Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою, де просить суд ухвалити рішення, яким визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0,0574 га., кадастровий № 5310436500:13:002:0652, цільове призначення: для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель споруд за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позову зазначила, що [INFO] помер її батько, - [PERSON] . Після смерті батька відкрилася спадщина до складу якої, зокрема, входить земельна ділянка площею 0,0574 га., кадастровий № 5310436500:13:002:0652 за адресою: [ADDRESS] . Згідно витягу, який було отримано з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, виданого Відділом у м. Кременчуці Міськрайонного управління в Кременчуцькому районі та м.м. Кременчуці, Горішніх Плавнях Головного управління Держгеокадастру в Полтавській області від 06.06.2019 року за № НВ-5З12507792019, зазначена земельна ділянка зареєстрована за [PERSON] . Відповідно до копії спадкової справи за № 05/2013 року (заведеної приватним нотаріусом Кременчуцького міського округу Полтавської області Дощенко О.В. 03.04.2013 року після померлої [INFO] [PERSON] , (її матері) за заявою чоловіка, - [PERSON] (її батька, спадкодавця), про прийняття спадщини, зазначена земельна ділянка була куплена [PERSON] у [PERSON] згідно договору купівлі-продажу (будинку разом з земельною ділянкою по [ADDRESS] ) від 13 квітня 2000 року за реєстровим № 2549. Як зазначено в Постанові Приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Спірідович Н.В.,- Приватним нотаріусом Дощенко О.В. свідоцтво про право власності на земельну ділянку гр. [PERSON] не видавалось, таким чином правовстановлюючі документи на земельну ділянку площею 0,0574 га., кадастровий №5310436500:13:002:0652 за адресою: [ADDRESS] не надані. 04.07.2019 року приватним нотаріусом Спірідович Н.В. їй було видано свідоцтво про право на спадщину за р. № 497 на житловий будинок з господарськими будівлями [ADDRESS] , проте здійснити оформлення спадщини на весь об`єкт нерухомого майна, зокрема, на земельну ділянку під будинком вона позбавлена можливості з підстав, зазначених вище. Таким чином, нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за відсутністю правовстановлюючих документів на землю, а отже вона має перешкоди в отриманні свідоцтва про право на спадщину на вказану земельну ділянку. В судове засідання позивач та її представник за договором - адвокат Дашко М.В. не з`явилися, надали до суду заяву відповідно до якої, просять розгляд справи проводити без їх участі, позов підтримують та просять його задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву відповідно до якої, просить розгляд справи проводити без його участі, рішення винести відповідно до норм чинного законодавства. Враховуючи клопотання сторін, суд вирішив на підставі ст. 247 ЦПК України, провести розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо дослідивши всі наявні докази у справі, з`ясувавши всі обставини, на які сторони посилалися, як на підставу своїх вимог та заперечень, приходить до наступного. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] виданого Кременчуцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 1801. Після смерті батька відкрилася спадщина, з заявою про прийняття якої позивач - [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Спірідович Н.В.. Мати померлого, [PERSON] , [INFO] , яка також є спадкоємцем за законом першої черги, відмовилася від прийняття спадщини, на користь дочки померлого - позивача [PERSON] .. Відомості про інших спадкоємців у нотаріуса відсутні. 04.07.2019 року позивач отримала свідоцтво про право на спадщину за законом за р. № 497 на житловий будинок з господарськими будівлями [ADDRESS] , розташованих на земельній ділянці приватної власності, розміром 0,0574 га., кадастровий №5310436500:13:002:0652. У видачі свідоцтва на земельну ділянку, площею 0,0574 га., кадастровий №5310436500:13:002:0652, що розташована за адресою: [ADDRESS] , позивачу відмовлено. Згідно постанови Приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Спірідович Н.В., про відмову у учиненні нотаріальної дії від 04.07.2019 року, нотаріусом під час перевірки реєстрації земельної ділянки, 02.07.2019 року було отримано витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, виданий Відділом у м. Кременчуці Міськрайонного управління в Кременчуцькому районі та м.м. Кременчуці, Горішніх Плавнях Головного управління Держгеокадастру в Полтавській області від 06.06.2019 року за № НВ-5З12507792019, відповідно до якого зазначена земельна ділянка зареєстрована за гр.. [PERSON] . Відповідно до копії спадкової справи за № 05/2013 року, заведеної приватним нотаріусом Кременчуцького міського округу Полтавської області Дощенко О.В. 03.04.2013 року, після померлої [INFO] [PERSON] , за заявою чоловіка померлої - [PERSON] про прийняття спадщини, зазначена земельна ділянка була куплена [PERSON] у [PERSON] , згідно договору купівлі-продажу, посвідченого Дудкіною С.Г., приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області, від 13 квітня 2000 року за реєстровим № 2549. Приватним нотаріусом Дощенко О.В. свідоцтво про право власності на земельну ділянку гр. [PERSON] не видавалось, таким чином правовстановлюючі документи на земельну ділянку площею 0,0574 га., кадастровий №5310436500:13:002:0652 за адресою: [ADDRESS] позивачем не надані. Тобто, приватним нотаріусом було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва на земельну ділянку, площею 0,0574 га., кадастровий №5310436500:13:002:0652, що розташована за адресою: [ADDRESS] , у з в`язку з ненаданням правовстановлюючих документів на вказану земельну ділянку. Відповідно до п. 4.15, 4.18 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. № 296/5, Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про нотаріат», нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України. Згідно ст. 41 Конституції України та ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла до інших осіб. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права га обов`язки що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцю з моменту відкриття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Як вказувалося вище, згідно матеріалів справи, позивач є єдиним спадкоємцем після померлого, так як інший спадкоємець (мати померлого), що встановлений нотаріусом, відмовився на корить позивача. Як вбачається зі ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, його відсутність не позбавляє спадкоємця права на спадщину. За змістом ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування, із збереженням її цільового призначення. Згідно п. «г» ч.1 ст. 81 Земельного кодексу України, громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі земельну ділянку, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством порядку. Визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Згідно зі ст.. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється, або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З огляду на вище викладені обставини, суд приходить до висновку, що відповідно до цивільного законодавства позивач має право в прядку спадкування за законом отримати у спадщину майно, що належало її матері, батькові, однак позбавлена цього права, так як не має підтверджуючих документів про право власності спадкодавця на спадкове майно, зокрема на земельну ділянку. В матеріалах справи мається договір купівлі-продажу посвідчений Дудкіною С.Г., приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області, від 13 квітня 2000 року за реєстровим № 2549, згідно якого [PERSON] продала, а [PERSON] купила житловий будинок з господарськими будівлями [ADDRESS] та земельну ділянку приватної власності, площею 0,0583 га. Земельна ділянка належить на підставі державного акта на право приватної власності на землю ІV-ПЛ №018249, виданого 10.04.2000 року Кременчуцькою міською Радою народних депутатів, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю №1546. Згідно Технічної документації №49 із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по [ADDRESS] , кадастровий №5310436500:13:002:0652, після виконання польових та камеральних геодезичних робіт, встановлено, що земельна ділянка згідно фактичного користування та з урахуванням меж земельних ділянок суміжних землевласників має площу 0,0574 га., яка на 9 кв.м. менша за площу визначену в Державному акті на право приватної власності на землю (серія ІV-ПЛ №018249, від 10.04.2000 року). Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] (мати позивача), яка померла [INFO] (свідоцтво про смерть від 22.10.2012 року видане Центральним відділом ДРАЦС Кременчуцького МУЮ Полтавської області, актовий запис №1338) - не оформила належним чином на себе документи про право власності на вказану земельну ділянку і відповідно в подальшому після її смерті, її чоловік - [PERSON] (батько позивача) успадкувавши вказану земельну ділянку не отримав свідоцтво про право власності на неї в порядку спадкування. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе захистити порушені права позивача шляхом визнання за нею права власності на вказану земельну ділянку. Таким чином, позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що відповідають переліченим нормам закону, доведеними вищевказаними належними та допустимими доказами. Суд, виходячи із встановлених обставин справи, приходить до висновку, що позов [PERSON] до Кременчуцької міської ради про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, підлягає задоволенню.

Outcome: approved