Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-11 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернулася до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія», третя особа: [PERSON] та просила стягнути з відповідача суму страхового відшкодування в розмірі 12 500,00 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 12 вересня 2014 року в м. Києві, по пр.. Гагаріна, 5, сталася дорожньо-транспортна пригода: зіткнулись автомобіль «МЕРСЕДЕС», державний номер [NUMBER], що належить їй на праві власності та автомобіль «ФІАТ», державний номер [NUMBER], що належить третій особі - [PERSON]. Вина [PERSON], як вказує позивачка, доведена, і підтверджується постановою Дніпровського районного суду від 14.10.2014р. в справі про адміністративне правопорушення, що набрала законної сили 27.10.2014р. Зазначила, що нею відремонтовано її автомобіль та сплачено повну вартість ремонту в сумі 12500,00грн. Пошкодження автомобіля також наявні в довідці ДАІ, що була складена при оформленні матеріалів ДТП. Як зазначено позивачкою, винуватець аварії [PERSON] уклав договір цивільно-правової відповідальності із страховою компанією ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія». В день ДТП вона повідомила ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія» про настання страхового випадку телефоном, а 15.09.2014р. надала повідомлення в письмовому вигляді, що зареєстровано за № 11359. 25.09.2014р. оцінювач страхової компанії провів огляд автомобіля, про що був складений протокол огляду транспортного засобу. Позивач вказує, що нею подано заяву про виплату страхового відшкодування до ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія», проте жодних виплат вона не отримала. Враховуючи зазначене, позивачка просила позов задовольнити. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала, просила задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні 21.04.2015 року позов визнав частково. Також направив до суду заперечення, якими позов визнав частково. Просив стягнути в якості страхового відшкодування 7 151,03 грн., в решті позовних вимог відмовити. Вказав, що АТ «УОСК» проведено власну оцінку розміру заподіяної (оціненої) шкоди, яка в грошовому вираженні складає 8718,85 грн, а тому до сплати підлягає 7151,03 грн без рахування франшизи та ПДВ. В наступні судові засідання не з'явився, надав заяву, якою просив слухання справи провести без його участі . Суд вважає можливим розглянути справу у його відсутності, оскільки відповідно до ст.169 ЦПК України повторна неявка відповідача не перешкоджає постановленню рішення. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши надані сторонами докази, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного. Відповідно до статті 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» метою обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Згідно зі статтею 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Відповідно до статті 22 даного Закону при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Як вбачається з матеріалів справи, позивач зверталася до відповідача з вимогами про виплату страхового відшкодування. Сторони в судовому засіданні підтвердили, що страхове відшкодування відповідачем позивачу виплачене не було. Відповідно до Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик здійснює відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП транспортним засобом, власник якого застрахував свою цивільно-правову відповідальність, на умовах визначених даним Законом. Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 35 Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування, особа яка має право на відшкодування, подає страховику відповідну заяву та інші документи, передбачені п. 35.2 ст. 35 Закону у заяві, зокрема, мають міститися: розмір шкоди, обставини, якими заявник обґрунтовує свою вимогу та докази, що підтверджують її, відповідно до законодавства. Відповідно до ст. 12.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Судом встановлено, що 12 вересня 2014 року в м. Києві, по пр.. Гагаріна, 5, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів «МЕРСЕДЕС», державний номер [NUMBER], що належить позивачу та автомобіля «ФІАТ», державний номер [NUMBER], що належить третій особі - [PERSON] Відповідно до Постанови Дніпровського районного суду від 14.10.2014р. в справі про адміністративне правопорушення, що набрала законної сили 27.10.2014р., винним у ДТП визнано [PERSON]. Встановлено також, що відповідно до Полісу страхування цивільно-правової відповідальності власників наземного транспорту серії АІ №3429436, відповідальність водія автомобіля «ФІАТ», яким кермував [PERSON] було застраховано ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія». Відповідно до звіту про оцінку автомобіля від 23.11.2014 року, наданого позивачем, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «МЕРСЕДЕС», д.н. [NUMBER], складає 7527,45 грн. Відповідач в рамках страхового випадку здійснив оцінку збитку. Так згідно звіту № 3117 від 12.11.2014 року вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля«МЕРСЕДЕС», д.н. [NUMBER], складає 8718 грн 85 коп. Позивачка, заявляючи вимогу про стягнення з відповідача суми у розмірі 12500,00грн. виходив з рахунку - фактури № 25 від 10.02.2015 року, наданої їй ФОП [PERSON] Згідно ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Вказана калькуляція не може сприйматися як об'єктивний доказ при визначенні суми страхового відшкодування, оскільки вона не є висновком експертної оцінки транспортного засобу та завданих йому пошкоджень, та згідно вимог чинного законодавства відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Тобто, виходячи з того, що вказаний рахунок - фактура № 25 від 10.02.2015 року не містить в собі посилань на розмір вчиненої шкоди з врахуванням фізичного зносу, суд не приймає її до уваги, в якості доказу розміру заподіяної матеріальної шкоди. Водночас, суд бере до уваги, що розмір матеріальних збитків, визначений оцінкою, проведеною позивачкою, є меншим ніж розмір збитку, який визнається відповідачем згідно звіту з оцінки транспортного засобу від 12.11.2014 року. Виходячи з викладеного, а також визнання відповідачем - ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія» факту настання дорожньо-транспортної пригоди за участю застрахованого ним транспортного засобу страховим випадком, визнання свого обов'язку виплатити страхове відшкодування, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача в цій частині та стягнення з відповідача - ПАТ »Українська охоронно-страхова компанія суми страхового відшкодування згідно звіту з оцінки транспортного засобу від 12.11.2014 року з вирахуванням франшизи, в розмірі 7 718,85 грн. Згідно ст.. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: partial