Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-22 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Київської міської ради, треті особи: Комунальне підприємство «Київське міське бюро технічної інвентерізації та реєстрації права власності на об'єкт нерухомого майна», Служба у справах дітей Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації, про визнання права власності в порядку спадкування. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 20 січня 2011 року Господарським судом м. Києва ухвалено рішення, яким визнано за фізичною особою-підприємцем [PERSON] право власності на об'єкт нерухомості загальною площею 54,09 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] 29 вересня 2010 року було складено заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], згідно з яким усе майно після своєї смерті [PERSON] заповів своїй дружині - позивачу [PERSON] [INFO] року [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно. Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] 29 грудня 2011 року було відкрито спадкову справу № 6/2011. Спадщину після [PERSON] за законом прийняла його дочка - [PERSON], а також за законом та за заповітом позивач [PERSON] 02 жовтня 2013 року позивач в своїх інтересах та в інтересах своєї малолітньої доньки [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] із заявою про оформлення спадкових прав на об'єкт нерухомості загальною площею 54,09 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. 02 жовтня 2013 року нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказаний об'єкт нерухомості у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на нерухоме майно. Оскільки спадкодавець [PERSON] за життя не зареєстрував у встановленому законом порядку право власності на спірне нежитлове приміщення, позивач просить визнати за нею та за її неповнолітньою донькою [PERSON] право власності в порядку спадкування на 3/4 та 1/4 частини об'єкту нерухомості загальною площею 54,09 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], відповідно. Представник позивача подала до суду заяву, в якій просила справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримала з викладених вище підстав, та просила позов задовольнити. Відповідач явку свого представника в судове засідання не забезпечив, про час і місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, про що свідчать відповідні матеріали справи, про причини неявки до суду свого представника не повідомив, із заявами та/або клопотаннями про розгляд справи у відсутності свого представника не звертався. Третя особа - КП «Київське міське бюро технічної інвентерізації та реєстрації права власності на об'єкт нерухомого майна», в судове засідання явку свого представника не забезпечило, із заявами та/або клопотаннями до суду не зверталося, у зв'язку з чим суд вважає можливим розглянути справу у відсутності його представника. Третя особа - Служба у справах дітей Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації в судове засідання явку свого представника не забезпечила, із заявами та/або клопотаннями до суду не зверталася, у зв'язку з чим суд вважає можливим розглянути справу у відсутності її представника. Відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Суд вважає за можливе розглянути справу у відповідності до ст.ст. 224, 225 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, а від відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, відомостей про причини неявки не надійшло. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Відповідно до свідоцтва про смерть [PERSON], [INFO], помер [INFO] року (а.с. 5). Зі свідоцтва про народження вбачається, що [PERSON], [INFO], є донькою [PERSON] та позивача [PERSON] (а.с. 6). Зі змісту заповіту [PERSON], посвідченого 29 вересня 2010 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], вбачається, що все належне йому на праві власності майно він заповідає позивачу [PERSON] (а.с. 7). Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] 29 грудня 2011 року було відкрито спадкову справу № 6/2011. Постановою приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] від 02 жовтня 2013 року було відмовлено позивачу [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на об'єкт нерухомості загальною площею 54,09 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], який належав її чоловіку - [PERSON], померлого [INFO] року, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно (а.с. 8). Рішенням Господарського від 20 січня 2011 року за фізичною особою-підприємцем [PERSON] право власності на об'єкт нерухомості загальною площею 54,09 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 15). Згідно з положеннями ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1223 ЦК України зазначає, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Крім того, згідно з ч. 1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні діти спадкодавця, спадкують незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця. Оскільки [PERSON] заповів все своє майно позивачу [PERSON], вона є спадкоємцем за заповітом. Одночасно неповнолітня [PERSON] є донькою спадкодавця та має право на обов'язкову частку у спадщині. Відповідно до положень ст. 1268 ЦК України спадкодавець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її; спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановлено ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 ЦК України. Частиною 1 ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно з положеннями ст.ст. 66-68 Закону України «Про нотаріат» на майно, що переходить за правом спадкоємства до спадкоємців або держави, нотаріусом за місцем відкриття спадщини видається свідоцтво про право на спадщину. Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім'я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо. Спадкоємці, які пропустили строк для прийняття спадщини, можуть бути за згодою всіх інших спадкоємців, які прийняли спадщину, включені до свідоцтва про право на спадщину як такі, що прийняли спадщину. Така згода спадкоємців повинна бути викладена у письмовій формі і подана нотаріусу до видачі свідоцтва про право на спадщину. При переході спадкового майна до держави свідоцтво про право на спадщину видається відповідному фінансовому органові; нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, та склад спадкового майна. Спадкоємці за законом, які позбавлені можливості подати документи, що підтверджують наявність підстав для закликання до спадкоємства, можуть бути за письмовою згодою всіх інших спадкоємців, які прийняли спадщину і подали докази родинних, шлюбних чи інших відносин із спадкодавцем, включені до свідоцтва про право на спадщину. Пунктом 4.15 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 передбачено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. У ст. 392 ЦК України закріплено право власника майна пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Судом встановлено, що об'єкт нерухомості загальною площею 54,09 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], на момент смерті [PERSON] належав йому на праві власності, тобто, відповідно до ст. 1218 ЦК України, це приміщення входить до складу спадщини. Виходячи з того, що позивач прийняла спадщину у встановлені законом строки та бажає отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на об'єкт нерухомості загальною площею 54,09 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], чому перешкоджає лише відсутність у неї правовстановлюючих документів, є всі підстави на визнання за нею права власності на 3/4 частини вказаного нежитлового приміщення. Також, за неповнолітньою [PERSON] підлягає визнанню право власності на 1/4 частини вказаного нежитлового приміщення. На підставі викладеного,

Outcome: approved