Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, який зареєстрований 28.10.2017 Комунарським районним у місті Запоріжжя відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис №994. Позивач зазначила, що від даного шлюбу дітей не мають. З червня 2019 року подружжя спільно не проживає, шлюбні відносини відсутні, особисте господарство вони ведуть окремо, міжособистих стосунків не підтримують. Подальше збереження шлюбу за таких обставин є недоцільним та не можливим. Від розірвання шлюбу в органах РАЦС відповідач ухиляється. За таких обставин вважає, що збереження шлюбу суперечить її інтересам, оскільки подружніх стосунків між позивачем та відповідачем не існує, просить стягнути з відповідача на її користь судові витрати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву про підтримання позову та про розгляд справи без її участі, після розірвання шлюбу бажає повернути собі дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про визнання позову та про розгляд справи без його участі. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Таким чином, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у справі матеріалів. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи та давши оцінку доказам, вважає, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Відповідно до ч.3 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Вбачається, що у сім`ї склалися не нормальні відносини, сторони не розуміють одна одну по більшості питань сімейного життя, відсутня спільна ціль у шлюбі, взаємоповага та любов, шлюбні відносини припинено, подружжя проживає окремо, тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача [PERSON] , що має істотне значення. За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше сімейне життя неможливе і шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач [PERSON] , яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, виявила бажання після розірвання шлюбу повернути собі дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки відповідач [PERSON] подав до суду заяву про визнання позову до початку розгляду справи по суті, то поверненню з державного бюджету на користь позивача [PERSON] підлягає судовий збір у розмірі 50 відсотків від сплаченого нею при поданні позову до суду, тобто кошти в сумі 420,4грн., решта судового збору у розмірі 50 відсотків від сплаченого позивачем [PERSON] при поданні позову до суду, тобто кошти в сумі 420,4грн., підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved