Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини. Свій позов мотивувала тим, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначила, що сімейні відносини з відповідачем не склалися, вони спільно не проживають, донька проживає разом з нею. Відповідач є працездатною особою, отримає дохід від здійснення ним підприємницької діяльності в розмірі 2500 доларів США, що в свою чергу свідчить про те, що останній має можливість надати матеріальну допомогу на утримання дружини та їх спільної дитини. Також, позивач звертає увагу, що нею подано до суду заяву про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини та у провадженні суду перебуває справа про розірвання шлюбу. За таких обставин просила стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення донькою трьох років, а саме до [INFO] , а також понесенні позивачем судові витрати. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 28 вересня 2021 року було відкрите спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб. 29 жовтня 2021 року на адресу суду відповідачем надано відзив на позов із додатками, в якому заперечував щодо задоволення позову, вказуючи на безпідставність звернення до суду адже відповідач повністю утримував та утримує дружину та їх доньку як під час спільного проживання, так і після припинення фактичного спільного проживання. У підтвердження викладених обставин надав суду копії платіжних документів на загальну суму 152\~200,00 грн. Крім того, відповідач звертає увагу на те, що його діяльність як фізичної особи-підприємця припинена. На даний час відповідач працює в ПП «ЮГ І К КОНТРАКТ» на посаді юриста та його місячний заробіток становить 10\~000,00 грн. Також відповідач зазначає, що позивач є працездатною особою, зареєстрована як фізична особа-підприємець з 2020 року та здійснює підприємницьку діяльність, а тому на думку відповідача не потребує матеріальної допомоги. Позивач [PERSON] через свого представника - адвоката Мазура О. В. надала відповідь на відзив, в якому зазначила, що\~вона не заперечує факт перерахування відповідачем коштів на її рахунок, однак дані кошти відповідач надає виключно на утримання їх спільної дитини про, що й сам зазначає у відзиві. Жодних коштів на утримання дружини відповідач не надав і не надає до цього часу. Крім того, відповідач не надав жодного доказу в підтвердження викладених обставин. На даний час донька проживає разом із матір`ю, яка в свою чергу займається її утриманням, а тому має право на отримання від відповідача аліментів на своє утримання до досягнення дитиною трирічного віку. Також позивач звертає увагу на наданий нею витяг із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо відповідача, який на думку відповідача [PERSON] не відповідає дійсності, а саме на те, що вказаний витяг містив актуальну інформацію на день звернення до суду з даним позовом, тобто станом на 06 серпня 2021 року. Однак у відзиві відповідач зазначає, що припинення підприємницької діяльності за його рішенням відбулось 30 серпня 2021 року, тобто після звернення позивача до суду з даним позовом. На думку позивача, вказані обставини свідчать про недобросовісність відповідача та його упереджене та необ`єктивне ставлення до позивача. Крім того, зазначає, що відповідач працевлаштувався, має стабільний дохід, а тому має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання позивача до досягнення дитиною трирічного віку. Відповідач своїм правом на надання заперечень не скористався. Ухвалою Вінницького\~міського суду\~Вінницької області\~від 03\~листопада 2021\~року витребувано в Головного управління Державної податкової служби в м. Києві відомості з Державного реєстру фізичних осіб\~платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків за січень 2021 року - жовтень 2021 року відносно [PERSON] , а також інформацію щодо банківських рахунків, які були відкриті чи закриті на ім`я [PERSON] , рух коштів та операції по них за період з 01 січня 2021 року по жовтень 2021 року. Витребувано в АТ «КБ «Приватбанк» відомості щодо банківських рахунків, відкритих на ім`я [PERSON] , в тому числі як фізичної особи-підприємця, а також виписки по цих рахунках, яка містить інформацію про рух коштів і операцій по них за період з 01 січня 2021 року по жовтень 2021 року. З огляду на витребування вказаних доказів повторно подане клопотання позивача про їх витребування задоволенню не підлягає, про що постановлена відповідна ухвала 15 грудня 2021 року. Дослідивши обставини справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом установлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, про розірвання якого ухвалене рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 22 листопада 2021 року (справа №127/21499/21), рішення не набрало законної сили. У шлюбі сторін народилася дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 27 березня 2020 року (а.с.6). Сторони проживають окремо. Дитина проживає з позивачкою за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради від 20 липня 2021 року за №49918. За даними Єдиного державного реєстру судових рішень, інформація з якого є відкритою та знаходиться у загальному доступі, судовим наказом Вінницького міського суду Вінницької області від 20 вересня 2021 року по справі №127/18867/21 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуті аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з дня подачі заяви про видачу судового наказу до суду, тобто з 22 липня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка зареєстрована як фізична особа-підприємець, відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. З довідки ПП «ЮГ І К КОНТРАКТ» від 02 вересня 2021 року, № 00000000003 слідує, що [PERSON] працює в ПП «ЮГ І К КОНТРАКТ» на посаді юриста з 27 серпня 2021 року по теперішній час. Встановлена заробітна плата [PERSON] складає 10\~000,00 грн (а.с.59). На виконання ухвали суду від 03\~листопада 2021\~року з Головного управління ДПС в м. Києві надійшов лист № 54310/5/26-15-12-06-23-СІ від 01 грудня 2021 року із змісту якого слідує, що [PERSON] з 29 січня 2019 року перебуває на обліку в ДПІ у Голосіївському районі Головного управління ДПС у м. Києва як фізична особа підприємець. 30 серпня 2021 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань по [PERSON] внесено запис про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем за її рішенням. Також, надана інформація наявна в інформаційних ресурсах Головного управління ДПС у м. Києва щодо рахунків у фінансових установах відкритих на ім`я [PERSON] із змісту якої слідує, що останнім було відкрито сім рахунків, які станом на час надання відповіді закриті. Крім того, з відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків щодо [PERSON] за період з 1 кварталу по 3 квартал 2021 року слідує, що за перший та другий квартал 2021 року відсутня інформація про доходи від здійснення підприємницької діяльності, а в третьому кварталі (серпень, вересень) наявні відомості про дохід від ПП «ЮГ І К КОНТРАКТ» (заробітна плата). З виписки по рахунках, відкритих на ім`я [PERSON] , в АТ КБ «Приватбанк» за період з 01 січня 2021 року по 31 жовтня 2021 року, яка надана на виконанням ухвали суду від 03\~листопада 2021\~року, слідує, що [PERSON] , в тому числі і як фізична особа підприємець, здійснював значну кількість операцій на різні суми, в тому числі перераховував певні кошти на рахунок позивача. Залишок коштів на депозитних рахунках відповідача відсутній. Між сторонами склалися правовідносини, що регулюються нормами Сімейного кодексу України, зокрема, в частині виконання обов`язку по утриманню одного з них у разі проживання з нею ( ним ) дитини. Відповідно до ст. 75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Положеннями ст. 84 СК України встановлено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на таке утримання є незалежним від того, чи працює дружина, незалежним від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Право на аліменти у дружини - матері може виникнути лише у разі достатнього матеріального забезпечення чоловіка, наявності у чоловіка достатніх коштів для надання дружині - матері спільної дитини матеріальної допомоги та стягуються за умови, що чоловік, до якого пред`явлено вимоги про надання утримання, спроможний надавати матеріальну допомогу (постанова Верховного Суду від 27 травня 2020 року у справі № 712/4702/19). У відповідності до ст. 80 СК України, у разі визначення розміру аліментів одному із подружжя за рішенням суду, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Як установлено судом та не заперечується учасниками справи дитина проживає разом з матір`ю. Судом не встановлено виконання відповідачем своїх обов`язків по утриманню дружини з якою проживає дитина, а тому відповідне право позивача є порушене та підлягає захисту шляхом стягнення з відповідача коштів на утримання дружини. Щодо наданих відповідачем дублікатів квитанцій АТ КБ «Приватбанк», то останні не підтверджують факт надання відповідачем коштів саме на утримання позивачки, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження зворотного. Крім того, в дублікатах квитанцій не зазначено в графі призначення платежу з якою метою вони надавались, а в дублікатах квитанцій від 19 липня 2021 року та 16 серпня 2021 року в графі призначення зазначено, що кошти наданні на утримання дитини. Не підтверджують вказаних обставин і виписки з рахунків відповідача. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд також зазначає, що доказів неспроможності відповідача утримувати дружину матеріали справи не містять При цьому відмічає, що право позивача на таке утримання є незалежним від того, чи працює вона та незалежним від її матеріального становища. Визначаючись щодо розміру та способу стягнення аліментів, суд враховує, що відповідач здорова, працездатна особа та може надавати матеріальну допомогу. Суд звертає увагу, що доказів неможливості надання такої допомоги матеріали справи не містять, тому суд, з урахуванням наявності малолітньої дитини, на яку стягуються аліменти за рішенням суду у справі №127/18867/21, вважає справедливим встановлення аліментів на утримання дружини в розмірі 1/6 частки від заробітку (доходу) відповідача щомісячно до досягнення дитиною трьох років, що, забезпечуватиме потреби позивачки в її утриманні. Аліменти підлягають стягненню в контексті ст. 79 СК України з дня пред`явлення позову, тобто у даній справі з 06 серпня 2021 року. На підставі ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів підлягає обов`язковому негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави 605,33 грн судового збору пропорційно розміру задоволеної частини позовних вимог. Що стосується витрат на правничу допомогу, то суд зважає, що відповідно до ч.1, ч.3 ст.133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат враховується: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя\~ст. 137 ЦПК України). Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним з врахуванням чинників по фактичним обставинам, визначеним частиною четвертою вказаної статті. Відповідно до ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами; обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Визначаючись з розподілом витрат на правничу допомогу, суд враховує, що позивач скористалася допомогою адвоката, про що свідчить договір про надання правової допомоги від 26 липня 2021 року з актом виконаних робіт та надання послуг від 10 грудня 2021 року, який містить детальний опис витрат, сплатила за його послуги кошти в розмірі 4000,00 грн, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру №б/н від 26 липня 2021 року на суму 4000,00 грн. Суд вважає, що вказані витрати позивачки на правничу допомогу пов`язані з розглядом справи, розмір останніх є обґрунтованим та пропорційним предмету спору, про їх не співмірність відповідач не заявляв. Враховуючи необхідність часткового задоволення позовних вимог, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки 2666,67 грн витрат на правничу допомогу. На підставі викладеного,

Outcome: partial