Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-08 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] \~ про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги несумісністю характері, відсутністю у чоловіка поваги до неї, як до людини та особистості, внаслідок чого між ними виникали постійні сварки та непорозуміння, що шкодить її психоемоційному стану та здоров`ю. Фактично сім`я припинила своє існування. Позивач вважає, що спільне життя та примирення між ними неможливе. Вказує, що на примирення не згодна. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище [PERSON] . У судовому засіданні 16.03.2021 відповідачем [PERSON] заявлено клопотання про надання часу на примирення. Що було задоволено судом, надано двомісячний строк для примирення /а.с.27-28/. 19.05.2021 провадження у справі поновлено, призначено судове засідання на 09.06.2021 о 9 год 10 хв. 26.01.2021 та 03.06.2021 від позивача [PERSON] надійшли заяви, в яких просить розглядати справу у її відсутність, на позовних вимогах наполягає, проти винесення рішення не заперечує /а.с. 9, 33/. У судовому засіданні 09.06.2021 відповідач [PERSON] повторно заявив суду клопотання про надання строку на примирення терміном на два місяці, обґрунтував це тим, що в наданий судом попередній строк не вдалося примиритися. Судом залишено без розгляду клопотання відповідача про надання повторно строку на примирення, яке заявлено повторно без обґрунтування підстав. У судовому засіданні [PERSON] заперечив проти розірвання шлюбу. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи прийшов таких висновків. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16.10.1993, про що зроблено відповідний актовий запис № 99, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] , виданим повторно 28.08.2015 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Гребінківського районного управління юстиції у Полтавській області /а.с.8/. Від шлюбу сторони мають повнолітню дочку [PERSON] , 1995 року народження /а.с. 6/. Перешкод для пред`явлення позову про розірвання шлюбу судом не встановлено. Згідно із ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України (далі СК України) позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Ч. 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Як вбачається з матеріалів справи, спільне подружнє життя у сторін не склалося, спільне господарство не ведеться, вони припинили шлюбні стосунки і поновлювати їх не мають наміру, примирення і збереження сім`ї є неможливим та суперечить інтересам позивача. За таких обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, зокрема втрата взаєморозуміння, постійні непорозуміння, суд приходить висновку про наявність підстав для розірвання шлюбу, оскільки його збереження суперечило б інтересам сторін. Особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище (ст. 113 СК України). Отже,\~ наявні підстави для залишення позивачу прізвища « [PERSON] ». Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб (ч. 2 ст. 115 СК України). За загальним правилом судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1 ст. 141 ЦПК\~ України). За заявою позивача суд не здійснює розподілу судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved