Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , визначивши третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог, орган опіки та піклування Рівненської районної державної адміністрації, про визначення місця проживання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , з нею за місцем її проживання. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з відповідачем перебувала у шлюбі, від якого мають дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу діти проживають з нею в с.Городище, Рівненського району Рівненської області у будинку, який належить її батькам. Відповідач вихованням дітей займатися не бажає, кошти на їх утримання не надає, тому з нього стягнуті аліменти. Згідно акту обстеження умов проживання від 09 жовтня 2018 року будинок [ADDRESS] складається із чотирьох кімнат, загальною площею 100, 6 кв.м., газифікований, є водопостачання, санвузол. Умови проживання сім`ї задовільні, діти забезпечені речами першої необхідності, одягом, шкільним приладдям. За місцем проживання дітей укладені Декларації на вибір лікаря. Діти з батьком проживати не бажають через його негативну поведінку до сім`ї. З цих підстав, звернулася до суду з позовом. Ухвалою судді Октябрського районного суду м.Полтави від 12 квітня 2019 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 21 травня 2019 року підготовче провадження закрито. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, надіслала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала (а.с.89). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав (а.с.91). Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору,Органу опіки та піклування Рівненської районної державної адміністрації у судове засідання не з`явився, до суду надіслав заяву про розгляд справи без його участиі, позовні вимоги зазначені у позові підтримає (а.с.85). Суд, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, дійшов до висновку про задоволення позову з огляду на наступне. Встановлено, що позивач проживав в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 02 серпня 2009 року по 21 травня 2018 року, що слідує із раешння Рівненського районного суду Рівненської області від 21 травня 2018 року (а.с.4). Від шлюбу мають неповнолітніх синів [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] виданим повторно Шевченківським районним у м.Полтаві відділом ДРАЦС Полтавського ТУЮ у Полтавській області від 15 листопада 2017 року та серії [NUMBER] виданим повторно Ленінським відділом ДРАЦС Полтавського МУЮ від 02 грудня 2015 року (а.с.10-11). Після розірвання шлюбу діти залишилися проживати з позивачем в [ADDRESS] у будинку її батьків, що підтверджується довідкою про склад сім`ї виданою Городищенської сільською радою Рівненського району Рівненської області від 01.10.2018 року № 1168 та Витягом із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 91489912 (а.с.9, 14-15). Із декларації № 0001-А5Т8-5100 про вибір лікаря вбачається, що [PERSON] та [PERSON] проживають по [ADDRESS] (а.с.12-13). Згідно Акту обстеження умов проживання від 09 жовтня 2018 року проведено умови проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] та встановлено, що будинок складається із 4 кімнат, загальною площею 100, 6 кв.м., умови проживання сім`ї задовільні, будинок об лаштований, діти забезпечені речами першої необхідності, одягом, шкільним приладдям. Будинок газифікований, з водопостачанням, в будинку є санвузол. Стосунки в сім`ї хороші (а.с.16). Відповідач від дітей проживає окремо, коштів на їх утримання не надавав, тому згідно судового наказу Ленінського районного суду м.Полтави від 16.07.2018 року із [PERSON] стягнуті на користь [PERSON] аліменти на утримання синів [PERSON] та [PERSON] у розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів, але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 13 липня 2018 року та до досягнення дітьми повноліття (а.с.7). Відповідно до ст.19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Згідно Висновку органу опіки та піклування про встановлення місця проживання дітей від 10.05.2019 року за вих. № 1587/01-57/19 малолітні [PERSON] та [PERSON] зареєстровані та проживають з матір`ю [PERSON] у [ADDRESS] . З метою всебічного і гармонійного розвитку дітей, а також рівня життя, необхідного для такого розвитку, [PERSON] з синами на даний час тимчасово перебуває у Чеській республіці. Діти - [PERSON] та [PERSON] навчаються у початковій школі та дитячому садку. Для забезпечення фізичного розвитку дітей, мамою - [PERSON] укладено угоду із сімейним лікарем КЗ «Рівненський районний центр первинної медико-санітарної допомоги». [PERSON] працевлаштована лікарем-стоматологом у МедікалХелп у м.Чеські Буддєйовіце, її місячний дохід складає 36 000 чеських крон (41 000 грн.). Проживання дітей з матір`ю відповідає найкращим інтересам дітей. В ході телефонної бесіди із дітьми встановлено, що вони і надалі хочуть жити із матір`ю, яка добре виконує свої материнські обов`язки по їх вихованню та утриманню, добре до них ставиться, створює належні умови для їх розвитку та проживання. Тому, враховуючи висновок служби у справах дітей райдержадміністрації, орган опіки та піклування вважає за можливе проживання [PERSON] та [PERSON] разом із матір`ю [PERSON] (а.с.63-64). Згідно зі ст. 157 Сімейного кодексу України (далі СК України) питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Відповідно до ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно ч.2 ст. 160 Сімейного кодексу України, місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. За ст. 9 Конвенції про права дитини, дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Принцип 6 Декларації прав дитини, за яким неповнолітня дитина може бути розлучена зі своєю матір`ю лише у винятковій ситуації, не можна тлумачити таким чином, що у матері неповнолітньої дитини мається перевага перед батьком при вирішенні питання щодо визначення місця проживання дитини, приймаючи до уваги рівність прав обох батьків щодо дитини, що витікає як зі ст.141 СК України, так зі змісту Конвенції про права дитини. Поняття «розлучення» не співпадає з поняттям «визначення місця проживання», оскільки батько дитини у разі визначення місця проживання дітей з матір`ю не обмежений у своєму праві на спілкування з дітьми, турботу відносно дітей та участь у вихованні дітей і може реалізувати свої права шляхом домовленості з матір`ю дитини щодо встановлення часу спілкування або за рішенням органу опіки та піклування, або за судовим рішенням. Крім того, сімейне законодавство не виключає визначення місця проживання неповнолітніх дітей з матір`ю незалежно від віку дітей, якщо маються обставини, з яких дітяи краще проживати з матір`ю ніж з батьком. Враховуючи вищезазначене, згідно поданих документів, обстеження умов проживання, беручи до уваги інтереси дітей, думку відповідача, який проти позову не заперечував, суд вважає доцільним проживання дітей з позивачем. За таких підстав позов підлягає задоволенню. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України та стягує їх з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved