Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого вказала, що 03.11.2001 вона зареєструвала з відповідачем шлюб. У даному шлюбі вони мають неповнолітню доньку Віліну, [INFO], яка проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. На утримання дитини відповідач сплачує аліменти на підставі судового наказу, виданого Димитровським міським судом Донецької області від 11.04.2018. Під час спільного проживання між нею та відповідачем постійно виникали конфлікти на грунті непорозумінь щодо обовязків чоловіка та жінки в сім'ї, утримання та виховання дитини, фінансових питань сімейного бюджету, відношень з батьками, внаслідок чого подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечить її інтересам. У зв'язку з постійними конфліктами та сварками вона з жовтня 2014 припинила з відповідачем шлюбні стосунки, вони не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету, не піклуються одне про одного. За цей час вона та відповідач повністю втратили почуття любові та поваги одне до одного. Вважаючи примирення з відповідачем неможливим, позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Сторони до судового засідання не зявилися, про час і місце розгляду справи сповіщені належним чином, письмово повідомили суд про розгляд справи у їх відсутність. При цьому позивач [PERSON] у своїй заяві вказала, що вона наполягає на позові, а відповідач [PERSON] що він визнає позов у повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що 03 листопада 2001 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Димитровського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 326. У даному шлюбі сторони мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з матір'ю та на утримання якої з відповідача відповідно до наказу Димитровського міського суду Донецької області від 11.04.2018 стягуються аліменти в розмірі 1/4 частки його доходу. Шлюбно-сімейні стосунки сторони припинили з жовтня 2014 року. Вказані обставини встановлені на підставі письмових заяв сторін, свідоцтв про їх шлюб, про народження дитини, довідки виконавчого комітету Мирноградської міської ради від 03.10.2018 про склад сімї позивача, судового наказу від 11.04.2018 (а.с.10, 11, 12, 13). \~ \~ \~ \~Згідно за ст.112 Сімейного кодексу України суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~ Частиною 1 ст.51 Конституції України та ч.1 ст.24 СК України встановлена основна засада, на якій ґрунтується шлюб, а саме: вільна згода жінки та чоловіка. У шлюбі дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що передбачено ч.1 ст.55 СК України. Згідно з положеннями частин 3 і 4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, а примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Отже, формуючи свою правову позицію з приводу позовних вимог, суд керується принципом добровільності шлюбу, відповідно до якого примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, та правом сторін на приватне та сімейне життя. Беручи до уваги вищенаведене та те, що шлюб сторін фактично розпався більше чотирьох років тому, примирення та збереження шлюбу сторони вважають неможливими, обидва наполягають на розірванні шлюбу, місце проживання дитини узгоджено, спір про майно відсутній, суд вважає, що подальше сумісне життя сторін і збереження сімї не відповідало б їх інтересам, тому їх шлюб підлягає розірванню. За приписами ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище.\~ Позивач не заявила про відновлення її дошлюбного прізвища. На підставі ст.ст.110, 112, 113 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved