Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить: 1) звільнити з-під арешту майно, скасувавши арешт на все майно [PERSON] , де б воно не знаходилось, накладений постановою начальника відділу СУ ГУМВС України в Запорізькій області Клименко Р.Г. від 25.06.2012 по справі № 800950дп4; 2) судові витрати стягнути з відповідача. В обґрунтування позовних вимог вказує, що 22.01.2021 вона звернулась до приватного нотаріуса Приморського районного нотаріального округу Фіщина В.В., з заявою про видачу свідоцтва про право спадщини за законом після смерті її чоловіка - [PERSON] . Від нотаріуса вона дізналась про арешт, накладений на майно її чоловіка. Постановою начальника відділу СУ ГУМВС України в Запорізькій області Клименко Р.Г. від 25.06.2012 по справі № 800950дп4 відносно [PERSON] за скоєння злочинів, передбачених ч.ч. 1, 4 ст. 191 КК України був накладений арешт на майно [PERSON] , де б воно не знаходилось. Вироком Приморського районного суду Запорізької області від 21.12.2012 [PERSON] визнано винним у скоєнні злочинів, передбачених ч.ч. 1,4 ст. 191 КК України та засуджено до позбавлення волі строком на 5 років з іспитовим строком на 3 роки; стягнуто на користь ТОВ «Преслав» 92 592,38 грн. Протягом 2012-2017 років сума, стягнута за вироком суду була в добровільному порядку перерахована [PERSON] - ТОВ «Преслав». В Приморському районному відділі державної виконавчої служби на виконанні відсутні будь-які документи про стягнення з [PERSON] грошових коштів. Від відповідача Головного управління Національної поліції в Запорізькій області в порядку ст.\~178\~ЦПК України надійшов відзив на позовну заяву, в якому вказується, що ГУНП є неналежним відповідачем у даній цивільній справі. Станом на момент подачі позовної заяви та відзиву на позовну заяву ГУМВС України в Запорізькій області, працівники якого накладали арешт на майно перебуває у стані припинення та не ліквідоване у встановленому законом порядку. У ГУНП в Запорізькій області відсутні повноваження щодо скасування арешту майна при закритті кримінального провадження. Порядок скасування арешту майна, що накладений у межах кримінального провадження, встановлено ст. 174 КПК України 2012 року. На момент звернення позивача до суду з вимогою скасувати арешт з-під майна, орган, в якому працював слідчий, яким й накладено арешт на майно перебуває у стані припинення, всі штатні посади скасовані. Крім того, відсутній чинний нормативно-правовий акт, який передбачає порядок скасування арешту накладеного слідчим та за результатом розгляду справи в суді, вирішення долі майна на яке накладено арешт та яке не скасовано судом. Слідчі ГУМВС України в Запорізькій області не мали законної можливості зняти арешт з-під майна, у зв`язку з тим, що кримінальна справа, у якій на все майно [PERSON] було накладено арешт, була передана до суду. ГУНП, яке створене 07.11.2015 не є правонаступником ГУМВС України в Запорізькій області, жодним чином не порушувало права позивача, крім цього, відповідно до норм чинного законодавства позбавляє будь-якої законодавчої можливості вплинути на статус майна, яке належить [PERSON] , як наслідок не є належним відповідачем у даній цивільній справі. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] (а.с.43-46). В судове засідання сторони не з`явились, надіслали заяви про розгляд справи без їх участі, позивач позовні вимоги підтримує частково, просить судові витрати не стягувати з відповідача (а.с.55); третя особа проти позову не заперечує (а.с.54). Тому суд може розглянути справу без участі сторін, і на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювати фіксацію судового процесу звукозаписувальними технічними засобами. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що постановою начальника відділу СУ ГУМВС України в Запорізькій області Клименка Р.Г. від 25 червня 2012 року накладено арешт на майно підозрюваного [PERSON] , де б воно не знаходилось, у кримінальній справі № 800950дп4 за скоєння злочинів, передбачених ч.ч. 1,4 ст. 191 КК України (а.с.18). Як вбачається з відомості з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, 26.06.2012 Запорізькою філією державного підприємства «Інформаційний центр» зареєстровано обтяження: арешт нерухомого майна, підстава обтяження: постанова про накладення арешту на майно, б/н 25.06.2012, Слідче управління ГУМВС України в Запорізькій області, об`єкт обтяження: будинок, адреса: [ADDRESS] , власник: [PERSON] , обтяжувач: СУ ГУМВС України в Запорізькій області, заявник: Слідче управління ГУМВС України в Запорізькій області (а.с.13). Згідно з випискою з акту про смерть, [PERSON] , [INFO] помер [INFO] в м. Велинград Пазарджицької області, Болгарія (а.с.10). Позивачка є дружиною померлого [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу, згідно якого, 05 листопада 1983 року [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] уклали шлюб (а.с.21). Приватним нотаріусом Фіщиним В.В. 19.10.2018 зареєстровано спадкову справу за № 63169609 після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] (а.с.14). Постановою приватного нотаріуса Приморського районного нотаріального округу Запорізької області Фіщина В.В. від 22.01.2021 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з існуючим обтяженням (а.с.15). Згідно з довідкою Приморського РВДВС від 14.08.2019 виданої [PERSON] , у Приморському районному відділі державної виконавчої служби ГТУЮ у Запорізькій області виконавчих документів про стягнення з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] станом на 14.08.2019 на виконанні не знаходиться (а.с.16). У довідці\~ТОВ «Преслав»\~від 07.08.2019\~вказано,\~що борг\~за вироком\~суду від\~21.12.2012\~у справі\~№ 1-134/2012\~відносно [PERSON] \~сплачений ним\~у повному\~обсязі в\~сумі 92\~592,38\~грн.\~Виконавчий лист\~з приводу\~даного стягнення\~не пред`являвся.\~ТОВ «Преслав»\~претензій до\~спадкоємців [PERSON] \~не має (а.с.17). 01.06.2006 [PERSON] отримав Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 7.0024 га, розташованої на території Преславської сільської ради Приморського району Запорізької області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.19) Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу (а.с.20). Відповідно до ст.\~15\~ЦК України кожна особа має права на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.\~16\~ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту є відновлення становища, яке існувало до порушення. Відповідно до ч. 1 ст.\~4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до правових висновків, викладених у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.06.2020 по справі № 727/2878/19 спори про звільнення майна з-під арешту, накладеного за правилами КПК України 1960 року та не знятого за цим Кодексом після закриття кримінальної справи, слід розглядати за правилами цивільного судочинства. Арешт на майно накладено постановою СУ ГУМВС України в Запорізькій області 25.06.2012. Новий Кримінально-процесуальний кодекс України набрав чинності з 20 листопада 2012 року, таким чином даний спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 03.06.2016 року «Про судову практику у справах про зняття арешту з майна» при розгляді позову про визнання права власності на арештоване майно та/або зняття арешту з майна судам слід всебічно і повно з`ясовувати обставини, наведені позивачем на підтвердження своїх вимог, неухильно додержуючись при цьому як правових норм, що гарантують права осіб, які беруть участь у справі, так і положень про належність та допустимість доказів. Відповідно до ст.\~41\~Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст.\~1218\~ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 5 ст.\~1268\~ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Статтею 391\~ЦК України передбачено право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно статті 16\~ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] , позивач [PERSON] є спадкоємицею першої черги після його смерті відповідно до ст. 1261 ЦК України, як дружина померлого. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на житловий будинок [ADDRESS] та Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 7.0024 га, розташованої на території Преславської сільської ради Приморського району Запорізької області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Позивач [PERSON] своєчасно звернулася до нотаріуса з метою оформлення спадщини після померлого [PERSON] , однак, отримавши Витяг з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна було встановлено, що постановою начальника відділу СУ ГУМВС України в Запорізькій області Клименко Р.Г. від 25.06.2012 по справі № 800950дп4 відносно [PERSON] за скоєння злочинів, передбачених ч.ч. 1,4 ст. 191 КК України був накладений арешт на майно [PERSON] , де б воно не знаходилось. Протягом 2012-2017 років [PERSON] була перерахована ТОВ «Преслав» стягнута за вироком суду сума 92\~592,38 грн., що підтверджується довідкою ТОВ «Преслав». В матеріалах справи відсутні докази про те, що на даний час існує потреба в арешті вищезазначеного майна. Відсутність підстав накладення арешту вказує на незаконність перебування майна під арештом. Відповідно до ч. 1 ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень ч.ч. 1,2 ст.\~89\~ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що даний позов підлягає задоволенню та вважає за необхідне зняти арешт. На підставі ст. ст. 16, 1216, 1218, 1268 ЦК України,

Outcome: approved