Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить: стягувати з відповідача - [PERSON] аліменти на її користь на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 4000грн., щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення ними повноліття; допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що в період з 04 лютого 1995 року по 29 березня 2016 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. За час подружнього життя в них народилися двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. На даний час вони з відповідачем проживають окремо, не ведуть спільний побут та господарство, неповнолітні діти залишилися проживати з нею та перебувають на її утриманні. Відповідач ж ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків щодо утримання дітей. Зазначає, що вона працює, однак їй важко забезпечити навіть першочергові потреби неповнолітніх дітей. Їй відомо, що відповідач працює неофіційно, а тому вважає встановлення аліментів в твердій грошовій сумі найбільш доцільним. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, надала суду пояснення аналогічні до змісту позовних вимог, просить такі задоволити в повному обсязі. Відповідач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги щодо стягнення аліментів в розмірі 4000грн. на двох дітей, щомісячно, заперечили. Пояснили, що на утриманні відповідача перебувають двоє непрацездатних батьків похилого віку. Окрім цього, при визначенні розміру аліментів просять суд врахувати скрутне матеріальне становище відповідача, оскільки такий працює неофіційно та його місячний дохід становить близько 3000грн. на місяць. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до переконання, що позовні вимоги слід задоволити частково, виходячи з наступного. Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і обов'язків і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст.180 СК України кожен з батьків повинен приймати участь в утриманні дитини до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Судом встановлено, що в період з 04 лютого 1995 року по 29 березня 2016 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, в якому мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. На даний час сторони проживають окремо, діти проживають та перебувають на утриманні позивача, та в добровільному порядку сторони не можуть дійти згоди щодо утримання неповнолітніх дітей. Відповідач [PERSON] працює неофіційно, отримує нерегулярний, мінливий дохід, що сторонами не оспорюється. Як вбачається з пояснень відповідача, останнім часом його дохід становить близько 3000грн. на місяць. У відповідності до ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Згідно ч.1 ст.61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. При визначенні розміру аліментів, суд враховує вік, стан здоров'я, матеріальне становище сторін та їх неповнолітніх дітей, те, що стягнення за виконавчими листами з відповідача не проводиться, у нього задовільній стан здоров'я /наявність захворювань жодними доказами не підтверджена/, відповідач матеріально допомагає своїм непрацездатним батьками пенсійного віку, інших дітей немає, діти сторін проживають та перебувають на утриманні позивача. Враховуючи те, що відповідач [PERSON] офіційно не працює, можливість для нього сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 4000грн., щомісячно, позивачкою не доведена. З врахуванням вищевикладеного, суд приходить до переконання, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей підлягають до задоволення частково, а саме, слід визначити аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1531грн. на двох дітей щомісячно, що на даний час становитиме не менше половини суми необхідної для забезпечення першочергових потреб неповнолітніх [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (не менше половини прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку), починаючи з 12 вересня 2016р. і до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд стягує з другої сторони понесенні нею і документально підтверджені витрати. В разі, якщо позивача звільнено при зверненні до суду від сплати судового збору, ці витрати потрібно стягнути з відповідача. Позивач при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів від сплати судових збору звільнена законом. Таким чином з відповідача потрібно стягнути 551,20грн. судового збору в дохід держави. На підставі ст.ст. 141, 180, 181, 182, 184, 191 СК України, та

Outcome: approved