Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-09 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, зазначивши на обґрунтування позовних вимог, що 13.03.1997 року від шлюбу з відповідачем у них народилася дитина - донька [PERSON], яка на даний час досягла повноліття, та з 01.09.2014 року продовжує навчання у Національному медичному університеті ім. О.О. Богомольця на денній формі навчання, у звязку з чим проживає у [INFO] в гуртожитку № 3, та на період канікул (літніх, зимових), вихідних та святкових днів знаходиться на її (позивача) повному утриманні. Вказала, що в період з 01.09.2017 року дитина декілька разів хворіла на ОРВІ, що потребувало витрат на лікування та посилене харчування, окрім того, вартість харчування за один місяць навчання складає приблизно 2000 грн., серед іншого, їх з відповідачем донька також користується засобами особистої гігієни, вартість яких на сьогоднішній день складає близько 500 грн. на місяць. Більш того, витрат вимагає і безпосередньо навчальний процес, так як за професійним напрямком донька має 20 предметів, на кожен з яких необхідним є придбання учбово-методичних посібників, котрі коштують від 50 до 100 грн., враховуючи напрямок навчання, специфікою якого є проведення лабораторних та практичних занять, також потребує закупівлі матеріалів та обладнання для їх проведення, окрім того, на проїзд в м. Києві донька витрачає приблизно 15 грн. в день, вартість квитка до м. Кропивницький з м. Києва складає 70 грн. за студентським квитком. Вказала, що, враховуючи повний занятий день на навчання, - у доньки відсутня можливість працювати, тому інших доходів дитина не має. Позивач вважає, що розмір її заробітної плати, яка становить 5\~664,75 грн. щомісячно є недостатнім для утримання доньки, оскільки вона (позивач) особисто утримує також квартиру, витрати на яку в зимовий період складають 850 грн. щомісяця, а в літній 450 грн. щомісяця. Відтак, в середньому відрахування на утримання доньки із її (позивача) заробітної плати складають приблизно 3\~000 грн., не враховуючи сплати за проживання в гуртожитку. В свою чергу, відповідач після досягнення донькою повноліття не надає матеріальної допомоги на її утримання та всіляко ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків по утриманню дитини, при цьому, всі матеріальні витрати, повязані із навчанням, на побутові речі та харчування вона (позивач) несе самостійно, однак її (позивача) доходів не вистачає для придбання дитині теплого одягу, взуття, літератури та навчальних посібників, окрім того, більша частина її доходів йде на харчування та утримання житла. Також позивач вказала, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання доньки, яка продовжує навчання, так як працевлаштований, отримує дохід, однак місце роботи відповідача їй (позивачу) не відомо. З огляду на викладене вище, посилаючись на ст.ст. 182, 183, 191, 198-200 СК України позивач просила стягнути з [PERSON] на її (позивача) користь аліменти на час навчання на утримання повнолітньої дитини донька [PERSON], [INFO], у розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня предявлення позову, та до досягнення дитиною 23-ох років. Ухвалою суду від 30 липня 2018 року відкрито спрощене позовне провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду з повідомленням (викликом) в судове засідання учасників справи. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, зазначених в позові, просила позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] адвокат [PERSON] в судовому засіданні заперечувала щодо позовних вимог позивача про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, підтримала поданий відповідачем [PERSON] відзив на позовну заяву за вх. № 21376 від 27 серпня 2018 року, в якому на обґрунтування заперечень проти позовних вимог позивача зазначено, що відповідно до рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда та виконавчого листа № 2-1821 від 25.06.2003 року з відповідача було стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) на утримання доньки [PERSON], [INFO] до досягнення нею повноліття. Як вбачається з довідки Подільського ВДВС м. Кропивницький від 23.08.2018 року, станом на день видачі довідки відкриті виконавчі провадження про стягнення з відповідача аліментів відсутні, тобто відповідач повністю виконав свої зобовязання по сплаті аліментів на утримання доньки [PERSON] до досягнення донькою повноліття, і виконавче провадження було закінчено у звязку з фактичним повним виконанням рішення 24 березня 2015 року. При цьому, позивач зазначає, що відповідач після досягнення донькою повноліття не допомагає у матеріальному забезпеченні дитини та не надає грошової допомоги, що не відповідає дійсності, оскільки, як вбачається із звіту по відрахуванню та виплати № 159 від 20.08.2018 року, виданого Інгульською шахтою ДП СхідГЗК, за період з березня, 2015 року по грудень, 2017 року, щомісячно 25 відсотків його (відповідача) заробітної плати утримувалося в рахунок продовження сплати аліментів на утримання доньки. Однак, 19 грудня 2017 року відповідача було звільнено з посади підземного прохідника Інгульської шахти СхідГЗК і лише з цього часу він припинив надавати матеріальну допомогу на утримання доньки, оскільки з моменту звільнення та на теперішній час не працевлаштований, не отримує жодного доходу, окрім того, відповідач не перебуває на обліку в Кіровоградському місьрайонному центрі зайнятості та не отримує допомогу по безробіттю. Також, відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного хворого № 11499 від 01.08.2016 року відповідач знаходився у нейрохірургічному відділенні обласної лікарні в період з 14.07.2016 року по 01.08.2016 року на стаціонарному лікуванні з діагнозом Остеохондроз хребетного стовпа ІІІ ст. Лівостороння задньобокова грижа L4-L5 МПД, з компресією дуального мішка (абсолютних стеноз центрального каналу); протузії L2- L3, L3- L4, L4- L5, L5 МПД. Стійкий, виражений больовий корінцевий с-м в лівій нижній кінцівці. Порушення біомеханіки хребта, акта ходьби ІІ ст. Помірний парез лівої стопи. 19 липня 2017 року відповідачу було проведено операцію. Як вбачається з довідки № 1476 від 18.06.2018 року, у звязку з хворобою, відповідач потребує санаторно-курортного лікування в санаторії з опорно-руховим профілем, які знаходяться в м. Знамянка, Одеса, Хмільник та на Закарпатті, однак відповідач не має фінансової можливості на таке санаторно-курортне лікування у звязку з скрутним матеріальним становищем. З огляду на викладене вище, враховуючи, що відповідач сам хворіє, потребує щорічного санаторно-курортного оздоровлення у звязку з хворобами, не працює та не має інших джерел доходів, а тому не має фінансової можливості надавати допомогу повнолітній доньці, яка продовжує навчання, у звязку з чим представник відповідача просила відмовити позивачу у задоволенні позову. Позивач [PERSON] подала до суду відповідь на відзив за вх. № 22505 від 10.09.2018 року, в якому зазначено, що відповідачем не було надано жодного підтвердження наявності в нього інвалідності або факту визнання його недієздатним чи обмежено дієздатним, а тому є всі підстави вважати, що [PERSON], [INFO] за своїм віком є працездатною особою, відтак у останнього є можливість бути працевлаштованим та отримувати дохід. Крім того, відповідач не довів суду про наявність у нього будь-якого доходу, що є цілком закономірно, адже він повинен мати хоч якісь засоби для існування: проживання, харчування, оплата комунальних послуг тощо. Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, зваживши доводи, викладені в позові на обґрунтування позовних вимог, та враховуючи поданий відповідачем відзив на позов, та подану позивачем відповідь на відзив, дослідивши матеріали справи,\~\~зясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернулася позивач, виходячи з положень ст.12 та ст.13 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін,\~ суд вважає, що в задоволенні позову позивачу слід відмовити, виходячи з наступного. Судом встановлено та не заперечувалося учасниками справи, що дитина [PERSON] народилася 13.03.1997 року, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження зроблено відповідний актовий запис за № 577, та 15 квітня 1997 року Палацом реєстрації новонароджених м. Кіровограда видано свідоцтво про народження серії І-ОЛ № 299532, при цьому, батьками дитини в свідоцтві про народження зазначені в графі «батько» - [PERSON], в графі «мати» - [PERSON]. Крім того, встановлено, що [PERSON] є студентом 4-го курсу медичного факультету № 3 Національного медичного університету ім. О.О. Богомольця, денної форми навчання, бюджет. Термін закінчення університету 2020 рік, що підтверджується довідкою Національного медичного університету ім. О.О. Богомольця № 132/120 від 02.05.2018 року, виданої за підписом декана факультету [PERSON] Крім того, відповідно до довідки житлово-будівельного кооперативу «Агрегатчик» № 3/18 від 05 липня 2018 року [PERSON], [INFO], яка проживає та навчається з 01.09.2014 року в м. Києві, вул. Шутова, 14Б, на період канікул, вихідні та святкові дні знаходиться на повному утриманні матері [PERSON] та проживає разом з нею за адресою: м. Кропивницький, вул. Васнецова, буд. 6. кв. 200. Окрім того, відповідно до довідки про заробітну плату від 03 липня 2018 року № 13, виданої комунальним позашкільним навчальним закладом «Кіровоградський обласний центр дитячої та юнацької творчості» позивач [PERSON] працює в установі: Кіровоградській обласний «ЦДЮТ», займає посаду акомпоніат, та за період з січня, 2018 року по червень, 2018 року отримувала заробітну плату в розмірі 5\~664,75 грн. щомісячно, а всього 33\~988,50 грн. за весь період. Відповідно до ч.1 ст.\~199\~СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Крім того, відповідно до ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Пунктом 20 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~15\~травня 2006\~року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу\~України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розяснено, що обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч. 1 ст.\~200\~СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, до яких, зокрема, належать: стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. Аналізуючи викладені вище правові норми, судом відзначається, що правовідносини з обовязку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, не є продовженням безумовного обовязку батьків з утримання неповнолітніх дітей, більш того, вони регулюються самостійними нормами матеріального права, якими вказаний обовязок встановлений щодо обох батьків і залежить від умови можливості надавати матеріальну допомогу. Згідно з ч.1 ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З огляду на зазначене, судом під час судового розгляду справи встановлено, і зазначені обставини не спростовано позивачем, що відповідач [PERSON], [INFO], 19.12.2017 року був звільнений за прогул без поважних причин за п. 4 ст. 40 КЗпП України, що підтверджується копією трудової книжки серії АВ № 158344, виданої на імя [PERSON], [INFO] Крім того, відповідно до довідки Кіровоградського міськрайонного центру зайнятості від 18.06.2018 року №497 «Про перебування на обліку» [PERSON] не перебуває на обліку в Кіровоградському міськрайонному центрі зайнятості. Окрім того, із доданої відповідачем [PERSON] медичної документації, зокрема, виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 11499, вбачається, що [PERSON] в період з 14.07.2016 року по 01.08.2016 року перебував на стаціонарному лікуванні у Нейрохірургічному відділенні Кіровоградської обласної лікарні, із діагнозом: «Остеохондроз хребетного стовпа ІІІ ст. Лівостороння задньобокова грижа L4-L5 МПД, з компресією дуального мішка (абсолютних стеноз центрального каналу); протузії L2- L3, L3- L4, L4- L5, L5 МПД. Стійкий, виражений больовий корінцевий с-м в лівій нижній кінцівці. Порушення біомеханіки хребта, акта ходьби ІІ ст. Помірний парез лівої стопи». 19.07.2016 року хворому проведена операція. Згідно з інформацією Подільського ВДВС міста Кропивницький ГТУЮ у Кіровоградській області № 25856/03.20-28/10 від 23.08.2018 року ВП № 40560349, виконавчий лист № 2-1821 від 25.06.2003 року, виданий Ленінським районним судом м. Кіровограда про стягнення аліментів з [PERSON], виконавче провадження закінчено 24.03.2015 року на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» (фактичне повне виконання рішення суду). Станом на 23.08.2018 року в Подільському ВДВС міста Кропивницький ГТУЮ в Кіровоградській області відсутні відкриті виконавчі провадження, за якими боржником є [PERSON] Судом також встановлено, що згідно з довідкою Інгульської шахти ДП СхідГЗК № 182 від 03.10.2018 року [PERSON] працював на Інгульській шахті ДП СхідГЗК на посаді підземного прохідника дільниці, та в період з березня 2015 року по 19.12.2017 року з заробітної плати проводились стягнення аліментів у розмірі 25% на користь [PERSON], що підтверджується також і звітом № 159 від 20.08.2018 року про відрахування та виплати щодо [PERSON], виданим Інгульською шахтою ДП СхідГЗК за період з березня 2015 року по грудень, 2017 року. \~ \~ \~ \~З огляду на викладене вище та з урахуванням наданих відповідачем доказів на підтвердження його матеріального (фінансового стану), а також стану здоровя, які (докази) не спростовано позивачем, вбачається, що відповідач на теперішній час не має фінансової можливості надавати допомогу повнолітній доньці, у звязку з продовженням останньою навчання. \~ \~ \~ \~Також, судом відзначається, що фактично відповідач, після досягнення донькою [PERSON] повноліття 13.03.2015 року продовжував надавати безпосередньо повнолітній доньці матеріальну допомогу в розмірі 25% щомісячно, причому утримання проводилися з заробітної плати відповідача, отриманої за місцем роботи в Інгульській шахті ДП Схід ГЗК, в період з березня 2015 року по грудень, 2017 року (дату звільнення відповідача), чим спростовуються доводи позивача про те, що після досягнення повноліття відповідач не допомагав у матеріальному забезпеченні дитини. Також позивач, зазначаючи в позові, що дитина навчається на денній формі навчання, бюджет, не надала суду інформації щодо розміру отриманої дитиною стипендії. Окрім того, позивач [PERSON], звертаючись до суду з зазначеним позовом та обґрунтовуючи позовні вимоги, зазначила, що повнолітня донька [PERSON], [INFO], навчається та постійно проживає в м. Києві та на період канікул, святкових та вихідних днів проживає разом з нею (позивачем), з чого слідує, що постійним місцем проживання дитини [PERSON] на даний час є м. Київ, де вона (дитина) навчається та проживає в гуртожитку, тим самим, відзначається, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів на навчання повнолітньої дитини має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка і син, які продовжують навчання (ч. 3 ст. 199 СК України). Окремо судом відзначається, що не ґрунтується на вимогах Закону, який регулює сімейні відносини, і вимога позивача про стягнення аліментів в розмірі не меншому ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки розмір прожиткового мінімуму застосовується до вимог про стягнення аліментів в частці від заробітку (доходів) до досягнення дитиною повноліття, тобто до 18-ти років. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обовязки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи (ч. 1 ст. 47 ЦПК України). Виходячи з приписів ч. 3 ст. 199 СК України, за якими право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів на навчання повнолітньої дитини має той з батьків, з ким проживає донька, син, а також самі дочка і син, які продовжують навчання, приймаючи до уваги, ті обставини, що повнолітня дитина [PERSON] є студенткою 4-го курсу денної форми навчання Національного медичного університету ім. О.О. Богомольця, при цьому, учбовий процес на денній формі навчання передбачає відвідування учбового закладу щоденно, підстави вважати, що на даний час повнолітня дитина проживає разом з позивачем [PERSON], - відсутні, на підставі чого суд вважає, що у позивача [PERSON] на даний час відсутнє право, визначене ч. 3 ст. 199 СК України, на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. За викладених вище обставин, виходячи з положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, ст.ст. 182, 199, 200 СК України, а також приймаючи до уваги, що позивач є неналежним,\~ суд дійшов висновку про відсутність передбачених законом підстав для стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на користь позивача [PERSON] на утримання повнолітньої дитини доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу), починаючи стягнення з дня звернення з позовом до суду та до досягнення дитиною 23-ох річного віку, що є підставою для відмови позивачу в задоволенні позову. Окремо судом відзначається, що у разі зміни зазначених вище обставин та за умови наявності сукупності юридичних фактів, за яких виникає обовязок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, на час продовження останніми навчання, але не більше, як до 23-ох років, той з батьків, з ким буде проживати повнолітня дитина має право звернення до суду, таким правом і на теперішній час безпосередньо наділена повнолітня дитина [PERSON], яка має повну цивільну дієздатність, та може самостійно звертатися до суду з позовом про стягнення аліментів на час її навчання. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed