Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 04.05.1995 року з відповідачем уклала шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Бориславського міського управління юстиції Львівської області, актовий запис №103. Від шлюбу народився син [PERSON] , [INFO] , який є повнолітнім. Ще з 1999 року відносини у їхньому подружньому житті розладились, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки. І з цього часу позивач з відповідачем проживають окремо. Відповідно у кожного з них своє життя та свої інтереси. Фактично сім`я припинила своє існування понад 18 років назад. Незважаючи на те, що їхній син є повнолітнім, однак, спільної згоди для розірвання шлюбу в порядку статті 106 СК України сторони не досягнули, оскільки позивач з відповідачем не спілкуються. На даний час сторони сімейного життя не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Примирення та збереження шлюбу між ними неможливе з підстав викладених вище. Крім того, перебування у шлюбі суперечить їхнім інтересам. Позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем. У судове засідання сторони не з`явили повторнося, хоч були належним чином судом повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання у цивільній справі відповідно до закону. 17.09.2019 року позивач [PERSON] подала через канцелярію суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує та просить його задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення у справі. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З метою забезпечення прав учасників справи, зокрема права відповідача на подання відзиву, справа розглянута у строк понад 15 днів з дня отримання сторонами ухвали про відкриття провадження у справі. Відповідачем не подано до суду відзив на позов у встановлений законом строк та суду не надано доказів про пропущення строку для надання відзиву з поважних причин. Згідно ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд приходить до висновку про вирішення справи на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалення заочного рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У тому числі, суд враховує вимоги ст.80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, поданих до суду. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю. Судом встановлено, що 04.05.1995 року між сторонами укладено шлюб, що підтверджується повторним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 22.22.2018 року, яке видане Бориславським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Львівській області, актовий запис №103. Від шлюбу народився син [PERSON] , [INFO] , який є повнолітнім. Ще з 1999 року відносини у їхньому подружньому житті розладились, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки. І з цього часу позивач з відповідачем проживають окремо. Відповідно у кожного з них своє життя та свої інтереси. Фактично сім`я припинила своє існування понад 18 років назад. Незважаючи на те, що їхній син є повнолітнім, однак, спільної згоди для розірвання шлюбу в порядку статті 106 СК України сторони не досягнули, оскільки позивач з відповідачем не спілкуються. . На даний час сторони сімейного життя не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Примирення та збереження шлюбу між ними неможливе з підстав викладених вище. Крім того, перебування у шлюбі суперечить їхнім інтересам. Позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Враховуючи вищевикладене, у відповідності до ст.112 СК України, суд приходить до висновку, що збереження шлюбу і подальше спільне життя подружжя суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, а тому шлюб слід розірвати, врахувавши інтереси позивача.

Outcome: approved