Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного 20 червня 2018 року, зареєстрованого Франківським районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис №385. В обґрунтування позовних вимог покликалася на те, що 20 червня 2018 року уклала з відповідачем шлюб та у подружжя є спільна дочка [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачем. Проте спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя. Сторони намагались зберегти сім`ю, вживали заходи для примирення, однак такі не дали позитивного результату. На даний час вони не проживають разом, припинили ведення спільного господарства та сімейного бюджету. Зважаючи на непорозуміння, несумісність характерів та небажання відновити сімейні відносини сім`я існує формально. Вважає, що примирення між ними неможливе, а збереження шлюбу суперечитиме її інтересам. Позивач в судовому засіданні позов підтримала, надала пояснення аналогічні змісту такого, просила суд позов задовольнити. Додатково пояснила, що відповідач неодноразово, приблизно десять разів, застосовував до неї фізичну силу, зокрема, і під час вагітності. Через конфлікти кілька разів протягом певного періоду проживали окремо. Неодноразові спроби примиритись позитивних результатів не дали, сім`ю зберегти не вдалось. Категорично наполягала на розірванні шлюбу. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив, що не бажає розривати шлюб, вважає, що можливе примирення. Зазначив, що має претензії до дружини щодо ведення домашнього господарства, але образи на дружину за це тримає, тяжко працює та докладає зусилля, щоб зберегти сім`ю. Кілька разів щодо дружини застосовував насильство, але зараз відвідує психолога та змінив свою поведінку. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити з таких підстав. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 20 червня 2018 року, зареєстрували такий у Франківському районному у місті Львові відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис №385. У сторін є спільна дитина - [PERSON] , [INFO] . Сторони певний час не проживають разом, не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства. Відповідач за час спільного проживання застосовував щодо дружини насильство. Враховуючи наведене, а також те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу та вважає примирення неможливим, суд прийшов до переконання, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, а відтак шлюб необхідно розірвати. Окрім цього, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені нею судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 840, 80 грн.

Outcome: approved