Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки на період навчання і повідомила, що відповідач [PERSON] є її батьком. [INFO] [PERSON] досягла повноліття, є студенткою денного відділення Технологічно-промислового коледжу Вінницького національного аграрного університету за спеціальністю «Бухгалтерський облік» (термін навчання - 01.09.2012 року - 30.06.2015 року), а також вже отримала рекомендацію на зарахування до Донецького національного університету на Економічний факультет за напрямом підготовки «Економіка підприємства». Однак, батько добровільно належної матеріальної допомоги на її утримання не надає, хоча має можливість надавати таку. Позивач просила суд стягувати з відповідача аліменти на її користь на її утримання у розмірі ? частини від заробітку (доходу) щомісячно до досягнення нею двадцяти трьох років. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком, а [PERSON] - матір'ю повнолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 19.03.1997 року. [PERSON] досягла повноліття та є студенткою денного відділення Технологічно-промислового коледжу Вінницького національного аграрного університету за спеціальністю «Бухгалтерський облік»; термін навчання - 01.09.2012 року - 30.06.2015 року (підтверджується довідкою Технологічно-промислового коледжу Вінницького національного аграрного університету № 287 від 17.03.2015 року), а також вже отримала рекомендацію на зарахування до Донецького національного університету на Економічний факультет за напрямом підготовки «Економіка підприємства» (підтверджується Рекомендацією). Позивач [PERSON] проживає разом з бабусею [PERSON], що підтверджується довідкою ТОВ «ЖЕО» від 04.03.2015 року № 506. Відповідач [PERSON] (батько) проживає окремо, працює, належним чином не дбає про матеріальне забезпечення доньки, хоча має таку можливість. Правовідносини сторін ґрунтуються на вимогах ст. ст. 182, 191, 199, 200, 201 СК України. Відповідно до ч.1,2 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу; при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи зазначені обставини, суд приходить до висновку, що необхідно та можливо стягувати з відповідача аліменти на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду, тобто з 25 березня 2015 року, і до закінчення навчання, але не більше, ніж до досягнення [PERSON] 23 років, тобто не пізніше [INFO]. На підставі ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів підлягає обов'язковому негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь держави 243,60 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved