Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] , зареєстрований 15 вересня 2012 року у Новенській селищній раді Кіровського району міста Кіровограда, актовий запис № 63. В обґрунтування позову зазначила, що 15 вересня 2012 року між нею (позивачем) та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано у Новенській селищній раді Кіровського району міста Кіровограда, актовий запис № 63. Від шлюбу мають малолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] . Зазначила, що протягом останнього часу сімейне життя з відповідачем поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до повного нерозуміння один одного. Вказала, що подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, спільне проживання припинено, малолітня донька проживає разом з нею (позивачем), у зв`язку з чим виникла необхідність в юридичному оформленні розлучення з відповідачем. Ухвалою суду від 28.12.2020 року відкрито спрощене позовне провадження у даній цивільній справі та призначено справу до судового розгляду з повідомленням (викликом) учасників справи. Позивач [PERSON] в судове засідання подала заяву, яка зареєстрована в суді 03.03.2021 року за вх. № 5476 про розгляд справи без її участі, позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання подав заяву, зареєстровану судом за вх. № 5475 від 03.03.2021 року про розгляд справи за його відсутності, в якій також зазначив, що позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу визнає та не заперечує проти розірвання шлюбу з позивачем. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. З огляду на зазначене, а також враховуючи, що визнання відповідачем [PERSON] позову не суперечить закону та не порушує прав та інтересів інших осіб, - суд приймає визнання відповідачем позову. При цьому, враховуючи подані сторонами заяви, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, не суперечать законодавству, яке регулює сімейні правовідносини, а тому підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що сторони зареєстрували шлюб 15 вересня 2012 року у Новенській селищній раді Кіровського району міста Кіровограда, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 63 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, намірів відновлювати їх не мають, проживають окремо. Крім того, судом встановлено, що від шлюбу сторони мають малолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] . За вказаних вище обставин та підстав позову, зазначених позивачем причин для розірвання шлюбу з відповідачем, серед яких позивач зазначила повне нерозуміння один одного, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя, збереження шлюбу сторін суперечить інтересам подружжя, і, зокрема, позивача, якою пред`явлено позов до суду про розірвання шлюбу з відповідачем. Відповідно до ч.3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Крім того, судом відзначається, що добровільність шлюбу, - одна з основних його засад. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем. Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. При цьому, судом під час судового розгляду справи з наявних у справі доказів не встановлено наявності обставин, визначених ч. 2 ст. 110 СК України, за яких позов про розірвання шлюбу не може бути пред`явлений. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За викладених обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, припинення сторонами шлюбно-сімейних відносин та небажання сторін їх відновлювати, дійсні причини пред`явлення позову про розірвання шлюбу, волевиявлення як позивача, так і відповідача припинити шлюбні відносини, про що свідчать подані до суду позивачем та відповідачем заяви, крім того, сторони не заявляли клопотань про надання їм строку на примирення, враховуючи також ту обставину, що рішення позивача про розірвання шлюбу та пред`явлення з цього приводу позову до суду прийнято з усвідомленням нею його наслідків, виходячи при цьому також з відсутності у взаєминах сторін морально-правової основи шлюбу, до якої належать почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги, взаєморозуміння, довіри, підтримки та піклування, суд дійшов висновку про те, що шлюб між сторонами носить суто формальний характер, подальше спільне життя і збереження шлюбу та шлюбно-сімейних відносин суперечить інтересам подружжя, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті права сторін, а також права та інтереси їх малолітньої дитини, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд враховує положення ч. 1 ст. 142 ЦПК України, згідно з якими у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З огляду на зазначене, судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп., сплачений позивачем при зверненні до суду, підлягає стягненню в розмірі 50% від зазначеної суми, що становить 420 грн. 40 коп., з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] , інші 50% судового збору в розмірі 420 грн. 40 коп., підлягають поверненню позивачу [PERSON] з державного бюджету України. Відповідно до ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved