Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів, які стягуються з [PERSON] згідно ухвали Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області по справі № 607/5001/13-ц та стягувати із [PERSON] в користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування вимог позивач вказує на наступне. На підставі ухвали Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 червня 2013 року відповідач зобов`язувався в добровільному порядку щомісячно до 10 числа поточного місяця сплачувати аліменти в користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в сумі 1000 грн. з дня подачі позовної заяви до досягнення дітьми повноліття. На даний час визначена сума аліментів є недостатньою для забезпечення достатнього рівня життя дітей, їх фізичного, духовного, культурного та соціального розвитку. З врахуванням наведеного просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Ухвалою судді від 08 липня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав, наведених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково у розмірі 1500 грн. Також, суду пояснив, що він одружений вдруге та має на утриманні двох неповнолітніх дітей двох та семи років, має дохід близько 10000 грн. та вважає, що розмір аліментів, який просить позивач, є таким, що не відповідає його матеріальному стану та потребам дитини. Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, встановивши обставини справи та відповідні до них правовідносини сторін, приходить до наступних висновків. Ухвалою Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області від 05 червня 2013 року визнано мирову угоду, укладену між [PERSON] та [PERSON] , згідно якої сторони прийшли до взаємної згоди про те, що [PERSON] зобов`язується в добровільному порядку щомісячно до 10 числа поточного місяця сплачувати аліменти в користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в сумі 1000 грн. з дня подачі позовної заяви до досягнення дітьми повноліття, шляхом внесення коштів на рахунок № [NUMBER] відкритий в Тернопільській філії ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України», призначення платежу: для зарахування на СКР 8171479283 [PERSON] . Згідно із вимогами ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3.1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3.2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частина 2 статті 182 Сімейного кодексу України передбачає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни (збільшення) розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я. Згідно з вимогами ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2020 рік» прожитковий мінімум на дітей встановлено у наступних розмірах: для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень. Суд вважає, що після постановлення ухвали Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 червня 2013 року, у зв`язку із тим, що з віком збільшилися потреби неповнолітньої дитини, та враховуючи інфляційні процеси в державі, а також майновий стан дитини, яка перебуває на утриманні матері, встановлений розмір аліментів є недостатнім, тому підлягає збільшенню. При вирішенні справи суд враховує майновий стан відповідача, а саме те, що відповідач є працездатним, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, відсутні відомості про його незадовільний стан його здоров`я. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що слід змінити розмір аліментів, що стягуються на утримання неповнолітньої дитини, розмір яких визначити у твердій грошовій сумі 2000 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з врахуванням індексації, починаючи з дня набранням рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття, відмовивши у задоволенні решти позовних вимог. При цьому, необхідність стягнення аліментів у більшому розмірі позивачем не доведено, відповідач не надав жодних доказів, які б підтверджували відсутність у нього можливості сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі, а менший розмір аліментів є недостатнім для належного виховання та утримання неповнолітньої дитини.

Outcome: partial