Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що вона є власником домоволодіння [ADDRESS]. 01 листопада 2000 року позивач дала свою згоду на реєстрацію в своєму будинку онуку [PERSON], оскільки на той момент він продав свою квартиру та не мав місце, де зареєструватися. Однак, фактично онук взагалі не мешкав в спірному будинку, будучи лише в ньому зареєстрованим. В 2014 році з початком проведення антитерористичної операції в їх регіоні відповідач виїхав до РФ в м. Калуга, де мешкає до теперішнього часу. Наразі позивачу вже 87 років, вона не може самостійно обслуговувати себе за здійснювати догляд за будинком, то змушена переїхати до своєї доньки, а будинок хоче продати. Однак, вона не може скористатися своїм правом розпорядитися будинком через реєстрацію в ньому свого онука. Добровільно відповідач не бажає знятися з реєстрації, хоча постійно обіцяє. Оскільки відповідач не проживає в спірному будинку без поважних причин понад шести місяців, просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Позивач в судове засідання не з'явилася, про день і час розгляду справи була повідомлена належним чином. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не повідомив про причини неявки, не подав відзив, як то передбачає ст. 280 ЦПК України, у суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, а тому, суд зі згоди позивача вирішує справу на підставі наявних у справі доказів відповідно ст. 280-282 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з підстав, зазначених позивачем у позовній заяві. Так, згідно дубліката свідоцтва про право власності [PERSON] є власником домоволодіння [ADDRESS]. Згідно довідки № 1515/02-21 від 06.07.2018 року, виданої виконкомом Максимільянівської сільської ради, [PERSON] значиться зареєстрованим за адресою: [ADDRESS] з 01.11.2000 року по теперішній час. Згідно до вимог ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, ще не суперечать закону. Відповідно до вимог ст. 107 ЖК України у разі вибуття наймача або члена його сім'ї на інше постійне місце проживання, така особа втрачає право користування житловим приміщенням з дня вибуття. Відповідно до положень ст.ст. 71, 72 ЖК України, наймач або члени його сім'ї можуть бути визнані судом такими, що втратити право користування житловим приміщенням, зокрема, якщо вони в ньому не проживають без поважних причин понад шість місяців. Оскільки, судом встановлено, що відповідач не проживає в спірному будинку понад шість місяців, тому викладені обставини дають суду підстави для визнання відповідача особою, що втратив право користування житловим приміщенням. На підставі викладеного, у відповідності зі ст.ст. 4, 7, 12, 264, 265, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 107 ЖК України, 319 ЦК України, суд

Outcome: approved