Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-23 00:00:00

Позивач\~ [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування\~позовних вимог\~позивач зазначила,\~що 12\~жовтня 2003\~року зареєструвала\~шлюб з\~відповідачем у відділі РАГСу Рокитнівського району Рівненської області.\~Від шлюбу мають неповнолітню дитину: сина [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя поступово погіршувалося та призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. У подружжя різні погляди на шлюб та сім`ю. На даний час проживають окремо. Подальше підтримувати сімейні відносини немає сенсу, оскільки у сторін розвинулась неприязнь один до одного, втрачено почуття любові та поваги. Примирення між сторонами не можливе. Просить шлюб\~розірвати, дитину залишити проживати з нею. В судове засідання сторони не з`явились. Від позивач [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Від відповідача\~ [PERSON] до\~суду надійшла\~заява в\~якій зазначено,\~що позовні\~вимоги визнає,\~згідний на\~розірвання шлюбу,\~просить справу\~розглянути у\~його відсутності. Спір щодо дитини відсутній. Відповідно до ст.247 ЦПК України фіксування\~судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, так як розгляд справи здійснюється судом\~за відсутності учасників справи. Вивчивши заяви сторін та матеріали справи, суд прийшов до наступного. Згідно свідоцтва про шлюб,\~ сторони 12 жовтня 2003 року зареєстрували шлюб у відділі РАГСу Рокитнівського району Рівненської області, актовий запис №64 (а.с.3). Від шлюбу\~мають неповнолітню дитину:\~ [PERSON] , [INFO] (а.с. 4).\~ Відповідно до положень\~ст.51 Конституції України, ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст.110 цього Кодексу. Згідно ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Враховуючи, що сторони наполягають на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Судом з`ясовано, що на протязі спільного життя між сторонами виникали непорозуміння, різні погляди на життя, сторони зберігати сім`ю не бажають, а тому суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї суперечить інтересам сторін. Згідно з ч.3 ст.115 Сімейного кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Крім того, позивач просить після розірвання шлюбу неповнолітню дитину залишити проживати з нею. Відповідно до вимог ст.160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. В силу\~ст.161 СК України, якщо батько та мати, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватись органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно заяви відповідача, дитина проживає з позивачем, спір щодо місця її проживання відсутній. Доказів у підтвердження того, що між сторонами існує спір щодо визначення місця проживання дитини позивачем не надано. За вказаних обставин відсутні підстави для задоволення позову в цій частині. Відповідно до ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 768,40 гривень пропорційно до задоволених вимог.

Outcome: partial