Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого вказала, що 30.04.2003 року вона уклала шлюб з відповідачем, у якому народилися: син [PERSON] 08.02.2004р.н. та донька [PERSON] 03.04.2008р.н. На теперішній час вона бажає розірвати їх шлюб. Вони з відповідачем різні за характерами та мають різні погляди на життя. З цих обставин між ними постійно виникають сварки, які негативно впливають на їх взаємовідносини та її психічний стан. Вона неодноразово намагалася примиритися з відповідачем, однак минав деякий час і вони знову починали сваритися з відповідачем. За таких обставин позивач вважає збереження шлюбу не відповідає її інтересам та інтересам їх дітей, оскільки постійні сварки негативно впливають на психіку дітей, тому просить суд розірвати їх шлюб з відповідачем. Позивач у судовому засіданні підтримала позовні вимоги та пояснила суду, що у них немає, як таких, сімейних відносин. У них вже давно немає інтимних відносин. Їй починати заново відносини не важко. Народила другу дитину, тому що стояв страх втрати першої дитини. Вона не розуміє, навіщо відповідачу повинно примирення. Відповідач [PERSON] позов не визнав та пояснив суду, що вони разом 13 з половиною років, якщо було так негаразд, то звідки взялися діти у них. У даний час він спостерігає гормональні зміни у своїй дружині, вважає, що це пройде. Це як хвороба, яку можливо лікувати. Він, незважаючи ні на що, продовжує до неї питати почуття, він би намагався виправити ситуацію. За ці роки було багато помилок. Він має на увазі, що гормональний здвиг пройде та вона стане розумною людиною. У нього, крім цієї сімї, нікого немає, це єдине, за що він тут тримається. Судом встановлено, що 30.04.2003 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Димитровського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 101, у якому народився син [PERSON] 08.02.2004р.н. та донька [PERSON] 03.04.2008р.н. Шлюбно-сімейні відносини сторони припинили. Зазначені факти встановлено на підставі свідоцтв про шлюб, про народження дітей та пояснень сторін (а.с.6-7). Вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.55 СК України, дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобовязаний утверджувати в сімї повагу до матері. Дружина зобовязана утверджувати в сімї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній. Дружина та чоловік зобовязані спільно дбати про матеріальне забезпечення сімї. За змістом ч.2 ст.104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя i збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Таким чином, оцінивши зiбранi по справі докази, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, так як сторони створити міцної сімї, яка відповідала би вимогам ст.55 СК України, за час спільного проживання не змогли, внаслідок чого шлюб фактично розпався, подружні стосунки припинилися, подальше спільне життя подружжя i збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам. При цьому суд також враховує, що сторонам був наданий строк на примирення, але позитивного результату для збереження сімї це не дало. На підставі ст.ст.24, 55, 110, 112 СК України,

Outcome: approved