Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів. Свої вимоги обгрунтовує тим, що 24 липня 2008 року народився [PERSON], батьками якого позивач [PERSON] та відповідач по справі [PERSON]. Згідно рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 03.04.2012 року ухвалено про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання малолітнього сина [PERSON] аліменти в твердій грошовій формі в розмірі 455 щомісяця. Позивачем отримано виконавчий лист та предявлено його до виконання до відділу ДВС Білоцерківського міськрайонного управління юстиції. Відповідач сплачує аліменти в розмірі меншому ніж це необхідно для повноцінного розвитку дитини, в звязку з чим позивач неодноразово зверталась до відповідача з проханням своєчасно та в повному обсязі сплачувати аліменти, але відповідач жодним чином не реагував. Оскільки з часу ухвалення рішення про стягнення аліментів минуло більше трьох років та у відповідача є можливість сплачувати аліменти в розмірі більшому ніж зазначено в рішенні просить збільшити розмір аліментів до 1000 гривень та стягнути додаткові витрати, повязані з розвитком здібностей дитини. В судовому засіданні позивач позов підтримала, просила задовольнити з підстав зазначених у ньому, додатково повідомила, що у с. Велика Вільшанка Васильківського району в 2014 році не було набору учнів до 1 класу а отже вона була вимушена зняти квартиру в Глевасі для того щоб дитина змогла навчатися в школі а отже їх приходиться витрачати більше коштів на утримання дитини. Представник відповідача заперечував проти задоволення позову, повідомивши у відповідача не має можливості сплачувати аліменти в більшому розмірі ніж він це робить на даний час, оскільки у відповідача на утриманні перебуває ще одна дитина-Полоз Артем, [INFO], на яку він сплачує також аліменти в розмірі ? частини від усіх видів заробітку, також його нещодавно було прийнято на роботу але з заробітньою платою 1218 гривень, отже в разі збільшення розміру аліментів його доходи будуть майже всі витрачатися на сплату аліментів та на життя нічого не залишиться. Також зазначив що позивачем не надано до суду доказів зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя ані позивача ані відповідача, а тому відповідно до ст. 192 СК України підстав для збільшення розміру аліментів не має. Вислухавши думку представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного. Згідно свідоцтва про народження серії 1-ОК № 103913 24 липня 2008 року народився [PERSON], мати [PERSON], батько [PERSON] (а.с.5) Згідно виконавчого листа № 1008/1931/12 на підставі рішення Васильківського міськрайонного суду на користь [PERSON] з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 455 гривень щомісяця, починаючи з 13 березня 2012 року і до досягнення дитиною повноліття. (а.с.8) Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, а також інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до п.п.3 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім'ї. Під зміною сімейного стану розуміється з'явлення у сім'ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов'язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров'я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров'я платника аліментів. Отже, в нормі закону закріплено вичерпний перелік обставин, які можуть бути підставою для зміни розміру аліментів за рішенням суду: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я, інші випадки, прямо передбачені СК України. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивач, як на підставу своїх позовних вимог, посилається на погіршення свого матеріального становища, у зв'язку із навчанням дитини в іншому місті, що змушує її знімати квартиру, а це коштує немалих коштів та збільшення прожиткового мінімуму на відповідний вік дитини. Згідно довідки № 49 від 19.05.2015 року виданої адміністрацією Великовільшанської ЗОШ I-III ступенів Васильківського району в 2014-2015 навчальному році у школі не було набору учнів до 1 класу. (а.с.17) Однак, на підтвердження збільшення розміру аліментів, позивачем окрім зазначеного документу та вказаних тверджень інших документів до суду надано не було. На час розгляду справи, позивач не надала належних доказів визначених у ч.1 ст. 192 СК України, які б давали суду підстави для збільшення розміру аліментів, які стягуються з відповідача на користь\~\~позивача на утримання дитини. З матеріалів справи вбачається, що згідно інформації міського відділу ДВС Білоцерківського міськрайонного управління юстиції на примусовому виконанні перебуває виконавчий лист № 2-9455 від 20.12.2007 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього Артема, [INFO], в розмірі ? частини всіх видів заробітку (а.с.18) Відповідно до вимог ст. ст. 27, 28, 29, 30 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Фактично, як на підставу подання позову [PERSON]В вказала ту обставину, що вона знімає квартиру в іншому місці на що змушена витрачати кошти, а отже на утримання дитини коштів не залишається, та також на факт зміни прожиткового мінімуму, в звязку з чим суттєво зросли ціни всі категорії товарів та послуг, зазначила що у відповідача на даний час є можливість сплачувати аліменти в більшому розмірі \~При розгляді даної справи по суті позивачем не доведено обставин які б свідчили, що у відповідача у справі, є можливість сплачувати аліменти у розмірі 1000 грн. Збільшення цін на продукти харчування, ліки та одяг також не є підставою для збільшення розміру аліментів, так як згідно із ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації. За таких обставин, суд вважає, що немає обставин, передбачених ст.192 СК України, які є підставою для збільшення розміру аліментів, а саме, не надано доказів зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я сторін та інших суттєвих обставин, які б могли стати підставою для збільшення розміру аліментів, а отже підстав для задоволення позову в цій частині не має. Крім того позивач в своїй позовній заяві просить стягнути додаткові витрати на утримання дитини, проте не зазначає в чому полягають ці самі додаткові витрати, та с чим вони повязані Водночас, частиною 2 ст. 185 СК України встановлено, що розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. За правовим аналізом вказаної норми закону, визначення обставин, що можуть бути визнані істотними, закон відносить до компетенції суду. В свою чергу, доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров'я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо). Разом з тим, додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення. Причому, якщо причина, що зумовила додаткові витрати, є триваючою (тяжка хвороба або каліцтво) додаткові витрати можуть фінансуватися наперед із вказівкою або без вказівки кінцевого терміну їх виплати. Враховуючи вищевикладене та те, що позивачем не зазначено в чому полягають ці додаткови витрати та не надано належних та допустимих доказів, в розумінні ст. 185 СК України, щодо стягнення додаткових витрат на дитину викликаних особливими обставинами, суд дійшов висновку, що позов в цій частині також є необґрунтованим та не підлягає задоволенню. На підставі ст.ст. 80, 84, 181-182, 192 Сімейного Кодексу України та

Outcome: dismissed