Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог вказала, що вона є власником квартири [ADDRESS] згідно з свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, посвідченим 07.08.2018 приватним нотаріусом Димитровського міського нотаріального округу Донецької області Богатовим С.Г., реєстровий №794. В належній їй квартирі 30.11.2010 року було зареєстровано її сина [PERSON], але син з дня реєстрації і по теперішній час в зазначеній квартирі не проживає, що підтверджується відповідним актом №12 від 22.06.2018. Їй відомо, що відповідач мешкає в м.Донецьк на тимчасово окупованій території України, адреса його проживання їй невідома. Житлово-комунальні послуги вона сплачує самостійно. Факт реєстрації відповідача перешкоджає їй розпорядитися належною квартирою, тому вона просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житлом, а саме квартирою [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, обґрунтовуючи їх викладеними в позовній заяві обставинами. Відповідач до судового засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений у порядку, передбаченому ЦПК України. Відповідно до ст.280 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити по справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з'явився в судове засідання, не повідомив причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вислухавши пояснення позивача, свідків та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач є власником квартири [ADDRESS] згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, що посвідчений 07.08.2018 приватним нотаріусом Димитровського міського нотаріального округу Донецької області Богатовим С.Г., реєстровий №794 (а.с.7-8). Згідно довідки відділу ведення Реєстру територіальної громади виконавчого комітету Мирноградської міської ради №6800 від 22.06.2018, в квартирі [ADDRESS] з 30.11.2010 зареєстрований [PERSON], [INFO] (а.с.10). Згідно акту №12 від 22.06.2018, складеного Об'єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Западний-64 м.Мирноград», [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: квартира [ADDRESS], але з 2010 року і по теперішній час фактично не проживає за вказаною адресою (а.с. 11). Свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили суду, що вони мешкають будинку [ADDRESS] син позивачки [PERSON] взагалі ніколи не мешкав. Згідно з ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності в житлі без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, судом встановлено, що відповідач не проживає в квартирі [ADDRESS] з 2010 року і по теперішній час, загалом вже більше восьми років. Поважних причин не проживання відповідача у цій квартирі судом не встановлено. Враховуючи вищенаведене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved