Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-09 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом, в якому в обґрунтування своїх вимог вказувала, що [INFO] помер її батько [PERSON] . Після його смерті залишилося спадкове майно: житловий будинок. Вона являється спадкоємцем за заповітом та фактично вступила в спадщину, проте позбавлена можливості отримати в нотаріуса свідоцтво на спадщину, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на нерухоме майно. З огляду на вказане, позивач просила визнати за нею право власності на спадкове майно. Позивач згідно заяви просила справу розглянути у її відсутність та позов просила задовольнити. Відповідачі: [PERSON] , [PERSON] надали до суду клопотання про розгляд справи у їхню відсутність, позовні вимоги визнають. Любашівська селищна рада Одеської області надала до суду клопотання про розгляд справи у відсутність представника, заперечень по справі не має. Згідно ч.1 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого судового провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з частиною 3 статті 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами частини 2 статті 247 ЦПК України, не здійснюється. Проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи із слідуючого. [INFO] помер [PERSON] , який до дня смерті був зареєстрований та проживав по [ADDRESS] , про що свідчить свідоцтво про смерть та довідка Любашівської селищної ради /а.с.11, 42/. Позивач являється донькою [PERSON] , їхні родинні відносини підтверджуються свідоцтвом про народження та свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.10). В судовому засіданні встановлено, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на спадкове майно, а саме на житловий будинок із господарськими будівлями, який розташований по [ADDRESS] загальною вартістю 34029 грн. Зазначені обставини підтверджуються технічним паспортом, висновком про технічний стан приватного житлового будинку садибного типу Любашівського РБТІ, свідоцтвом про право особистої власності на домоволодіння від 11 вересня 1964 року, довідкою Любашівської селищної ради від 24 липня 2018 року, рішенням Любашівської селищної ради від 18 грудня 2015 року про перейменування вулиць, висновком про вартість житлового будинку /а.с.17-32/. За змістом ч.. 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (2004 року) відносини спадкування регулюються нормами ЦК України (2004 року), якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати (строк на прийняття якої закінчився до 1 січня 2004 року), або якщо вона була прийнята хоча б одним із спадкоємців, то до таких спадкових відносин застосовуються норми ЦК УРСР 1963 року. Зазначене відповідає правовій позиції Верховного Суду України, зазначену в постанові від 18 грудня 2013 року, справа № 6-138цс13. Статтею 548 ЦК УРСР визначено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Згідно з положеннями ст. ст. 549, 554 ЦК УРСР визнавалося, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Вищевказані дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Позивач являється спадкоємцем за заповітом (а.с.12), фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, так як проживає в будинку свого батька , що підтверджується актом депутата Любашівської селищної ради Любашівського району, тому в силу ст.549 ЦК УРСР вона вважається такою, що прийняла спадщину /а.с.41/. Із листа нотаріуса, адресованого позивачу, вбачається, що нотаріус рекомендував звернутися до суду із питання визнання права власності на спадкове майно (а.с.43). Як роз`яснено в п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За таких обставин, враховуючи , що позивач прийняла спадщину після смерті батька [PERSON] , але позбавлена можливості отримати в нотаріуса свідоцтво на спадщину, тому суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Підстави для негайного виконання рішення відсутні. Заходи забезпечення позову по даній цивільній справі не застосовувалися. На підставі викладеного та

Outcome: approved