Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідачів Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Статус» (було залучено як співвідповідача ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 29.04.2014 року), [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 16.09.2013 року о 10.10 год. на перехресті вул. Д.Нечая та вул. Енгельса в м. Вінниці, та відповідно до уточнених позовних вимог просила стягнути з [PERSON] до ПрАТ «Страхова компанія «Статус») на користь [PERSON] 22225,02 грн. в якості відшкодування заподіяних їй збитків внаслідок пошкодження під час дорожньо-транспортної пригоди належного їй на праві власності автомобіля «DAEWOO NEXIA 1.5GL», ДНЗ [NUMBER]; стягнути з [PERSON] до ПрАТ «Страхова компанія «Статус») на користь [PERSON] заподіяну їй моральну шкоду в сумі 3000 грн.; стягнути з [PERSON] до ПрАТ «Страхова компанія «Статус») на користь [PERSON] витрати за проведення експертного дослідження про вартість матеріального збитку, завданого власникові колісного транспортного засобу в сумі 350 грн. згідно квитанції до прибуткового касового ордера № 02 від 26.02.2014 року, судовий збір в сумі 260 грн., сплачений згідно квитанції № ПН9078 від 11.03.2014 року, а також інші документально підтверджені витрати, пов'язані з розглядом цієї справи. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] у судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримали у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, та просили їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] у судовому засіданні позов визнав частково (лише у частині стягнення моральної шкоди у розмірі 500 грн.), оскільки вважає, що іншу частину шкоди зобов'язана відшкодувати ПрАТ «Страхова компанія «Статус». Представник відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Статус» у судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи. Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, показання свідків [PERSON], [PERSON], оцінивши докази у їх сукупності,суд вважає, що позов частково обґрунтований та підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Як вбачається з постанови Тиврівського районного суду Вінницької області від 17.10.2013 року, яка набула законної сили, 16.09.2013 року о 10.10 год. на перехресті вул. Д.Нечая та вул. Енгельса в м. Вінниці водій [PERSON], рухаючись автомобілем марки «ВАЗ-111740», ДНЗ [NUMBER], по другорядній дорозі, не надав перевагу у русі автомобілю марки «ДЕУ», ДНЗ [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], який рухався по головній дорозі, в результаті чого відбулося зіткнення, від удару його автомобіль відкинуло на нерухомий автомобіль «ОПЕЛЬ», ДНЗ [NUMBER] (водій [PERSON]), що призвело до пошкодження транспортних засобів; [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. Відповідно до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. 10.11.2012 року між [PERSON] і ПрАТ «Страхова компанія «Статус» був укладений Поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АЕ № 1029960, строком дії з 11.11.2012 року до 10.11.2013 року включно. Забезпеченим транспортним засобом згідно вказаного Полісу є автомобіль марки «ВАЗ-111740-110-30», державний номерний знак [NUMBER]. Ліміт відповідальності за даним Полісом за шкоду, заподіяну майну, становить 50000 грн., а франшиза становить 1000 грн. [PERSON], яка є власником автомобіля марки «DAEWOO NEXIA 1.5GL», ДНЗ [NUMBER], на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] від 14.08.2013 року, звернулася до ПрАТ «Страхова компанія «Статус» із заявою про виплату страхового відшкодування, однак страхове відшкодування виплачене не було, оскільки не було встановлено місцезнаходження ПрАТ «Страхова компанія «Статус», що підтверджується листами Нацкомфінпослуг від 13.05.2014 року № 4805/13-12, від 13.06.2014 року № 5978/13-12. Шкода, заподіяна внаслідок ДТП забезпеченим транспортним засобом, власник якого застрахував свою цивільно-правову відповідальність, відшкодовується на умовах, визначених Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Ст. 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи. Як вбачається з Висновку експертного дослідження № 35П-02 від 03 березня 2014 року, вартість матеріального збитку, завданого власникові транспортного засобу марки «DAEWOO NEXIA 1.5GL», ДНЗ [NUMBER], внаслідок пошкодження під час ДТП 16.09.2013 року, розмір матеріального збитку складає 22225,02 грн., який підлягає стягненню з ПрАТ «Страхова компанія «Статус» за різницею розміру франшизи - 1000 грн., яка підлягає стягненню з [PERSON]. При цьому, суд не враховує суму коштів, отриманих від відповідача [PERSON] [PERSON] (водієм транспортного засобу, свідком), оскільки суду не було надано жодного доказу отримання позивачем [PERSON] як власником пошкодженого майна вказаних коштів (у судовому засіданні позивач [PERSON] даний факт заперечувала). Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідачів моральної шкоди, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 23 ЦК України відшкодовується моральна шкода, яка полягає: - у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я (п. 1 ст. 23 ЦК України); - у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів (п. 2 ст. 23 ЦК України); - у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна (п. 3 ст. 23 ЦК України); - у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також її ділової репутації (п. 4 ст. 23 ЦК України). При цьому, Страховик відшкодовує моральну шкоду лише у перших двох випадках (п.п. 1, 2 ст. 23 ЦК України). Якщо ж суд ухвалив відшкодувати потерпілому моральну шкоду, передбачену 3 та 4 пунктами ст. 23 ЦК України, то таке відшкодування у розмірі, визначеному судом, здійснює особа, яку визнано винною у настанні ДТП. Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Таким чином, підстави для відшкодування моральної шкоди ПрАТ «Страхова компанія «Статус» у даному випадку відсутні, однак з [PERSON] моральна шкода підлягає стягненню. У Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» зазначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Таким чином, виходячи із засад розумності та справедливості, суд вважає за необхідне та можливе відшкодувати [PERSON] моральну шкоду у розмірі 1500 грн., що є обґрунтованою компенсацією (справедливою сатисфакцією) за душевні страждання, яких вона зазнала у зв'язку із пошкодженням її майна - автомобіля марки «DAEWOO NEXIA 1.5GL», ДНЗ [NUMBER]. Отже, позов підлягає частковому задоволенню. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. Щодо відшкодування витрат на правову допомогу суд зазначає наступне. Згідно ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги; граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні (з 1 січня 2014 року - 1218 грн.*40% = 487,20 грн./год.). Згідно квитанції до прибуткового касового ордера № 43 від 31.07.2014 року, адвокатами [PERSON] та [PERSON] було отримано від [PERSON] гонорар у розмірі 1785 грн. Враховуючи те, що відповідно до журналів судових засідань від 29.04.2014 року, 19.05.2014 року, 04.06.2014 року, 20.06.2014 року, 07.07.2014 року та 31.07.2014 року представник позивача - адвокат [PERSON] брав участь судових засіданнях 2 години 30 хвилини та з урахуванням часу на вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням (підготовку позовної заяви тощо), на переконання суду, було витрачено близько трьох годин 30 хвилин, то суд оцінює витрати на правову допомогу у 1705,20 гривень., які підлягають стягненню по ? частині (по 852,60 грн.) з відповідачів. Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Статус» та [PERSON] на користь держави по 121,80 грн. судового збору. Що стосується витрат на проведення експертного дослідження в сумі 350 грн., то вони як судові витрати стягненню не підлягають, оскільки у такому порядку підлягають стягненню лише витрати за проведення експертиз, призначених судом. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial