Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить суд стягувати з відповідача у її користь аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видій його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дати звернення до суду і до закінчення донькою навчання - 30.06.2023 року. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що від сімейного життя сторони мають спільну дочку [PERSON] , яка є студенткою І курсу денного відділення платної форми навчання хімічного факультету Львівського національного університету ім. І.Франка. Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не цікавиться розвитком дитини, коштів на її утримання не надає, донька повністю перебуває на утриманні матері. На даний момент позивачці самостійно важко забезпечити нормальний рівень життя та соціального розвитку доньки, відповідач коштів на навчання доньки тому посилаючись на норми Сімейного кодексу України позивач просить стягувати аліменти в судовому порядку. В судове засідання позивач не прибула, однак надала суду заяву у якій просила суд проводити розгляд справи у її відсутності, позовні підтримує повністю та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не прибув, на те повідомляв суд про причини неявки, заяви про розгляд справи у його відсутності суду не поступало. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин судом прийнято рішення про проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. Дослідивши письмові матеріали справи суд приходить до висновку, позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Як встановлено із матеріалів справи [PERSON] народилася [INFO] , її батьками є [PERSON] та [PERSON] , про що свідчить копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Із довідки №131 від 04.09.2019р. виданої Львівським національним університетом імені І.Франка вбачається, що [PERSON] є студенткою І курсу денного відділення платної форми навчання хімічного факультету за освітнім ступенем «Бакалавр» та закінчує навчання - 30.06.2023 року. Освітні послуги на рівні стандартів вищої освіти надаються Львівським національним університетом імені І.Франка на платній основі, вартість повного навчання становить 59112грн. (тобто 14778грн на рік), про що свідчить копія договору від 31.07.2019р. У відповідності з вимогами ст. 199 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, що батьки можуть надавати таку допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Право повнолітньої дитини на утримання діє протягом її навчання до 23 років. В разі припинення навчання раніше досягнення цього віку, дитина втрачає право на утримання. Також відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Зміст ст. 200 Сімейного Кодексу вказує про те, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2)доведені стягувачем аліменти витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька, причому обов`язком особистим, індивідуальним, який не залежить від віку батьків. Враховуючи, що [PERSON] на даний час виповнилось 18 років, вона продовжує навчання, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, та беручи до уваги, що на позивача з якою проживає дитина, покладено більший обсяг обов`язків по утриманню доньки, ніж на відповідача, що ставить сторони у нерівні умови, тому приходжу до висновку, то з відповідача слід стягувати аліменти на користь позивача. Враховуючи матеріальне становище сторін та те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, інтереси дитини при визначенні розміру аліментів, розмір витрат на утримання дитини, виходячи з принципів розумності та справедливості, потреби дитини у розвитку, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити повністю. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду підлягає негайному виконанню по справам про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. З ч. 6 ст. 141 ЦПК України вбачається, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. З п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» вбачається, що від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів. Враховуючи те, що позивач звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви, в якій містяться вимоги щодо стягнення аліментів, тому суд констатує про необхідність стягнення судового збору у розмірі 768 грн. 40 коп. з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved