Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення з останнього аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/3 частини з усіх видів його доходу щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі та вели спільне проживання однією сім'єю з 2008 року по 2014 рік. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO], батьком якого є відповідач, про що зроблений відповідний запис у свідоцтві про народження серії [NUMBER], актовий запис № 1. З вересня 2015 року вона припинила з відповідачем шлюбні стосунки і перестала вести спільне господарство та спільне проживання. Їх неповнолітній син проживає з нею і усі витрати, пов'язані з утриманням дитини вона несе одна. Знаючи, що неповнолітній син потребує постійної уваги і допомоги, відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Позивач зазначає, що інших неповнолітніх дітей на утриманні у відповідача немає, стягнень за виконавчими листами не проводиться. Угоди про сплату аліментів між нею та відповідачем не досягнуто. Згідно статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сторони у судове засідання не з'явилися, але подали письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, при цьому позивач наполягає на позовних вимогах, авідповідач проти позову не заперечує. Відповідно до ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, мотивуючи наступним. Судом встановлено, що сторони у справі перебували у шлюбі з 2008 року. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого виконкомом Преображенської сільської ради Томаківського району, з якого вбачається, що батьками [PERSON], [INFO] року народження, дійсно є сторони у справі. Крім того, з довідки про склад сім'ї, виданої Михайлівською сільською радою від 12.05.2016 р. за вих. № 212, суд вбачає, що дитина дійсно проживає разом з позивачем у даній справі. Відповідач зобов?язаний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, але добровільно цього не робить. Відповідно до ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дітей (аліменти) присуджуються у частці від доходу їх батька, або у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтуєтъся на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослiдженнi наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Згідно з п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Статтею 191 СК України передбачено стягнення аліментів від дня пред'явлення позову, а тому аліменти підлягають стягненню з 26.04.2016 року. Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України судовий збір на користь держави слід стягнути з відповідача у справі, у розмірі передбаченому ст. 4 Закону України «Про судовий збір». На підставі викладеного та

Outcome: approved