Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 04.08.2000 року в Управлінні реєстрації актів громадянського стану Чернівецької міської ради міста Чернівці, актовий запис № 923. У позові вказує на те, що від шлюбу з відповідачем у них народилася донька [PERSON] [INFO] . Зазначає, що 14 лютого 2008 року між нею та відповідачем було укладено шлюбний контракт, посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Балан Р.Б., відповідно до якого вони домовились зберегти особисту власність кожного з подружжя на майно, яке придбане кожним із них до реєстрації шлюбу та згідно законодавства являється особистою власністю того із подружжя, на чиє ім`я майно зареєстроване. Посилається на те, що протягом останнього часу подружнього життя, відносини між ними не складаються, тому що у них різні погляди на сімейне життя та обов`язки, в сім`ї відбуваються непорозуміння, які поступово призвели до того, що вони стали зовсім чужими людьми. Можливості зберегти сім`ю немає, подружні відносини між ними припинилися. Вважає, що подальше подружнє життя з відповідачем неможливе, оскільки втрачене почуття довіри, взаємоповаги та любові. Особисті відносини між нею та відповідачем тривалий час мають негативний характер, зберегти сім`ю було не можливо, що призвело до розірвання стосунків. Враховуючи наведене, просить позов задовольнити, розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] .. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце слухання справи, однак подала заяву про розгляд справи у її відсутність. Позов підтримує в повному обсязі. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями, які містяться в матеріалах справи. Заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Відзиву на позов відповідач не подав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. Статтею 280 ЦПК України передбачається, що у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, а також якщо відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України в зв`язку з неявкою учасників справи фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] укладено шлюб 04.08.2000 року в Управлінні реєстрації актів громадянського стану Чернівецької міської ради міста Чернівці, актовий запис № 923, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 04.08.2000 року (а.с.10). Від шлюбу у сторін є дочка [PERSON] [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 21.02.2001року (а.с.11). Згідно зі ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічне положення містить ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, в якій також зазначено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 5 Протоколу №7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Частиною 3 статті 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання, згідно ч.2 ст. 104 Сімейного кодексу України. Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного кодексу України. Згідно ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. У відповідності до ч.2 ст. 114, ст. 115 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та постановлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Окрім цього, пунктом 126 рішення Європейського суду з прав людини по справі «Фернандес Мартінес проти Іспанії» (заява 56030/07) від 12 червня 2014 року встановлено: «Що стосується права на приватне та сімейне життя, Суд наголошує на важливості для осіб мати можливість вільно приймати рішення з приводу того, як вести своє приватне та сімейне життя. У зв`язку з цим повторно наголошується, що відповідно до статті 8 також надається охорона прав на самореалізацію як у формі особистого розвитку, так і з точки зору права на встановлення та розвиток відносин з іншими людьми та навколишнім світом, при цьому поняття особистої автономії є важливим принципом, що береться за основу при тлумаченні гарантій, які викладені в такому положенні». Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. З врахуванням того, що жоден з подружжя не бажає примиритися та зберегти шлюб, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, а тому є неможливим. Беручи до уваги те, що шлюб носить формальний характер, за таких обставин його слід розірвати. При цьому, судом були з`ясовані фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини і після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права. При цьому, сторони спору про поділ майна не заявляють. Враховуючи вищезазначене, беручи до уваги відсутність перешкод для пред`явлення позову про розірвання шлюбу та встановлені судом обставини, позовна заява про розірвання шлюбу підлягає до задоволення, а шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. На підставі ст. 51 КонституціїУкраїни, ст.ст. 24,56, 104-105, 110, 112, 114-115 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved