Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа Комінтернівський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартири №923 в будинку 3 А по вул. Монюшка в м. Харкові.\~\~\~ В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач посилається на те, що однокімнатна квартира № 924 в будинку № 3 А по вул. Монюшка в м. Харкові належить їй на праві власності на підставі договору дарування від 10.12.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON], реєстраційний номер № 2270 та внесений за № 3768020 в державний реєстр майнових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. В спірній квартирі зареєстровані проживаючими позивач та її колишній чоловік відповідач [PERSON] У 1996 році відповідач поїхав до Москви, де мешкає і на теперішній час. Враховуючи те, що відповідач не мешкає в спірній квартирі, не користується нею, не сплачує за комунальні послуги, а в свою чергу позивач несе всі затрати, тому вона була вимушена звернутися до суду. Позивач в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, про причину неявки суду не повідомив. Представник третьої особи Комінтернівського районного відділу ГУ ДМС України в Харківській області в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, при ухваленні рішення покладалась на розсуд суду. Зі згоди позивача, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача на підставі наявних в матеріалах справи доказів, та ухвалити по справі заочне рішення. Суд, вислухавши пояснення позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Спірним житловим приміщенням є квартира № 924, яка розташована за адресою м. Харків, вул. Монюшка, 3 А, 2/3 частини якої належить на праві власності [PERSON], що підтверджується договором дарування від 10 грудня 2013 року, зареєстровано в реєстрі за № 2270 (а.с. 7-8). Згідно відомостей адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України в Харківській області від 14.05.2015 року [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO] А, кв. 924 (а.с. 37) Відповідач по справі [PERSON] більше ніж 10 років у спірному житловому приміщенні не проживає. Ці обставини встановлені судом на підставі пояснень в судовому засіданні свідків. Допитаний в судовому засіданні у якості свідка [PERSON] пояснила суду, що вона є подругою позивача та знайома з нею з 1992 року. Також вона була знайома з чоловіком позивача відповідачем по справі [PERSON], який з 1996 року не проживає з позивачем, та їй відомо, що він знаходиться за межами України. В спірній квартирі проживає тільки позивач. Особистий речей відповідача в житловому приміщенні не має. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є колишньою сусідкою позивача. Чоловік позивача не проживає в спірному житловому приміщенні близько 10 років, у квартирі проживає позивач та її донька. Відповідач по справі не проживає у вказаній квартирі з 1995-1996 років, його особистих речей в житловому приміщенні вона не бачила, щодо конфліктів та чинення перешкод відповідачу з боку позивача їй невідомо. Суд не має підстав для сумніву стосовно об'єктивності пояснень цих свідків, у звязку з тим, вказані особи ніяким чином не зацікавлені в наслідках розгляду цієї справи і їх пояснення об'єктивно співвідносяться з іншими доказами по справ. З інформації наданої Комінтернівським РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області № 62/2351 від 22 травня 2015 року вбачається, що [PERSON] з заявами та повідомленнями щодо перешкод в користуванні житловим приміщенням за адресою: м. Харків, вул. Монюшка,3 А, кв.924 за період з березня 2014 року по теперішній час не звертався (а.с. 39). Відповідно до ст. 41 Конституції України, право приватної власності є непорушним. У відповідності до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Законом України Про свободу пересування і вільне обрання місця проживання в Україні встановлено, що реєстрація провадиться за місцем постійного чи тимчасового перебування громадян. У разі зміни місця перебування Законом передбачено зняття з реєстрації за місцем проживання. Відповідно до ст. 16 ЦК України - кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому, відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. У відповідності до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. На підставі наданих позивачами доказів, суд вважає, що відповідач, відсутній в спірному житловому приміщенні більше одного року без поважних причин, і визнає його таким, що втратив право користування спірним житловим приміщенням. Судом не встановлено обставин, які б свідчили про поважність причин відсутності відповідача, в спірному житловому приміщенні, і не вбачається підстав для продовження цього строку, бо з заявою про поновлення цього строку, або зі зустрічним позовом про поновлення його права користування спірним житловим приміщенням, відповідач до суду не звертався. Реєстрація місця проживання відповідача, у квартирі, яка належить на праві власності позивачу, безперечно, обмежує її права, як власника по користуванню нерухомим майном, оскільки позивач вимушена самостійно нести витрати по утриманню житла і сплаті комунальних послуг. У зв'язку з тим, що відповідач, не користується без поважних причин житловим приміщенням квартирою № 924 в будинку 3 А по вул. Монюшка в м. Харкові більш як один рік, він є таким, що втратив право користування цим житлом приміщенням. З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. Питання про стягнення судових витрат, суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України.\~ На підставі викладеного,

Outcome: approved