Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до чоловіка [PERSON] про визнання особистою приватною власністю автомобіля Mercedes-Bens E-200 номер кузова [NUMBER], реєстраційний номерний знак [NUMBER], посилаючись на те, що перебуваючи у зареєстрованому шлюбі с відповідачем з 05.12.2012 р., за рахунок власних коштів, отриманих у подарунок від батьків, 13.09.2014 р. вона придбала в ТОВ «Авто-Олімп» зазначений автомобіль , а тому вважає , що на це майно розповсюджуються положення ст. 57 Сімейного кодексу України. Представник позивача позовні вимоги [PERSON] підтримав та просив їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засідання проти позову не заперечував та підтвердив, що батьки дружини , у зв'язку із святкуванням року народження дитини, подарували [PERSON] гроші на придбання автомобілю, про який вона мріяла. У відповідності зі ст. 60,61 ЦПК України обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та надані докази, приходить до наступного. [PERSON] і [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з [INFO], мають малолітніх дітей- сина [PERSON], [INFO] і доньку [PERSON], [INFO]. Як вбачається з довідки-рахунку від 13.09.2014 р. [PERSON] придбала в ТОВ «Авто-Олімп» автомобіль Mercedes-Bens E-200 державний номерний знак [NUMBER] вартістю 115000 грн. , який зареєструвала на своє ім'я. У відповідності до положень ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. За приписами ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно ч.1 ст. 57 СК України не належить до спільної сумісної власності майно одного з подружжя, набуте особою до шлюбу; набуте за час шлюбу на підставі договору дарування або в порядку спадкування; набуте за час шлюбу, але за кошти, які належали одному з подружжя особисто. Як роз'яснено в п.п. 23, 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007р. № 11 , вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Не належить до спільної сумісної власності майно одного з подружжя, набуте за час шлюбу, але за кошти, які належали одному з подружжя особисто. На підтвердження своїх вимог позивачка надала суду договори банківського вкладу від 15.02.2013 р., укладеного ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON]-матір'ю [PERSON], ПАТ «ВТБ Банк» і [PERSON].( батьком позивачки) 13.02.2013 р. про розміщення на депозитному рахунку 50 тис. грн. строком до 15.08.2013 р. , 21 тис. грн. строком до 13.08.2013 р.відповідно, з нарахуванням 19,75% річних, заяви на видачу готівки, а також податкову декларацію [PERSON]-платника єдиного податку фізичної особи-підприємця за 2014 рік. Представник позивача пояснив в судовому засіданні, що батьки передали [PERSON] в якості подарунка загальну суму 115 тис. грн. у серпні 2014 р. на придбання автомобіля. Чоловік позивачки [PERSON]згоден з доводами [PERSON], викладеними у позові та не заперечує проти того, що дружина набула автомобіль за особисті кошти, отримані нею від своїх батьків. В зв'язку з наведеним, суд дійшов до висновку про те, що спірний автомобіль придбан за кошти саме [PERSON] і є її особистою приватною власністю. На підставі викладеного і

Outcome: approved