Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що на підставі Державного акту на право приватної власності на землю [PERSON] належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,43 га, кадастровий номер 1423385200:03:000:0606 та земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,55 га, кадастровий номер 1423385200:03:000:0607, які розташовані на території Новомихайлівської сільської ради Марїнського району Донецької області. Місце проживання [PERSON] було зареєстроване у [INFO], але у зв'язку з її похилим віком позивач забрала [PERSON] до себе жити в належну їй квартиру у місті Донецьку, де і здійснювала за нею постійний догляд. 04 лютого 2014 року [PERSON] померла. Вона за власні кошти здійснила її поховання. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді вказаних земельних ділянок. Однак юридично позивач на себе спадщину не оформила, бо вважала, що проживання за життя з спадкодавцем було достатньо для прийняття спадщини. Тим паче, що в Україні на той час виникло політичне загострення і на території Донецької області була розпочата антитерористична операція, у зв'язку з чим реєстри речових прав у нотаріусів міста Донецька та Марїнського району Донецької області були відключені. Після відновлення роботи реєстрів речових прав позивач звернулася до спеціаліста з питань права [PERSON] для надання їй допомоги з оформлення спадщини. З цією метою вона передала йому правовстановлюючі документи на земельні ділянки та надала авансовий платіж у розмірі 1000 грн. за його роботу. З відповідачем вони домовились про те, що позивач ще йому здійснить доплату грошових коштів у розмірі 6000 грн. Однак в обумовлений строк вона не надала відповідачу зазначених коштів і він відмовляється їй оформляти документи по спадщині та повертати надані йому документи. Після цього, позивач звернулася до державної нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини, та в нотаріальній конторі їй пояснили, що прийняти заяву про прийняття спадщини не можуть, бо їй потрібно підтвердити факт сумісного проживання з Спадкоємцем, а видати свідоцтво про прийняття спадщини на земельні ділянки на підставі копій правовстановлюючих документів їй не можуть внаслідок відсутності у неї оригіналів документів, необхідних для видачі нотаріусом свідоцтва про право на спадщину. Відповідач зазначені документи має, але їй не повертає, чим перешкоджає реалізації її права на отримання спадщини. Отримати довідки, які свідчать про її сумісне проживання та догляд за спадкодавцем у місті Донецьку позивач не можу, бо державні органи України у місті Донецьку не працюють, а документи так званої «Донецької Народної Республіки» не визнаються державними органами України. Просила визнати за нею право власності на земельні ділянки. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з підстав, зазначених позивачем у позовній заяві. Так, відповідно до копії свідоцтва про смерть, [PERSON] померла 04 лютого 2014 року у Петровському районі міста Донецька Донецької області. Відповідно до копії заповіту, посвідченого 23.01.2002 року секретарем виконкому Новомихайлівської сільської ради Марїнського району Донецької області [PERSON] після своєї смерті заповідала все своє майно [PERSON]. Згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ДН № 184712 [PERSON] належить земельна ділянка площею 5.98 га, розташована на території Новомихайлівської сільської ради, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Відповідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 11.04.2016 року [PERSON] у прийняття заяви про прийняття спадщини за заповітом після померлої [PERSON] відмовлено, оскільки документально підтвердити факт сумісного проживання з померлою спадкоємиця не може. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину,у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України до спадкоємців переходять усі права та обовязки спадкодавця. Викладені обставини дають суду підстави для визнання за позивачем права власності на майно померлого. На підставі викладеного, у відповідності зі ст.ст.3, 7, 82, 215 ЦПК України, ст.ст. 391, 1216, 1261, 1268, 1297 ЦК України, суд

Outcome: approved