Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа - орган опіки та піклування Яворівської районної державної адміністрації Львівської області, в якому просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно свого сина - [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову покликається на те, позивач з відповідачем проживала у цивільному шлюбі з січня 2013 року, від спільного сімейного життя у них народився син [PERSON] [INFO] , проте вже влипні 2014 року вони розійшлися та стали проживати окремо, з моменту народження дитини та до листопада 2018 року відповідач відвідував дитину, деколи приносив дитині подарунки. З листопада 2018 року відповідач до дитини не навідується, дитиною не цікавиться, участі у вихованні дитини не приймає, матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Життям, здоров`ям та розвитком сина відповідач зовсім не цікавиться. Відповідач не відвідує дитину і фактично ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню сина. Син [PERSON] постійно проживає з нею та перебуває на її утриманні. Позивач матеріально утримує та належним чином піклується про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. 18 червня 2019 року між нею та [PERSON] було укладено шлюб, на даний час її чоловік [PERSON] має намір усиновити [PERSON] . Враховуючи вищенаведене, просить суд позов задовольнити. Ухвалою від 10.04.2020 року у справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 02.07.2020 року у справі закрито підготовче провадження та призначено судовий розгляд. Представник позивача адвокат Зозуля А.В. в судовому засіданні 01.09.2020 р. позов підтримав та додатково пояснив, що позивач з відповідачем перебувала у цивільному шлюбі, спершу [PERSON] цікавився здоров`ям дитини, частково допомагав матеріально. З 2018 року життям дитини не цівавиться, жодних перешкод у спілкуванні з сином відповідачу не чинилося. Позивач в судове засідання не з`явилася, представник позивача на адресу суду скерував заяву в якій просить розгляд справи проводити у їх відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився із невідомих причин, про розгляд справи був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, заяви про розгляд справи у його відсутності не надходило. Суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності на підставі наявних у ній доказів та постановити заочне рішення. Представник органу опіки та піклування Яворівської районної державної адміністрації Львівської області в судове засідання не з`явилася, на адресу суду скерувала заяву в якій просить розгляд справи проводити у їх відсутності, просила врахувати висновок органу опіки та піклування від 01.07.2020 року, позов підтримала та просила позов задовольнити. Згідно вимог ст.280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання, не повідомив причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши зібрані по справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Ст. 150 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані серед іншого піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Судом встановлено наступні факти та відповідні правовідносини. Згідно із свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 10.12.2014 року, [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] . Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 18.06.2019 року, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 18.06.2019 року, актовий запис №74. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] ». Відповідно до довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку №20 від 10.02.2020 року, виданої ОСББ «Затишна оселя 2» до складу сім`ї [PERSON] зареєстрованих за адресою: [ADDRESS] - входять: мама - [PERSON] , дочка - [PERSON] , син - [PERSON] , чоловік - [PERSON] . Відповідно до висновку органу опіки та піклування Яворівської районної державної адміністрації Львівської області щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно сина - [PERSON] , [INFO] № 1198/15 від 01.07.2020 року, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків. Згідно із ст.165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до абз. 2 п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Як встановлено, відповідач життям сина не цікавиться, не виявляє бажання ним піклуватись, ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Оскільки відповідач самоусунувся від виховання свого сина, не бажає нести за нього відповідальність та виконувати свій батьківський обов`язок, тоді як дитина потребує як матеріальної допомоги, так і підвищеної уваги до себе з боку батька, суд дійшов висновку, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов`язків, а тому позов є підставним та підлягає задоволенню. Положеннями ч.ч. 2, 3 ст. 166 Сімейного кодексу України визначено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого ч. 5 ст. 157 цього Кодексу. Статтею 181 Сімейного кодексу України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів, суд відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України враховує: вік та стан здоров`я дитини, потреби на її утримання, матеріальне становище відповідача, який є працездатною особою, відсутність доказів щодо наявності у платника аліментів інших осіб на утриманні, а також зважаючи на однаковий обов`язок обох батьків утримувати дитину та дійшов висновку, що з відповідача в користь позивача на утримання сина слід стягувати аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше як 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тобто з 16.03.2020 р. Таким чином, суд дійшов висновку, що в судовому засіданні доведено факт ухилення [PERSON] від виконання своїх обов`язків, оскільки він не займається вихованням сина, не піклується про нього, матеріально не утримує, не проявляє інтересу до стану здоров`я та навчання сина, не цікавиться його фізичним, моральним і духовним розвитком, а тому позов підлягає до задоволення. Водночас суд вважає за необхідне звернути увагу, що відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо дитина була усиновлена і усиновлення не скасоване або не визнане недійсним судом. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо на час розгляду справи судом дитина досягла повноліття. Суд перевіряє, наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини. Окрім цього, враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за вимоги про позбавлення батьківських прав, у розмірі 840,80 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved