Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з цивільним позовом до [PERSON], в якому просить стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі у розмірі 1500 гривень, щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати від дня подачі позовної заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що від спільного подружнього життя з відповідачем у них народився син [PERSON], [INFO], який на даний час проживає разом з нею та повністю перебуває на її утриманні, Відповідач повністю ухилився від покладених на нього батьківських обовязків, добровільно коштів на утримання дитини не надає. Коштів які вона отримує критично невистачає на повноцінне забезпечння дитини. Враховуючи те, що відповідач має мінливий дохід, просить стягувати з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі. Ухвалою суду від 28.09.2017 року відкрито провадження у справі. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просить задоволити повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, не повідомив суд про причини своєї неявки, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Однак, 05.12.2017 року від відповідача надійшла заява згідно якої позовні вимоги позивачки визнає та просить суд справу слухати у його відстуності. Окрім цього, 05.12.2017 року та 16.01.2018 року від відповідача надійшло заперечення на позовні вимоги позивачки, згідно яких позовні вимоги визнає частково, оскільки не згідний з визначеним позивачкою розміром аліментів, який вважає занадто великим, оскільки його доходи є мінливими, тимчасово не працює, а тому стягнення аліментів у такій сумі поставить його у скрутне матеріальне становище. Окрім цього у нього на утриманні перебуває тяжко хворий батько, який потребує дороговартісного лікування. Максимальна сума аліментів яку він взмозі спалачувати не більше половини прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, що становить у розмірі 746 грн. на місяць Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що за час перебування у шлюбі у сторін народився син [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження серія 1-СГ № 419033, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Пустомитівського районного управління юстиції від 13.06.2014 року. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою ч. 3 ст. 51 Конституції України. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, ст..5 Протоколу № 7 Європейської Конвенції, батьки мають рівні обовязки по утриманню дітей, відповідно до ст. 180 «Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття», відповідно ст..8 Закону України «Про охорону дитинства» Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України». Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Судом встанолено, що дитина сторін, [PERSON], [INFO], проживає разом з позивачкою [PERSON] за адресою : [ADDRESS], що сторонами не оспорюється, а тому не потребує окремого доказування. Згідно довідки № 09/01-14 від 17.01.2018 року позивачка [PERSON] працює на посаді секретаря референта приватного нотаріуса Пустомитівського районного нотаріального округу Львівської області з середньомсячною зарплатою у розмірі 3200 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2018 року 1492 гpивeнь. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Ст.48 Конституції України\~передбачено, що кожен громадянин України має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім'ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло. Це положення Основного Закону відтворює вимоги ст.25 Загальної декларації прав людини щодо забезпечення високої якості життя на засадах соціальної справедливості, досягнення гідного життєвого рівня. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] на даний час ніде офіційно не працює та отримує мінливий дохід. Таким чином, враховуючи вищенаведені факти та встановлені судом обставини які мають істотне значення, враховуючи матеріальне та соціальне становище сторін, розмір встановленого державою соціального та матеріального забезпечення дитини відповідного віку потреб дитини та обовязки обох батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття, та те, що відповідач має мінливий дохід, суд приходить до висновку, що з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] необхідно стягувати аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі половини прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, шо становить 746,00 гривень, щомісяця, починаючи з дня подання позовної заяви до суду, та до досягнення дитиною повноліття, з подальшою індексацією грошової суми відповідно до закону. На підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду з даним позовом. Згідно ч.6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: approved