Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] , вказуючи, що 05.10.2006 між ними було укладено шлюб, який зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Бориславського міського управління юстиції. У них є неповнолітня дитина син [PERSON] , 2007 р.н., який на цей час проживає з позивачкою. Подружнє життя між сторонами не склалося через зловживання відповідачем алкоголем та зради. Крім цього, відповідач не цікавився сином, фінансової допомоги майже не надавав. У зв`язку з цим у сім`ї виникали сварки. Збереження шлюбу, на думку позивача, є неможливим. Подружні стосунки між ними припинені з 2019 року, з цього часу спільного господарства не ведуть, спору про поділ майна між ними немає. Позивач вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам дитини. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище « [PERSON] ». Ухвалою судді від 25.11.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та визначено, що справа буде розглядатися 24.12.2020 за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання позивач [PERSON] не прибула, подала до суду заяву від 24.12.2020, в якій просить розглянути справу без її участі, позов про розірвання шлюбу підтримує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибув, подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу визнає. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. \~ \~ \~ \~Згідно з ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, шлюб між сторонами [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 05 жовтня 2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Бориславського міського управління юстиції Львівської області, актовий запис № 170, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 05.10.2006. Подружжя має сина [PERSON] , 2007 р.н., який проживає з позивачем [PERSON] . Суд встановив, що сім`я між сторонами розпалася, перебування сторін у шлюбі є формальним, примирення не можливе. Тривалий час, з 2019 року, сторони не проживають однією сім`єю, не підтримують сімейно-шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету. У них виявилися різні погляди на вирішення сімейних проблем, відсутнє порозуміння, між ними постійно виникали сварки. З урахуванням встановлених у справі обставин, суд дійшов висновку, що сім`я сторін розпалася остаточно, та її збереження за таких обставин суперечило б інтересам сторін та їхньої дитини. Відповідно до ч.4 ст.206\~ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд вважає,\~що визнання\~відповідачем [PERSON] позову про розірвання шлюбу не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд приймає визнання відповідачем позовних вимог і доходить висновку про задоволення позову. Суд, вирішуючи питання про розірвання шлюбу, вважає за необхідне на підставі ст.113\~Сімейного кодексу\~України з`ясувати прізвище позивача після розірвання шлюбу. Позивач заявила клопотання про залишення їй прізвища, яке вона отримала після реєстрації шлюбу. При зверненні до суду з позовом позивачем було оплачено судовий збір у розмірі 840,80 грн. На підставі ч.1 ст.142\~ЦПК України та ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір», у зв`язку з визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 420,40 грн, а решта судового збору в розмірі 420,40 грн, сплаченого згідно з квитанцією №192 від 12.11.2020 (сплачено у філії ЛОУ №10013 АТ «Ощадбанк»), підлягає поверненню позивачу з державного бюджету.

Outcome: approved