Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача Гребінківської міської ради Полтавської області про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини. У заяві посилається на те, що [INFO] померла її баба, [PERSON] . На випадок своєї смерті [PERSON] заповіту не залишила. Позивач зазначила, що через свою необізнаність в установлений законом строк, який надано для прийняття спадщини, вона не звернулась із заявою про прийняття спадщини, оскільки вважала, що спадкове майно їй належить як єдиному спадкоємцю, а коли виникло питання про письмове переоформлення спадкової земельної ділянки, укладання договору оренди землі, то їй було роз`яснено, що вона не має право володіти, користуватися, та розпоряджатися спадковим майном без свідоцтва про право на спадщину після смерті спадкодавця. У нотаріальному порядку позивач не може реалізувати своє право на спадщину після смерті баби у зв`язку з тим, що нею пропущено строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Просить суд визначити їй додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини за законом, що відкрилася [INFO] після смерті [PERSON] . У судове засідання позивач не з`явилася, надала суду заяву, в якій просив позов розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надавши суду відзив на позовну заяву, в якому просив позов розглянути без їхньої участі, позовні вимоги визнав. Відповідно до ч. 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у разі визнання позову відповідачем в порядку, встановленому ст.206 ЦПК України. Суд, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла баба позивача, [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Гребінківським районним відділом ДРАЦС ГТУЮ у Полтавській області 06 серпня 2019 року, актовий запис про смерть №10 (а.с.13). Згідно виписки із реєстра по списку, яка видана СТОВ імені Кагамлика в тім, що відповідно реєстру на право колективної власності на землю, громадянці [PERSON] виділено земельну частку (пай) в розмірі 5,14 умовних кадастрових гектарів (а.с.14). Із книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) КСП ім. Кагамлика, Гребінківського району, Полтавської області, вбачається, що власником сертифіката № 476 серія 781976 від 05.01.2000 року на земельну частку (пай) 5,14 умовних кадастрових гектарів є [PERSON] (а.с.15). На випадок своєї смерті [PERSON] заповіту не залишила. У відповідності до ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ч.3 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Частиною 5 статті 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. У нотаріальному порядку [PERSON] не може отримати на своє ім`я свідоцтво про право на спадщину за законом у зв`язку з тим, що нею пропущені строки прийняття спадщини, що підтверджується листом - роз`ясненням в.о. завідувача Гребінківської ДНК за № 479/01-16 від 08 жовтня 2019 року (а.с.17). У відповідності до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. При цьому Європейський суд з прав людини в зміст поняття майна включає і «правомірні очікування»/ «законні сподівання» вчиняти певні дії. Зокрема, у рішенні у справі «Броньовські проти Польщі» (Broniowski v. Poland), заява №31443/96, пункт 98, ECHR 2002-X, що згодом відображено і у рішенні «Сук проти України», заява №10972/05, пункт 22, ECHR 2011, встановлено, що поняття «майно» в першій частині статті 1 Першого протоколу має автономне значення, яке не обмежується правом власності на фізичні речі та є незалежним від формальної класифікації в національному законодавстві. Питання, що має бути розглянуто, полягає у тому, чи надавали заявнику обставини справи, розглянуті в цілому, право на інтерес, який по суті захищається статтею 1 Першого протоколу. Згідно із ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Outcome: approved