Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що 12 березня 1992 року її тітка - [PERSON] на випадок своєї смерті склала заповіт, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що їй належало на день смерті, заповіла їм - [PERSON] та [PERSON]. [INFO] [PERSON] померла. Зазначила, що після смерті тітки спадщину прийняла тільки вона , шляхом фактичного вступу до управління та володіння спадковим майном. Інший спадкоємець - [PERSON] відмовився від прийняття спадщини на її користь, що підтверджено його заявою від 20.02.2014 року посвідченою секретарем Ульянівської сільської ради В.М. Таран. Крім того, вказала, що на даний час постало питання про оформлення спадкового будинку, що залишився після смерті [PERSON], але без правовстановлюючих документів на будинок, які тітка за час свого життя не встигла належним чином оформити, отримати Свідоцтво про право на спадщину за заповітом без вирішення даного питання в судовому порядку, вона позбавлена можливості . З метою оформлення спадщини вона звернувся до Першої Лохвицької державної нотаріальної контори, але у видачі Свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено, оскільки у неї відсутні правовстановлюючі документи на спадковий житловий будинок. Внаслідок обставин, що склалися, з метою захисту своїх прав та охоронюваних законом інтересів, позивач вимушена звернутися до суду із заявою про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом. Позивач та його представник у судове засідання не з'явився, надавши до суду письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності, у якій позовні вимоги підтримали та просили задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надавши до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, у якій проти задоволення позовних вимог не заперечував. Дослідивши матеріали справи та перевіривши фактичні обставини справи у межах наданих письмових доказів, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 12 березня 1992 року тітка позивача - [PERSON] на випадок своєї смерті склала заповіт, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що їй належало на день смерті, заповіла сторонам - [PERSON] та [PERSON] (а.с. 05) . [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серія [NUMBER], виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Гадяцького районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 100, від 12.04.2006 року (а.с.06). Спадщину після смерті спадкодавця прийняла тільки позивач, шляхом фактичного вступу до управління та володіння спадковим майном. Інший спадкоємець - [PERSON] відмовився від прийняття належної йому частки спадщини на користь позивача, що підтверджено його заявою від 20.02.2014 року посвідченою секретарем Ульянівської сільської ради В.М. Таран (а.с.08). Із матеріалів справи вбачається, що станом на 15.04.1991 року, згідно витягу з погосподарської книги, в вказаному вище будинку проживала тітка позивача, [PERSON], яка була голова домогосподарства (а.с. 09). Оскільки будинок належав сім'ї на праві спільної власності в майні колгоспного двору, спадкодавець мала право на весь житловий будинок, відповідно до правил п. 6 Постанови ПВСУ № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22.12.1995 року. Згідно інформаційної довідки ПП «Бюро послуг та консультацій» № 25 від 17.02.2014 року, на житловий будинок по [ADDRESS] правовстановлюючі документи відсутні і він складається з житлового будинку «А-1», сараю «Б», убиральні «В», огорожі №1, огорожі №2 і свердловини №3 (а.с. 13). При зверненні позивача до Першої Лохвицької державної нотаріальної контори для оформлення Свідоцтва про право на спадщину, у його видачі їй було відмовлено у зв'язку з тим, що у неї відсутній правовстановлюючий документ на спадковий будинок. Дана обставина підтверджується відповідною постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 27.03.2014 року(а.с.17). Відповідно до ч. 2 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно з вимогами ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. На підставі викладеного,

Outcome: approved