Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з зазначеним вище позовом про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, вказуючи на те що вона понад 18 років працювала спеціалістом із питань землекористування [PERSON] сільської ради Новотроїцького району Херсонської області. За весь час роботи порушень трудової дисципліни не мала. Коли громадянин [PERSON] на виборах був обраний головою сільської ради, з перших днів на обраній посаді, він почав зневажливо ставитися до неї та принижувати її гідність перед колегами. Прогулів 12 та 13 травня 2016 року не здійснювала, поїхала в смт. Новотроїцьке за дорученнями, повязаними з трудовою діяльністю, а саме по запитам, які надійшли з прокуратури, виконавчої служби та адміністрації по земельним питанням. 16 травня 2016 року голова сільської ради вимагав від неї письмових пояснень про причини її відсутності на робочому місці 12 та 13 травня 2016 року. 20 травня 2016 року на засіданні сесії сільської ради [PERSON] знову принижуючи її гідність перед депутатами, зачитав розпорядження про її звільнення нібито за прогули. Вважає своє звільнення незаконним, просить скасувати розпорядження сільського голови про її звільнення, поновити на роботі та стягнути на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу. Аналогічну позицію зайняла представник позивача [PERSON] Відповідач [PERSON] сільська Рада Новотроїцького району Херсонської області в особі [PERSON] позов не визнав і пояснив,що [PERSON] була відсутня на робочому місці без поважної причини 12 та 13 травня, про що був складений акт,тому її було звільнено з роботи за прогули.В задоволенні позову просив відмовити. В судове засіданні 12 грудня 2016 року представник відповідача, третя особа [PERSON] не з»явилися,належним чином повідомлені про дату час місце слухання справи. В зв»язку з тим, що сторони вже висловили суду свою позицію,надали пояснення,суд вирішив слухати справу у їх відсутність за тими доказами,що наявні у матеріалах справи. Свідок [PERSON] суду пояснила,що [PERSON] є добросовісним працівником,порушень трудової дисципліни у вигляді прогулу не допускала, її звільнено внаслідок неприязних відносин з головою сільської Ради. Про це їй стало відомо,оскільки за заявою [PERSON] вона як депутат проводила перевірку і встановила, що в дні,коли вона була відсутня в приміщенні [PERSON] сільської ради, вона перебувала в прокуратурі Новотроїцького району у службових справах. Аналогічні покази надав свідок [PERSON] Свідок [PERSON] суду пояснила,що 12,13 травня 2016 року [PERSON] не перебувала на робочому місці. Про це їй відомо, адже у неї запитували відвідувачі чи буде [PERSON]. Особисто вона її не бачила і чому особа була відсутня не знає. Акт про відсутність на роботі підписала,коли з печатним текстом його до неї прийшов голова сільської Ради [PERSON]М . Аналогічні покази надав свідок [PERSON] Вислухавши пояснення сторін, представників, свідків,дослідивши письмові докази слід прийти до наступних висновків. Предметом спору є вимога про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу. Виниклі правові відноси є трудовими та регулюються нормами ст.ст. 40 п.4, 235КЗпП України, ст.3,22 Закону «Про оплату праці», Порядком обчислення середньої заробітної плати,затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100 відповідно до яких трудовий договір укладений на невизначений строк може бути розірвано власником або уповноваженим органом у випадку прогулу без поважних причин. Якщо працівник був відсутній на роботі з поважної причини ,він має бути поновлений на попередній роботі з виплатою заробітної плати за час вимушеного прогулу з розрахунку виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують звільненню. Відповідно до записів у трудовій книзі [PERSON] до звільнення була працівником [PERSON] сільської Ради Новотроїцького району Херсонської області. Звільнена з займаної посади спеціаліста з питань землекористування 20.05.2016 року згідно п.4 ст.40 КЗпП України, відповідно до розпорядження №16 від 20 травня 2016 року за здійснені прогули без поважних причин 12.05,13.05 2016 року. Як встановив суд з показів свідків [PERSON],деякий час була відсутня на робочому місці в приміщенні контори [PERSON] сільської Ради в означений дату та час, однак прогулу не допускала, оскільки виконувала свої трудові обов»язки за межами контори [PERSON] сільської Ради, про що свідчать довідки виконавчої служби/ а.с.55/. відділу Держгеокадастру,/ а.с.56, Генічеської прокуратури/а.с.57/. Акти/а.с.51,52/ про невиконання службових обов»язків [PERSON]А.в означені дати суд визнає неналежним доказом неповажності причин відсутності на роботі працівника, оскільки вони спростовуються наданими письмовими доказами, що наведені вище та показами свідків [PERSON],[PERSON] Свідки [PERSON],[PERSON] суду показали, що особисто їм невідомо, чи являється факт відсутності на робочому місці в приміщенні [PERSON] сільської Ради [PERSON] 12,13 травня прогулом, адже даних про це вони особисто не отримували, акт підписали як факт відсутності на роботі [PERSON], а не невиконання нею своїх трудових обов»язків. За таких встановлених обставин слід прийти до висновку,що відсутність на роботі 12,13 травня 2016 року [PERSON] з причини вчинення нею прогулу не доведена і вона підлягає поновленню на роботі. Оскільки [PERSON] була відсутня на роботі у зв»язку з незаконним звільненням з 20 травня по 12 грудня 2016 року, тобто на протязі 206 днів, вона має право на сплату середнього заробітку за час вимушеному прогулу зі слідуючого розрахунку. Згідно довідки про заробітну плату за останні два календарних місця/а.с.38/ [PERSON] за березень 2016 року мала заробіток 2640,89 грн,за квітень 2016 року 7871 грн 45 коп.,звільнена у травні, отже за останні два місяці заробітна плата становила 10512 гр. , ділити на 61 день/дні у березні,квітні/=172,32 грн- середньоденна заробітна плата та множити на кількість днів вимушеного прогулу з 20 травня по 12 грудня 2016 року 206 днів= 37698 грн. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір 551 грн 60 коп в дохід держави, адже позивач за законом звільнений від сплати судового збору. Згідно з вимогами ст.1,3 Закону «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, іншою стороною не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи,яка надавала правову допомогу у судовому засіданні,під час вчинення окремих процесуальних дій, поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи у суді, що визначається у відповідному судовому рішенні,слід стягнути з відповідача на користь позивача понесені і документально підтверджені витрати на правову допомогу у розмірі 3000 гривень згідно журналу судового засідання та розрахунку адвоката, з яких вбачається,що адвокат приймав участь у судових засідання на протязі 6 годин. На підставі викладеного та

Outcome: approved