Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-10 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, відповідно до вимог якої просила суд винести рішення про розірвання шлюбу між нею та [PERSON], який був зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану в Крюківському районному відділі РАЦС м. Кременчука Полтавської області 30 квітня 1993 року за реєстровим записом № 129 в книзі актів цивільного стану, після розірвання шлюбу залишити позивачці прізвище - [PERSON], місце проживання малолітньої дитини, [PERSON], визначити за позивачкою, судові витрати покласти на відповідача. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що 30.04.1993 року вона та відповідач [PERSON], уклали між собою шлюб, який зареєстрований в Крюківському районному відділі РАЦС м. Кременчука Полтавської області за реєстровим записом № 129 в книзі актів цивільного стану. Від шлюбу сторони мають сина, [PERSON], [INFO] та доньку, [PERSON], [INFO]. З роками сімейне життя та розуміння між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. На даний час ведення між ними спільного господарства припинено, подальшого сенсу збереження стосунків немає. Примирення між ними є неможливим, оскільки майбутнє їх відносин безперспективне, кожен з них живе окремим життям, в зв'язку з чим позивачка звернулася до суду з даним позовом. Позивачка в судове засідання не з'явилася, про час та місце слухання справи була належним чином повідомлена, причини неявки суду не повідомила, при цьому направила до суду заяву в якій просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224-226 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Суд, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо дослідивши всі наявні докази у справі, приходить до наступного. 30 квітня 1993 року між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] в Крюківському районному відділі ЗАГС м. Кременчука Полтавської області укладено шлюб, за актовим записом № 129, що підтверджується світлокопією свідоцтва про укладення шлюбу серія [NUMBER] Від шлюбу сторони мають дітей - сина [PERSON], [INFO], дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується світлокопіями свідоцтв про народження дітей серія [NUMBER], серія [NUMBER]. Судом встановлено, що в зв'язку з постійними суперечками, непорозуміннями подружні відносини між позивачем та відповідачем припинилися. На даний час ведення між позивачем та відповідачем спільного господарства припинено, кожен з них живе окремим життям. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Статтею 112 СК України передбачено, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право залишити його після розірвання шлюбу. Післяшлюбне прізвище позивачки за її вимогою необхідно залишити - «[PERSON]». Відповідно до ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. З урахуванням обставин справи, суд приходить до висновку, що для найкращого забезпечення інтересів дитини, місце проживання малолітньої доньки [PERSON], [INFO], слід залишити з матір'ю [PERSON]. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя суперечило б інтересам кожного з них, у зв'язку з чим, позов фізичної особи [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Частиною 1 ст. 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Outcome: approved