Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позову позивач зазначила, що вона є власником 21/100 частки будинку [ADDRESS], що підтверджується Договором купівлі продажу №821 від 23.08.20007 року та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №16238405 від 10.10.2007 року. У даному будинку з 2007 року зареєстрований відповідач по справі - [PERSON], який є її сином. З грудня 2011 року відповідач не проживає в даному будинку, оскільки виїхав до Російської Федерації. З цього часу до міста Харкова не приїздив, житловим приміщенням за місцем реєстрації не цікавиться, комунальні послуги не сплачує. На цей час відповідач не має можливості добровільно знятися з обліку, у зв'язку з чим вона змушена звертатися до суду з зазначеним позовом. В судове засідання позивач, не з'явилась про час та місце слухання справи повідомлялась належним чином та надала суду письмову заяву з проханням проводити розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила її задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, до канцелярії суду надійшла завірена заява зі згодою [PERSON], [INFO], на зняття його з реєстраційного обліку за адресою: [ADDRESS], яка посвідчена 22.10.2015 року нотаріусом Люберецького нотаріального округу Московської області - Басовою Г.Л. Враховуючи, що розгляд справи відбувся у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до вимог ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Частиною 3 ст. 10 та ч. ч. 1, 4 ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, передбачено, що кожна із сторін зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до вимог ч. 1, 3 ст. 58 Цивільного процесуального кодексу України, належними є докази, що містять інформацію щодо предмета доказування. Суд дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що на підставі Договору купівлі продажу №821 від 23.08.20007 року позивач - [PERSON] є власником 21/100 частки будинку [ADDRESS], що також підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №16238405 від 10.10.2007 року (а.с.5-7). Як вбачається з ксерокопії будинкової для прописки громадян, що проживають в будинку [ADDRESS] відповідач [PERSON], [INFO] дійсно зареєстрований за зазначеною адресою (а.с.8-10). Відповідно до ст. 317 Цивільного кодексу України кожен громадянин має право вільно володіти користуватися і розпоряджатися належним йому на праві власності майном. У відповідності зі ст.71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача чи членів його родини за ними зберігається житлове приміщення протягом 6 місяців. Згідно ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності її понад встановлені строки, провадиться в судовому засіданні. В процесі розгляду справи встановлено, що відповідач в спірному жилому приміщенні не проживає близько п'яти років, квартплату за оплату за комунальні послуги не сплачує, за місцем реєстрації ні яким чином не користується своїм правом користування спірним жилим приміщенням. Факт не проживання відповідача за місцем реєстрації підтверджується довіреністю від відповідача на ім'я позивача з правом зняття його з реєстраційного обліку за адресою: [ADDRESS], завірена нотаріусом Люберецького району Московської області Басовою Г.Л. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» - зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Судом встановлено, що відповідач покинув спірне житло добровільно, перешкод у його проживанні за місцем реєстрації судом не встановлено. Крім того відповідач надав суду посвідчену заяву про визнання позову. Докази, що підтверджують той факт, що позивач якимось чином перешкоджала відповідачу у користуванні спірною квартирою, в матеріалах справи також відсутні. Відповідно зі ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні. Суд постановлює рішення в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Вивчивши матеріали справи, проаналізувавши діюче законодавство з питань, що регулюють предмет спору, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог позивача у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved