Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить винести рішення, яким стягнути з відповідача на її утримання аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду та до закінчення навчання чи до досягнення 23-го віку. Свої вимоги мотивувала тим, що відповідно до рішення Ємільчинського районного суду від 11.06.2008 року з відповідача стягувались аліменти на користь [PERSON] на утримання малолітніх дітей: дочки [PERSON] , [INFO] та дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, кожній, до досягнення дочкою [PERSON] повноліття, тобто до [INFO] , а далі якщо ніхто з батьків не звернеться до суду з позовом про визначення розміру аліментів на дочку [PERSON] , аліменти на її утримання будуть стягуватися за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дочку [PERSON] , але не менше 30 % прожиткового мінімуму для її відповідного віку до досягнення нею повноліття, тобто до [INFO] , починаючи стягнення аліментів з 02.06.2008 року, часу подання позовної заяви до суду. До досягнення нею повноліття, відповідач сплачував аліменти на її утримання відповідно до зазначеного рішення суду, але після досягнення повноліття відповідач аліментів не сплачує. У серпні 2019 року вона вступила на денну форму навчання до Київського національного економічного університету імені Вадима Гетьмана, строком навчання до 30.06.2023 року. В зв`язку з денною формою навчання вона не може працювати. Для отримання відповідної освіти у вказаному навчальному закладі вона потребує відповідних коштів щодо придбання всього необхідного для навчання та проживання (плати за проїзди на навчання, придбання книг, зошитів та інше). Так вона постійно витрачає кошти на проїзд з смт Ємільчине в м. Київ та з м. Києва в смт Ємільчине в середньому по 195 грн. в одному напрямку, крім цього вона витрачає кошти на придбання одягу, продуктів харчування та всього необхідного для проживання. Відповідач забезпечувати її всім необхідним для навчання та проживання, відмовляється. Дійти добровільної згоди з відповідачем про сплату аліментів, як на дитину, яка продовжує навчатися, вона не змогла. У неї є підстави вважати, що відповідач і в подальшому буде ухилятись від її матеріального утримання, а тому змушена звернутись до суду. 25.06.2020 року по справі було відкрито провадження та постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Одночасно відповідачу було роз`яснено його право подати відзив на позовну заяву та встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення копії ухвали про відкриття провадження у справі для його подання. Також відповідача було попереджено про те, що у разі ненадання відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішуватиме справу за наявними матеріалами. Відповідач надав до суду відзив на позовну заяву в якому позов визнав частково та просив суд призначити аліменти на дитину, яка продовжує навчання в розмірі 1/10 частини від його доходів, оскільки сплачувати аліменти в розмірі якому просить позивач він не має можливості так як він є особою з інвалідність другої групи по захворюванню, пов`язаному із впливом аварії на ЧАЕС, у зв`язку з чим він щомісячно проходить курс лікування на яке витрачає значні кошти, а також має на утриманні малолітню дитину. Частиною 2 статті 247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши надані докази по справі становив наступне. 11.06.2008 року Ємільчинським районним судом Житомирської області винесено рішення про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання малолітніх дітей: дочки [PERSON] , [INFO] та дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, кожній, до досягнення дочкою [PERSON] повноліття, тобто до [INFO] , а далі якщо ніхто з батьків не звернеться до суду з позовом про визначення розміру аліментів на дочку [PERSON] , аліменти на її утримання будуть стягуватися за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дочку [PERSON] , але не менше 30 % прожиткового мінімуму для її відповідного віку до досягнення нею повноліття, тобто до [INFO] , починаючи стягнення аліментів з 02.06.2008 року, часу подання позовної заяви до суду. (а.с. 9-10). [PERSON] є батьком [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 04.06.2002 року. (а.с. 11). Відповідно до довідки № 665 від 09.06.2020 року, виданої Київським національним економічним університетом імені Вадима Гетьмана Радчук Н. М. є студенткою 1 курсу факультету маркетингу денної форми навчання. Час закінчення університету 30.06.2023 року. (а.с. 13). Згідно наданої відповідачем довідки до акта огляду МСЕК від 12.11.2019 року йому з 05.11.2019 року встановлено другу групу інвалідності у зв`язку з захворюванням пов`язаним з впливом аварії на ЧАЕС. Інвалідність встановлена безтерміново. (а.с. 27). Як вбачається з довідки Ємільчинської селищної ради № 2673 від 07.07.2020 року [PERSON] зареєстрований за адресою [ADDRESS] і склад сім`ї його становить: дружина [PERSON] та син дружини [PERSON] , [INFO]. (а.с. 29). Відповідно до положень Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікована Україною Постановою ВР від 27.02.1991 року № 789-ХІІ) держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Обов`язок батьків по утриманню дитини до досягнення нею повноліття закріплений в ст. 180 СК України. Згідно ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Як роз`яснено в п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року № 3, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. Ч. 3 ст. 12 ЦПК України вказує, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Ч. 4 вказаної статті містить застереження, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно принципу диспозитивності цивільного судочинства, закріпленого у ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, з огляду на наступне. Ч. 1 ст. 182 СК України вказує, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що [PERSON] є батьком повнолітньої дочки [PERSON] , яка навчається та потребує матеріальної допомоги, враховуючи матеріальне становище та сімейний стан відповідача, те, що він є особою з інвалідністю другої групи, має на утриманні малолітню дитину 2007 р. н., суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення аліментів на утримання дитини, яка навчається слід задовольнити частково та стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/5 частини зі всіх видів його заробітку (доходу) на утримання повнолітньої дочки [PERSON] на період її навчання в Київському національному економічному університеті імені Вадима Гетьмана, але не більше як до досягнення нею 23 років, починаючи стягнення від дня подання позову, що буде достатнім для її утримання, з урахуванням обов`язку обох батьків приймати участь в утриманні дитини та можливим до сплати з боку платника аліментів. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Сторони звільнені від сплати судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: partial