Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-14 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовної заяви посилається на те, що 21 лютого 2004 року між нею та відповідачем відділом реєстрації актів цивільного стану Франківського районного управління юстиції м.Львова, зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис № 54. Від шлюбу народилися двоє дітей син [PERSON] , [INFO] та дочка - [PERSON] , [INFO] , які на даний час проживають з матір`ю. Спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів, різні погляди на життя, часті сварки та конфлікти, внаслідок чого не можуть підтримувати в сім`ї атмосферу на почуттях любові, взаємної допомоги та поваги. З березня 2017 року сторони не ведуть спільного господарства. Позивачка вважає, що примирення з відповідачем не можливе, а збереження сім`ї носить формальний характер. Збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки. Ухвалою суду від 03 вересня 2018 року відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. Крім того, ухвалою Франківського районного суду м. Львова (суддя Мигаль Г.П.) від 18 жовтня 2019 року дану справу прийнято до свого провадження та призначено підготовче судове засідання. В підготовче судове засідання позивачка не з`явилася, подала заяву про слухання справи у її відсутності. В підготовче судове засідання відповідач не з`явився, подав заяву про визнання позову, просить слухати справу у його відсутності, позов визнає. Відповідно до ст.206 ЦПК України суд приймає визнання відповідачем позову, оскільки таке не суперечить вимогам закону та не порушує прав та інтересів інших осіб. Згідно ч. 3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи що розгляд справи відбувся за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено,що відповідно до свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] , виданого 21 лютого 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Франківського районного управління юстиції м.Львова, шлюб між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований 21 лютого 2004 року, актовий запис № 54. Відповідно до копії свідоцтва про народження, виданого Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського обласного управління юстиції 23 червня 2011 року, у сторін в шлюбі народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Відповідно до копії свідоцтва про народження, виданого Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського обласного управління юстиції 10 вересня 2004 року у сторін в шлюбі народився син [PERSON] , [INFO] . Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, що передбачено ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України. Таким чином, з урахуванням визнання відповідачем позовних вимог у повному обсязі, суд доходить до висновку, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню в даному судовому провадженні, так як суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Відповідно до ст.ст.104-105 СК України шлюб може припинятися внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, оскільки в ході засідання встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що позов слід задовольнити, оскільки шлюб існує лише формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є не можливим, оскільки сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки. Щодо стягнення судових витрат, то згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved