Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Милорадівської сільської ради Котелевського району Полтавської області, в якому просить визнати за нею в порядку спадкування за заповітом право власності на земельну ділянку площею 2, 9007 га., яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Милорадівської сільської ради Котелевського району Полтавської області та до дня смерті належала на праві приватної власності [PERSON], яка померла20.01.1998 року. Обґрунтовуючи свій позов тим, що вона стала спадкоємицею за заповітом на майно [PERSON], яка померла 20.01.1998 року. В теперішній час вона бажає оформити спадкове майно, яке складається із земельної ділянки площею 2, 9007 га., яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Милорадівської сільської ради Котелевського району Полтавської області та до дня смерті належала на праві приватної власності [PERSON]. Але нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на зазначене майно, оскільки відсутній витяг з Державного земельного кадастру та рекомендовано звернутися до суду (а.с. 12). Крім цього, на даний час змінена площа земельної ділянки з 2, 83 га. на 2, 9007 га. У відкрите судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася в установленому законом порядку. [PERSON] надала до суду заяву від 27.09.2017 року, в якій просить суд провести розгляд справи без її участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі (а.с. 21, 23 ). Представник відповідача Милорадівської сільської ради Котелевського району Полтавської області у відкрите судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку. Відповідач Милорадівська сільська рада Котелевського району Полтавської області надала до суду заяву від 28.09.2017 року , в якій просить суд провести судове засідання без участі представника сільської ради, зазначивши, що позовні вимоги [PERSON] визнають у повному обсязі (а.с. 29, 40). Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача приватний нотаріус Котелевського районного нотаріального округу Полтавської області [PERSON] в судове засідання не зявився, про час і місце судового розгляду повідомлений в установленому законом порядку. Приватний нотаріус Котелевського районного нотаріального округу Полтавської області [PERSON] надіслав до суду листа № 872/01-16 від 28.09.2017 року, в якому просить розглядати справу без участі приватного нотаріуса, у вирішенні даного питання покладається на розсуд суду (а.с. 22). У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, системно дослідивши матеріали даної цивільної справи (а.с.1- 40), вивчивши правові норми, які регулюють дані правовідносини приходить до переконання, що позовну заяву слід задовольнити повністю з наступних підстав. Відповідно до абз.3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року N 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] померла 20.01.1998 року, про що свідчить світлокопія свідоцтва про смерть, серії 1-КЕ № 058395, виданого Милорадівською сільською радою Котелевського району Полтавської області 20.01.1998 року року (а.с. 8). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина за заповітом Відповідно до змісту світлокопії заповіту від 04.01.1990 року, посвідченого секретарем Милорадівської сільської ради Котелевського району Полтавської області, зареєстрованого в реєстрі за № 1, у якому [PERSON] все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що належатиме їй на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла [PERSON] (а.с. 12). Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно з ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Спадкове майно складається із земельної ділянки площею 2, 9007 га., яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Милорадівської сільської ради Котелевського району Полтавської області та до дня смерті належала на праві приватної власності [PERSON] (а.с. 5, 10-11). Як вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 580/02-14 від 25.07.2017 року, до приватного нотаріуса звернувся представник за довіреністю [PERSON] з метою оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом, на земельну ділянку площею 2, 83 га. (2, 9007га.) що знаходиться на території Милорадівської сільської ради (КСП «Зоря») Котелевського району Полтавської області й до дня смерті належала на праві приватної власності [PERSON], яка померла 20.01.1998 року, проте нотаріусом було встановлено що на вказану земельну ділянку відсутній витяг з Державного земельного кадастру та рекомендовано звернутися до суду (а.с. 12). Як роз'яснено в п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування зі збереженням її цільового призначення, при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Державний земельний кадастр» кадастровий номер земельної ділянки індивідуальна, що не повторюється на всій території України, послідовність цифр та знаків, яка присвоюється земельній ділянці під час її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування. Відповідно до п.115 постанови КМУ « Про затвердження порядку ведення Державного земельного кадастру» від 17.10.2012 року державна реєстрація земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації за заявою власників. Так, як власник спірної земельної ділянки [PERSON] померла 20.01.1998 року, а сама земельна ділянка не занесена до автоматизованої системи ведення Державного земельного кадастру, кадастровий номер не визначений, то позивач [PERSON] позбавлена можливості як спадкоємець за заповітом отримати свідоцтво про право власності на спадщину за заповітом. Щодо зміни площі земельної ділянки, судом встановлено: Відповідно до листа виданого Головним управлінням Держгеокадастру у Котелевському районі Полтавської області від 10.10.2017 року № 685/109-17 встановлено, що відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ПЛ № 026915, виданого 12 квітня 2002 року на підставі рішення виконавчого комітету Милорадівської сільської ради народних депутатів від 18 березня 2002 року № 35 площею 2, 83 га. власником земельної ділянки є [PERSON]. На підставі протесту прокуратури Котелевського району від 07.05.2010 року рішення виконавчого комітету Милорадівської сільської ради Котелевського району Полтавської області № 23 від 25.05.2010 року скасоване, як незаконне. Проте у 2012 році ДП «Полтавський науково-дослідний та проектним інститутом» розроблено «Технічну документацію по коригуванню масивів № 16, 17, 18, 23, 24, 25, 26, 29 проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) в адміністративних межах Милорадівської сільської ради». Згадана документація затверджена розпорядженням голови районної державної адміністрації від 13.08.2012 року № 304. (а.с. 10, 32-33). Відповідно до розпорядження голови Котелевської районної державної адміністрації від 13.08.2012 року № 304 затверджено дану документацію, а саме в списку під № 15 641 зазначено : затвердити гр. [PERSON] технічну документацію на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2, 9007 га. (а.с. 32-33). Тобто площа земельної ділянки була змінена з 2, 83 га. на 2, 9007 га. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно з п. г ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до змісту повідомлення приватного нотаріуса [PERSON] № 812/01-16 від 27.09.2017 року, в провадженні знаходиться спадкова справа № 60/2017 на майно [PERSON], померлої 20.01.1998 року, місце проживання якої було: с. Милорадове, Котелевського району Полтавської області . В спадковій справі знаходяться: заява про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом що надійшла 08.06.2017 року від [PERSON]. Інших заяв у спадковій справі не міститься. Дані про інших спадкоємців у спадковій справі відсутні. Свідоцтва про право на спадщину не видавалися (а.с. 22). Ч.1 ст. 1225 ЦК України встановлено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємців права на спадщину. Згідно з ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Виходячи із змісту ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. З огляду на наведене вище суд не може вийти за межі позовних вимог відповідно до вимог ЦПК України. Задовольняючи позовну заяву [PERSON] до Милорадівської сільської ради Котелевського району Полтавської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача приватний нотаріус Котелевського районного нотаріального округу Полтавської області [PERSON], суд виходить із засад справедливості, добросовісності, виваженості, розумності відповідно до вимог ст. 3 ч. 1 п. п. 5, 6 Цивільного кодексу України. Підсумовуючи все вище викладене суд, вважає, що [PERSON] , як спадкоємець за заповітом, дійсно має законне право на земельну ділянку площею 2, 9007 га, що знаходиться на території Милорадівської сільської ради (КСП «Зоря») Котелевського району Полтавської області й до дня смерті належала на праві приватної власності [PERSON]. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові витрати позивачу присуджуються пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved