Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання за нею права власності на земельну ділянку площею 0,0667 га, кадастровий номер 5123755300:02:006:0793 та садовий будинок з господарчими будівлями та спорудами загальною площею всього під забудовою 171,9 кв.м, під основною будівлею - 109.5 кв. м., під господарчими допоміжними будівлями та спорудами - 62.4 кв.м. та під двором - 475.0 кв.м. , розташованими на території Великодолинської селищної ради Овідіопольського району Одеської області за адресою: [ADDRESS] . Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про скасування реєстрації Ѕ земельної ділянки площею 0,0667 га, кадастровий номер 5123755300:02:006:0793, розташовану на території Великодолинської селищної ради Овідіопольського району Одеської області за адресою: [ADDRESS] на ім`я [PERSON] від 21.02.2020 р. Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 09.11.2020 р. вищевказані цивільні справи об`єднано у одне провадження. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, вказала, що позов підтримує та просить задовольнити. [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти задоволення позову. [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи, повідомлявся належним чином. Приватний нотаріус Бурлаченко І.К., у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Судом встановлено, що земельна ділянка, яка розташована у садовому товаристві «Західний», [ADDRESS] , була виділена сім`ї [PERSON] для ведення індивідуального садівництва на підставі рішення Овідіопольської сільської Ради народних депутатів №512 від 12.12.1988 року, оформлена на ім`я [PERSON] та видана членська книжка садовода. Після цього на земельної ділянці, яка ним не оброблялася, з відома та згоди [PERSON] , [PERSON] , та її чоловіком [PERSON] за сімейні кошти збудовано садовій будинок та господарчі споруди. Свідоцтво на право власності на садовий будинок з господарчими будівлями та спорудами розташовані у садовому товаристві «Західний», Лінія 1 ділянка № [NUMBER] в смт. Великодолинське поки не видано. Фактично з 2008 року земельною ділянкою користуються сім`я [PERSON] , , а пізніше на кошти її батьків та сімейні кошти на ділянці побудоване садовий будинок з господарчими будівлями та спорудами. 07.03.2014 року на ім`я [PERSON] , було видано свідоцтво про право власності на земельну ділянку площею 0,0667 га, кадастровий номер 5123755300:02:006:0793, розташовану на території Великодолинської селищної ради Овідіопольського району Одеської області за адресою: [ADDRESS] . Оформленням права власності на земельну ділянку згідно довіреності від ім`я [PERSON] з 2010 року займалися [PERSON] та [PERSON] та вони ж сплачували за усе свої кошті. [INFO] [PERSON] помер. Ще задовго до смерті [PERSON] [PERSON] та [PERSON] , здійснювали всі необхідні комунальні платежі, проводили поточний ремонт дома зі спорудами. [PERSON] не оспорював нічиї права на земельну ділянку та сам ніякої участі в справах на ділянці не приймав. Після смерті батька [PERSON] прийняв спадщину та 21.02.2020 р. зареєстрував Ѕ частину земельної ділянки на своє ім`я, про що [PERSON] не повідомив, хоч до цього між ними була домовленість про те, що земельна ділянка зі спорудами буде належати та оформлена на ім`я [PERSON] чи на ім`я його [PERSON] . За це [PERSON] згідно попередньої домовитості набував права власності на квартиру у [ADDRESS] . Однак [PERSON] порушив попередню домовленість з [PERSON] , та не повідомивши нього, зареєстрував на своє ім`я Ѕ частину земельної ділянки. Ця реєстрація оскаржена позивачем до суду. Фактично обробляла вказану земельну ділянку вісь цей час [PERSON] , [PERSON] та члени їхньої сім`ї - діти, садовий домик, господарячи будівлі та споруди також фактично побудувала [PERSON] , за сімейні кошти, та гроші ії мати, яка мешкала з ними. Вона сплачувала членські зноси та інші платежі за земельку ділянку, так як [PERSON] цім не займався. Згідно технічному паспорту на садовий дачний будинок станом на 18.03.2020 року загальна площа всього під забудовою 171,9 кв.м, під основною будівлею - 109.5 кв. м., під господарчими допоміжними будівлями та спорудами - 62.4 кв.м. та під двором - 475.0 кв.м. , На день смерті [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] у квартирі, яка належить померлому на підставі права власності де він фактично мешкав увесь час. Згідно довідки, виданої головою СОГ «Західний» від 21.01.2020 року, саме [PERSON] з 2008 року сплачувала членські зноси, цільові внески, оплачувала електричну енергію та воду за адресою: [ADDRESS] , вела індивідуальне садівництво та обробляла земельну ділянку. Таким чином з 2008 року по теперішній час [PERSON] иа [PERSON] фактично відкрито, безперервно володіють земельною ділянкою, садовим будинком з господарчими будівлями та спорудами, які розташовані за адресою [ADDRESS] та сплачують усі членські зноси. Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка, добросовісно, заволоділа чужим майном і продовжує відкрито ,безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цім Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється Законом. Право власності на нерухоме майно,що підлягає державної реєстрації , виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. [PERSON] стала користуватися земельною ділянкою тобто заволоділа чужим майном добросовісно з відома власника і продовжувала відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом вже більш дванадцяти років. Членська книжка садовода та документі на земельну ділянку знаходяться у [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 2 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого інтересу, якій не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового праву та інтересу. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені Законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або законність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.1 ст.344 УК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років , або рухомим майном - протягом піти років ,набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цім Кодексом. Відповідно до ч. 4 ст. 344 ЦК України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засобі, цінні папери набувається за рішенням суду. Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності якщо це право оспорюється, або не визнається іншою особою, а також у рази втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п. 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, правила ст. 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цім Кодексом. [PERSON] не є спадкоємцем після смерті власника земельної ділянки, однак оспорює це право власності у інших осіб, які можуть на неї претендувати. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 2 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого інтересу, якій не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Земельна ділянка, яка розташована у садовому товаристві «Західний», [ADDRESS] коштує, згідно висновку про вартість об`єкта оцінки від 13.02.2020 року - 44546,93 гривень. З врахуванням вищевикладеного, на підставі ст.ст. 12,76, 81,141,206,258,259,263-265,280-282 ЦПК України, ст.ст. 328, 392, 344, п. 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, п. п. 9-14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав»

Outcome: approved