Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-28 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернулася до суду з позовом до Харківської міської ради, зазначивши третьою особою - Шосту Харківську державну нотаріальну контору про визнання права власності в порядку спадкування, зазначивши, її бабуся - [PERSON] на підставі товариського договору від 23.06.1956 року придбала у [PERSON] будинок [ADDRESS] у м.Харкові та відповідно до будинкової книги з 28.08.1956 року була зареєстрована за зазначеною адресою. В подальшому [ADDRESS] у м.Харкові змінено на [ADDRESS]. Після смерті [PERSON], померлої [INFO] року відкрилася спадщина на належне їй майно, в тому числі на зазначений житловий будинок, яку матір [PERSON] - [PERSON] (дочка померлої [PERSON]) прийняла фактично, що підтверджується записом будинкової книги. У подальшому мати позивачки - [PERSON] перебудувала тамбур «а2», прибудову «а3», ганок «а4» в житловому будинку літ.»А-1», перебудувала сараї літ. «Л», «М», «Ж», вбиральню літ.»К», навіс літ.»З» та огорожу №3,4,5; уклала на свої ім»я договір про надання послуг з газопостачання та договір на установку та зберігання вузла обліку; відкрила особистий рахунок на оплату комунальних послуг; кожен рік сплачувала земельний податок з фізичних осіб за користування земельною ділянкою. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на житловий будинок з господарськими спорудами за адресою: м.Харків, [ADDRESS]. Однак будь-яких розпоряджень, у вигляді належно складеного та посвідченого заповіту на випадок своєї смерті [PERSON] не залишила, у зв»язку з чим позивач вимушена звернутися до суду. У судовому засіданні позивач та її представник [PERSON] підтримали позов, посилаючись на наведені в ньому обставини та просили його задовольнити. Представник відповідача - Харківської міської ради в судове засідання не з»явився, надав суду заяву з проханням провести судове засідання в його відсутність, у наданих суду запереченнях просив суд прийняти законне та обґрунтоване рішення, яке не буде порушувати права третіх осіб, на підставі наявних у справі матеріалів. Представник Шостої Харківської державної нотаріальної контори в судове засідання не з»явився з невідомих суду причин, про день та час розгляду справи сповіщений належно. Дослідивши матеріали справи, вислухавши позивача та її представника, суд вважає, у задоволенні позову слід відмовти з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] підтверджено, [PERSON] є матір»ю [PERSON], [INFO]. Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON], 1920 року народження, померла [INFO] року у м.Харкові, актовий запис № 267. Відповідно до копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 15.03.1962 року, [PERSON], 1942 року народження, зареєстрував шлюб 15 березня 1962 року у Дзержинському Бюро РАГС м.Харкова, актовий запис № 304, з [PERSON], 1942 року народження, після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище «[PERSON]». Копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] підтверджено, [PERSON] є матір»ю [PERSON], [INFO]. Відповідно до копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 10.10.1982 року, [PERSON], 1961 року народження, зареєстрував шлюб 10 жовтня 1982 року у Палаці одруження «Дзержинський» м.Харкова, актовий запис № 2008, з [PERSON], 1962 року народження, після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище «[PERSON]». Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] року у м.Харкові, актовий запис № 7664. На підставі товариського договору від 23.06.1956 року [PERSON] (бабуся позивачки) придбала у [PERSON] житловий будинок [ADDRESS] у м. Харкові, відповідно до якого [PERSON] в присутності свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] продала, а [PERSON] купила будинок [ADDRESS] у м.Харкові за 23000 рублів. З копії будинкової книги вбачається, [PERSON] з 28.08.1956 року зареєстрована у будинку [ADDRESS] у м.Харкові, адресу якого, згідно повідомлення КП «Харківське МБТІ» від 11.08.2014 року, при проведені поточної інвентаризації 22.10.1983 року змінено на [ADDRESS] у м. Харкові. Після смерті [INFO] року [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй майно. Мати [PERSON]- [PERSON] (дочка померлої [PERSON]) прийняла спадщину у вигляді житловий будинок [ADDRESS] у м. Харкові фактично, що підтверджується записом будинкової книги. Разом з цим, в матеріалах доданих до позову відсутні документи, що підтверджують реєстрацію права власності [PERSON] на домоволодіння [ADDRESS] у м. Харкові. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Згідно зі ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Правові аспекти спадкового права регулюються главами 84 - 90 ЦК України. Спадкуванням є перехід прав та обов»язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Після смерті [INFO] року [PERSON] (матері позивачки) відкрилась спадщина. Згідно повідомлення Шостої Харківської державної нотаріальної контори за № 3527/01-16 від 09.10.2014 року, 27 серпня 2012 року до нотаріальної контори іх заявою про прийняття спадщини після померлої [INFO] року [PERSON], яка на день смерті проживала за адресою: м.Харків, [ADDRESS], звернулася дочка спадкодавця - [PERSON], [INFO], на підставі її заяви заведена спадкова справа № 540/2012. Більше ніхто із заявами про прийняття спадщини або про відмову від прийняття спадщини до нотаріальної контори не звертався, свідоцтва про право на спадщину не видавалися. Відповідно роз»яснень, викладених Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об»єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду. Поряд із цим, відповідно до ч.3 ст.3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч.4 ст.3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов»язкової реєстрації таких прав. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року N 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року N 7/5 і зареєстроване в Мін'юсті 18 лютого 2002 року за N 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину. Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ згаданим вище листом № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 р. роз»яснив про необхідність з»ясування факту звернення позивача до нотаріуса із заявою щодо видачі свідоцтва про спадщину та наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Таким чином, суду не додано доказу про відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, що є підставою для відмови у позові. Стосовно позовних вимог щодо визнання за [PERSON] права власності на самовільні прибудови до житлового будинку та господарські споруди, які відображені у технічному паспорті на вищевказаний житловий будинок, не констатує його перехід у порядку спадкування, тому є неналежним способом захисту прав спадкоємців, якщо право звернутися до суду з вимогою про визнання права власності не належало спадкодавцеві (ст.ст. 376,1216, 1218 ЦК). З урахуванням наведеного,

Outcome: dismissed