Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання її в розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення сином [PERSON] , [INFO] віку. Позивач в судове засідання не з`явилась, звернулась до суду з заявою про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення у справі. Відповідач в судове засідання не з`явився повторно, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Відзив на позовну заяву ним подано не було. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи думку позивача, яка не заперечувала проти ухвалення заочного рішення та дослідивши докази належного повідомлення відповідача про дату та час розгляду справи, суд дотримуючись вимог ст. 280 ЦПК України дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача та ухвалення заочного рішення по справі. Суд, всебічно, об`єктивно та неупереджено дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. Встановлено, що сторони, від подружнього життя мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у свідоцтвах про народження яких відповідач та позивач записані батьками. Позивач на даний час знаходиться у відпустці по догляду за сином [PERSON] , [INFO] до досягнення нею 3-річного віку, малолітня дитина, проживає разом з матір`ю. Відповідач [PERSON] фізично здоровий, працездатний, будь-якої участі у додаткових витратах на утримання дітей не бере. Статтею 75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи. Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Відповідно до вимог ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, але за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідач працездатний, фізично здоровий, суд приходить до переконання, що щомісячний розмір аліментів на утримання дружини слід призначити у розмірі 500 грн. У відповідності до ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави судові витрати, що складаються з судового збору в розмірі 840,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial