Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до до територіальної громади с. Добринівці Заставнівського району Чернівецької області про визнання права власності на спадкове майно за заповітом, в якому просить визнати за нимправо власності на житловий будинок, розташований вул. Українській, 14 в с. Добринівці Заставнівського району Чернівецької області в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON], померлої 02.05.2007 року. Посилається на те, що 02.05.2007 року померла її матір [PERSON] Після її смерті відкрилася спадщина на все належне їй майно до складу якої входить житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований по вул. Українській, 14 в с. Добринівці Заставнівського району Чернівецької області. Вказане спадкове майно [PERSON], відповідно до заповіту від 28.08.1996 року заповіла їй, спадкоємці, що мають право на обовязкову частку при спадкуванні за заповітом відсутні. Зазначає, що спадщину після смерті [PERSON] вона прийняла, звернулася до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, на частину спадщину отримала свідоцтво про право власності на спадщину за заповітом, однак у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом на вищевказаний житловий будинок нотаріусом було відмовлено, оскільки позивачем не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності [PERSON] на спадкове майно у вигляді згаданого житлового будинку. Відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно є перешкодою в оформленні спадщини. Саме тому, позивач змушений в судовому порядку визнавати право власності на спадщину. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не зявилися, від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, з підстав зазначених в позовній заяві та просили їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Заставнівського району Чернівецької області в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про визнання позову та прохання розглянути справу у його відсутності. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, врахувавши заяви сторін, вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 02.05.2007 року в с. Добринівці Заставнівського району Чернівецької області померла [PERSON]П, що вбачається з копії свідоцтва про смерть серії І-МИ №033250 від 03.05.2017 року (а.с. 13). Відповідно до ч.ч. 1, 1 ст.ст. 1220, 1221 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Внаслідок смерті [PERSON] відкрилася спадщина на все належне їй майно, до складу якої входить житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований по вул. Українській, 14 в с. Добринівці Заставнівського району Чернівецької області, земельна ділянка загальною площею 0,9082 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Добриновецької сільської ради Заставнівського району Чернівецької області, земельна ділянка загальною площею 0,0697 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Добриновецької сільської ради Заставнівського району Чернівецької області. Відповідно до ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. За правилами ст. 1216, 1217, 1218, 1268 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а тому прийняття спадщини частинами не можливе. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Вказане спадкове майно [PERSON], згідно заповіту від 28.08.1996 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Добриновецької сільської ради Заставнівського району Чернівецької області [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за №5, який на час відкриття спадщини змінений та скасований не був, заповіла позивачу [PERSON], що видно із заповіту (а.с. 22), довідки [PERSON] сільської ради Заставнівського району Чернівецької області №14 від 22.02.2018 року (а.с. 23). Відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Відповідно до п.19 Постанови Пленуму Верховної ради України за №7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» - перелік осіб, які мають право на обов'язкову частку, що визначений ст. 1241 ЦК України є вичерпним і розширеного тлумачення не потребує. На виконання вказаних вимог закону, судом встановлено, що спадкоємці, які б мали право на обовязкову частку при спадкуванні за заповітом відсутні. Відповідно ч.ч. 1,3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. У відповідності до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до положення ч.1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Судом встановлено, що на час відкриття спадщини позивач [PERSON] проживала із спадкодавцем [PERSON] і вважається такою, що прийняла спадщину, що видно із довідки сільської ради №74 від 13.03.2018 року (а.с. 21). З метою оформлення спадщини та отримання свідоцтва про право власності на спадкове майно позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою, на спадщину у вигляді згаданих земельних ділянок отримала свідоцтво, однак у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом на вищевказаний житловий будинок нотаріусом було відмовлено, оскільки позивачем не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності [PERSON] на спадкове майно у вигляді згаданого житлового будинку. Наведене вбачається з витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі №34982667 від 30.08.2013 року, свідоцтв про право на спадщину за заповітом витягу з реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій №186/02-31 від 06.03.2018 року (а.с. 26-29) та матеріалів спадкової справи №291/2013, щодо майна померлої 02.05.2007 року [PERSON], яка витребувана судом та досліджена в судовому засіданні. Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по введенню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 12.05.85 № 5-24/26, а згодом Вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР від 25.05.90 №69. Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований по вул. Українській, 14 в с. Добринівці Заставнівського району Чернівецької області належав і рахується за померлою [PERSON], що підтверджується копією погосподарської книги, довідкою Добриновецької сільської ради Заставнівського району Чернівецької області №16 від 13.03.2018 року (а.с. 30, 32-34). З копії довідки виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Заставнівського району Чернівецької області №75 від 13.03.2018р. та копії архівного витягу з протоколу №2 засідання виконкому Добриновецької сільської ради народних депутатів від 20.02.1994 року (а.с.31, 35) вбачається, що згідно земельно-шнурової книги [PERSON] сільської ради (старостинський округ №3) під особистим рахунком №291 числиться домогосподарство [PERSON] за якою закріплено земельні ділянки: 0,23 га для обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд та 0,15 га - для ведення особистого селянського господарства. Вказані земельні ділянки приватизовані [PERSON] В п. 3.3 Вищого Спецiалiзованого Суду України з розгляду цивільних i кримінальних справ в інформаційному листi вiд 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» сказано, що всi господарсько-побутові будiвлi та споруди у домоволодіннях, якi належать громадянам i були побудовані до Указу Президії Верховної Ради Української РСР вiд 22 січня 1979 року «Про боротьбу з самовільним будівництвом господарсько-побутових будівель», i під час технічної інвентаризації не були відображені в матеріалах інвентаризації як самовільні, не вiдносяться до категорії самовільних (самочинних). Також в даному листі зазначається, що записи у по-господарських книгах, при вирішенні питання про визнання права власності на житлові будинки i споруди у порядку спадкування, оцiнюються у сукупності з iншими доказами, таким як: рiшення про оформлення права власностi громадян на будинки, технiчним паспортом на будiвлi, документами про вiдведення в установленому порядку земельних дiлянок пiд забудову тощо. Частинами 3, 4 ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умов якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. З урахуванням зазначеного, матеріалів справи, враховуючи те, що спадкодавцеві [PERSON] на праві приватної власності належала земельна ділянка на якій розташований спірний житловий будинок, суд приходить до висновку, що спадкодавець [PERSON] набула право власності на спірний житловий будинок, проте його не оформила належним чином. Відповідно до другого абзацу пункту 3.1 розділу ІІІ Порядку затвердженого Наказом від 19.03.2013р. №95 Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. На даний час позивачем [PERSON], як спадкоємицею майна померлої [PERSON] за заповітом, виготовлено технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок (а.с. 14 зворот), згідно зведеного акту вартості будинків, господарських будівель та споруд (а.с. 15), довідки характеристики Заставнівського РБТІ (а.с. 18), житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований по вул. Українській, 14 в с. Добринівці Заставнівського району Чернівецької області побудований у 1958 році, їх вартість становить 68737 (шістдесят вісім тисяч сімсот тридцять сім) гривень. Таким чином, сукупність зібраних у справі доказів, дають суду право зробити висновок, що позовні вимоги обґрунтовані і їх слід задовольнити з метою реалізації позивачем своїх законних спадкових прав. На підставі викладеного, ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1220, 1222, 1261-1265, 1268, 1270, 1272, 1297 ЦК України,

Outcome: approved