Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом в якому просить розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем [PERSON] , який зареєстрований 06 жовтня 2001 року Каланчацьким районним відділом реєстрації актів громадянського стану Херсонської області, актовий запис № 57. Мотивуючи свої вимоги, позивач вказує, що з 06 жовтня 2001 року перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстровано Каланчацьким районним відділом реєстрації актів громадянського стану Херсонської області, актовий запис № 57. У період шлюбу [INFO] в них народилася донька [PERSON] , а [INFO] син [PERSON] . Спільне життя не склалося в зв`язку з відсутністю взаєморозуміння між ними та спільних поглядів на сімейне життя. Шлюбні відносини фактично припинено з 2013 року, шлюб має формальний характер. Діти проживають з позивачем та перебувають на її утриманні. Ухвалою суду від 02 вересня 2019 року прийнято справу до провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 16 вересня 2019 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про підтримання позову та розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення, яке міститься в матеріалах справи. Причину своє неявки суду не повідомив. Суд вважає, що, оскільки судочинство здійснюється на засадах змагальності і неявкою до суду незалежно від причин відповідач фактично відмовився надавати докази на захист своїх прав у суді, в зв`язку із чим суд розглядає справу на підставі наявних у справі доказів у його відсутності оскільки, в справі є достатньо матеріалів та доказів для розгляду спору та постановлення рішення у відповідності до ст. 280 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Крім того, відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву у встановлений строк, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 06 жовтня 2001 року, який зареєстровано Каланчацьким районним відділом реєстрації актів громадянського стану Херсонської області, актовий запис № 57. У період шлюбу [INFO] в них народилася донька [PERSON] , та [INFO] син [PERSON] . Спільне життя не склалося в зв`язку з відсутністю взаєморозуміння між ними та спільних поглядів на сімейне життя. Шлюбні відносини фактично припинено з 2013 року, шлюб має формальний характер. Діти проживають з позивачем та перебувають на її утриманні. Відповідно до ч. 2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України - у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно зі ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право після розірвання шлюбу залишити його. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного Кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому позов підлягає задоволенню, а шлюб між сторонами припиненню, шляхом його розірвання.

Outcome: approved