Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить постановити рішення, яким розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 21.10.2006 Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис №4025. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що 21 жовтня 2006 року зареєструвала шлюб із відповідачем, в якому мають двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Вказує, що у сторін спільне життя не склалося, фактично у шлюбних відносинах не перебувають, спільного господарства не ведуть. Вказує, що подальше існування шлюбу буде суперечити її моральним засадам, примирення та подальше збереження сім`ї є неможливим. Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 13.11.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі. Позивач у судове засідання не з`явилася, її адвокатом подано заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримали, не заперечили заочному розгляду справи. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, хоча згідно з ст.130 ЦПК України належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, а тому відповідно до ст.280 ЦПК України суд вважає за можливе розглядати справу заочно за його відсутності на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку із неявкою у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно із вимогами ч.2ст.247 ЦПК України. З`ясувавши обставини, на які посилаються учасники справи, та дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд дійшов до наступного висновку з огляду на таке. Судом встановлено, що Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, 21 жовтня 2006 року зареєстровано шлюб між сторонами, про що складено відповідний актовий запис №4025 та що стверджується свідоцтвом про шлюб Серія [NUMBER] , виданим 21.10.2006. Сімейне життя між сторонами не склалось, перебуваючи в зареєстрованому шлюбі міцної сім`ї вони не утворили, не ведуть спільне господарство, не підтримують подружніх відносин та їх шлюб носить формальний характер. Відповідно до ч.1 ст.24 Сімейного кодексу Українишлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч.3 ст. 105 Сімейного кодексу Українишлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Частиною 2 статті 112 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи те, що в позивача та відповідача відсутнє взаєморозуміння, повага один до одного, без яких повноцінна сім`я існувати не може, не підтримують подружніх відносин, наведені обставини приводять суд до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, суперечать інтересам сторін, сім`я розпалась остаточно та шлюб існує формально. Враховуючи наведене, суд вважає необхідним формально існуючий шлюб розірвати. У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати.

Outcome: approved