Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою, позовні вимоги якої уточнила заявами від 07 серпня 2014 року, 10 червня 2015 та 02 липня 2015 року в якій вказала, що вона в період з 07 травня 1999 року по 01 січня 2003 року працювала на посаді бухгалтера в КСП «Нове життя» смт. Дашів Іллінецького району Вінницької області Правонаступником КСП «Нове життя» стало СТОВ «Колос» смт. Дашів Іллінецького району Вінницької області. 07 травня 1999 року на засіданні правління КСП «Нове життя» було винесене рішення про прийняття [PERSON] позивача в члени КСП «Нове життя». 16 березня 2000 року уповноваженими членами КСП «Нове життя» було одноголосно прийнято рішення про затвердження позивача за № 46 в додатковому списку пропущених та нововступаючих членів КСП «Нове життя» на одержання сертифікатів на земельну частку (пай), шляхом зменшення розміру земельної частки (паю) (копія витягу з протоколу № 2 зборів уповноважених членів КСП «Нове життя» від 16 березня 2000 року додається) в відповідності до Указу Президента України від 8 серпня 1995 року №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» встановив, що право на земельну частку (пай) мають члени КСП, сільськогосподарські кооперативи, сільськогосподарські акціонерні товариства, відповідно до списку, що затверджувався на загальних зборах та передається до земельного відділу відповідної ради для отримання земельних сертифікатів. На загальних зборах членів СТОВ «Колос» смт. Дашів Іллінецького району Вінницької області в грудні 2001 році директором [PERSON] було запропоновано передати свої земельні паї в оренду в ПП «Олена». 01 грудня 2001 року між позивачем та ПП «Олена» був укладений договір оренди №126, який був зареєстрований в Книзі записів реєстрації договорів оренди земельних часток( паїв) [PERSON] селищною радою і який чинний на даний час. 27 листопада 2001 року керівництвом СТОВ «Колос» був укладений договір з Подільським державним підприємством геодезії картографії та кадастру на виконання робіт по виготовленню державних актів на право приватної власності взамін сертифікатів. 03 лютого 2002 року та 15 серпня 2002 року на прохання керівництва СТОВ «Колос» Позивачка сплатила кошти на виготовлення земельного сертифікату. Відповідно до ч.5. Методичних рекомендацій щодо паювання земель, переданих у приватну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям, затвердженої наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 20 лютого 1996 р. № 11 кількість осіб, які мають право на земельну частку (пай) приймається за списком, що є додатком до державного акта на право колективної власності на землю, який у разі потреби уточнюється і підписується головами відповідних Рад і підприємств. В даному випадку, зазначений список від 16 березня 2000 року був затверджений 189 чол. уповноваженим членами КСП «Нове життя» і підписаний директором СТОВ «Колос» [PERSON] та Головою [PERSON] селищної Ради [PERSON], скріплений печатками. Відповідно до Наказу Державного комітету України по земельним ресурсам від 20.02.1996 року №11 кількість осіб, які мають право на земельну частку (пай), приймається за списком, що є додатком до державного акта на право колективної власності на землю, який у разі потреби уточнюється і підписується головами відповідної Ради і підприємства. З 25 червня 2003 року по 11 січня 2004 року позивач перебувала на обліку в ЦЗН і тому не мала жодної інформації відносно розгляду судових справ. Відповідно наданої від 26 травня 2014 року медичної довідки Комунальним закладом «Центр первинної медико - санітарної допомоги «Іллінецької районної Ради Вінницької області позивач починаючи з січня 2003 року по серпень 2004 року зверталася з проблемами захворювання суглобів до місцевих лікарів, які первинно виставили діагноз артроз кульшових суглобів, лікування не мало позитивних наслідків. Внаслідок вказаного захворювання позивачеві було запропоноване операційне лікування. Для проведення хірургічної операції ендопротезування, коштів у позивачки на той час не було, а тому вона була змушена 16.09.2004 року покинути країну і виїхати закордон для того, щоб заробити значні кошти на проведення операцій. 16.09.2004 року по 25.09.2011 року вона знаходилась за кордоном (довідка державноприкордонної служби України головного центру обробки спеціальної інформації від 08.05.2014 р. № 254/С.-2303 додається). В період з 06.10.2011 року по 18.10.2011 року позивачка знаходилася на обстеженні в Білорусії в УЗ «Могилевская обласная больница» в ревматологічному відділенні, де отримала направлення на проведення хірургічних операцій ендопротезування. 07 травня 1999 року і 07 травня 2012 року були проведені і оплачені хірургічні операції ТЄТС справа з чашкой у позивача, згідно укладеного договору по оплаті медичних послуг іноземним громадянам № 09 від 08 травня 2012 року. В липні 2013 року позивачка звернулася до [PERSON] селищної ради Іллінецького району Вінницької області із пропозицією відносно передання їй земельної частки (паю) як члену бувшого КСП «Нове життя» смт. Дашів Іллінецького району Вінницької області і отримала відмову. При неможливості надати позивачу земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі, тому позивач звернулася до суду з цим позовом та просить: визнати поважними причини пропуску нею строку позовної давності звернення до Іллінецького районного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] селищної ради Іллінецького району про визнання права на земельну частку (пай) та поновити вказаний пропущений строк; визнати за нею право на земельну частку (пай) розміром 3,42 в умовних кадастрових гектарах у землях, що були передані в колективну власність КСП «Нове життя» смт. Дашів Іллінецького району Вінницької області в розмірі рівному розміру земельної частки (паю) членів цього підприємства; зобовязати [PERSON] селищну раду виділити їй із земель резервного фонду термін дії договорів оренди яких закінчується 16 вересня 2015 року земельну ділянку розміром 3,42 умовних кадастрових гектари в порядку забезпечення її права. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник за довіреністю [PERSON] уточнені позовні вимоги підтримали, просять поновити строк звернення до суду, причини його пропущення вважати поважними, а також визнати право на земельну частку(пай) розміром 3,42 умовних кадастрових гектарах. Представник відповідача [PERSON] селищної ради Іллінецького району Вінницької області уточнюючі позовні вимоги визнав частково, заперечує проти задоволення п. 3 уточнених позовних вимог про зобовязання [PERSON] селищної ради виділити позивачу із земель резервного фонду термін дії договорів оренди яких закінчується 16 вересня 2015 року земельну частку (пай) розміром 3,42 умовних кадастрових гектарах в порядку забезпечення її права, оскільки вирішення вказаного питання не відноситься до компетенції селищної ради. Представник відповідача [PERSON] управління Держгеокадастру [PERSON] заперечує проти задоволення позову, просить суд відмовити [PERSON] в задоволенні її позовних вимог. Представник третьої особи на стороні відповідача без самостійних вимог ПП «Олена» [PERSON] пояснила, що позивач працювала з січня 1999 року бухгалтером КСП «Нове життя», була членом даного КСП та в 2000 році була його головним бухгалтером. Розпаювання земель вказаного підприємства почалося в грудні 1999 року і позивач була включена в списки членів КСП, які мають право на земельну частку (пай). У вказаному підприємстві позивач працювала до 2003 року, після чого виїхала на роботу за кордон. Члени КСП отримували сертифікати в 2001 році, в тому числі в судовому порядку, позивача в той час не було. Суд, розглянувши матеріали цивільної справи, заслухавши пояснення сторін, покази спеціаліста [PERSON], дослідивши представлені докази приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Позивач [PERSON] просить визнати поважними причини пропуску нею строку позовної давності звернення до Іллінецького районного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] селищної ради Іллінецького району про визнання права на земельну частку (пай) та поновити вказаний пропущений строк з тих підстав, що вона його пропустила з поважних причин, так як тривалий період хворіла та перебувала за кордоном, тому своєчасно не мала змоги звернутися до суду за захистом свого порушеного права. У відповідності до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до ст. 73 ЦПК України суд поновлює або продовжує строк, встановлений відповідно законом або судом, за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин. Зважаючи на причини пропуску позивачем [PERSON] строку позовної давності на звернення до суду з даним цивільним позовом, а саме тривале лікування, що підтверджується, крім її пояснень, довідкою КЗ «Центр первинної медико санітарної допомоги» від 26 травня 2014 року (а.с.19), та перебування її за кордоном, що підтверджується листом Державної прикордонної служби України № 254/С 2303 від 08 травня 2014 року (а.с.23) суд вважає за можливе визнати їх поважними та поновити позивачеві [PERSON] даний процесуальний строк. Як видно з копії трудової книжки позивача (а.с.12,13) в період з 07 травня 1999 року по 01 січня 2003 року вона працювала на посаді бухгалтера в КСП «Нове життя» смт. Дашів Іллінецького району, правонаступником якого стало СТОВ «Колос». Як видно з виписки з рішення загальних зборів КСП «Нове життя» від 07 травня 1999 року (а.с.14) та витягу з протоколу № 2 зборів уповноважених членів КСП «Нове життя» від 16 березня 2000 року (а.с.15,16) позивача було включено до списку пропущених та нововступаючих членів КСП «Нове життя» на одержання сертифікатів на земельну частку (пай). Відповідно до ст.2 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» від 10.11.1994 року № 666/94 було передбачено, що кожному члену підприємства, кооперативу, товариства видається сертифікат на право приватної власності на земельну частку (пай) із зазначенням у ньому розміру частки (паю) в умовних кадастрових гектарах, а також у вартісному виразі. В ст.2 ЗУ «Про порядок виділення в натурі ( на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв), в Указі Президента України від 08.08.1995 року № 720/95 чітко зазначено, що право на земельну частку (пай) виникає у члена господарства з моменту виникнення відповідного права колективної власності на земельну ділянку та існує незалежно від його посвідчення сертифікатом. Таким чином, будучи включеною до списку пропущених та нововступаючих членів КСП «Нове життя» на одержання сертифікатів на земельну частку (пай) позивач [PERSON] мала право на отримання такої земельної ділянки. Крім того як вбачається з матеріалів цивільної справи позивач здійснила оплату за виготовлення земельних сертифікатів, що підтверджується копіями квитанцій до приходного касового ордеру (а.с.17) та вказана земельна частка (пай) була передана в оренду ПП «Олена», що підтверджується копією Книги реєстрації договорів оренди земельних часток (паїв) по [PERSON] селищній раді Іллінецького району. За таких обставин суд приходить до переконання, що за позивачем [PERSON] слід визнати право на земельну частку (пай) з земель, що були передані у власність КСП «Нове життя» смт. Дашів Іллінецького району Вінницької області в розмірі рівному середньому розміру земельної частки (паю) членів цього підприємства, що становить 3,42 умовних кадастрових гектари відповідно до довідки відділу держземагенства в Іллінецькому районі Вінницької області № 03.4/819 від 23 травня 2014 року (а.с.20) . Що стосується позовної вимоги [PERSON] про зобовязання [PERSON] селищної ради виділити позивачу із земель резервного фонду термін дії договорів оренди яких закінчується 16 вересня 2015 року земельну частку (пай) розміром 3,42 умовних кадастрових гектари в порядку забезпечення її права, то в цій частині цивільного позову їй слід відмовити за її безпідставністю, оскільки вирішення вказаного питання не відноситься до компетенції селищної ради. На підставі викладеного та

Outcome: partial