Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 08.10.1988 року вона із відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу сторони мають повнолітніх дітей. Причиною їхнього розлучення являється те, що у них змінилися погляди на спільне проживання, шлюб носить формальний характер, примиренням між ними неможливе. Сімя фактично розпалася, у звязку з чим виникла необхідність в розірванні даного шлюбу. Тому [PERSON] звернулася із вказаною позовною заявою до суду та просила розірвати шлюб між нею та [PERSON], а також залишити їй прізвище «Дармограй» . У судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, при цьому подала заяву про слухання справи у її відсутності. Заявлений позов підтримує повністю та просила його задовольнити. У судове засідання відповідач [PERSON] не зявився по невідомих суду причинах, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Оскільки учасники справи в судове засідання не зявилися, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом установлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 08.10.1988 року Новогребельською сільською радою Жашківського району Черкаської області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 11, відповідно до свідоцтва про шлюбу серії І-СР № 464855 від 08.10.1988 року. За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписами ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно із ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т.ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя, що передбачено ч. 1 ст. 110 СК України. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із ч. 2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Судом установлено, що сторони не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбні стосунки. Фактичні обставини щодо взаємин подружжя свідчать, що розлад у сім'ї має не тимчасовий характер, а подальше спільне проживання в шлюбі стало неможливим, оскільки взаєморозуміння між сторонами втрачено, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, термін на примирення бажаного результату не надав. При таких обставинах шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивач довів ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх позовних вимог, а тому позов підлягає задоволенню. На підставі ст.ст. 24, 56, 104, 105, 110, 112 - 115 СК України та

Outcome: approved