Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення сум грошових витрат на оплату навчання, зазначивши на обгрунтування позовних вимог, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], на утримання якого він сплачує аліменти, при цьому, після розірвання з відповідачем шлюбу дитина постійно проживає разом з нею (позивачем) та знаходиться на її утриманні. Вказала, що з 01.09.2016 року син [PERSON] зарахований на платній основі до Кіровоградського державного педагогічного університету імені Володимира Винниченка на перший курс по спеціалізації 231 «Соціальна робота», при цьому, за навчання сина вона із власних коштів сплатила 3 730 грн. 00 коп., у зв'язку з чим, вважає, що відповідно до ст.ст.185, 199 СК України відповідач повинен приймати участь у витратах на навчання сина і компенсувати їй (позивачу) ? частину вищевказаних витрат, що складає суму в розмірі 1 865 грн. 00 коп. Крім того, вказала, що відповідач, маючи заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 17 287 грн. 00 коп., відмовляється в добровільному порядку компенсувати їй (позивачу) додаткові витрати на утримання та навчання сина у вищому навчальному закладі. З огляду на викладене вище, посилаючись на ст.ст.185, 199 СК України позивач просила стягнути з відповідача на її користь половину витрат на навчання сина [PERSON] в розмірі 1 865 грн. 00 коп. Позивач [PERSON] та в її інтересах представник під час судового розгляду справи в порядку ст.31 ЦПК України збільшили розмір позовних вимог (уточнена позовна заява від 11 квітня 2017 року) та, посилаючись на обставини, викладені в позові, просили стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] в порядку ст.185 СК України ? частину витрат на навчання, що становить 18 650 грн., від загальної суми витрат на навчання в розмірі 37 300 грн., а також в порядку ст.199 СК України просили стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], починаючи стягнення з 02.12.2016 року по 30.06.2020 року, до закінчення навчання в Кіровоградському державному педагогічному університеті ім.В.Винниченка, в розмірі ? частини всіх доходів відповідача щомісячно, але не менше 30% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач [PERSON] під час судового розгляду справи позовні вимоги не визнав, вважаючи вимоги позивача такими, що не грунтуються на вимогах закону, який регулює сімейні правовідносини, просив відмовити позивачу в їх задоволенні. Крім того, зазначив, що рішення про навчання сина на платній основі в Кіровоградському державному педагогічному універститеті ім.В.Винниченка позивач приймала самостійно, за власною ініціативою, не радившись з ним, та в подальшому його лише було поставлено перед фактом про те, «чи думає він платити добровільно кошти на навчання сина?». Також зазначив, що у дитини була об'єктивна можливість вступити на навчання на державне забезпечення в м.Харків, однак цією можливістю позивач не виявила бажання скористатися. Крім того, вказав, що навчання дитини на платній основі в навчальному закладі в понятті ст.185 СК України не є додатковими витратами, також вказав, що при визначенні розміру аліментів враховуються фізичний стан та матеріальне становище платника аліментів, окрім того, при стягненні аліментів на утримання повнолітньої дитини на час навчання, має враховуватися можливість батьків надавати таку допомогу, в свою чергу, він такої можливості не має, так як є інвалідом першої групи, згідно з висновком МСЕК потребує сторонньої допомоги, перебуває на обліку в Управлінні соцзахисту населення та отримує допомогу по інвалідності, також отримує незначний дохід у вигляді заробітної плати за місцем роботи в Кіровоградському УВП УТОС, крім того, з отриманих доходів щомісячно сплачує аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей доньки [PERSON] та сина [PERSON] в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходу (заробітку). Заслухавши пояснення позивача та в її інтересах представника, заперечення проти позову відповідача, дослідивши матеріали справи, та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернулася позивач, виходячи з положень ст.10 та ст.11 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд вважає, що в задоволенні позову позивачу слід відмовити, виходячи з наступного. Під час судового розгляду справи судом встановлено і зазначені обставини не заперечувалися сторонами по справі, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано, при цьому, відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Центральним відділом реєстрації актів громадянського стану Кіровоградського обласного управління юстиції, актовий запис в Книзі записів актів громадянського стану про народження за №139, [PERSON] народився [INFO] року, батьками дитини в свідоцтві про народження зазначені в графі «батько» - [PERSON] та в графі «мати» - [PERSON]. Судом також встановлено, що [PERSON] є студентом І-го курсу факультету педагогіки та психології денної комерційної форми навчання Кіровоградського державного педагогічного університету імені В.Винниченка 231 Соціальна робота, з терміном навчання з 01.09.2016 року по 30.06.2020 року, що підтверджується довідкою №265 від 04.11.2016 року, виданою за підписом декана факультету педагогіки та психології, професором Кіровоградського державного педагогічного університету імені В.Винниченка [PERSON] Відповідно до договору про надання освітніх послуг від 03 серпня 2016 року №15, укладеного між Кіровоградським державним педагогічним університетом імені В.Винниченка, як Виконавець, та [PERSON], як Замовник, Виконавець бере на себе зобов'язання за рахунок коштів Замовника надати платні освітні послуги за формою навчання: денна, освітнім рівнем: бакалавр, спеціальністю: 231 соціальна робота; додатковою спеціалізацією педагогіки та психології, на факультеті педагогіки та психології протягом 3-ох років 10-ти місяців, а Замовник зобов'язується сплачувати вартість освітніх послуг у встановленому Договором порядку. Відповідно до п.4.1 Договору загальна вартість освітньої послуги становить 29 840 грн. 00 коп., плата за один навчальний семестр складає 3 730 грн. 00 коп. Відповідно до довідки квартального комітету №10 Подільського району м. Кропивницький від 13 червня 2017 року №256 за адресою: [ADDRESS] проживає [PERSON], [INFO], разом з нею проживають та знаходяться на її утриманні діти [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Відповідно до ч.1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Крім того, відповідно до ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, до яких, зокрема, належать: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. Аналізуючи викладені вище правові норми, судом відзначається, що правовідносини з обов'язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, не є продовженням безумовного обов'язку батьків з утримання неповнолітніх дітей, більш того, вони регулюються самостійними нормами матеріального права, якими вказаний обов'язок встановлений щодо обох батьків і залежить від умови можливості надавати матеріальну допомогу. Згідно з ч.1ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. З огляду на зазначене, судом під час судового розгляду справи встановлено, і зазначені обставини не спростовано позивачем, що відповідач [PERSON], [INFO], відповідно до довідки МСЕК Сер.МСЕ 2-18ГА №068113, є інвалідом І-ої групи з дитинства по зору, інвалідність встановлена безстроково, потребує стороннього догляду, працевлаштований в Кіровоградському УВП УТОС, нарахована заробітна плата за період з січня по квітень, 2017 року, без утримання аліментів, військового збору становить 2 945грн. 72 коп., за вказаний період утримано аліментів в розмірі 981 грн. 77 коп., військовий збір в розмірі 44 грн. 18 коп., крім того, відповідач перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення виконкому Ленінської районної у м.Кіровограді ради та йому призначено допомогу та надбавку на догляд за інвалідом з дитинства І-ої групи з 01.01.2007 року та довічно, та відповідно до довідки про отримання допомоги від 29.06.2017 року №1636/4 за період з січня, 2017 року по червень, 2017 року нараховано допомоги в розмірі 11 418 грн. 00 коп., з них утримано аліментів в розмірі 3 806 грн. 00 коп., та відповідно загальна сума доходу за вказаний період загальна сума доходу за винятком аліментів (сплачено 3 806 грн. 00 коп.) становить 7 612 грн. 00 коп., крім того, відповідач [PERSON] після досягнення старшим сином [PERSON] повноліття, [INFO] року, є платником аліментів за виконавчим листом №405/336/15-ц, який виданий 10.03.2015 року Ленінським районним м. Кіровограда, та продовжує на теперішній час сплачувати аліменти на користь позивача на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], та малолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення донькою [PERSON] повноліття, тобто до [INFO] року. Окрім того, відповідно до інформації Подільського ВДВС м. Кропивницький ГТУЮ у Кіровоградській області від 22.05.2017 року № 11983/1320-29/8 станом на 01.04.2017 року заборгованість по виконавчому листу №405/336/15-ц, який виданий 10.03.2015 року Ленінським районним м. Кіровограда про стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на утримання дітей: сина [PERSON], [INFO], доньки [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 19 січня 2015 року і до повноліття сина [PERSON], тобто до [INFO] року, потім продовжувати стягнення в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до повноліття доньки [PERSON], тобто до [INFO] року, а потім стягувати аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до повноліття сина [PERSON], тобто до [INFO] року, заборгованість становить 10 758 грн. 30 коп. Зазначений розмір заборгованості по аліментам заперечувався відповідачем, однак належних доказів на обґрунтування заперечень відповідачем не надано. Окрім того, під час судового розгляду справи позивач надала суду пояснення, згідно з якими, повнолітній син [PERSON], [INFO], проживає разом з нею (позивачем), знаходиться на її утриманні, син навчається на денному стаціонарі, самостійних доходів не має, в свою чергу, вона працевлаштована, її середньомісячний розмір заробітної плати (зі слів позивача) становить 3 380 грн. 00 коп., отримує також допомогу як малозабезпечена родина щомісячно приблизно в розмірі 1 100 грн., крім того, отримує аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей від відповідача в розмірі приблизно 800-900 грн., навчання сина оплачує самостійно частково за рахунок зазначених виплат, а також за рахунок пенсії її (позивача) матері, розмір якої в середньому становить 3 400 грн. 00 коп. на місяць, при цьому, доказів на підтвердження зазначених вище обставин позивачем суду не надано, як не доведено суду і того факту, що відповідач спроможний сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина на час навчання у розмірі 1/4 частини від свого доходу, при цьому, судом відзначається, що сам по собі факт навчання повнолітньої дитини до досягнення віку 23-ти років не є підставою для стягнення аліментів, оскільки закон пов'язує обов'язок батьків надавати матеріальну допомогу повнолітнім дочці або сину саме з потребою у такій допомозі, яка виникла у зв'язку із витратами, пов'язаними з навчанням, а також за наявності юридичного факту - наявність у батьків можливості надання такої допомоги. В свою чергу, з урахуванням наданих відповідачем доказів на підтвердження його матеріального (фінансового стану), які не спростовано позивачем, судом встановлено, що відповідач не має фінансової можливості надавати допомогу повнолітньому сину, у зв'язку з продовженням останнім навчання. Крім того, відзначається, що позивач просить стягнути з відповідача аліменти на час навчання повнолітнього сина в розмірі ? частини всіх видів доходу (заробітку) відповідача, але не менше 30% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02 грудня 2016 року, однак зазначені вимоги позивача не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, Закон, що регулює спірні правовідносини сторін, пов'язує з досягненням дитиною повноліття, при цьому, відзначається, що дитина [PERSON], [INFO] досяг повноліття лише [INFO] крім того, визначення розміру аліментів, що не може бути меншим, ніж 30% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку стосується та застосовується при стягненні аліментів на утримання неповнолітніх дітей, та не застосовується при стягненні аліментів на час навчання на утримання повнолітньої дитини. За викладених обставин, виходячи з положень ст.ст.10, 11, 60 ЦПК України, а також ст.ст.182, 199, 200 СК України, суд дійшов висновку про відсутність передбачених законом підстав для стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на користь позивача [PERSON] на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO] року, в розмірі ? частки від заробітку (доходу) до 30 червня 2020 року, починаючи з 02.12.2016 року, на час навчання, що є підставою для відмови позивачу в задоволенні позову в цій частині. Позивачем [PERSON] пред'явлено також позовні вимоги, з посиланням на ст.185 СК України, про стягнення з відповідача [PERSON] на свою користь додаткові витрати, пов'язані з оплатою навчання повнолітнього сина [PERSON], [INFO] року, який продовжує навчання в Кіровоградському державному педагогічному університеті ім.В.Винниченка в розмірі ? частини витрат на навчання, що становить 18 650 грн., від загальної суми 37 300 грн., які задоволенню не підлягають, за відсутності правових підстав для задоволення позову в цій частині, виходячи з наступного. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частинами першою - третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Положеннями статей 180, 183, 185, 193, 198, 199 СК України визначаються декілька видів виконання цього обов'язку, зокрема, утримання неповнолітньої дитини, що стягується у частках або твердій грошовій сумі (статті 180, 183); участь батьків у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо) (стаття 185); утримання дитини, яка перебуває в закладі охорони здоров'я, навчальному або іншому закладі, у разі якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального або іншого закладу, аліменти можуть бути стягнуті з них на загальних підставах (стаття 193); батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, а також якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до досягнення ними двадцяти трьох років, за умови якщо батьки можуть надавати таку допомогу (стаття 198). Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Отже, виходячи з аналізу статті 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема, необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв'язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Разом з тим, статтею 199 СК України передбачений обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах, правовідносини обов'язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов'язань, обов'язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Таким чином, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв'язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу. Окремо судом відзначається, що у разі зміни зазначених вище обставин та за умови наявності сукупності юридичних фактів, за яких виникає обов'язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, той з батьків, з ким буде проживати повнолітня дитина має право звернення до суду, таким правом і на теперішній час наділена повнолітня дитина [PERSON], який має повну цивільну дієздатність, та може самостійно звертатися до суду з позовом про стягнення аліментів. Відповідно до ч.2 ст.88 ЦПК України судові витрати по справі віднести на рахунок держави. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed