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Житомирської області, актовий запис № 72, та стягнути з відповідача сплачений нею судовий збір. Обгрунтовуючи свої вимоги, позивачка зазначила, що 12 листопада 2019 року Баранівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Житомирської області, актовий запис № 72, між нею і відповідачем зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Спору щодо місця проживання дитини немає, на даний час дитина проживає разом з нею. Підставою для розірвання шлюбу є ті обставини , що у них з чоловіком постійно виникають суперечки та конфлікти з різних причин. Вони намагалися налагодити нормальні взаємовідносини, зберегти сім`ю, однак не змогли. Через постійні непорозуміння, втратили почуття любові та поваги один до одного. Вважає, що примирення між ними неможливе, перспективи для збереження сім`ї і шлюбу відсутні. Ухвалою судді Баранівського районного суду від 30.12.2020 року було відкрито спрощене позовне провадження по справі та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, справу призначено до розгляду по суті без повідомлення сторін, роз`яснено відповідачу наслідки неподання відзиву на позов у встановлений судом строк (а.с. 17). Відзиву на позов відповідач не направив. Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, надавши їм об`єктивну та неупереджену оцінку, враховуючи відсутність заперечень проти позову з боку відповідача, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони перебувають між собою у шлюбі, зареєстрованому 12 листопада 2019 року Баранівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Житомирської області, актовий запис № 72, що підтверджено свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 12.11.2019 року (а.с. 9 ). Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 07.12.2019 року (а.с. 10 ). Сторони не мають наміру відновлювати подружні стосунки, збереження шлюбу неможливе, що відповідачем не спростовано. Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України та Сімейним Кодексом, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України. Відповідно до ст.55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового права та інтересу (ст. 16 ЦК України). Згідно зі ст.51 Конституції України та ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Відповідно до ст.ст. 105, 110, 112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги відсутність заперечень проти позову з боку відповідача, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам як позивача, так і відповідача. Оскільки у суду склалася достатня переконаність у тому, що подальше спільне життя подружжя не можливе, позивачка наполягає на розлученні, а відповідач не заперечує, спору щодо місця проживання дитини не має, а також враховуючи, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам обох сторін, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Згідно з ч.2 ст.141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача у разі задоволення позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, які складаються з судового збору в сумі 840,80 грн.

Outcome: approved