Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 2395,00 гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття; та на утримання [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1 921 гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позов мотивований тим, що позивач з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Крижопільського районного суду Вінницької області від 06.10.2020 року. Від даного шлюбу сторони мають дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають з матір`ю та перебувають на її утриманні. Відповідач є здоровою людиною працездатного віку, веде з батьком і братом сільськогосподарську діяльність, обробляє землю, має сільськогосподарську техніку та худобу, з якої має неофіційний дохід, може сплачувати аліменти на утримання дітей. Викладене стало підставою для звернення позивачем до суду з даним позовом до відповідача. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 30.04.2021 відкрито спрощене позовне провадження в справі без виклику сторін, задоволено клопотання позивача про витребування доказів, витребувано з Головного управління Державної податкової служби у Вінницькій інформацію про дохід [PERSON] , отриманий за 4 квартал 2020 року; витребувано з Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Вінницькій області інформацію про наявність на праві власності та/або користування у [PERSON] транспортних засобів; витребувано з Головного управління Держпродспоживслужби у Вінницькій області (відділ реєстрації сільськогосподарської техніки) інформацію про наявність на праві власності та/або користування у [PERSON] рухомого майна (сільськогосподарської техніки). Відповідач відзив на позовну заяву суду не надав. 05.07.2021 року з Головного управління Держпродспоживслужби у Вінницькій області до суду надійшла відповідь на виконання ухвали, з якої вбачається, що за [PERSON] рахується на обліку трактор колісний ЮМЗ-6, 1983 року випуску, днз [NUMBER] . 08.07.2021 року з Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Вінницькій області до суду надійшла відповідь на виконання ухвали, з якої вбачається, що за [PERSON] транспортні засоби не зареєстровані. 08.07.2021 року з Головного управління Державної податкової служби у Вінницькій інформацію до суду надійшла відповідь на виконання ухвали, з якої вбачається, що за 4 квартал 2020 року [PERSON] отримав дохід в розмірі 1720 гривень. Дослідивши обставини справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з огляду на наступне. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] з 19.12.2008 року перебували в шлюбі, який розірвано рішенням Крижопільського районного суду Вінницької області від 06.10.2020 року (а.с.7-9). Від даного шлюбу сторони мають дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про їх народження серії [NUMBER] від 05.12.2019 року, серії [NUMBER] від 05.12.2019 року (а.с.5-6). Діти знаходяться на утриманні матері та проживають разом з нею за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою №58, виданою квартальним комітетом «Лівобережний» (а.с.15). Між сторонами склалися правовідносини, що регулюються нормами міжнародного права та Сімейного кодексу України, зокрема в частині захисту прав дитини та обов`язку батьків утримувати дитину та його виконання. Відповідно до положень ст.ст.1-3\~Конвенції ООН\~«Про права\~дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Відповідно до ст.51 Конституції України, положень Конвенції про права дитини, що набула чинності для України з 27 вересня 1991 року, статей 5, 154, 257 СК України держава Україна гарантує кожній дитині захист її прав та інтересів, бере під свою охорону кожну дитину як особистість. Частиною 1 ст. 9 Конституції України установлено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. У ст. 6 Європейської Конвенції закріплено обов`язок судового органу здійснювати все можливе для забезпечення прав дитини. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Згідно ст.\~8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з якими проживає дитина. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі; розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Згідно\~положень ст.\~182\~СК України,\~при визначенні\~розміру аліментів\~суд враховує\~стан здоров`я\~та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, в тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, в тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення; розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З відповіді Головного управління Державної податкової служби у Вінницькій суд встановив, що за 4 квартал 2020 року [PERSON] отримав дохід в розмірі 1720 гривень, з відповіді Головного управління Держпродспоживслужби у Вінницькій області встановив, що за [PERSON] рахується на обліку трактор колісний ЮМЗ-6, 1983 року випуску, днз [NUMBER] . Інших доказів на підтвердження реального майнового стану відповідача позивачем суду не надано. Позивачем не доведено наявності на праві власності у відповідача майна (транспортних засобів, землі, худоби), грошових коштів (неофіційного доходу), що могло б бути прийнято судом до уваги як доказ реального майнового стану відповідача та присудження розміру аліментів в розмірі, про який просить позивач. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» прожитковий мінімум для дітей до 6 років: з 1 січня 2021 року - 1921 гривень, з 1 липня - 2013 гривень, з 1 грудня - 2100 гривень; для дітей 6-18 років: з 1 січня 2021 року - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень. Дітям позивача та відповідача виповнилося 11 та 3 років. Судом встановлено неналежне виконання відповідачем своїх обов`язків по утриманню дітей, а тому право позивача є порушеним та таким, що підлягає захисту шляхом стягнення з відповідача коштів на утримання дітей (аліментів). Згідно п.17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України вирішуючи питання, щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього і інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Визначаючись щодо розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, суд враховує те, що спільні діти проживають разом з позивачем, знаходяться на її повному утриманні, що потребує значних коштів. Суд зважаючи на розмір заявлених вимог, встановлене судом матеріальне становище відповідача, вважає можливим, враховуючи рівень доведеності позовних вимог, встановити аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 2 000 гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та на утримання доньки [PERSON] - 1\~500 гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що буде розумним, справедливим та зваженим з огляду на спільний обов`язок батьків утримувати своїх неповнолітніх дітей. Суд не приймає до уваги позицію позивача, що розмір аліментів має становити відповідно 2\~345 та 1921 гривень щомісячно, оскільки нею не доведено перед судом того, що відповідач має реальну змогу сплачувати аліменти в такому розмірі з огляду на вищевикладене. На підставі викладеного та враховуючи встановлений законом обов`язок обох батьків утримувати дитину до її повноліття, розмір гарантованого законодавством України прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, а також те, що відповідач є працездатною особою та має можливість надавати позивачу матеріальну допомогу на утримання дітей, а діти потребують такої допомоги, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позову про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття; та на утримання [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1 500 гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття.\~ Суд, ухвалюючи рішення в цій справі, вважає за доцільне роз`яснити сторонам право\~звернення до суду в подальшому із позовом про зміну розміру аліментів у випадках, передбачених ст. 192 СК України. Згідно диспозиції ст.\~191\~СК України аліменти підлягають стягненню\~з дня пред`явлення позову, тобто з 15.02.2021 року. На підставі ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає обов`язковому негайному виконанню. \~Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави 746,74 гривень судового збору, тобто пропорційно до задоволеної частини позовних вимог. \~На підставі викладеного,

Outcome: partial