Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про те, що відповідно до заочного рішення Уманського міськрайонного суду від 19.12.2018 року з відповідача стягувалися аліменти на утримання доньки та на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку в розмірі 1/4 усіх видів його заробітку (доходів), що становило 2583 гривні на кожного. Виходячи із зазначеного, офіційна заробітна плата відповідача становить 10332 гривні на місяць. За вказаним позовом просить збільшити розмір аліментів на дитину (сплата аліментів на її утримання закінчилася) із 1/4 на 1/3 частину усіх заробітків (доходів) відповідача, що становить 3444 гривні. Таким чином різниця між аліментами, що стягуються і розміром збільшених аліментів становить 3444 - 2583 = 861 грн., що складає ціну позову. У зв`язку із досягненням їх донькою [PERSON] [INFO] , трирічного віку, стягнення аліментів на її, матері дитини, користь, припинено. На цей час з відповідача стягуються аліменти на утримання доньки, однак сума стягуваних аліментів становить лише 1/4 частину усіх видів заробітку (доходу) відповідача, що є недостатнім для забезпечення прав та інтересів дитини, гармонійного розвитку дитини, тим більше враховуючи ціни на цей час, до того ж таке є непропорційним відносно її, як матері, участі в утриманні дитини, оскільки вона витрачає увесь свій час, усі свої можливості для улаштування життя дитини, та її забезпечення. Участь відповідача в утриманні дитини в меншому розмірі, ніж участь матері - є несправедливим і незаконним. Фактично відповідач несе зобов`язання лише 1/4 частиною усіх своїх доходів, а на матір покладено 3/4. Таким чином, вважає, що порушуються права дитини. Обов`язок батьків відносно дітей, є рівним, тому перекладати в більшій чи меншій мірі цей обов`язок на одного із них на іншого заборонено, тим більше, це буде на шкоду інтересам дитини, а держава зобов`язана забезпечити право дитини на достатній життєвий рівень, тому зменшити міру відповідальності відповідача в його обов`язку утримувати малолітню дитину заборонено на рівні основного Закону України - Конституції України. Відповідач в досудовому порядку не бажає добровільно збільшувати розмір аліментів, проживаючи в іншій області з дитиною не спілкується, відсторонився, а тому вона вимушена звернутися до суду із цією позовною заявою. Просить суд збільшити розмір аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] . Стягнути з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку, доходів [PERSON] , але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Судові витрати покласти на відповідача. Ухвалою судді від 23 квітня 2020 року у справі відкрите спрощене позовне провадження, а також роз`яснено відповідачу його право подати відзив на позовну заяву або пред`явити зустрічний позов до позивача у строк 15 днів з дня отримання копії ухвали судді про відкриття провадження у справі. Відповідачу було направлено копію ухвали судді та примірник позовної заяви рекомендованим листом, станом на день розгляду справи відзив на позовну заяву або зустрічну позовну заяву відповідача не подав. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов до задоволення не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обов`язок по доведенню обставин покладається на сторони. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] . Дитина на цей час проживає разом з матір`ю [PERSON] . Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 19 грудня 2018 року, яке вступило в законну силу 16.04.2019 року, шлюб між ними - розірвано. Цим же рішенням суду з відповідача [PERSON] , [INFO] , стягуються на користь [PERSON] , [INFO] , на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 12 квітня 2018 року, а також з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання останньої в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), починаючи з 12 квітня 2018 року і до досягнення [PERSON] , [INFO] , трьох років. При визначенні розміру аліментів, суд враховав всі обставини справи. Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини 1 статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, установленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За змістом статей 150, 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Відповідно до частини 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з положеннями ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» встановлено розмір прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років з 01 січня 2020 року становив 2027 гривень, з 01 липня 2020 року становить 2118 гривень, а з 01 грудня 2020 року становить 2189 гривень. Виходячи із цього, мінімальним рекомендованим розміром аліментів на дитину відповідного віку є 1059 грн. Позивач у своєму позові зазначає про те, що відповідач сплачує на її користь на утримання дитини 2583 гривні, тобто на цей час із відповідача на утримання дитини стягуються аліменти у визначеному законом мінімальному гарантованому розмірі. Згідно з частиною першої статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. У пункті 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів. Звертаючись до суду з цим позовом позивач вказує на те, що відповідач припинив виплату на її утримання, оскільки донька досягла трирічного віку, і, врахувавши, що раніше він сплачував кошти і на її утримання, і на утримання доньки, зараз він має сплачувати більше коштів на утримання доньки, оскільки розмір його заробітної плати не змінився. При визначенні розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище обох батьків, їх однакову міру відповідальності за виховання і розвиток дитини, стан здоров`я дитини та відповідача. За змістом ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення одноразово, періодично або постійно. Отже, виходячи з аналізу статті 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Вимог про стягнення додаткових витрат на лікування дитини позивача не заявляла. Виходячи із того, що позивачем не доведено зміну її матеріального стану та покращення матеріального стану відповідача, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed