Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про усунення перешкод у користуванні житловим будинком шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням до відповідача [PERSON] , посилаючись на те, що їй належить на праві приватної власності житловий будинок в [ADDRESS] . В цьому будинку зареєстрована вона, її донька [PERSON] , онуки [PERSON] , [PERSON] та зять [PERSON] відповідач по справі. Відповідач в 2016 році переїхав жити до своєї матері в цьому ж селі, після чого виїхав за кордон. З того часу він не проживає в її будинку, жодного разу не приїжджав на відвідував членів її сім`ї. Жодним чином в утриманні помешкання, його ремонті, оплаті комунальних послуг участі не приймає. Відповідач був зареєстрований в цьому будинку, але фактично понад три роки не проживає. Просить суд визнати відповідача [PERSON] , [INFO] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, що знаходиться в [ADDRESS] та належить позивачу на праві приватної власності. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позов з підстав зазначених у позовній заяві, в наступне засідання не з`явився, проте подав заяву якою позовні вимоги просив їх задовольнити та закінчити розгляд справи у їх відсутності, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач будучи належним чином та завчасно повідомленими про дату, час і місце судового засідання, до суду не з`явився та не повідомив про причини своєї неявки, а також не подав відзив на позов. За таких обставин та за відсутності заперечень позивача, відповідно до ч.1ст.280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, допитавши свідка [PERSON] , дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є власником будинку в [ADDRESS] , загальною площею 150,70 кв.м Згідно довідки № 129 від 14 січня 2019 року виданої виконавчим комітетом Острицької сільської ради, про те, що в [ADDRESS] станом на 14.01.2019 року зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] Відповідно до акту підтвердження факту проживання [PERSON] зареєстрований в [ADDRESS] але протягом останніх трьох років там не проживає. Допитаний в якості свідка [PERSON] суду пояснив,що позивач є його бабусею, а відповідач -батьком. Дійсно протягом останніх трьох років батько не проживає з ними, його місце перебування не відомо і братам відповідача. Відповідач говорив що комусь заборгував, вів не зовсім правильний спосіб життя , з його матір`ю розвівся , та десь переховується. Він і раніше так зникав на довгий час. Статтею 72 ЖК Української PCP встановлено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 41 Конституції України - кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності є непорушним. Згідно змісту ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 319 Цивільного кодексу України визначено, що саме власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За ч.1 ст.321 ЦК України - право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно до ст.391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.2 ст.405 Цивільного кодексу України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом, у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Позивач, та відповідач жодними доказами не спростовують, що з 2016 року не проживає в [ADDRESS] без поважних на то причин. Отже, відповідно до зазначених вимог Закону відповідач є особою, яка втратила право користування спірним житлом. За наведених обставин, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення, а саме слід визнати відповідача таким, що втратив право користування житлом.

Outcome: approved