Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем [PERSON] , зареєстрований 19 листопада 2011 року Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис №3476. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 19 листопада 2011 року зареєструвала з відповідачем шлюб, в якому мають неповнолітню дочку - [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що подружнє життя поступово погіршувалось через несумісність характерів, втрати поваги один до одного, між ними виникали постійні суперечки, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Протягом року вони не ведуть спільний побут та господарство, не підтримують подружніх відносин та проживають окремо. Зазначає, що вони втратили один до одного почуття любові, поваги, довіри та взаємодопомоги. Стверджує, що на даний час шлюбні відносини між ними фактично припинені, а тому примирення та подальше збереження формально існуючого шлюбу вважає неможливим та таким, що суперечить їхнім інтересам. 27 січня 2020 року ухвалою судді прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження. Призначено підготовче судове засідання. 25 лютого 2020 року ухвалою суду закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до розгляду по суті. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала суду письмову заяву, в якій просить розглядати справу у її відсутності, позов підтримує та просить задовольнити, після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище « [PERSON] », не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився та доказів про поважність причин своєї неявки суду не надав, хоча про час і місце розгляду справи неодноразово повідомлявся належним чином за місцем своєї реєстрації. З урахуванням положень ст. ст. 128-131, 223, 280-282 ЦПК України, та з метою уникнення затягування розгляду справи суд вважає, що в матеріалах справи є достатньо даних про права та взаємовідносини сторін по справі для її розгляду по суті заочно за відсутності учасників справи. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, з`ясувавши її дійсні обставини та причини позову, повно та всебічно з`ясувавши фактичні взаємини сторін, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 19 листопада 2011 року в Львівському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, про що складено відповідний актовий запис №3476. В шлюбі мають неповнолітню дочку - [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя між сторонами не склалось, перебуваючи в зареєстрованому шлюбі з 19 листопада 2011 року, міцної сім`ї вони не утворили, протягом останніх років між ними систематично виникали непорозуміння, які привели до розпаду сім`ї. З початку 2019 року вони не ведуть спільне господарство, не підтримують подружні відносини та проживають окремо. Позивач категорично стверджує, що вони втратили один до одного почуття любові, довіри та взаєморозуміння, без яких повноцінна сім`я існувати не може, і відновлення сімейних стосунків неможливе; переконана, що не буде вживати заходів для збереження формально існуючого шлюбу. Наведені обставини приводять суд до переконання, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, суперечить інтересам сторін, сім`я розпалась остаточно та шлюб існує формально. Враховуючи наведене, суд вважає необхідним формально існуючий шлюб розірвати. Відповідно до статті 141 ЦПК України, з відповідача підлягають також стягненню на користь позивача понесені судові витрати, пов`язані з розглядом даної справи, а саме 840грн. сплаченого при зверненні до суду з даним позовом судового збору.

Outcome: approved