Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання їхньої неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], вказавши, що з відповідачем по справі вони знаходилися у шлюбі з 06.07.2012 р., якйи був розірваний за рішенням суду від 29.04.2015 р. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] Відповідач у добровільному порядку не надає матеріальну допомогу на утримання доньки, чим ставить її в скрутне матеріальне становище. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття. Стягнення на користь третіх осіб з відповідача не провадяться. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та наполягала на їх задоволенні. Відповідач у судовому засіданні 16.11.2016 року заперечував проти задоволення позову, не визнавав позов, посилаючись на те, що це не його дитина, і вона народилася не від шлюбу, як на те вказує позивачка, оскільки [PERSON] народилася 21 червня 23012 року, а шлюб з позивачкою він зареєстрував 06 липня 2012 року. Має намір оспорювати своє батьківство. Суд, розяснив відповідачу положення ст. 136 СК України та надав йому час для подання до суду позову про оспорювання батьківства відносно неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO]. У судове засідання 29.11.2016 року відповідач не зявився з невідомих суду причин, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду даної справи, заяв про перенесення розгляду справи від нього до суду не надходило. Згідно довідки з канцелярії суду, у період з 16.11.2016 року по 29.11.2016 року [PERSON] з позовною заявою про оспорювання батьківства, виключення відомостей про батька дитини з актового запису про народження не звертався. Суд, зясувавши позиції сторін, перевіривши докази по справі, прийшов до наступного. Сторони по справі є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO], актовий запис про народження № 208 від 06 липня 2012 року, про що свідчить копія свідоцтва про народження серії І-ВЛ № 380477, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Купянську реєстраційної служби Куп'янського міськрайонного управління юстиції Харківської області (а.с.8). За рішенням Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 29 квітня 2015 року, шлюб між сторонами, зареєстрований 06 липня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Купянську реєстраційної служби Куп'янського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 88 розірваний (а.с.5). Рішення суду набрало законної сили 13 травня 2015 року. Рішенням Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 14 серпня 2015 року у справі за позовом [PERSON] до [PERSON], 3-я особа: орган опіки та піклування в особі служби у справах дітей Купянської міської ради, про визначення місця проживання дитини визначено місце проживання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], з матірю, [PERSON] (а.с.6-7). Рішення суду набрало законної сили. Як вбачається зі змісту вказаного рішення, відповідач [PERSON] позов визнав, але наполягає на тому, щоб позивачка не перешкоджала йому в спілкуванні з дочкою. Довідкою виконавчого комітету Купянської міської ради Харківської області від 23.09.2016 р. № 4642, також підтверджується, що [PERSON], [INFO], проживає разом з матірю, [PERSON] (а.с.4). Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Доказів того, що відповідач не є батьком [PERSON] суду не надано. Відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані. На підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, показань свідків, письмових доказів, речових доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відомостей щодо стягнення з відповідача на користь третіх осіб немає. У відповідності до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Ст. 182 СК України передбачає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Статтею 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову, згідно ст. 191 Сімейного кодексу України. Задовольняючи позовні вимоги позивачки суд виходить з того, що її позовні вимоги відповідають вимогам ст. 180, 181, 182, 183 СК України, позов не суперечить закону, права, свободи та інтереси інших осіб не порушуються. Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допускається до негайного виконання. На підставі ст. ст. 4, 5 Закону України «Про судовий збір» з відповідача підлягає стягненню судовий збір в доход держави в розмірі не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати.

Outcome: approved