Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, та просила усунути перешкоди, які чинить їй [PERSON] в користуванні та розпорядженні належною їй на праві приватної власності квартирою № 54 в будинку № 21 по вул. Хмельницьке шосе у м. Вінниці шляхом визнання його таким, що втратив право користування вказаною квартирою, мотивуючи свої вимоги тим, що вона є власником квартири [ADDRESS], однак у даній квартирі зареєстрований відповідач [PERSON] (онук позивача), який у ній не проживає, своїх речей не зберігає, комунальні послуги не оплачує, проте у добровільному порядку знятися з реєстрації не бажає, чим створює позивачеві як власнику житла перешкоди у володінні, користуванні та розпорядженні майном (житлом), що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Ухвалою Вінницького\~міського суду\~Вінницької області\~від 31.07.2018\~року було\~залучено до\~участі у\~справі як\~ третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - [PERSON]. \~ \~ \~ \~У судовому засіданні представник позивача [PERSON] [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, [PERSON] у судове засідання не зявилася з невідомих суду причин. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся через оголошення-повідомлення на офіційному веб-порталі судової влади України, а тому суд вважає за необхідне провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, оскільки позивач не заперечувала проти такого порядку розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не зявилися у судове засідання. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Правовідносини сторін ґрунтуються на вимогах ст. ст. 8, 41 Конституції України, ст. ст. 386, 391, 405 ЦК України, ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». Відповідно до ч. 3 ст. 8 Конституції України, її норми є нормами прямої дії; звернення до суду для захисту конституційних прав безпосередньо на підставі норм Конституції України гарантується. \~ \~ \~ \~Згідно ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. \~ У судовому засіданні встановлено, що згідно Свідоцтва про право власності на житло від 30.09.1993 року, виданого на підставі рішення виконкому Вінницької міської Ради народних депутатів від 30.09.1993 року №691, квартира [ADDRESS] на праві спільної сумісної власності належить [PERSON] та [PERSON] (а.с.4). Право власності [PERSON] та [PERSON] на квартиру [ADDRESS] зареєстровано 22.11.1993 року КП «ВООБТІ» за реєстровим №826/10915, записано в реєстрову книгу за №181 (а.с.4). \~ \~ \~ \~ Відповідно до довідки ОСББ «Династія 21» від 18.06.2018 року №001, у квартирі [ADDRESS] зареєстрована позивач [PERSON], також у зазначеній квартирі зареєстровані третя особа [PERSON] (донька позивача) та відповідач [PERSON] (онук позивача), однак які у ній не проживають (а.с. 5). Факт не проживання відповідача [PERSON] у квартирі [ADDRESS] з 2013 року також підтверджується актом ОСББ «Династія 21» №006 від 18.06.2018 року (а.с.6). Отже, у спірній квартирі відповідач не проживає з 2013 року, тобто понад рік, своїх речей у ній не зберігає, комунальні послуги не оплачує, проте у добровільному порядку знятися з реєстрації не бажає, чим створює позивачеві як власнику житла перешкоди у володінні, користуванні та розпорядженні майном (житлом). Суд бере ці докази до уваги, оскільки вони зібрані з дотриманням вимог закону, не суперечать один одному та ніким не оспорюються. Згідно положень ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Outcome: approved