Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про усунення перешкод у здійсненні права користування майном шляхом позбавлення права користування житловим приміщенням. В обґрунтування вимог вказує, що їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 21.06.2011 року державним нотаріусом Старосинявської державної нотаріальної контори, належить житловий будинок по [ADDRESS] . У цьому ж будинку з 1996 року зареєстрований відповідач - [PERSON] . На момент його реєстрації будинок належав її батькові, а тому обставини реєстрації його в будинку їй не відомі. Відповідач ніколи не проживав в даному будинку, на даний час проживає в м. Кам?янець-Подільський Хмельницької області. Реєстрація [PERSON] в будинку позивачки порушує її право як власника на безперешкодне користування будинком, оскільки відповідач там не проживає, виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, а також з оформленням субсидії на оплату житлово-комунальних послуг. На підставі наведеного, просить відповідача визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Ухвалою Старосинявського районного суду від 23 листопада 2020 року підготовче провадження у справі закрито та призначено розгляд справи по суті. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити. Відповідач повторно в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не подавав. Враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, а також беручи до уваги згоду позивача по справі, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі тих доказів, які є в матеріалах справи. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши позивача, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Так, судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником будинку, який розташований по [ADDRESS] , про що свідчить свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 21.06.2011 року, видане державним нотаріусом Старосинявської державної нотаріальної контори та зареєстрованими у реєстрі за № 857. Згідно із витягу про державну реєстрацію прав № 30679966, виданого Хмельницьким БТІ від 20.07.2011 року, [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину від 21.06.2011 року, належить житловий будинок розташований за адресою [ADDRESS] . Відповідно до довідки №1950 від 11.11.2020 року виданої відділом реєстрації місця проживання фізичних осіб виконавчого комітету Старосинявської селищної ради за адресою [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Згідно повідомлення в.о. начальника відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб виконавчого комітету Старосинявської селищної ради № 484 від 11.11.2020 року [PERSON] , [INFO] зареєстрований за адресою [ADDRESS] згідно даних паспорта з 29.11.1996 року, підстави реєстрації останнього за вказаною адресою у відділ відсутні. Як вбачається із листа відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб виконкому Старосинявської селищної ради № 375 від 08.09.2020 року, [PERSON] відмовлено у наданні адміністративної послуги- видачі довідки про зареєстрованих у будинку осіб, у зв`язку з тим, що згідно з реєстом громади за вказаною адресою зареєстровано особи, відомості про яких нею не надано. При цьому, згідно даних книги по господарського обліку по с.Іванківці Старосинявського району, номер об`єкта 40118/, за 2016-2020 роки, [PERSON] , 1950 року народження, є головою господарства по [ADDRESS] , за даною адресою зареєстрована одна. Відомості про реєстрацію [PERSON] у будинковій книзі по [ADDRESS] відсутні. Актом, складеним комісією за участі за участі депутата Старосинявської селищної ради Подзігуна В.О., сусідів [PERSON] , [PERSON] від 07.10.2020 року встановлено, що за адресою [ADDRESS] [PERSON] , [INFO] , з 1996 року не проживає. Факт не проживання та відсутності відповідача в будинку по [ADDRESS] підтверджено показами свідків, допитаних в судовому засіданні. Зокрема, свідки [PERSON] та [PERSON] , які є сусідами позивачки підтвердили факт непроживання відповідача [PERSON] за вищевказаною адресою більше двадцяти років, а також вказали, що він у даному будинку ніколи і не проживав. Реєстрація відповідача [PERSON] , [INFO] у належному позивачу на праві власності житловому будинку по [ADDRESS] порушує права позивача як власника на безперешкодне користування будинком, оскільки виникають проблеми зі отриманням довідки про зареєстрованих осіб та оформленням субсидії на оплату житлово-комунальних послуг. Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти,користуватися і розпоряджатися належним йому майном,на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди,відповідно до закону за своєю волею,незалежно від волі інших осіб. Згідно ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» підставою для зняття з реєстрації місця проживання особи, може бути рішення суду про втрату нею права користування житловим приміщенням. Згідно ч.1 ст.156 ЖК УРСР з урахуванням положень ч.1 ст.405 ЦК України право користування житловим приміщенням мають члени сім`ї власника приміщення в обсязі, визначеному власником. Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому, відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Судом встановлено, що [PERSON] не являється членом сім`ї позивача і ніколи ним не був, у належному позивачу будинку не проживав та не проживає, в добровільному порядку з реєстрації не знятий, що створює перешкоди позивачу у користуванні своїм житлом та обмежує його у здійсненні права власності на вказаний будинок. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд вважає, що порушене право позивача підлягає захисту шляхом визнання [PERSON] таким, що втратив право на користування житлом. На підставі наведеного,

Outcome: approved