Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-25 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON], в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користуватися будинком, розташований за адресою: [ADDRESS]. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач мешкає у спірному будинку, який належить їй з чоловіком. 15.09.2009р. у даному будинку було зареєстровано чоловіка доньки позивач [PERSON]. 24.01.2013р. шлюб між її донькою та відповідачем було розірвано та останній виїхав у невідомому напрямку. У зв'язку з реєстрацією відповідача в будинку позивача, остання вимушена сплачувати комунальні послуги у підвищенному розмірі, що негативно впливає на її матеріальне становище. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги в повному обсязі та пояснила, що будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] придбав її чоловік на підставі договору купівлі-продажу від 21.06.2002р., який помер. Право власності на вказаний будинок нею не оформлено у встановленому законом порядку. Вона фактично мешкає у вказаному будинку, сплачує комунальні послуги у підвищенному розмірі, внаслідок реєстрації у даному будинку відповідача. Проти розгляду справи за відсутності відповідача не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд, за згодою позивача, вважає можливим ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення позивача, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог з огляду на наступне. Мотивуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що вона, відповідно до положень ст.41 Конституції України, ст.ст.317, 319, 391 ЦК України, як власник майна має право розпоряджатися, користуватися та володіти ним на власний розсуд, вимагати усунення перешкод у користування цим майном. Відповідно до ч. 1 ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Згідно ст.ст.317,319 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За приписами ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Всупереч вказаних норм, позивач, звертаючись до суду із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю - будинком, розташованим за адресою: [ADDRESS], не надав належних доказів на підтвердження того, що вона є власником цього майна. З огляду на наведене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Outcome: dismissed