Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом у якому вказала, що вона є власником квартири [ADDRESS] згідно Договору куплі-продажу №1447 від 29.06.2010 року.В квартирі були зареєстровані її син [PERSON] , онук [PERSON] , невістка [PERSON] 24.05.2018 р. відповідно до рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Відповідач прописана, хоча фактично, з серпня 2018 року дотеперішній час в квартирі не проживає, особистих речей її та іншого майна в квартирі не має. Місце проживання відповідача,позивачу не відомо, будь яке спілкування відсутнє.Оскільки, за адресою відповідач не проживає, виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, які не надаються, але нараховуються, чим об`єктивно порушуються права позивача. На підставі ст. 391, 405 ЦК України просить суд визнати [PERSON] , такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] . Ухвалою від 06.11.2019 рокувідкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Ухвалою від 15.01.2020 року, закрито підготовче провадження. У встановлений ухвалою від 06.11.2019 року строк відповідачу на подання відзиву, від відповідача відзив не надійшов. Відповідно до ст. 130 ч.9 ЦПК України, у разі відмови адресата одержати судову повістку особа, яка її доставляє, робить відповідну помітку на повістці і повертає її до суду. Особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою. Відповідно до ст. 130 ч. 10 ЦПК України, якщо місцеперебування відповідача невідоме, суд розглядає справу після надходження до суду відомостей щодо його виклику до суду в порядку, визначеному цим Кодексом. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, відзив на позов не надала. На офіційному веб-порталі суду було розміщено оголошення про час і місце розгляду справи. Відповідно до ст. 128 ч. 11 ЦПК України, відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Судом були використані можливі способи сповіщення відповідача про наявність справи у суді, та виклик до суду, але вони результатів не дали. Відповідно до ст. 280 ч.1 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. У суду є підстави для ухвалення заочного рішення. Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу від 29.06.2010 року посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Корицьким Є.Д., та зареєстрованого в реєстрі за №1447, позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що також підтверджується витягом №26572449 від 01.07.2010 року про реєстрацію права власності на нерухоме майно Відповідно до ст. 317, 319 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном; власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до довідки Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради №01-71/17888 від 04.11.2019 року у квартирі адресою [ADDRESS] , зареєстрована відповідач [PERSON] Факт не проживання відповідача у спірній квартирі, крім тверджень позивача, підтверджується актом ОСББ «Калнишевського 18» від 20.09.2019 року, письмовими поясненнями свідків [PERSON] , [PERSON] , наданими до суду. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником спірної квартири, відповідач [PERSON] , не будучи власником вказаної квартири, зареєстрована в ній, на момент розгляду справи понад один рік у квартирі не проживає. Положення ст. 405 ЦК України, ст. 156 ЖК України, регулюють права і обов`язки членів сім`ї власника квартири. Згідно зі ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином суд вважає, що вимоги позивача законні обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved