Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить стягувати з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини - доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини від усього заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення нею повноліття. Ухвалою суду від 15.01.2019 року відкрито загальне позовне провадження та розпочато підготовче провадження у справі. Ухвалою суду від 11.02.2019 року, підготовче провадження по справі закрито та справу призначено до розгляду по суті. В обґрунтування вимог в позовній заяві зазначено, перебувала з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах, від яких у сторін є спільна дитина - донька [PERSON] , [INFO] . Однією сім`єю сторони проживали до липня 2014 року, з того часу позивачка мешкає окремо та самостійно виховує та забезпечує дитину. Позивачка працює в магазині, та отримує мінімальну заробітну плату. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, у зв`язку з чим в неї склалось тяжке матеріальне становище. В судове засідання сторони не з`явилися. Позивач [PERSON] надала письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Уразі повторної неявки відповідача просить винести заочне рішення (а.с.22). У судове засідання відповідач [PERSON] повторно не з`явився, про причину неявки суд не повідомила, заяв або клопотань про відкладення слухання справи до суду не надала. Згідно з Довідкою департаменту адміністративних послуг та дозвільних Дніпровської міської ради (а.с.16), відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Судові виклики направлялися відповідачу на адресу місця реєстрації вказану у Довідці, проте до суду він так і не з`явився, в матеріалах справи маються відповідні відмітки у поштових повідомленнях на конвертах (а.с. 26,29,31,32). Відповідно до ч.1 ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Відповідно до ч.3 ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Таким чином, згідно з вимогами ст.ст.128,131 ЦПК України, відповідач повідомлений про час та місце слухання справи належним чином. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання та не з`явився в судове засідання без поважних причин, відзиву на позов не надав, суд, відповідно до ст.280 ЦПК України, може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. В судовому засіданні встановлено, що з 2010 року сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах, від яких мають одну неповнолітню дитину. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] (а.с. 5). Відповідач допомоги на утримання доньки не надає, у зв`язку з чим у [PERSON] склалося тяжке матеріальне становище, оскільки остання несе витрати, пов`язані з утриманням дитини. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 pоку, батьки або інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей, передбачений ч. 2 ст. 51 Конституції України є одним з головних конституційних обов`язків. Такий обов`язок послідовно визначений в сімейному законодавстві. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За встановлених судом обставин, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України та ЗУ «Про судовий збір» враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору за вимогами про стягнення аліментів, судовий збір повинен бути стягнутий з відповідача на користь держави в розмірі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved