Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого вказала, що 13 вересня 2013 року вона зареєструвала з відповідачем шлюб, в якому вони не мають дітей. Під час їх недовгого спільного проживання між ними часто виникали конфлікти на грунті різного розуміння ними мети шлюбу та сімейних цінностей, обов`язків чоловіка та жінки в сім`ї, фінансових питань сімейного бюджету Внаслідок постійних непорозумінь та сварок з листопада 2013 року вона припинила з відповідачем шлюбні стосунки та пішла від нього. За цей час вони повністю втратили одне до одного почуття любові та поваги. Вважаючи примирення неможливим, позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Позивач [PERSON] до суду не з`явилася, про час і місце слухання справи сповіщена належним чином, письмово повідомила суд про розгляд справи у її відсутність, про те, що вона наполягає на позові і не заперечує проти розгляду справи заочно у разі неявки відповідача до суду. Відповідач, будучи двічі сповіщеним про час і місце слухання справи, у тому числі через розміщення судового виклику на офіційному веб-сайті судової влади України, у судове засідання не з`явився без повідомлення причин, відзиву на позов не подав. Згідно з вимогами ст.280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання, не повідомив причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За ухвалою суду від 23.06.2020 у справі відкрито спрощене позовне провадження та призначене судове засідання. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. \~ \~ \~ \~Судом на підставі свідоцтва про шлюб встановлено, що 13.09.2013 сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Димитровського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 243, в якому сторони дітей не мають. Шлюбно-сімейні стосунки сторони припинили з листопада 2013 року (а.с.4). Частиною 1 ст.51 Конституції України та ч.1 ст.24 СК України встановлена основна засада, на якій ґрунтується шлюб, а саме: вільна згода жінки та чоловіка. У шлюбі дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що передбачено ч.1 ст.55 СК України. Згідно з положеннями частин 3 і 4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, а примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Частиною четвертою ст.4 СК України закріплено та ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано право на повагу до приватного та сімейного життя, що включає в себе захист права на розірвання шлюбу у спосіб та в порядку, передбачені законодавством. Зокрема, згідно з ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно за ст.112 СК України суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Беручи до уваги вищенаведене та те, що шлюб сторін фактично розпався понад шість років тому, примирення та збереження сім`ї позивач вважає неможливим, наполягає на розірванні шлюбу, спір про майно відсутній, суд вважає, що подальше сумісне життя сторін і збереження сім`ї не відповідало б їх інтересам, тому їх шлюб підлягає розірванню. За приписами ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище.\~ Позивач заявила про своє бажання відновити дівоче прізвище, що є виключно її правом і не потребує згоди відповідача чи будь-якої іншої особи. Сплачений позивачем при зверненні до суду з позовом судовий збір у розмірі 840 грн 80 коп. (а.с.1) на підставі ч.1 ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі ст.ст.110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved