Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики, мотивуючи свій позов тим, що 01 січня 2020 року між нею та відповідачем був укладений договір позики коштів, який був оформлений у вигляді договору та розписки , згідно якої [PERSON] отримала від [PERSON] позику в сумі 18760 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 522278,40 гривень, строком до 01 квітня 2020 року. До обумовленої дати [PERSON] борг не повернула, тобто умови договору не виконала, тому позивач просить стягнути з неї заборгованість в сумі 18760 доларів США. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечували. Вказали, що відповідач уникає відповідальності за борговою розпискою і в будь-який спосіб ухиляється від повернення боргу. Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти задоволення позову, посилаючись на відсутність належних доказів отримання [PERSON] коштів від [PERSON] . Стверджував, що [PERSON] жодних коштів від [PERSON] не отримувала. Згідно ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення у справі, оскільки позивач проти цього не заперечує. Суд, з`ясувавши обставини справи, дослідивши надані докази, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Матеріалами справи встановлено, що 01 січня 2020 року [PERSON] від [PERSON] отримала кошти у сумі 18760 доларів США, на підтвердження чого [PERSON] надала [PERSON] договір та письмову розписку, що були посвідчені свідками [PERSON] та [PERSON] (а.с.7-8, 9). За ініціативою відповідача в судовому засіданні була допитана в якості свідка [PERSON] , яка пояснила, що дійсно в її присутності та в присутності її племінника [PERSON] , [PERSON] отримала від [PERSON] в борг 18760 доларів США, про, що були складені договір та розписка. Частиною 2 ст. 1047 ЦК України передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Таким чином суд вважає доведеним факт укладання сторонами договору позики з дотриманням вимог щодо його форми. Із змісту статті 526 ЦК України випливає, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Таким чином суд приходить до переконання, що позовні вимоги позивача ґрунтуються на законі та договорі та підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved