Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] та просила визначити місце проживання їхньої доньки - [PERSON] , [INFO] , з матір`ю, за місцем її проживання за адресою: [ADDRESS] , мотивуючи вимоги тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 06 вересня 2008 року по 19 липня 2019 року, від якого вони мають малолітню доньку. Після розірвання шлюбу у сторін почали виникати розбіжності щодо визначення місця проживання дитини, у зв`язку із чим позивач вважає, що їх малолітня донька повинна проживати разом з нею. Відомостями, що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, встановлено, що позивач разом із донькою зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою судді від 06 серпня 2020 року відкрито провадження у справі, а її розгляд призначено здійснювати за правилами загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання, сторонам роз`яснено підстави, час та черговість подання заяв по суті справи. У встановлений строк 09 грудня 2020 року від представника відповідача надійшов зустрічний позов про визначення місця проживання дитини разом із батьком, який мотивований тим, що після розірвання шлюбу у сторін почали виникати розбіжності щодо визначення місця проживання дитини, у зв`язку із чим позивач вважає, що малолітня донька повинна проживати разом з ним, оскільки він працевлаштований, має регулярний дохід, що дозволяє доньку забезпечити всім необхідним. Позивачем створені всі необхідні умови для проживання та нормального розвитку дитини задовольнити гармонійний розвиток її особистості в атмосфері любові і моральної та матеріальною забезпеченості. Також зазначив, що протягом всього часу, а саме з моменту припинення шлюбних відносин з відповідачем, донька постійно вказує на своє бажання проживати разом з ним, у зв`язку з тим, що дуже прив`язаний до позивача як до батька. Ухвалою суду від 09 грудня 2019 року прийнято до спільного провадження зустрічну позовну заяву. 10 грудня 2020 року до суду надійшов відзив на зустрічну позовну заяву, з якого вбачається, що [PERSON] вважає її необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню. Печерською районною у місті Києві державною адміністрацією як органом опіки та піклування 17 липня 2020 року надано висновок про визначення місця проживання малолітньої дитини разом із батьком. Ухвалою суду від 20 жовтня 2020 року закрито підготовче провадження у справі та призначено її до розгляду по суті. Вислухавши позивача за первісним та відповідача за зустрічним позовами, її представника, які первісний позов підтримали та просили задовольнити, а зустрічний просили залишити без задоволення, відповідача за первісним та позивача за зустрічним позовами, його представника, які у задоволення зустрічного позову просили відмовити, а зустрічний позов задовольнити, а третя особа в судове засідання свого представника не направила, про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, що не перешкоджає розгляду справи по суті, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 06 вересня 2018 року, який розірвано відповідно до рішення Печерського районного суду міста Києва від 19 липня 2019 року у справі № 757/23919/19-ц (а.с. 29). [INFO] у сторін народилася донька - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у місті Києві. З матеріалів справи вбачається, що після розірвання шлюбу, донька сторін проживає разом з батьком. Відповідно до висновку Печерської районної в місті Києві державної адміністрації як органу опіки та піклування від 07 липня 2020 року № 105/01-1361/В-140 дитина проживає з батьком і їй створені належні умови для проживання, навчання, розвитку та проведення дозвілля, а тому в інтересах дитини доцільним є визначити місце проживання малолітньої дитини разом із батьком. У відповідності до ст.ст. 160, 161 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 1998 року № 16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України», вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо (в тому числі в одній квартирі), про те, з ким із них і хто саме з дітей залишається, суд виходячи із рівності прав та обов`язків батька й матері щодо своїх дітей повинен постановити рішення, яке відповідало б інтересам неповнолітніх. При цьому суд враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання. Статтею 6 Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Малолітня дитина не повинна, крім виняткових обставин, відокремлюватися від матері. Суспільство і органи влади повинні забезпечити необхідний догляд за дітьми, які залишилися без піклування сім`ї або без адекватних засобів підтримки. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Право дитини на отримання належного сімейного виховання виникає у неї з моменту народження. Таким чином, судом встановлено, що батько забезпечений житлом, в будинку створені належні умови для проживання дитини та він належним чином виконує свої обов`язки, створив всі умови для повноцінного розвитку своєї доньки. Згідно вимог ст.ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Виходячи з викладеного вище, обставин, встановлених судом, суд приходить до висновку, що проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , з її батьком [PERSON] , [INFO] , відповідає інтересам дитини, у зв`язку з чим суд вважає необхідним визначити місце проживання доньки сторін, разом з її батьком. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Таким чином, суд приходить до висновку про стягнення на користь [PERSON] судових витрат, які складаються з суми судового збору у розмірі 768,40 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved