Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-12 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою 18 березня 2020 року, в якій просить суд: розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] , зареєстрований 20 серпня 2005 року Саксаганським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №525; після розірвання шлюбу залишити прізвище « [PERSON] »; стягнути з відповідача на її користь судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 840 грн. 80 коп. \~ \~ \~ \~Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що 20 серпня 2005 року між сторонами було укладено шлюб, зареєстрований 20 серпня 2005 року Саксаганським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №525. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , яка наразі проживає з нею. З березня 2020 року шлюбно-сімейні стосунки між подружжям припинено у зв`язку з різними характерами, розбіжністю в поглядах на сімейне життя та майбутнє. З того часу вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, єдиного бюджету не мають. Спір про визначення місця проживання дитини та майновий спір між ними відсутній. Можливості примирення та подальшого збереження сім`ї позивач не вбачає, оскільки, на її переконання, шлюб розпався остаточно та носить формальний характер. Ухвалою суду від 02 квітня 2020 року позов прийнято до розгляду з відкриттям спрощеного позовного провадження. Присутня в судовому засіданні позивач [PERSON] зазначала, що ускладнені стосунки між подружжям існують вже тривалий час. [PERSON] чинить на неї психологічний тиск, маніпулює через їх дитину, у зв`язку з чим вона буквально живе на заспокійливих. Крім того, в 2011 році вона вже подавала до суду позов про розірвання шлюбу, який в подальшому відкликала, сподіваючись на налагодження стосунків між нею та [PERSON] . Однак, з того часу нічого не змінилось. В подальшому позивач правом на участь в судовому засіданні не скористалась, подавши заяву про розгляд справи за її відсутності. Пред`явлені вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні та розірванні шлюбу. В судовому засіданні відповідач [PERSON] заперечував проти розірвання шлюбу, подавши клопотання про надання сторонам строку на примирення. В обґрунтування клопотання зазначив, що він має намір зберегти їх із [PERSON] сім`ю, яка для нього є сенсом життя. Зазначив, що фактично підстави для розірвання шлюбу між ним та [PERSON] відсутні. Після сплину визначеного судом строку на примирення відповідач в судове засідання не з`явився, будучи повідомленим належним чином. Заяв про відкладення розгляду справи не подавав. Таку позицію відповідача та бездіяльність суд розцінює як відсутність наміру приймати участь в подальшому розгляді справи. Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, суд вважає за можливе ухвалити рішення за відсутності сторін, з урахуванням поданої позивачем заяви та попередньо висловленої сторонами позиції по справі. В ході розгляду справи за клопотанням відповідача ухвалою суду від 13 травня 2020 року сторонам надавався строк на примирення. Інших заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Інші процесуальні дії судом не вчинялись, заходи забезпечення позову/доказів не застосовувались. Дослідивши\~ письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, враховуючи позицію сторін, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 20 серпня 2005 року між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) укладено шлюб, зареєстрований Саксаганським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №525. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER] від 01 грудня 2008 року. Судовим розглядом\~встановлено,\~що шлюбні стосунки між сторонами припинено з у зв`язку з відсутністю взаєморозуміння, несумісністю характерів, різними поглядами на сімейне життя та майбутнє. Сторони спільного господарства не ведуть, єдиного бюджету не мають, проживають окремо. Відповідно до\~ст.24\~СК України,\~шлюб ґрунтується\~на вільній\~згоді жінки\~та чоловіка. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Частина перша статті 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя. Відповідно до ч.2 ст.104, ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду згідно зі ст.110 СК України. Як передбачено ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного із них, інтересам їх дітей. Отже, зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності\~шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в ст.16 Конвенції «Про дискримінацію жінок» в ч.1 п.п. «с», «однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання». Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 11 червня 2019 року у справі № 605/434/18, яку кореспондує п.10 \~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», у випадку виявлення обставин або фактів під час розгляду справи, які свідчать про неможливість збереження шлюбу з позицій моралі та з позицій інтересів подружжя або їх дітей, суд повинен уникати формалізму та не надавати строку на примирення. Під час розгляду справи, з урахуванням відповідного клопотання відповідача, суд застосовував положення ст.111 СК України шляхом надання сторонам строку на примирення з метою збереження їх сім`ї, що позитивних результатів не дало. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач до суду не з`явився, заяв із запереченням проти розірвання шлюбу не подавав. Аналізуючи викладене, виходячи із фактичних взаємин подружжя, дійсних причин позову про розірвання шлюбу, на переконання\~суду,\~в судовому\~засіданні зібрано\~достатньо доказів,\~які підтверджують,\~що подальше\~спільне життя\~подружжя і\~збереження сім`ї\~стали неможливими,\~а збереження\~шлюбу суперечитиме\~інтересам сторін,\~оскільки навіть\~після надання\~сторонам строку\~на примирення\~їх сім`ю\~зберегти не\~вдалося.\~Відтак, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч.2 ст.114, ч.3 ст.115 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється в день набрання чинності рішенням суду про його розірвання. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду, яке набрало законної сили. Згідно зі ст.113\~СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 20 серпня 2005 року слідує, що під час державної реєстрації шлюбу позивач змінила своє дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », яке після розірвання шлюбу суд вважає за можливе залишити без змін з урахуванням відповідної заяви позивача стосовно цього. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат згідно зі ст.141 ЦПК України суд враховує ухвалення рішення на користь позивача, а тому вважає за необхідне стягнути з відповідача на її користь документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в розмірі 840 грн. 80 коп.

Outcome: approved