Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, яким просить розірвати шлюб, укладений з [PERSON] 26.10.2012 року в Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №798. В обґрунтування позову зазначила, що 26 жовтня 2012 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстровано у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №798, від шлюбу мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Крім того, зазначила, що спільне життя з відповідачем останнім часом не склалося, між ними відсутнє взаєморозуміння, внаслідок того, що кожний із них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, що має істотне значення та суперечить їх інтересам, між ними втрачено почуття любові та поваги один до одного, у зв'язку з чим вони припинили між собою шлюбні стосунки та перестали вести спільне господарство, проживають окремо, шлюб носить формальний характер, подальше збереження шлюбу чи примирення буде суперечити їх інтересам. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала з підстав, зазначених у позові, просила позов задовольнити. Строк на примирення просила не надавати. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги про розірвання шлюбу визнав. Строк на примирення просив не надавати. Заперечив щодо стягнення з нього судових витрат понесених позивачем, які складаються з судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, не суперечать законодавству, яке регулює сімейні правовідносини, та підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що сторони зареєстрували шлюб 26 жовтня 2012 у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №798, та видано свідоцтво про одруження 26 жовтня 2012 року серії [NUMBER], шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, намірів відновлювати їх не мають, шлюб носить формальний характер. Судом також встановлено та підтверджується матеріалами справи, що від шлюбних відносин, сторони мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції 02 квітня 2013 року, про що складено відповідний актовий запис за № 23. За вказаних вище обставин та підстав позову, зазначених позивачем причин для розірвання шлюбу, з якими погодився відповідач, та серед яких позивач зазначила відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя, та ведення спільного господарства, втрату почуття любові та поваги один до одного, а так само відсутність у сторін намірів на примирення та збереження шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу сторін суперечить інтересам подружжя. Відповідно до ч.2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За викладених обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, припинення сторонами шлюбно-сімейних відносин, дійсні причини пред'явлення позову про розірвання шлюбу, волевиявлення позивача припинити шлюбні відносини, враховуючи також ту обставину, що рішення позивача про розірвання шлюбу та пред'явлення з цього приводу позову до суду прийнято з усвідомленням нею його наслідків, виходячи при цьому також з відсутності у взаєминах сторін морально-правової основи шлюбу, до якої належать почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги, взаєморозуміння, підтримки та піклування, суд дійшов висновку про те, що шлюб між сторонами носить суто формальний характер, подальше спільне життя і збереження шлюбу та шлюбно-сімейних відносин суперечить інтересам подружжя, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті права сторін, а також права їх малолітньої дитини, в зв'язку з чим позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, на підставі чого, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, понесені позивачем, у вигляді судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп., що документально підтверджується квитанцією № 0.0.531610654.1 від 06.04.2016 року. Відповідно до ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved