Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, відповідно до якого просить суд винести рішення, яким стягувати з відповідача [PERSON] аліменти на утримання повнолітньої дочки [PERSON], [INFO], у фіксованому грошовому еквіваленті в розмірі одного прожиткового мінімуму на працюючу людину, а саме 3200 грн. Свої вимоги мотивувала тим, що вона з відповідачем перебувала у фактичних шлюбних відносинах. Від даних відносин мають дочку [PERSON], [INFO] . По рішенню Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 22.04.2016 року з відповідача [PERSON] стягувались аліменти на утримання їх дочки у розмірі ? частини з усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. [INFO] дочці виповнилося 18 років і виплата аліментів за попереднім рішенням закінчилася. В даний час дочка навчається на денному відділенні Одеського національного медичного університету та потребує матеріальної допомоги. За таких обставин їй одній складно утримувати дитину, а тому вона звернулась до суду з даним позовом . В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали в повному обсязі з підстав, що зазначені в позові, при цьому позивач зазначила, що з вересня 2016 року дочка навчається на денному відділенні Одеського національного медичного університету та її навчання триматиме до кінця червня 2023 року. Їй одній складно утримувати дитину, а відповідач жодної допомоги на утримання дитини не надає. Проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів вона не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився без повідомлення причин, відзив на позовну заяву до суду не подав. Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причини або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи викладене, а також те, що одночасно існують умови, які передбачені ч.1 ст.280 ЦПК України, суд, - постановив: провести заочний розгляд даної справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів у відсутність відповідача. Відповідно до п.9 Перехідних положень ЦПК України (в редакції Закону України № 2147-VII від 03 жовтня 2017 року) справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою суду від 10.10.2017 року відкрите провадження у справі. Вислухавши пояснення позивача, її представника, вивчивши та проаналізувавши матеріли справи, суд встановив наступне. Як достовірно встановлено у судовому засіданні, рішенням Крюківського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 14.09.2012 року відповідач [PERSON] визнаний батьком [PERSON], [INFO]. Рішенням Крюківського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 22.04.2016 року з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дочки [PERSON] у розмірі ? частини з усіх видів заробітку до досягнення [PERSON] повноліття. Повнолітня дочка сторін [PERSON] на даний час навчається в Одеському національному медичному університеті на денній формі навчання, при цьому остання за період з січня 2017 року по червень 2017 року отримала стипендію на загальну суму 6325 грн., що підтверджується довідкою про доходи №215, яка видана 26.06.2017 року Одеським національним медичним університетом. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Таким чином, між сторонами в справі виникли правовідносини, щодо реалізації батьківських обов»язків з утримання їх повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Судом встановлено, що відповідно до ст. 187 Сімейного кодексу України відповідач за власною ініціативою аліменти не виплачує. В порядку ст. 188 Сімейного кодексу України від обов»язку утримувати дочку не звільнений, угоди про добровільну сплату аліментів, згідно ст. 189 Сімейного кодексу України, між сторонами не укладено. Ненадання матеріальної допомоги повнолітній дитині, яка навчається і потребує у зв»язку з цим допомоги, є порушенням батьківського обов»язку, передбаченого ст. 199 Сімейного кодексу України. Згідно ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 Цього кодексу. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні аліментів суд враховує: стан здоров»я та матеріальне становище дитини; стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для пре здатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. У відповідності до п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При визначені розміру аліментів, які необхідно стягувати з відповідача на користь позивача, суд враховує те, що як позивач, так і відповідач є працездатними особами, при цьому відповідачем не надано доказів наявності в нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина та не надано доказів того, що він не має можливості надавати матеріальну допомогу на утримання дочки. Також, суд враховує те, що повнолітня дитина сторін отримує стипендію . Враховуючи викладене, встановлені обставини справи, встановлений Законом прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений Законом обов»язок обох батьків надавати матеріальну допомогу повнолітній дитині, яка продовжує навчання, виходячи з вимог виваженості, розумності та справедливості, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню та необхідно стягнути з відповідача аліменти на утримання дочки, яка продовжує навчання, у розмірі 900 грн. щомісячно. Відповідно до ст..191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а ст..199 СК України передбачено обов»язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання до закінчення ними навчання однак не довше ніж до досягнення останніми двадцяти трьох років. Оскільки термін навчання [PERSON] триватиме і після досягнення останньою двадцяти трьох років, то аліменти необхідно присудити від дня пред»явлення позову, тобто з 15.09.2017 року та до досягнення [PERSON] двадцяти трьох років. Оскільки позов підлягає до часткового задоволення, то з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір.

Outcome: partial