Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа: [PERSON]про визнання правочину недійсним, вказуючи, що 20 січня 2017 року в приватного нотаріуса [PERSON] вона та її чоловік [PERSON] уклали договір дарування квартири за адресою: [ADDRESS], яка належала ним на праві спільної часткової власності. Вказує, що в дійсності між ними та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу квартири за адресою: [ADDRESS], оскільки передача вказаної квартири була оплатною і передбачала сплату ним [PERSON] грошових коштів у сумі 300\~000грн., а договір, що встановлює обовязок обдаровуваного вчинити на користь дарувальника будь-яку дію майнового або немайнового характеру, не є договором дарування. Вказаний договір дарування був укладений з метою зменшення витрат на оформлення правовстановлюючих документів. Оплатність зазначеного договору дарування підтверджено розпискою від 20.01.2017 про отримання [PERSON] і [PERSON] від [PERSON] грошових коштів у розмірі 100\~000 грн. Також, 20.01.2017 [PERSON] надала їм розписку, в якій зобовязалася передати залишок суми за оплату квартири в розмірі 200\~000грн. до 01 листопада 2017 року. Проте, до вказаної дати жодних коштів відповідачем передано не було. 01 листопада 2017 року при особистій зустрічі [PERSON] і [PERSON] домовились з відповідачкою про продовження строку виконання зобовязання по сплаті 200\~000грн. до 01 січня 2018 року через скрутне матеріальне становище останньої на той момент. Однак, до зазначеної дати вказана грошова сума на виконання зобовязання від [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] не надійшла. У звязку з цим, 04.01.2018 під час особистої зустрічі відповідачу було повернуто суму у розмірі 100\~000 грн., які виступали як завдаток на оплату вищевказаної квартири, що підтверджується розпискою від 04.01.2018 про повернення грошових коштів. Отже, вказує, що оскільки вчинений 20.01.2017 правочин між [PERSON], [PERSON] та [PERSON] не був спрямований на безоплатну передачу майна у власність останньої, а був оплатним, то вчинений договір дарування не був спрямований на реальне настання правових наслідків, обумовлених ним, а тому, є недійсним. Просить суд визнати договір дарування № 129 від 20 січня 2017 року квартири за адресою [ADDRESS], укладений між [PERSON], [PERSON] (дарувальниками) і [PERSON] (обдарованою), недійсним. Застосувати до нього наслідки недійсності правочину, а саме, повернути у власність попереднім власникам [PERSON] та [PERSON] квартиру [ADDRESS]. Позивач [PERSON] надала заяву про розгляд справи без її участі. Також вказала, що позов підтримує в повному обсязі та просить його задоволити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову. Надала суду відзив на позовну заяву, в якій зазначила, що визнає той факт, що між нею та [PERSON] та [PERSON] 20 січня 2017 року було укладено договір дарування квартири. Також підтвердила той факт, що насправді це був договір купівлі-продажу, оскільки передача вказаної квартири була оплатною. Договір дарування дійсно був укладений з метою зменшення витрат на оформлення. Проте, відповідач [PERSON] зазначила, що заперечує той факт, що договір дарування є недійсним, оскільки договір купівлі-продажу, який він приховував, був фактично укладеним, а його умови були дотримані, незважаючи на те, що кошти за квартиру були виплачені не повністю. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення відповідача [PERSON], третьої особи [PERSON] , дослідивши матеріали справи приходить до наступного. Судом встановлено, що 20 січня 2017 року між [PERSON], [PERSON] М.(дарувальники) та [PERSON] В.(обдаровувана) було укладено договір дарування квартири, за яким [PERSON] та [PERSON] з однієї сторони та [PERSON] з другої сторони уклали договір про таке : дарувальники передають обдаровуваній безоплатно у власність чотирикімнатну квартиру (дарунок) № 233 , що знаходиться за адресою: Черкаська область, м. Черкаси, вул. Гагаріна, будинок 21. Загальна площа квартири 86,3кв.м., ця квартири належить дарувальникам на підставі свідоцтва про право власності на житло,виданого органом приватизації Придніпровського районного виконавчого комітету м. Черкаси від 26.02.2004 року та зареєстрованого в КП «Черкаське об»єднань бюро технічної інвентаризації» за №1215, книга № 219. Відповідно до п.8 договору дарування,посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за №129 від 20 січня 2017 року, дарувальники мають право вимагати розірвання договору дарування, якщо на момент пред»явлення вимоги дарунок є збереженим. У разі розірвання договору дарування обдаровуваний зобов»язаний повернути дарунок у натурі. Згідно з ст. 717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобовязується передати в майбутньому другій стороні (обдарованому) безоплатно майно (дарунок) у власність. Договір, що встановлює обов'язок обдаровуваного вчинити на користь дарувальника будь-яку дію майнового або немайнового характеру, не є договором дарування. Суд вважає, що в дійсності між сторонами булоукладено договір купівлі-продажу квартири за адресою: [ADDRESS], оскільки передача вказаної квартири була оплатною і передбачала сплату [PERSON] грошових коштів у сумі 300\~000грн., а договір, що встановлює обовязок обдаровуваного вчинити на користь дарувальника будь-яку дію майнового або немайнового характеру, не є договором дарування згідно норми, встановлений ч. 2 ст. 717 ЦК України, що підтверджено розписками. Відповідно до розписки від 20 січня 2017 року, [PERSON] отримала кошти в сумі 100 тисяч грн. від [PERSON] в якості завдатку за квартиру за адресою: [ADDRESS] (арк.спр.9). Також, відповідно до розписки-зобов'язання від 20.01.2017, [PERSON] зобовязується передати [PERSON], [PERSON] залишок коштів в сумі 200 тисяч грн. за квартиру за адресою: [ADDRESS] до 01 листопада 2017 року (арк.спр.10), які, як встановлено в судовому засіданні, передані не були. Також, відповідно до розписки (арк.спр. 11) про повернення кошті, [PERSON] отримала від [PERSON] та [PERSON] кошт в сумі 100 тисяч гривень. В розписці зазначено, що вказані кошти були сплачені нею в якості завдатку за квартиру за адресою: [ADDRESS]. Згідно вимог\~ст.203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. За ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першоютретьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Відповідно до ст.229 ЦК України, якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов'язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом. Пленум Верховного Суду України в п. 19 Постанови від 06.11.2009 року №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» роз'яснив, що правочин, вчинений під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною або внаслідок впливу тяжкої обставини, є оспорюваним . Обставини, щодо яких помилилася сторона правочину, мають існувати саме на момент вчинення правочину. Особа на підтвердження своїх вимог про визнання правочину недійсним повинна довести, що така помилка дійсно мала місце, а також що вона має істотне значення. Помилка внаслідок власного недбальства, незнання закону чи неправильного його тлумачення однією зі сторін не є підставою для визнання правочину недійсним. Виходячи зі змісту ст.ст.203,\~717 ЦК України\~договір дарування вважається укладеним, якщо сторони мають повну уяву не лише про предмет договору, а й досягли згоди про всі його істотні умови. Договір, що встановлює обов»язок обдарованого вчинити на користь дарувальника будь-яку дію майнового або немайнового характеру, не є договором дарування, правовою метою якого є передача власником свого майна у власність іншої особи без отримання взаємної винагороди. Відсутність у особи під час укладення договору дарування волевиявлення на безоплатну передачу майна у власність обдарованого й передача його за умови вчинення на користь дарувальника будь-якої дії майнового або немайнового характеру, усупереч вимогам\~статті 717 Цивільного кодексу України\~є підставою для визнання договору дарування недійсним на підставі частини третьої статті\~203 та статті\~229 ЦК України. Обставини, щодо яких помилилася сторона правочину (стаття 229 ЦК), мають існувати саме на момент вчинення правочину. Особа на підтвердження своїх вимог про визнання правочину недійсним повинна довести, що така помилка дійсно мала місце, а також що вона має істотне значення. Сам по собі факт прочитання сторонами тексту оспорюваного договору дарування та роз'яснення нотаріусом суті договору не може бути підставою для відмови в задоволенні позову про визнання цього договору недійсним. Звертаючись до суду з позовом про визнання недійсним договору дарування, [PERSON] зазначала, що при укладенні договору дарування нею було допущено помилку щодо справжньої природи правочину, оскільки була необізнаною та в дійсності укладено було договір купівлі - продажу квартири. А тому, укладаючи спірний договір, помилилася щодо правової природи правочину, прав та обовязків, які виникнуть після його укладення між нею та відповідачем. Відповідно до ст.727 ЦК України, дарувальник має право вимагати розірвання договору дарування, якщо на момент пред'явлення вимоги дарунок є збереженим. У разі розірвання договору дарування обдаровуваний зобов'язаний повернути дарунок у натурі. Відповідно до ст.728 ЦК України до вимог про розірвання договору дарування застосовується позовна давність в один рік. Як вбачається з позовної заяви, [PERSON] строків звернення до суду не пропустила. А тому, суд вважає, що вчинений 20 січня 2017 року договір дарування між [PERSON] А, [PERSON] та [PERSON] не був спрямований на безоплатну передачу майна у власність останньої, а був оплатним, то вчинений договір дарування не був спрямований на реальне настання правових наслідків, обумовлених ним, а тому є недійсним. У зв'язку з цим договір дарування квартири від 20 січня 2017 року підлягає визнанню недійсним, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Визнаний недійсним правочини не створює для сторін тих прав і обов'язків, які вони мають встановлювати, а породжує наслідки, передбачені законом. І хоча реституція не передбачена у\~ст. 16 ЦК \~як один із способів захисту, проте норма ч. 1\~ст. 216 ЦК України\~є імперативною і суд має забезпечити зазначені в ній правові наслідки. Реституцію цілком можна вважати окремим способом захисту цивільних прав, які порушуються у зв'язку з недійсністю правочину, оскільки у України немає вичерпного переліку способів захисту цивільних прав. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову [PERSON] та визнання недійсним договору дарування, оскільки під час його укладення у позивачки було відсутнє волевиявлення безоплатної передачі майна у власність [PERSON] Також, право власності позивача [PERSON] та третьої особи [PERSON] на спірне майно підлягає відновленню. На підставі ст.ст. 16, 203 ,215 216, 229, 717, 727 ,728 ЦК України, Постанови від 06.11.2009 року №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», ст. ст. 3, 4, 89, 263 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved