Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого вказала, що 24.02.2018 вона зареєструвала з відповідачем шлюб, в якому [INFO] народилась донька [PERSON] , яка проживає разом з нею і перебуває на її утриманні. З початку 2020 року шлюбні відносини між нею та відповідачем були припинені у зв`язку з різними життєвими поглядами і різниці в характерах, що призвело до повного руйнування сімейних зав`язків. Постійні сварки через побутові дрібниці призвели до, що вони віддалилися одне від одного як фізично, так і духовно. Вже тричі вони проживали окремо та намагалися налагодити відносини, але все це було марним. Вказуючи на неможливість примирення та збереження сім`ї, позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Сторони до суду не з`явилися, про час і місце розгляду справи сповіщені належним чином, надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність. При цьому позивач вказала, що вона наполягає на позові, а відповідач - що він не заперечує проти розірвання шлюбу. Згідно з ухвалою судді від 27.04.2021 у справі відкрито спрощене позовне провадження. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 24.02.2018 сторони зареєстрували шлюб у Мирноградському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 25, в якому [INFO] народилась донька [PERSON] , яка проживає разом з позивачем за однією адресою. Шлюбно-сімейні стосунки сторони припинили на початку 2020 року. Вказані обставини встановлені на підставі свідоцтв про шлюб, про народження дітей, заяв сторін, акту обстеження фактичних обставин проживання дитини з батьками від 01.04.2021, довідки виконавчого комітету Мирноградської міської ради від 01.04.2021 (а.с.12-15). Відповідно до ч.1 ст.51 Конституції України та ч.1 ст.24 СК України основною засадою, на якій ґрунтується шлюб, є вільна згода жінки та чоловіка. У шлюбі дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що передбачено ч.1 ст.55 СК України. Згідно з ч.3 і ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, а примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. У ч.4 ст.4 СК України закріплено та у ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано право на повагу до приватного та сімейного життя, що включає в себе захист права на розірвання шлюбу у спосіб та в порядку, передбачені законодавством. Зокрема, згідно з ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно зі ст.112 СК України суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Беручи до уваги вищенаведене та те, що шлюб сторін фактично розпався, примирення сторони вважають неможливим, наполягають на розірванні шлюбу, суд вважає, що подальше сумісне життя сторін і збереження сім`ї не відповідало б їх інтересам та суперечило б моральним засадам суспільства, тому їх шлюб підлягає розірванню. Спір майнового характеру сторонами не заявлений, місце проживання дитини та питання її матеріального забезпечення визначено сторонами самостійно. На підставі ст.ст.110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved