Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідачів Збаразької районної державної адміністрації, [PERSON] про визнання незаконним та скасування рішення виконкому Збаразької районної Ради народних депутатів, свідоцтва права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, скасування його державної реєстрації та визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, в порядку спадкування по закону, після смерті [INFO] року батька [PERSON]. Посилається на те, що спадкодавцю належав житловий будинок [ADDRESS], і після його смерті, [INFO] року, вона, будучи малолітньою дочкою, як спадкоємець першої черги прийняла спадщину за законом, вступивши в управління спадковим майном - житловим будинком з господарськими будівлями та спорудами. Однак оформити спадщину в нотаріальному порядку після смерті батька не може по тій причині, що на ім'я батька відсутні правовстановлюючі документи на будинок, та право власності на спірний будинок оформлено на її матір [PERSON], на підставі рішення виконкому Збаразької районної Ради народних депутатів №83 від 22 травня 1990 року, яке позивач просить визнати незаконним. Крім того позивач просить визнати незаконним свідоцтво про право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами номер [ADDRESS], видане 20 червня 1990 року [PERSON] та скасувати його державну реєстрацію в Кременецькому міжміському бюро технічної інвентаризації за реєстровим номером 210 реєстрової книги номер 1 від 20 червня 1990 року. В судовому засідання позивач та її представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнала і пояснила, що з вона проживала у незареєстрованому шлюбі із [PERSON], початку 80-х років і до дня його смерті. Від цього шлюбу у 1983 році у них народилася дочка [PERSON] - позивач по справі. Спочатку вона та [PERSON] проживала у будинку її батька, що в с. Бодаки Збаразького району. У 1983 році вона продала батьківський будинок, що в с. Бодаки Збаразького району і разом із чоловіком [PERSON] переїхали проживати у його будинок, що по [ADDRESS]. Кошти, отримані нею від продажу батьківського будинку, що в с. Бодаки Збаразького району, вони використали на ремонт будинку [PERSON] Після смерті, [INFO] року [PERSON] вона з малолітньою дочкою залишилися проживати у будинку чоловіка [PERSON] Ще за життя [PERSON] склав заповітне розпорядження, згідно якого спірний житловий будинок заповів їй, і після його смерті вона вступила в управління спадковим майном. Однак секретар сільської ради її прізвище у заповіті записала [PERSON] замість [PERSON]. Іншої дружини - [PERSON] у померлого [PERSON] не було. З 2004 по 2009 року вона перебувала на заробітках в Республіці Італія і за зроблені кошти провела капітальний ремонт будинку та збудувала господарські будівлі і споруди, провела газифікацію до будинку. На даний час її дочка [PERSON], яка їй не допомагає, намагається залишити її без житла, незважаючи на те, що вона, будучи особою похилого сімдесятирічного віку, хворіє, перенесла інфаркт, є її рідною матір'ю. Представники відповідачів позовні вимоги не визнали і просять в позові відмовити за безпідставністю та пропуском позивачем строку позовної давності. Дослідивши та оцінивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково. Згідно ст.ст. 3,10, 11, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON], з початку 80-х років до дня смерті [INFO] року, проживав у незареєстрованому шлюбі із відповідачем [PERSON]. Спочатку подружжя проживало у батьківському житловому будинку [PERSON] в с. Бодаки Збаразького району, а потім с. Лози Збаразького району у будинку [PERSON], що відносився до суспільної групи робітничого двору. [INFO] року у подружжя [PERSON] та [PERSON], яке проживало у [ADDRESS] народилася дочка [PERSON]. Як вбачається із змісту довідки, виданої виконавчим комітетом Лозівської сільської Ради Збаразького району Тернопільської області від 02.09.2016 року №181/02-17, даних по господарських книг №22 за 1967-1969 роки та №2 за 1980-1982 роки, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS], належав спадкодавцю [PERSON], який був головою двору та відносився до суспільної групи робітничого двору. 14 жовтня 1988 року [PERSON] склав заповітне розпорядження, відповідно до змісту якого, належний йому житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в с. Лози Збаразького району Тернопільської області заповів своїй дружині [PERSON], що посвідчене секретарем виконавчого комітету Лозівської сільської Ради Збаразького району Тернопільської області. 04 січня 1989 року [PERSON], який проживав у [ADDRESS] помер, про що складений актовий запис від 05 січня 1989 року №1, і після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з підвалом, входом в підвал та ганком, 1963/90 року побудови, загальною площею 83,1 квадратних метрів, житловою площею 47 квадратних метрів та господарських будівель і споруд: хліва, 1963 року побудови, по [ADDRESS] що вбачається із довідки - характеристики, виданої Збаразьким БТІ від 18.05.2016 року №130. Після смерті [PERSON], позивач [PERSON] та відповідач [PERSON], які на день смерті спільно проживали із спадкодавцем [PERSON], залишилися проживати у його житловому будинку, де проживають і по даний час. Рішенням виконкому Збаразької районної Ради народних депутатів від 22 травня 1990 року №83 за [PERSON] визнано право власності на спірний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами номер [ADDRESS]. 20 червня 1990 року [PERSON] видано свідоцтво про право власності на вищевказаний цілий житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами номер [ADDRESS], та проведено його державну реєстрацію в Кременецькому міжміському бюро технічної інвентаризації за реєстровим номером 210 реєстрової книги номер 1 від 20 червня 1990 року. Постановою приватного нотаріуса Збаразького районного нотаріального округу від 05.10.2016 року № 355/02-31 позивачу [PERSON] відмовлено у вчинені нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами номер [ADDRESS] по причині відсутності правовстановлюючого документу на даний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. Відповідно до ст. 534 ЦК України (редакції 1963 року), що діяв на час відкриття спадщини, кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Згідно ст. 535 ЦК України (редакції 1963 року), неповнолітні або непрацездатні діти спадкоємця (в тому числі і усиновлені), а також непрацездатна дружина, батьки (усиновителі) і утриманці померлого успадковують, незалежно від змісту заповіту, не менше двох третин частки, яка належала б кожному із них при спадкоємстві за законом (обов'язкова частка). При визначенні розміру обов'язкової частки враховується і вартість спадкового майна, що складається із предметів домашньої обстановки і вжитку. Проаналізувавши докази представлені сторонами по даній справі, суд вважає, що спадкоємцями, які прийняли спадщину після смерті [INFO] року [PERSON], по заповіту є дружина [PERSON], яка проживала із спадкодавцем у незареєстрованому шлюбі, та по закону (обов'язкова частка) неповнолітня дочка [PERSON], які спільно проживали із спадкодавцем на день його смерті і вступили в управління спадковим майном, тому за позивачем [PERSON], в порядку спадкування за законом (обов'язкова частка), після померлого [INFO] року [PERSON], необхідно визнати право власності на 2/3 частину житлового будинку з підвалом, входом в підвал та ганком, 1963/90 року побудови, загальною площею 83,1 квадратних метрів, житловою площею 47 квадратних метрів та господарських будівель і споруд: хліва, 1963 року побудови, по [ADDRESS] Оскільки рішення виконкому Збаразької районної Ради народних депутатів №83 від 22 травня 1990 року в частині визнання за [PERSON] права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами номер [ADDRESS] видано в супереч діючому законодавству, тому його необхідно визнати незаконним, як і визнати незаконним, видане 20 червня 1990 року [PERSON], на підставі вказаного рішення, свідоцтво про право власності на спірний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами номер [ADDRESS], видане 20 червня 1990 року [PERSON] та скасувати його державну реєстрацію в Кременецькому міжміському бюро технічної інвентаризації за реєстровим номером 210 реєстрової книги номер 1 від 20 червня 1990 року. Суд не приймає до уваги показання позивача [PERSON] та її представника в тім, що заповітне розпорядження було складено не на ім'я дружини [PERSON], а на її ім'я [PERSON], оскільки вказане заповітне розпорядження є не скасованим і в оригіналі, представленому суду представниками відповідача [PERSON], зазначено без виправлень що спадкодавець заповідає житловий будинок дружині [PERSON]. Крім того, при вирішенні даного спору, суд приймає до уваги ті обставини, що спадкодавець заповів житловий будинок саме дружині [PERSON] однак в заповіті зазначено її прізвище [PERSON] замість [PERSON], оскільки судом не встановлено, що у спадкодавця [PERSON], окрім дружини [PERSON], була інша дружина, чого і заперечували сторони по даній справі. До задоволення не підлягають позовні вимоги в частині визнання права власності, в порядку спадкування за законом, на господарські будівлі та споруди по [ADDRESS], а саме убиральню, колодязя та відмостки 2006 року побудови, огорожі, 2010 року побудови, оскільки зазначені будівлі та споруди не входять до складу спадкового майна, бо споруджені після смерті [INFO] року спадкодавця [PERSON]. На підставі наведеного та

Outcome: partial