Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні майном шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] . Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на те, що квартира [ADDRESS] належить їй на підставі свідоцтва про право особистої власності, виданого виконавчим комітетом Підволочиської селищної ради 30 жовтня 1995 року. За вказаною адресою з 26 грудня 1995 року зареєстрована відповідач [PERSON] , проте з 2010 року в житловому будинку не проживає, допомоги у веденні підсобного господарства не надає,участі в обслуговуванні житла не приймає, комунальних послуг не оплачує, чим порушує її права як власника житлового приміщення. Будь якої домовленості щодо збереження за відповідачем житлового приміщення між ними не було, перешкод у користуванні житлом їй не створювалось, в добровільному порядку знятися з реєстрації не бажає, тим самим створює перешкоди позивачу, як власнику, розпоряджатися майном на власний розсуд. Такими перешкодами є: здійснення додаткових витрат за комунальні послуги, відмова у надані субсидій, тощо. Ухвалою судді від 24 травня 2019 року по даній справі відкрито спрощене провадження з повідомленням сторін та відповідачу надано строк, що не перевищує 15 днів з дня отримання копії вказаної ухвали, для подання відзиву на позов. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, згідно якої позовні вимоги визнає, просить справу розглянути без її участі. У відповідності до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи, дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення за правилами спрощеного позовного провадження, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 247,179 ЦПК України, виходячи з наступного: У відповідності до свідоцтва на право особистої власності на квартиру, виданого Підволочиською селищною радою 30 жовтня 1995 року, кооперативна квартира [ADDRESS] , належить [PERSON] Прізвище позивача [PERSON] змінено на [PERSON] , [PERSON] , що стверджується витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб № 00022792873 від 08 травня 2019 року, свідоцтвом про зміну імені серії [NUMBER] від 25 лютого 2011 року. Рішенням 24 сесії 3 скликання Підволочиської селищної ради № 867 від 20 лютого 2001 року «Про затвердження діючих вулиць селища» нова назва [ADDRESS] - [ADDRESS], про що свідчить довідка архівного відділу Підволочиської РДА від 05 серпня 2019 року № 580. Згідно виписки із будинкової книги та довідки, виданої виконкомом Підволочиської селищної ради 07 травня 2019 року № 650, за адресою: [ADDRESS] разом із [PERSON] зареєстрована [PERSON] , 1990 року народження. Згідно актів обстеження матеріально побутових умов проживання [PERSON] від 27 листопада 2018 року, 09 листопада 2017 року, 23 жовтня 2015 року, виявлено, що в квартирі [PERSON] за адресою [ADDRESS] зареєстрована [PERSON] , проте з 2014 року не проживає. Таким чином, судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником житлового приміщення - квартири [ADDRESS] , у якому зареєстрована відповідач [PERSON] , проте відсутня у житловому приміщенні понад встановлені законом строки, будь-яких угод щодо користування майном не укладала, участі в утриманні будинку не бере, в добровільному порядку знятися з реєстрації не бажає, тим самим створює перешкоди позивачу розпоряджатися майном на власний розсуд. У відповідності до ст. 41 Конституції України кожна особа має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Згідно ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав власності і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно ч.1. ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч.1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.2 ст. 405 Цивільного кодексу України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Відповідно до ч.ч.1,5 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно ч.ч.1,2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов обґрунтованого висновку що позов слід задовольнити, усунути перешкоди [PERSON] у користуванні житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] шляхом визнання [PERSON] , [INFO] , такою, що втратила право користування зазначеним житловим приміщенням.

Outcome: approved