Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів та повідомила, що вона з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого у них народився син - [PERSON] , [INFO] . Відповідач добровільно належної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча має можливість її надавати. Позивач просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 08.10.2019 року було постановлено звернутися до компетентного органу Литовської Республіки із судовим дорученням про надання правової допомоги (вручення позовної заяви з додатками та виклику до суду); провадження у справі зупинено до надходження відповіді від компетентного органу іноземної держави на судове дорученням про надання правової допомоги. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 24.12.2019 року було поновлено провадження у справі. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 13.01.2020 року було витребувано у позивача [PERSON] докази здійснення витрат на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , за 2019 рік; витребувано від Вінницької державної податкової інспекції ГУ ДФС у Вінницькій області відомості про суми виплачених доходів та утриманих податків [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) за І-ІІІ квартали 2019 року. Позивач [PERSON] та її представник - адвокат Мишковська Т.М. у судове засідання не з`явилися, однак до суду було подано заяву про розгляд справи без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві та відповіді на відзив від 20.01.2020 року, яка додана до матеріалів справи. Відповідач [PERSON] та його представник - адвокат Воловодівський І.В. у судове засідання не з`явилися, однак до суду було подано заяву про розгляд справи у відсутність відповідача та його представника за наявними в справі матеріалами; також до суду було подано відзив від 20.12.2019 року та заперечення на відповідь на відзив від 10.02.2020 року, які додано до матеріалів справи. Дослідивши обставини справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом установлено, що сторони [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 11.03.2016 року у справі № 127/2009/16-ц (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 28.01.2015 року (а.с.7). Дитина [PERSON] проживає разом з матір`ю [PERSON] (позивачем), що підтверджується довідкою МКП «Управляюча компанія «Територія комфорту» від 07.08.2019 року № 2951 (а.с.9). Між сторонами виникли правовідносини, врегульовані нормами Сімейного кодексу України, зокрема, в частині обов`язку батьків утримувати дитину і його виконання. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з положеннями ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення; мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ч. 1 ст. 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Визначаючись щодо розміру аліментів, суд враховує те, що батько дитини отримує дохід не у національній валюті України - гривні, оскільки проживає та працює у Литовській Республіці, а тому, враховуючи розмір прожиткового мінімуму для дитини, передбаченого законодавством України, суд вважає розумним та справедливим стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі 1/5 частки від доходу (заробітку) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Разом з тим, суд роз`яснює позивачеві, що з огляду на стан здоров`я дитини вона має право звернутися до суду з позовом про стягнення додаткових витрат на утримання дитини відповідно до ст. 185 СК України. Згідно зі ст.191 СК України аліменти підлягають стягненню з дня звернення до суду, тобто з 10.09.2019 року. Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню. На підставі п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь держави 768,40 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: partial