Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-05 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, в якому просить визнати за нею, як спадкоємцем за законом першої черги право на земельну частку (пай) в землях колективної власності в бувшому КСП «Вільховець» с. Вільховець, Богуславського району Київської області в умовних кадастрових гектарах 2,86 га за рахунок вільних земель запасу на території Вільховецької сільської ради Богуславського району Київської області, посилаючись на те, що її чоловік [PERSON] в 1952 році був прийнятий в члени колгоспу ім. Горького в с. Вільховець Богуславського району Київської області, після перейменування колгоспу набув членство в колгоспі ім. А.О. Синявського, в якому працював до 1994 року до виходу на пенсію, що підтверджується трудовою книжкою колгоспника.\~ Після виходу на пенсію колгосп ім. А.О. Синявського було реорганізовано в КСП «Вільховець». 10 квітня 1995 року КСП «Вільховець» було видано державний акт на право колективної власності на землю, що підтверджується довідкою головного управління Держгеокадастру у Київській області і на час видачі державного акту на право колективної власності на землю КСП «Вільховець» [PERSON] був членом даного КСП як пенсійонер, але його помилково не включили до списків членів КСП, які мали право на земельну частку (пай) та не видали відповідний сертифікат. Відсутність сертифіката на право на земельну частку (пай) на імя спадкодавця [PERSON] перешкоджає їй, як спадкоємцю за законом першої черги після смерті чоловіка [PERSON], оформити в нотаріальному порядку право на спадкове майно. Посилаючись на Указ Президента України «Про порядок паювання земель, переданих в колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 8 серпня 1995 року, позивачка просить задовольнити її\~ вимоги та визнати за нею в порядку спадкування право на земельну частку (пай) в бувшому КСП «Вільховець» с. Вільховець Богуславського району Київської області. Представник позивачки [PERSON] подала до суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, а також зазначила, що позов підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] районна державна адміністрація Київської області свого представника в судове засідання не направила, але надіслала заяву, в якій просить розглядати справу без представника адміністрації, а також зазначила, що позов визнає в повному обсязі. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Вільховецька сільська рада Богуславського району Київської області свого представника в судове засідання не направила, але надіслала заяву, в якій просить розглядати справу без її представника, а також зазначила, що позов визнає в повному обсязі. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні\~ підготовчого судового засідання. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до частини 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши письмові докази по справі вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи із наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON] являється спадкоємцем за законом першої черги після смерті її чоловіка [PERSON], який помер 06.07.1997 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть спадкодавця та довідкою державного нотаріуса [PERSON] районної державної нотаріальної контори від 03.07.2018, витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 16.03.2007. Спадкодавець [PERSON] в 1952 році був прийнятий в члени колгоспу ім. Горького в с. Вільховець Богуславського району Київської області, після перейменування колгоспу набув членство в колгоспі ім. А.О. Синявського, в якому працював до 1994 року до виходу на пенсію, що підтверджується трудовою книжкою колгоспника.\~ Після виходу на пенсію [PERSON] залишався членом колгоспу, потім членом КСП «Вільховець» як пенсіонер, що підтверджується довідкою Кагарлицького обєднаного управління Пенсійного фонду україни\~ Київської області від 25.05.2018. Згідно довідки відділу у Богуславському районі ГУ Держгеокадастру Київської області\~ від 25.05.2018 та копії Державного акту на право колективної власності на землю КСП «Вільховець» вбачається, що Державний акт на право колективної власності на землю КСП «Вільховець» був виданий 10 квітня 1995 року. Відповідно до ст. 22 Земельного кодексу України в редакції від 13 березня 1992 року, який діяв на час розпаювання земель колективної власності, право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникало після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі на місцевості і одержання документа, що посвідчує це право. Відповідно до ст. 22 Земельного кодексу України в редакції від 13 березня 1992 року, який діяв на час розпаювання земель колективної власності, право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникало після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі на місцевості і одержання документа, що посвідчує це право. Указом Президента України «Про порядок паювання земель, переданих в колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 8 серпня 1995 року визначено коло осіб, які мають право на земельний пай, а саме «право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства відповідно до списку, що додається до Державного акту на право колективної власності на землю». Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку мають колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку. Згідно розяснень викладених в п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства (далі КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до пункту 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Позови громадян, повязані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифіката, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. Відповідачами в таких справах є КСП, сільськогосподарські кооперативи, районна державна адміністрація, яка затверджувала розмір паю, вирішувала питання про видачу сертифіката, а також виконавчий орган чи орган місцевого самоврядування, що має вирішувати питання про виділення земельної частки (паю) в натурі, тощо. Оскільки спадкодавець [PERSON] на час одержання колективним сільськогосподарським підприємством «Вільховець» с. Вільховець Богуславського району Київської області державного акта на право колективної власності на землю станом на 10 квітня 1995 року був членом даного КСП як пенсіонер, то він мав право на земельний пай, і на його імя помилково не видали сертифікат на право на земельну частку (пай) при розпаюванні землі. Відповідно до ч. 1 ст. 548 ЦК України в редакції 1963 року, яка була чинною на час відкриття спадщини після померлого [PERSON],\~ для придбання спадщини необхідно було, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнавалася належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. За змістом п. 1, 2 ч. 1 ст. 549 ЦК України в редакції 1963 року визнавалось, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Довідкою державного нотаріуса [PERSON] районної державної нотаріальної контори від 03.07.2018 та витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 16.03.2007 підтверджується факт, що після смерті [PERSON], який помер 06 липня 1997 року, спадщину прийняла його дружина [PERSON],\~ в тому числі і право на земельну частку (пай), яке належало спадкодавцю.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Загальновідомим є факт, що колишні члени КСП «Вільховець» вже отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) та в послідуючому державні акти на земельну частку (пай).\~\~ Довідкою відділу у Богуславському районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області\~ підтверджується, що розмір земельної частки (паю) на одну особу КСП «Вільховець» в умовних кадастрових гектарах складає 2,86. Відповідно до ч. 3 ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Рішення суду про визнання права на земельну частку (пай) відповідно до ч. 1 ст. 2 вищевказаного Закону є документом, що посвідчує право на земельну частку (пай). Згідно ч. 2 ст. 5 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» сільські, селищні, міські ради приймають рішення щодо виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) у межах населених пунктів, а районні державні адміністрації за межами населених пунктів. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав ( п. а ч. 3 ст. 152 ЗК України). Оскільки право позивачки на земельну частку (пай) в землях колективної власності колишнього КСП «Вільховець» було порушено, суд виходячи з принципу земельного законодавства щодо забезпечення рівності права власності на землю громадян, що визначено п. б) ч. 1 ст. 5 ЗК України, вважає за необхідне задовольнити вимоги позивачки шляхом визнання за нею права на земельну частку (пай) в землях колективної власності колишнього КСП «Вільховець» с. Вільховець Богуславського району Київської області, що буде підставою для виділення їй в натурі (на місцевості) земельної ділянки, як власнику земельної частки (паю). Згідно положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України про судовий збір. Оскільки відповідачем позов визнано під час підготовчого судового засідання до початку розгляду справи по суті, позивачці необхідно повернути з державного бюджету 50% відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 591 гривню 50 коп. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved