Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] селищної ради Котелевського району Полтавської області, в якому просить визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку площею 2,205 га, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території [PERSON] селищної ради Полтавської області, й до дня смерті належала [PERSON], яка померла 02 лютого 2015 року, на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії II-ПЛ №032542, виданого [PERSON] селищною радою Полтавської області 04.03.2002 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 3166. Ухвалою судді Котелевського районного суду Полтавської області від 10 серпня 2018 року дану справу прийнято до розгляду в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 10.10.2018 року (а.с.30-31). Позивач [PERSON] у підготовче засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася в установленому законом порядку. [PERSON] надала до суду заяву від 01.10.2018 року, в якій просить суд провести розгляд справи без її участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі (а.с 37). Відповідач [PERSON] селищна рада Котелевського району Полтавської області у підготовче засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися в установленому законом порядку. Відповідач [PERSON] селищна рада Котелевського району Полтавської області 21.08.2018 року надала до суду відзив на позов в порядку ст. 178 ЦПК України , в якому просять суд провести судове засідання без участі представника селищної ради, зазначивши, що позовні вимоги [PERSON] визнають у повному обсязі (а.с. 36). У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. \~ Суд, системно дослідивши матеріали даної цивільної справи (а.с.1-37), вивчивши правові норми, що регулюють дані правовідносини приходить до переконання, що позовну заяву слід задовольнити повністю з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини Відповідно до абз.3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року N 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) [PERSON] являється дочкою [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії VII-УР № 0853716, виданим [PERSON] райбюро РАЦС Полтавської області 10.07.1965 року, свідоцтвом про укладення шлюбу серії IV-KII, виданим відділом РАЦС Жовтневого району міста Дніпропетровська 19.03.1988 року (а.с. 10-11). 02 лютого 2015 року [PERSON] померла, про що свідчить свідоцтво про смерть серії I-КЕ № 283541, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Котелевського районного управління юстиції у Полтавській області 02.02.2015 року (а.с. 12). Відповідно до довідки № 3670, виданої виконавчим комітетом [PERSON] селищної ради Полтавської області 16.07.2018 року вбачається, що гр. [PERSON], яка померла 02 лютого 2015 року, була зареєстрована за адресою: [INFO] (стара адреса: вул. Пархоменка, 51, вул. Пархоменка, 45), смт Котельва Полтавської області. При цьому на час відкриття спадщини 02 лютого 2015 року з [PERSON] за вищевказаною адресою була зареєстрована дочка [PERSON] (а.с. 13). Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до\~ч.\~3\~ст.\~1268\~ЦК України\~спадкоємець,\~який постійно\~проживав разом\~із спадкодавцем\~на час\~відкриття спадщини,\~вважається таким,\~що прийняв\~спадщину,\~якщо протягом\~строку,\~встановленого статтею\~1270\~цього Кодексу,\~він не\~заявив про\~відмову від\~неї. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина за законом. [PERSON] стала єдиною спадкоємицею першої черги за законом. Спадкове майно\~після смерті\~[PERSON] \~ складається\~з земельної ділянки площею 2,205 га, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території [PERSON] селищної ради Полтавської області, й до дня смерті належала [PERSON] на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії II-ПЛ №032542, виданого [PERSON] селищною радою Полтавської області 04.03.2002 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 3166 (а.с. 14). При цьому, приватний нотаріус був позбавлений можливості видати свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 2,205 га, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території [PERSON] селищної ради Полтавської області, оскільки спадкоємцем не надано витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії за №\~1081/02-14 від 12.12.2017 року (а.с.15). Це знайшло своє підтвердження у листі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 04.12.2017 року № 869/109-17, відповідно якого, до автоматизованої системи ведення Державного земельного кадастру земельна ділянка [PERSON] не занесена, кадастровий номер не визначався. ( а.с. 16-17). Відповідно до листа за № 480/109-18, наданого відділом у Котелевському районі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області 19.07.2018 року було повідомлено, що у Книгах реєстрації державних актів на право приватної власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі наявний запис від 04.03.2002 року за № 3166, щодо реєстрації державного акту II-ПЛ № 032542 на імя [PERSON] на земельну ділянку площею 2,205 га. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Державний земельний кадастр» кадастровий номер земельної ділянки індивідуальна, що не повторюється на всій території України, послідовність цифр та знаків, яка присвоюється земельній ділянці під час її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування. Відповідно до п.115 постанови КМУ « Про затвердження порядку ведення Державного земельного кадастру» від 17.10.2012 року державна реєстрація земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації за заявою власників. Як роз'яснено в п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування зі збереженням її цільового призначення, при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємців права на спадщину. Згідно з п. г ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Згідно ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно з ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до змісту повідомлення приватного нотаріуса Котелевського районного нотаріального округу Полтавської області [PERSON] № 1081/02-14 від 12.12.2018 року, в провадженні знаходиться спадкова справа № 47/2015 на майно [PERSON], померлої 02.02.2015 року, яка заведена на підставі заяви про прийняття спадщини за законом від імені [PERSON], дочки померлої. Від інших осіб заяв про прийняття спадщини чи відмову від спадщини не надходило. Свідоцтва про право на спадщину не видавались (а.с. 15). Визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Задовольняючи позовну заяву [PERSON] до [PERSON] селищної ради Котелевського району Полтавської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, суд виходить із засад справедливості, добросовісності, виваженості, розумності відповідно до вимог ст. 3 ч. 1 п. п. 5, 6 Цивільного кодексу України. Підсумовуючи все вище викладене суд, вважає, що [PERSON], як спадкоємець першої черги за законом на майно [PERSON], дійсно має законне право на земельну ділянку площею 2,205 га, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території [PERSON] селищної ради Полтавської області. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved