Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення середнього заробітку за час затримки остаточного розрахунку при звільненні. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 21.08.2020 відкрито провадження по справі. Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що з 13.05.2011 по 20.09.2018 позивач [PERSON] працювала у Акціонерному товаристві «Завод Маяк» на посаді прибиральника службових приміщень в транспортному цеху. 20.09.2018 позивач [PERSON] була звільнена з роботи за п.1 ст. 40 КЗпП України, згідно наказу № 337к Акціонерного товариства «Завод Маяк». Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 19.03.2019 стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Завод Маяк» на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі у розмірі 18949,93грн, розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку про звільненні у розмірі 16855,08грн, а також витрати на правничу допомогу в розмірі 9500,00грн. 19.04.2019 рішення Деснянського районного суду міста Києва від 19.03.2019 набрало законної сили. 07.05.2019 Деснянським районним судом міста Києва по вищезазначеному рішенню видано виконавчі листи.15.09.2019 Оболонським районним відділом державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відкриті виконавчі провадження.13.03.2020 позивачу за рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 19.03.2019 сплачено кошти. Фактичне виконання рішення відбулось 13 березня 2020 року. Позивач вважає, що мало місце невиконання судового рішення з вини відповідача з 20.03.2019 по 13.03.2020. Відповідно до розрахунку середнього заробітку за час затримки виплати по день фактичного розрахунку за період з 19.03.2019 по день фактичного розрахунку 13.03.2020 становить 68594,37грн. У зв`язку з викладеним позивач просить суд стягнути з Акціонерного товариства «Завод Маяк» на користь [PERSON] середнього заробітку за час затримки остаточного розрахунку при звільнені за період з 20.03.2019 по 13.03.2020 день фактичного розрахунку в розмірі 68 594,37грн. Позивач [PERSON] в судові засідання не з`явилась, в матеріалах справи містяться заяви про розгляд справи за відсутності позивача, позовні вимоги підтримує та просила їх задовольнити у повному обсязі, посилаючись на докази які містяться в матеріалах справи та на обставини, які викладені в позовній заяві. Представник відповідача Акціонерного товариства «Завод Маяк» в судові засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Відповідача було повідомлено через офіційний сайт веб-портал «Судова влада України». Відповідачем у встановлений законом строк до суду не подано заяви із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та не подано відзиву на позовну заяву. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, що відповідає ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Стаття 263 ЦПК України, регламентує, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Дослідивши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 13.05.2011 по 20.09.2018 позивач [PERSON] працювала у Акціонерному товаристві «Завод Маяк» на посаді прибиральника службових приміщень в транспортному цеху. 20.09.2018 позивач [PERSON] була звільнена з роботи за п.1 ст. 40 КЗпП України, згідно наказу № 337к Акціонерного товариства «Завод Маяк». Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 19.03.2019 стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Завод Маяк» на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі у розмірі 18949,93грн, розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку про звільненні у розмірі 16855,08грн, а також витрати на правничу допомогу в розмірі 9500,00грн. 07.05.2019 Деснянським районним судом міста Києва по вищезазначеному рішенню видано виконавчі листи. 15.09.2019 Оболонським районним відділом державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відкриті виконавчі провадження. 13.03.2020 позивачу [PERSON] за рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 19.03.2019 Публічним акціонерним товариством «Завод Маяк» сплачено кошти. Частиною 1 ст. 94 КЗпП України визначено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. За приписами ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення працівником вимоги про розрахунок. Згідно зі статтею 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Розрахунок розміру середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні має бути здійснений відповідно до вимог Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100. Як вже зазначалося вище, з відповідача на користь позивача за рішенням суду було стягнуто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 20.03.2019 по 13.03.2020, а остаточний розрахунок з позивачем здійснено 13.03.2020. Середній заробіток за час затримки розрахунку при звільнені, виходячи з розміру середньої заробітної плати становить 277,71грн. Отже, кількість днів прострочення за період з 20.03.2019 по 13.03.2020 складає 247 робочих дні, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за даний період становить 68594,37грн. (247 х 277,71грн). Конституцією України передбачено, що всі рівні перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (статті 24 та 129). Виходячи зі змісту ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків. Згідно зі ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Відповідно до ст. 8 Загальної декларації прав людини, кожна людина має право на ефективне поновлення у правах компетентними національними судами в разі порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом. Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, а тому необхідно стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час затримки остаточного розрахунку при звільненні в розмірі 68594,37грн. Оскільки суд позовні вимоги задовольнив, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача в розмірі 840,80грн, що відповідає ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved