Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому зазначає, що 26.02.2015 року помер її рідний дядько по материній лінії [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на майно. Спадкоємицею першої черги після його смерті являється дочка спадкодавця [PERSON], позивач являється спадкоємицею пятої черги за законом та вважає, що відповідач не має права на спадкування після смерті свого батька, оскільки більше тридцяти років тому [PERSON] вийшла заміж та переїхала на постійне місце проживання до Московської області і прийняла громадянство Російської Федерації та ніяких відносин з батьком не підтримувала та не спілкувалась. З 1980 року померлий [PERSON] перебував в незареєстрованому шлюбі з [PERSON], в 2005 році був поставлений на диспансерний облік з діагнозом гіпертонічна хвороба 3-ї стадії, в 2013 році переніс ішемічний теротромботний інсульт з тяжкими наслідками та знаходився на лікуванні в Запорізькій обласній лікарні. Після виписки з лікарні, [PERSON] запропонувала [PERSON] зареєструвати шлюб. Дізнавшись про це, відповідачка по справі зі скандалом забрала [PERSON] та привезла його додому позивачці та попрохала щоб вона доглядала за ним, пообіцявши, що після його смерті все майно перейде їй і вона відмовиться від спадщини на її користь. Після виписки з лікарні [PERSON] важко пересувався, так як ліві нога і рука були напівпаралізовані, не міг самостійно придбавати медичні препарати, які йому призначені лікарем, перебував на диспансерному обліку, потребував постійного стороннього догляду. Проживав він окремо, переходити відмовлявся до позивача і їй по декілька разів приходилось ходити до нього та доглядати. Відповідач жодного разу не приїздила провідати батька, навіть не телефонувала, щоб поцікавитись станом його здоровя, позивач же в свою чергу готувала йому їсти, прала одежу, купляла ліки та прибирала в його будинку. За таких обставин, позивач прохає усунути [PERSON] від права на спадкування за законом спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON], який помер 26.02.2015 року. В судовому засіданні позивач, її захисник наполягають на задоволенні позовних вимог, прохають їх задовольнити. Представники відповідача адвокат [PERSON] та [PERSON], заперечують проти позовних вимог, прохають відмовити в їх задоволенні. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, до суду надали заяву в якій прохають справу розглянути без їхньої участі. Суд, заслухавши сторони по справі, вивчивши матеріали та надані докази, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Як було встановлено в судовому засіданні 26.02.2015 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серії І-ЖС № 328565, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Оріхівського районного управління юстиції в Запорізькій області ( а.с.7), який був зареєстрований та мешкав один за адресою: Запорізька область Оріхівський район с.Мала Токмачка вулиця Грязнова, 15 з 2000 року по день смерті 26.02.2015 року, що підтверджується довідкою Малотокмачанської сільської ради ( а.с.20). В судовому засіданні також було встановлено, що [PERSON], як зазначає в позові позивач та [PERSON], як зазначають представники відповідача, являється однією і тією ж особою, про що не заперечують сторони по справі. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки, площею 8,4398 га, розташованої на території Малотокмачанської сільської ради Оріхівського району Запорізької області, право на яку підтверджене Державним актом на право власності на земельну ділянку, серії ЗП № 030741 від 09.03.2005 року, що підтверджується матеріалами спадкової справи після смерті [PERSON] ( а.с.164, 165). [PERSON] являється рідною донькою померлого [PERSON]О, що підтверджується копіями свідоцтв про народження та укладення шлюбу з [PERSON] ( а.с.143, 144). До Оріхівської державної нотаріальної контори після його смерті із заявами про прийняття спадщини звернулася донька спадкодавця [PERSON] 04.08.2015 року та [PERSON] 14.08.2015 року, якій померлий являється рідним дядьком. Постановою Оріхівської державної нотаріальної контори від 16.12.2015 року [PERSON] було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину в звязку з ненаданням нею правовстановлюючих документів на земельну ділянку ( а.с.164). Рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області від 29.12.2015 року за [PERSON] було визнано право власності на спадкове майно, а саме на земельну ділянку, площею 8,4398 га, розташовану на території Малотокмачанської сільської ради Оріхівського району Запорізької області, право на яку підтверджене Державним актом на право власності на земельну ділянку, серії ЗП № 030741 від 09.03.2005 року ( а.с.165). Постановою Оріхівської державної нотаріальної контори від 02.12.2016 року [PERSON] було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [PERSON], в звязку з тим, що даній справі також була подана заява про прийняття спадщини від імені [PERSON], яка є дочкою померлого і являється спадкоємцем першої черги, а [PERSON] спадкоємцем подальшою черги спадкування ( а.с.181). Відповідно до медичних документів, які маються в матеріалах справи, померлий [PERSON] з 2005 року знаходився на диспансерному обліку в сімейного лікаря Малотокмачанської амбулаторії загальної практики сімейної медицини з гіпертонічною хворобою 3 стадії, проходив в 2013 році лікування в Оріхівській ЦРБ та Запорізькій обласній лікарні, після виписки з лікарні оглядався раз на місяць сімейним лікарем, потребував сторонньої допомоги, яку йому надавала [PERSON] ( а.с.12-19). Частиною 3\~ст. 10 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Відповідно до ч. 1\~ст. 58 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. У ч. 2\~ст. 59 ЦПК України\~передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати те, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 4\~ст. 60 ЦПК). Статтями\~1216,\~1218 ЦК України\~передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1\~ст. 1220 ЦК України\~спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. У ч. 1\~ст. 1258 ЦК України\~визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно зі\~ст. 1261 ЦК України\~у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно до вимог ч.5 ст.1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Виходячи зі змісту зазначеної норми закону, суд при вирішенні такої справи повинен установити і факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги і факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та його потребу в допомозі цієї особи. Безпорадний стан слід розуміти як безпомічність особи, неспроможність її своїми силами через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво фізично та матеріально самостійно забезпечити умови свого життя, у звязку з чим ця особа потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребував допомоги, полягає в її умисних діях би бездіяльності, спрямованих на уникнення від обовязку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, повязане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обовязок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Таким чином ухилення характеризується умисною формою вини. Спадкоємцем першої черги за законом є дочка спадкодавця [PERSON], яка прийняла спадщину, [PERSON] являється племінницею померлого [PERSON], тобто спадкоємцем подальшої черги. За життя [PERSON], останні роки проживав один, отримував пенсію, отримував дохід у вигляді орендної плати за належну йому земельну ділянку. За вказані грошові кошти купувалися ліки, продукти харчування. Здобутими по справі доказами, показаннями свідків [PERSON], [PERSON] не підтверджується перебування спадкодавця у безпорадному стані через тяжку хворобу і те, що він потребував від відповідача у звязку із цим допомоги. Медичні довідки не містять у собі обєктивних відомостей про тяжку хворобу і безпорадний стан [PERSON] Із матеріалів справи видно, що відповідачка [PERSON] мешкає в Російській Федерації, не мала можливості здійснювати щоденний догляд за батьком, але надавала йому матеріальну допомогу, що підтверджується квитанцією грошового переказу від 20.08.2013 року (а.с.83) на імя співмешканки померлого [PERSON] в розмірі 400 євро, які вона надіслала, коли батько знаходився на лікуванні в Запорізькій обласній лікарні, про що не заперечувала позивач по справі. Крім того, як було встановлено, [PERSON]О за запрошенням доньки, відвідував її за місцем мешкання, деякий час там проживав. Крім того в суді було доведено, що [PERSON] мав певний дохід, тому не потребував матеріальної допомоги від відповідачки, адже як зазначила сама позивач ліки та продукти харчування куплялися за грошові кошти померлого. За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що відсутні правові підстави, які підтверджуються належними доказами для усунення [PERSON] від права на спадкування, будь яких доказів умисного ухилення від надання допомоги спадкодавцю позивач не надала.

Outcome: dismissed