Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] зареєстрованого 04 липня 1987 року у Ленінському відділі реєстрації актів громадянського стану міста Ворошиловград, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за № 361. Просить розірвати шлюб. Позовні вимоги мотивовані тим, що між нею та [PERSON] 04 липня 1987 року у Ленінському відділі реєстрації актів громадянського стану міста Ворошиловград зареєстровано шлюб. Подружні відносини між ними припинились більше 4 років тому. Подальше збереження шлюбу неможливе, підстав для примирення не вбачає. Вони не ведуть спільне господарство, проживають окремо. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, у письмовій заяві просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги просив задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні участі не брав, про місце, день та час слухання справи був повідомлений належним чином шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України відповідно до вимог ч.11 ст.128 ЦПК України та ст. 12-1 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», про причини неявки відомостей від нього не надходило. Враховуючи положення ст. 280 ЦПК України, а також те, що відповідач належним чином повідомлений про дату, і час, і місце судового розгляду, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав, а також, враховуючи те, що позивач не заперечував проти заочного вирішення справи, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з розглядом справи за відсутністю осіб, які беруть участь, судове засідання проводиться без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. На підставі викладеного суд, вважає, можливим розглянути справу за відсутності сторін по наявним матеріалам в справі. Суд, дослідивши в судовому засіданні надані докази, оцінивши їх у сукупності, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 04 липня 1987 року у Ленінському відділі реєстрації актів громадянського стану міста Ворошиловград, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за № 361, видане свідоцтво серії [NUMBER] (а.с. 36). З позовної заяви вбачається, що фактичні взаємовідносини подружжя припинені, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Спільна дитина є повнолітньою. Враховуючи викладені обставини, суд вважає встановленим, що подальше спільне проживання подружжя, збереження їх шлюбу неможливе та суперечило б інтересам кожного з них, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved