Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів мотивуючи позов тим, що 26 листопада 2005 року вона та відповідач уклали шлюб, зареєстрований Хортицьким відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації актів про шлюб зроблено актовий запис № 716. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Причиною звернення позивачем із зазначеним позовом послугували ті обставини, що у неї з відповідачем не склалося подальше спільне життя, через різні погляди на спільне життя у подружжя почали виникати постійні сварки та непорозуміння, внаслідок чого, починаючи з 2014 року вона, разом з дітьми почала проживати окремо від відповідача. З цього часу, відповідач не приймає участі у вихованні дітей, не цікавиться їх розвитком, коштів на їх утримання не надає. Діти повністю знаходяться на її утриманні. За вказаних обставин, позивач вважає, що подальше спільне проживання з відповідачем та збереження шлюбу неможливо, тому просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем і стягнути з нього на її користь аліменти на утримання кожної дитини по 1/3 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. В судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не з'явилися, але від них надійшли заяви з клопотанням про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не з'явилися, але від предситаівника відповідача надіййшла заява про розгляд справи за відсутності відповідача та його представника, позовні вимоги відповідач визнає частково. Відповідно до письмових заперечень відповідач погоджується на розірвання шлюбу, а також не заперечує проти стягнення з нього аліментів в розмірі 1/3 частини заробітку на обох дітей. В судове засідання представник третьої особи не з'явився, проте надав суду заяву з клопотанням про розгляд справи у його відсутність, просить вирішити позовні вимоги на розсуд суду. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає частковому задоволенню. Як вбачається з свідоцтва про шлюб, сторони перебувають у шлюбі з 26 листопада 2005 року який зареєстрований Хортицьким відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації актів про шлюб зроблено актовий запис № 716. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON] [INFO] та доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як слідує зі змісту позовної заяви, сторони не проживають разом, не підтримують подружніх стосунків, з часу подання позову до суду позитивних змін у сімї не відбулося. Позивач наполягає на розірванні шлюбу аргументуючи це тим, що шлюб розпався остаточно, а збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам неповнолітніх дітей. Відповідач в свою чергу також не заперечує проти розірвання шлюбу. За таких обставин суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 Сімейного кодексу України визначено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Аліменти стягуються на користь того із батьків з ким проживає дитина. Судом встановлено та підтверджується довідкою про склад сімї та проживання, що неповнолітні діти сторін проживають з позивачем. Відповідач не приймає участі у матеріальному утриманні дітей, які перебувають на утриманні позивача, а тому у позивача [PERSON] виникло право на звернення з даним позовом до суду. Згідно ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу - визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Отже обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька дитини, які повинні забезпечити прожитковий мінімум на дитину відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище відповідача, який на теперішній час стабільного доходу не має, величину прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку, встановленого законодавством, а також положення ст. 180 СК України про те, що обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері так і батька. Відповідач є молодою особою працездатного віку, коштів на утримання неповнолітніх дітей не надає, неповнолітні діти сторін проживають з позивачем та перебувають на її утриманні, а тому відповідно до вимог ст. 183 СК України аліменти, повинні стягуватись з відповідача на користь позивача, у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу). Такий визначений судом розмір аліментів буде відповідати принципам справедливості і розумності відповідно до загальних засад регулювання сімейних відносин, закріплених у ст. 7 СК України. У відповідності до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягненні аліментів підлягає до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. Крім того, відповідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 640 грн. по вимозі про стягнення аліментів, від сплати якого позивач при поданні позову була звільнена, а також 640 грн. на користь позивача за позовну вимогу про розірвання шлюбу. Враховуючи викладене,

Outcome: partial