Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та визнання права власності в порядку спадкування за законом. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що [INFO] померла її донька [PERSON], яка при житті перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] Після смерті доньки відкрилась спадщина на квартиру [ADDRESS], включаючи всі меблі та побутову техніку, а також інші права та обов»язки, що належали померлій на момент відкриття спадщини. Разом з тим, в період шлюбу з відповідачем її донькою та ним було придбано автомобіль «Тайота Авенсіс» 2008 року випуску, д/н [NUMBER] сірого кольору, який було оформлено на відповідача. Від зареєстрованого шлюбу у її доньки та відповідача народився син [PERSON], [INFO]. Оскільки їй стало відомо про те, що відповідач має намір продати автомобіль, який є майном, що є спільною сумісною власністю подружжя набутою під час перебування у шлюбі з її донькою, таким чином позбавити спадкоємців права на спадкування транспортного засобу, вона була вимушена звернутися до суду з даним позовом, в якому просила суд про визначення, що частка померлої доньки в праві спільної сумісної власності на автомобіль марки «Тайота Авенсіс» 2008 року випуску, д/н [NUMBER] становить ? частину; визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на 1/6 частини даного автомобіля. Представник позивача по справі в судовому засіданні подав письмову заяву про зміну предмету позову. Просив суд визнати, що частка померлої [PERSON] в праві спільної сумісної власності на автомобіль марки Toyota, модель Avensis, 2008 року випуску, становить ?; визнати право власності за [PERSON] в порядку спадкування за законом на 1/8 частку автомобіля марки Toyota модель Avensis, 2008 року випуску, що становить 12 500.00 грн., стягнути з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію за належну [PERSON] частку в спадковому майні, а саме за 1/8 частку автомобіля марки Toyota, модель Avensis, 2008 року випуску в розмірі 12 500.00 грн. та судові витрати в розмірі 1 653.63 грн. Відповідач по справі [PERSON] в судове засідання не з»явився, повідомлявся судом належним чином про судом про день та час розгляду справи, про що в матеріалах справи є відповідні докази. Суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності за наявності зібраних по справі матеріалів. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечував також представник позивача в судовому засіданні. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, оглянувши письмові матеріали спадкової справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що [INFO] померла донька позивача по справі [PERSON] (а.с. 9). Після її смерті відкрилась спадщина на квартиру [ADDRESS], включаючи всі меблі та побутову техніку, а також інші права та обов»язки, що належали померлій на момент відкриття спадщини. Донька позивачки та відповідач зареєстрували шлюб 10.04.2010 року. (а.с. 161). Від шлюбу у них [INFO] народився син [PERSON].(а.с. 161). В період шлюбу подружжям було придбано автомобіль «Тайота Авенсіс» 2008 року випуску, д/н [NUMBER] сірого кольору, який було оформлено на відповідача. (а.с. 77-79). Вказаний транспортний засіб не було включено до спадкової маси. Оскільки позивачці стало відомо про те, що відповідач має намір продати вказаний вище автомобіль, який є майном, що є спільною сумісною власністю подружжя набутою під час перебування у шлюбі, таким чином позбавити спадкоємців права на спадкування транспортного засобу, вона була вимушена звернутися до суду з даним позовом. Під час знаходження даного спору в суді вказаний вище транспортний засіб на думку позивача безпідставно не був включений в спадкову масу та відчужений ним на користь іншої особи. Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. З урахуванням положень ст. 1261 ЦК України, спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є: чоловік - [PERSON], син - [PERSON], мати - [PERSON] та батько - [PERSON]. Наявність родинних відносин між позивачем та [PERSON] підтверджується листом Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Балкової-Петренко Т.М. від 14.03.2016 р., Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 18.02.2016 року №00016337084 та Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 18.02.2016 р. №00016337135. Частиною 1 статті 1278 ЦК України визначено, що частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкоємець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Заповіту [PERSON] не складала. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Позивачем було прийнято спадщину, що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 04.07.2016 р. зареєстрованого в реєстрі за №750, Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 04.07.2016 р. №44342906 та Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 11.07.2016 р. №63239328. Як зазначалось в судовому засіданні представником позивача, під час шлюбу подружжям було придбано автомобіль марки Toyota модель Avensis, 2008 року випуску, державний номер [NUMBER], сірого кольору, що був зареєстрований за відповідачем. Факт придбання даного автомобіля [PERSON] та відповідачем під час знаходження у зареєстрованому шлюбі підтверджується наявною в матеріалах справи реєстраційною карткою транспортного засобу щодо автомобіля (а.с. 77). Частиною 1 статті 368 ЦК України встановлено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя,частки майна дружини та чоловіка є рівними (ч. 1 ст. 70 СК України). Аналогічна норма міститься в ч. 2 ст. 372 ЦК України, відповідно до якої у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Договір щодо визначення часток кожного з подружжя у спільній власності щодо автомобіля між [PERSON] та відповідачем не укладався. Регіональним сервісним центром в м. Києві надано до суду лист від 10.06.2016 р. (а.с. 76-79) з доданими до нього реєстраційними картками транспортного засобу -автомобіля, що був зареєстрований за відповідачем - 31.05.2013 року та був придбаний за Довідкою-рахунком №ААВ366394 від 25.05.2013 р. Відповідно до договору купівлі-продажу транспортного засобу від 12.04.2016 року, гр. [PERSON] що діяв на підставі доручення виданого відповідачем [PERSON] та з його згоди передав у власність гр. [PERSON] автомобіль «Тайота Авенсіс» 2008 року випуску, д/н [NUMBER] сірого кольору (а.с. 105). Продаж транспортного засобу відповідачем було здійснено за 100 000 грн. 00 коп. Відповідно до ч. 2 п. 1 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів в суді є визнання права. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред»явити позов про визнання його права власності, якщо це право оскаржується або не визнається іншою особою. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог [PERSON] в повному обсязі, оскільки вони є доведеними та обґрунтованими.

Outcome: approved