Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано на підставі рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 21.02.2013 року. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] , який після розлучення сторін проживає разом з позивачем. Відповідач не проявляє батьківської турботи до сина, не піклується про нього, не приймає участь у його вихованні та утриманні, не цікавиться життям та навчанням сина. У зв`язку із викладеним, просила позбавити відповідача батьківських прав щодо сина [PERSON] , [INFO] . Ухвалою від 01.11.2019 року відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою від 16.04.2020 року справу призначено до судового розгляду. Позивач надала до суду письмові пояснення, в яких зазначила, що з відповідачем вона не мешкає з грудня 2010 року, коли разом з дитиною переїхала за адресою: [ADDRESS] . З вказаного часу відповідач не приймає ніякої участі у вихованні та забезпеченні сина, незважаючи на спроби позивача налагодити стосунки. Позичальник неодноразово зверталася до Жовтневої районної адміністрації Маріупольської міської ради з проханням посприяти спілкуванню [PERSON] з сином, проте відношення відповідача до сина не змінилось. В травні 2015 року вона вирішила разом з сином виїхати до Німеччини, відповідач надав свою згоду на виїзд сина, при цьому його не цікавило, де і за який кошт буде мешкати його дитина. Влітку 2018 року вона одружилася з громадянином Німеччини [PERSON] , якого син почав називати батьком та з яким підтримує дружні стосунки. В травні 2019 року позивач разом з дитиною повернулася до України для оформлення необхідних документів на постійне проживання у Німеччині. Протягом вказаного часу [PERSON] неодноразово здійснювала спроби контактувати з відповідачем з приводу виховання їх спільного сина, проте [PERSON] уникав контакту. Таким чином, враховуючи ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків, байдужість до піклування про дитину, не прийняття участі у матеріальному забезпеченні сина, просила задовольнити позовні вимоги, а також розглянути цивільну справу за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причину неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи у його відсутність суду не надав. Представник Органу опіки та піклування в особі Управління «Служба у справах дітей» Маріупольської міської ради, про позбавлення батьківських прав надала висновок щодо можливості позбавлення [PERSON] батьківських прав та заяву про розгляд справи за її відсутності. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача та ухвалити заочне рішення, відповідно до ст. 280 ЦПК України, оскільки позивач не заперечувала проти заочного розгляду справи. Фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось у відповідності до вимог ч.2 ст.\~247\~ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть в ній участь. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 27.03.2007 року, актовий запис № 355 (а.с.15). Сторони з 10.06.2006 р. перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано на підставі рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 21.02.2013 року (а.с.16). З акту про фактичне проживання Д-258-11-05 від 24.09.2019 р., виданого КСН «Кальміуський», вбачається, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , разом з [PERSON] , [INFO] (а.с.12). Місце реєстрації [PERSON] також підтверджується довідкою про реєстрацію особи №21-141-0775 від19.09.2019 р., виданою відділом реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради (а.с.11). Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов Д-264-11-05 від 26.09.2019 р., виданого КСН «Кальміуський», умови проживання дитини [PERSON] , [INFO] , є добрими: дитина має власну окрему кімнату, облаштовану необхідним устаткуванням (а.с.17). З повідомлення №05-31/1052 від 12.09.2013 року, наданого Жовтневою районною адміністрацією Маріупольської міської ради, [PERSON] до органу опіки та піклування Жовтневою районною адміністрацією Маріупольської міської ради з питань участі у вихованні сина [PERSON] , [INFO] не звертався. Інформація аналогічного змісту міститься у повідомленні №05-31/501 від 06.05.2014 року Служби у справах дітей Жовтневої районної адміністрації Маріупольської міської ради (а.с.13-14). Згідно відповіді КНП Маріупольської міської ради «Центр первинної медико-санітарної допомоги №3 м. Маріуполя» №01-11/1265 від 26.09.2019 року [PERSON] знаходиться під наглядом лікаря-педіатра КНП «ЦПМСД №3 м. Маріуполя» та при необхідності у лікуванні дитини приймає участь його мати (а.с.18). Відповідно характеристик, наданих Центральним ВП ГУНП в Донецькій області №Т-70/аз/101/01-19 від 02.10.2019 р.: [PERSON] , [INFO] , яка мешкає: [ADDRESS] , за час мешкання на території обслуговування поліцейської станції № 39 зарекомендувала себе з позитивного боку, спиртними напоям не зловживає, скандалів у побуті не припускає, з сусідами підтримує добросусідські відносини. [PERSON] , [INFO] , який мешкає: [ADDRESS] , за час мешкання на території обслуговування поліцейської станції №39, зарекомендував себе з позитивного боку, спиртними напоям не зловживає, скандалів у побуті не припускає, з сусідами підтримує добросусідські відносини (а.с.21-23). Відповідно до характеристики, наданої КЗ «Маріупольська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №65 Маріупольської міської ради Донецької області», [PERSON] навчається в ЗОШ №65 в 6-Д класі, школу відвідує регулярно, навчається добре, мати [PERSON] здійснює контроль за поведінкою та успіхами у навчанні сина (а.с.24). Орган опіки та піклування виконавчого комітету Маріупольської ради у своєму висновку №01.01-23.34 від 28.02.2020 року вказав, що вважає доцільним позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с.61-62). Згідно інформації\~щодо результатів\~проведення психологічного\~дослідження дитини,\~ [PERSON] ,\~ [INFO] \~для визначення\~психологічних обставин\~і факторів\~міжособистісної взаємодії\~дитини з\~кожним із\~батьків №\~174\~від 13.03.2020\~року,\~наданої КЗ «Маріупольська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 65 Маріупольської міської ради Донецької області», проведена діагностика дитини свідчить про те, що ситуація, яка склалася на даний час в родині, негативно впливає на емоційний стан [PERSON] , зі слів дитини, батько ним не цікавиться, ігнорує зустрічі з ним (а.с.68-69). Відповідно до п. 2 ч. 1\~ст. 164 Сімейного Кодексу України\~мати, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років (ст. 165 СК України). Ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини має місце, коли батьки не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкуються з дитиною. В обсязі, необхідного для її самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини і допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Крім того, ст. 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про дитину. На підставі викладеного, враховуючи, що відповідач протягом тривалого часу не виконує батьківських обов`язків щодо своєї малолітньої дитини сина [PERSON] , [INFO] , не цікавиться його життям, не приймає участі в його вихованні, не надає матеріальної допомоги на його утримання, не відвідує та не спілкуються з дитиною без поважних причин, що є свідомим ухиленням відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків і таке невиконання батьківських обов`язків не пов`язане із наявністю душевної хвороби чи іншого тяжкого захворювання або з інших незалежних причин,необхідно дійти висновку, що позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON] відповідає інтересам дитини, тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову. Відповідно до п.1 ч.1ст.141\~ЦПК України судовий збір покладається на відповідача у разі задоволення позову. На підставі ст.ст.\~104,\~105,\~110,\~112 СК України,

Outcome: approved