Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов мотивує тим, що 12 червня 2019 року сторони зареєстрували шлюб у Черкаському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 775. Від шлюбу дітей не мають. Причиною припинення шлюбних відносин стало те, що кожен з них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Шлюб носить формальний характер. За таких обставин вважає, що подальше спільне подружнє життя та збереження шлюбу неможливе. Просить шлюб розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує, після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище « [PERSON] ». Відповідач [PERSON] в судове не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без нього, позов визнає. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази у справі, дійшов наступного висновку. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 12.06.2019 (а.с. 5) вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстровали шлюб 12 червня 2019 року у Черкаському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 775. Прізвище дружини після державної реєстрацію шлюбу - « [PERSON] ». Суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Встановлені обставини свідчать про те, що між сторонами сімейні відносини відсутні. Статтею 51 Конституції України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно із статтею 111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Згідно з приписами ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Під час розгляду справи судом з`ясовано, що сторони не підтримують шлюбно-сімейні стосунки. Позивач зазначає про відсутність намірів відновлювати шлюбні стосунки з відповідачем, відповідач визнав позов. З часу припинення шлюбних відносин та часу знаходження позовної заяви в суді, примирення між сторонами не відбулось. За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження їх сім`ї неможливе, оскільки буде суперечити інтересам кожної із сторін. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, вимога про розірвання шлюбу обґрунтована і підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved