Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, [PERSON], [INFO], у розмірі 2500 грн. щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною 23-х річного віку. На обґрунтування позовних вимог позивач посилалася на те, що з 14.04.2000 року перебувала у шлюбі з відповідачем, який розірваний на підставі рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова ід 30.06.2016 року. Від шлюбу мають повнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надавав або надавав маленьку суму, не приймав ніякої участі у вихованні та лікуванні дитини, не цікавився її життям та розвитком, не створював належні умови для її виховання і розвитку, не слідкував за її станом здоров'я, не цікавився її навчанням. Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 21.12.2017 року стягнуто з відповідача аліменти на утримання доньки у розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи з 21.12.2017 року до досягнення дитиною повноліття. [INFO] [PERSON] досягла повноліття. Дитина з 2015 року навчається у Харківському радіотехнічному технікумі денного відділення 4 курсу. У доньки склався відповідний розклад дня для отримання певних знань фізичної підготовки, вона має здібності, прагне вдосконалення щодо навчання та додатково займається вивченням іноземної мови. Донька з літа 2017 року знаходиться під постійним наглядом та перебуває на обліку у ортопеда та педіатра, потребує постійного нагляду, консультації лікаря та лікування. Позивач зазначає, що ні де не працює, ні якої соціальної допомоги не отримує. Позивачу допомагає її син, грошей не вистачає на утримання доньки, придбання необхідних медикаментів, засобів гігієни, нормальних умов проживання доньки, на одяг та інші речі, підручники, канцтовари, сплату комунальних послуг. Дитина проживає разом з позивачем, навчається, своїх доходів не отримує. Позивачу відомо, що відповідач продав автомобіль ВАЗ-21144, номерний знак [NUMBER], та придбав новий автомобіль. Відповідач фізично здоровий, є працездатним, але офіційно не працює, інших стягнень по виконавчим листам. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 14.11.2018 року прийнято до розгляду та відкрито провадження по даній цивільній справі, ухвалено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження. 14.02.2019 року від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що на жодному з товарних чеків, доданих до позову, немає посилання на курси англійської мови «English with Mari». Вказує, що всі перелічені товарні чеки видані в той час, коли [PERSON] була неповнолітньою особою. Також [PERSON] на підтвердження своїх вимог надала суду не посвідчені копії квитанції № 778234 від 16.09.2018 року із взуттєвого магазину «Тема», фіскальних чеків у кількості 40 штук. Вказує, що донька навчається за рахунок державного бюджету, отримує підвищену стипендію у розмірі 800 грн. щомісяця. Звертає увагу на те, що позивач є працездатною особою, працює неофіційно косметологом. Позивач незаконно здає в оренду однокімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS], не перебуває на обліку у Харківському міському центрі зайнятості як безробітна. Відповідач зазначає, що він є обмежено працездатною особою, має другу групу інвалідності з 19.06.2018 року, отримує соціальну допомогу з Управління праці та соціального захисту населення Адміністрації Слобідського району Харківської міської ради щомісячно у розмірі 1497 грн., інших джерел доходу не має. Таким чином, відповідач не має жодної можливості надавати матеріальну допомогу на утримання доньки у будь-якому розмірі через відсутність такої матеріальної можливості та за станом свого здоров'я. 19.03.2019 року від представника позивача [PERSON] - [PERSON], яка діє на підставі довіреності від 13.12.2017 року, надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи письмових доказів. 19.03.2019 року під час судового засідання залучено в якості третьої особи [PERSON] 25.03.2019 року від представника позивача [PERSON] - [PERSON], яка діє на підставі довіреності від 13.12.2017 року, надійшла відповідь на відзив, з якої вбачається, що сторона позивача з відзивом відповідача не згодна в повному обсязі, на підставі того, що вказані обставини у відзиві не відповідають дійсності з наступних підстав. Вказує, що [PERSON] зверталася до стоматолога, який провів їй офісне відбілювання для виявлення дефектів зубів. Донькою були пройдені курси англійської мови «English with Mari», за які було сплачено 11 215 грн. та отримано нею 2 сертифікати. Зазначає, що на теперішній час позивач ні де не працює, не отримує допомоги від держави. Позивач є працездатною особою, але не має можливості працювати через стан свого здоров'я. відповідач на теперішній час намагається різним чином ухилитися від відповідальності перед дитиною. Вказує, що квартира [ADDRESS] на праві власності в порядку спадкування фактично належить старшому сину позивача, [PERSON], в якій він проживає. В квартирі [ADDRESS] ніякого косметологічного кабінету не існує. Зазначає, що у відповідача був автомобіль ВАЗ 21144, номерний знак [NUMBER], який він продав без згоди позивача та придбав новий автомобіль. Посилання відповідача, що він отримав гроші після смерті матері та від продажу квартири, яку він успадкував, не можуть бути прийняті до уваги, адже він сам надав свідоцтво про право на спадщину за законом від 26.04.2016 року, в якому вказані грошові кошти в розмірі 1028,35 грн. та 1720,24 грн., двокімнатну квартиру він продав за 401 000 грн., а нову квартиру придбав за 500 000 грн., також він придбав новий транспортний засіб. 05.04.2019 року від відповідача [PERSON] надійшли заперечення на відповідь на відзив, де зазначає наступне. Відповідач вказує, що він є непрацездатною особою, так як є інвалідом другої групи у зв'язку з наявністю в нього захворювання опорно-рухового апарату. На даний час відповідач страждає двобічним диспластичним коксартрозом на фоні перенесеного асептичного некрозу голівки стегневої кістки. Виразкова хвороба шлунку неактивна фаза, рубці цибулини 12-палої кишки. Пограда ІІ період, стадія нестійкої ремісії на фоні пролістеоартриту. За наявності таких хворіб відповідачу рекомендовано диспансерний нагляд із профілактичними курсами. Через важке матеріальне становище та відсутність грошей відповідач не може в повній мірі сплачувати стаціонарне лікування, профілактичні заходи, санітарно-курортне лікування. Вказує, що його щомісячний дохід складає 1497 грн. Зазначає, що фактично позивач є працездатною особою, але офіційно не працює без поважних причин. Позивач з 2000 року до теперішнього часу працює неофіційно косметологом. Крім того, позивач незаконно здає в оренду квартиру [ADDRESS]. Посилання позивача, що вказана квартира належить на праві власності її сину, не підтверджені належними та допустимими доказами. Донька навчається за рахунок державного бюджету в Харківському радіотехнічному технікумі та отримує підвищену стипендію. Зазначає, що твердження позивача та її представника щодо того, що відповідач займається приватними перевезеннями є надуманими та не підтверджені жодними доказами. Позивачем та її представником не надано жодних доказів, що [PERSON] потребує постійного нагляду через те, що перебуває на обліку у ортопеда та окуліста. Відповідач зазначає, що позивач достовірно знає, що різниця вартості квартир не є його прихованим прибутком, а є тими грошима, які відповідач одержав від своєї матері законним шляхом. Зазначає, що [PERSON] не сприймає відповідача за свого батька, не спілкується зі мною з грудня 2017 року, коли він захворів. Вона жодного разу не відвідала його ні в лікарні, ні вдома. За наслідками судового розгляду справи представник позивача [PERSON] - [PERSON], яка діє на підставі довіреності від 13.12.2017 року, та 3-тя особа - [PERSON], позовні вимоги підтримали частково та просили їх задовольнити у розмірі аліментів 1000 грн. щомісячн. 18.04.2019 року від відповідача [PERSON] надійшла заява, в якій відповідач позовні вимоги визнає частково, а саме у розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з 06.11.2018 року до досягнення [PERSON] 23-х літнього віку, але з припиненням виплати аліментів у випадку припинення нею навчання в учбовому закладі. Відповідач [PERSON] та його представник - адвокат Киричко Л.С. позовні вимоги підтримали частково, а саме у розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з 06.11.2018 року до досягнення [PERSON] 23-х літнього віку, але з припиненням виплати аліментів у випадку припинення нею навчання в учбовому закладі. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони з 14.04.2000 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірваний на підставі рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова ід 30.06.2016 року, а.с. 14. Від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане Фрунзенським відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис № 273), а.с. 12. [INFO] [PERSON] набула повноліття. Встановлено, що [PERSON], [INFO], зареєстрована та проживає разом з позивачкою за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою з місця проживання про склад сім'ї та прописку, виданої КП «Жилкомсервіс» дільниця № 55 12.12.2017 року за № 2377, а.с. 20. З довідки Харківського радіотехнічного технікуму від 03.10.2018 року за № 2129 вбачається, що [PERSON] є студенткою Харківського радіотехнічного технікуму денного відділення 4 курсу, групи Пр-425. Наказ про зарахування № 230 від 10.08.2015 року. Термін закінчення навчання 30.06.2019 року, а.с. 22. Відповідно до ч.1ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Статтею 200 СК України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володінні та/або користуванні у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 6 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Аналіз статей 199, 200 СК України вказує на те, що законодавець пов`язує обов'язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є студенткою навчального закладу денного відділення бюджетної форми навчання, отримує стипендію, щомісячний розмір якої дорівнює 900 грн. Зайнятість в денній формі навчання позбавляє [PERSON] можливості працевлаштуватися та реалізувати право на повну зайнятість, отримувати дохід у вигляді заробітної плати, в той час як вона потребує в забезпеченні необхідним одягом, взуттям, харчуванням, здійсненні витрат, пов'язаних з навчальним процесом, проїзд на транспорті, заняття спортом для гармонійного фізичного розвитку. Вказані щомісячні потреби оцінюються [PERSON] в розмірі 3000-3500 грн., а відповідно за відрахуванням її самостійного доходу у вигляді стипендії 2100-2600 грн. Виходячи зі змістовного аналізу положень ст. 198-199 СК України батьки повнолітньої доньки [PERSON] мають рівні обов'язки щодо її утримання в зв'язку з наявністю в неї потреби у матеріальній допомозі через продовження навчання у навчальному закладі денної форми навчання, а тому потреби [PERSON] в щомісячному забезпеченні, оцінені нею суб'єктивно на суму 2100 -2600 грн. повинні покладатися на обох її батьків. Встановлено, що [PERSON] є єдиною дитиною відповідача [PERSON], позивачка [PERSON] також має повнолітнього сина. Тобто даних про наявність у сторін по справі інших зобов'язань та утриманців суду не надано. В той же час в процесі розгляду справи встановлено, що відповідач [PERSON] має вади здоров'я, визнаний інвалідом ІІ групи з 19.06.2018 року, що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальної експертної комісії серії [NUMBER], а.с. 78. Відповідно до виписки з медичної карти стаціонарного хворого № 6209, [PERSON] з 16.04.2018 року по 30.04.2018 року перебував на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні КЗОЗ «Харківська міська клінічна багатопрофільна лікарня № 17». Повний діагноз: асептичний некроз головки правої стегневої кістки, вториннийкоксартроз 3-4 ст, лівосторонній коксартроз 2 ст, виражений болевий синдром праворуч, газостегневий сустав. ІХС, атеросклеротичний аортокардіосклероз. Гііпертонічна хвороба 2. Гіпертензивне серце. СН1. Виразковап хвороба неактивна фаза, рубці луковиці 12 палої кишки. Застойна дуаденопатія. Гастростаз. Хронічний холецистопанкреатит. Подагра 2 період, стадія загострення, на фоні остеоартрита, олігоартротичний варіант з поразкою колінного сустава, а.с. 80-81. Зазначені розлади здоров'я, пов'язані з порушенням опірне-рухомих функцій, стали наслідком тривалої обмеженості у русі та пересуванні відповідача, потреби в сторонньому догляді в умовах квартири, непрацездатності та в подальшому оперативному лікуванні та встановлення інвалідності. На час розгляду справи дохід відповідача відповідно до наданої з його боку довідки Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Слобідського району Харківської міської ради складається з державної соціальної допомоги особи з інвалідністю ІІ групи 1497 грн. на місяць, а.с.87. В той же час відповідач зазначає, що виходячи з наявності в нього додаткових джерел існування та потреб доньки щомісячно він в змозі надавати їй матеріальну допомогу в розмірі 1000 грн., що влаштовує саму [PERSON] Поряд з цим зазначає, що позивач по справі, на яку покладається обопільний з відповідачем обов'язок щодо утримання повнолітньої доньки, є працездатною особою, даних про наявності в неї вад здоров'я що перешкоджають її працевлаштуванню суду не надано, на обліку як безробітна позивачка не перебуває, що підтверджується довідкою Харківського обласного центру зайнятості від 30.11.2018 року № 7392, а.с. 77. За таких обставин виходячи з принципів розумності та справедливості, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти у розмірі 1000 грн., щомісячно, на період навчання [PERSON], [INFO], але не більше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років, починаючи з 06.11.2018 року, оскільки аліменти у розмірі 2500 грн. є значним розміром, а твердження позивачки про матеріальну можливість надавати в такому розмірі допомогу повнолітній доньці належними доказами про розмір доходу відповідача не підтверджені. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тобто з 06.11.2018 року. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. Відповідачем надано суду копію довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] є інвалідом другої групи з 19.06.2018 року, а.с. 78. Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів. Таким чином, [PERSON] звільняється від сплати судового збору, так як є інвалідом ІІ групи. Крім того, у відповідність до положень ч.1 п.1) ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial