Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа - служба у справах дітей Заставнівської РДА Чернівецької області про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що її син - [PERSON], перебував у фактичних шлюбних відносинах із [PERSON] У них, [INFO] народилася донька - [PERSON] [INFO] до служби у справах дітей Заставнівської РДА від адміністрації Заставнівської ЦРЛ надійшло повідомлення, що [PERSON] народила дитину і адміністрація Заставнівської ЦРЛ просила Шубранецького сільського голову вирішити подальше місце перебування новонародженої, оскільки її матір не зможе забезпечити адекватного нагляду за дитин7ою. Перебування дитини з матір'ю на думку адміністрації Заставнівської ЦРЛ може бути небезпечним для життя та здоров'я новонародженої. Тому позивач, як бабуся новонародженої [PERSON] забрала її з пологового відділення до себе додому. Через місяць після народження дитини [PERSON], покинула доньку, а відповідач [PERSON], будучи батьком дитини, почав зловживати алкоголем. З того часу батьки дитини з донькою не проживають, її станом здоров'я, фізичним, духовним та моральним розвитком не цікавляться, про доньку не піклуються, не проявляють заінтересованості в її подальшій долі, не забезпечують необхідним харчуванням, медичним доглядом та лікуванням. Вказує, що онука перебуває на повному її утриманні. Відповідачі повністю самоусунулися від утримання та виховання доньки. З вказаних підстав просить позбавити відповідачів батьківських прав щодо їх малолітньої доньки [PERSON], [INFO] Позивач [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві. Проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, про розгляд справи повідомлялися належним чином -судовими повістками, про що свідчать повідомлення про вручення поштових відправлень, про причини неявки суд не повідомили, клопотань про розгляд справи у їх відсутності чи перенесення судового засідання на іншу дату від них також не надходило. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи викладене, справу, зі згоди позивача [PERSON] розглянуто в порядку заочного розгляду на підставі наявних у ній доказів. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, вважає, що позов обґрунтований та підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Зокрема, згідно зі ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько, мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Батьки мають рівні права на виховання дитини та спілкування з нею, батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні та має право на спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватись з дитиною та брати участь в її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини. Згідно норм статті 59 ЗУ «Про освіту» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки та особи, які їх замінюють, зобов'язані: постійно дбати про фізичне здоров'я, психічний стан дітей, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей; поважати гідність дитини, виховувати працелюбність, почуття доброти, милосердя, шанобливе ставлення до державної мови, регіональних мов або мов меншин, інших мов і рідної мови, сім'ї, старших за віком, до народних традицій та звичаїв. Судом встановлено, що батьками [PERSON], [INFO], в інтересах якої поданий позов є відповідачі [PERSON] та [PERSON] Наведене вбачається із копії повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 11.11.2016 року (а.с. 11). З копій розпорядження Ківцманської РДА Чернівецької області №1098 від 24.12.2008 року, висновку лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров'я про наявність у батька, матері дитини тривалої хвороби, яка перешкоджає виконанню батьківських обов'язків №1048 від 11.11.2016 року повідомлення служби у справах дітей Заставнівської РДА, характеристики (а.с. 12-14, 17) вбачається, що відповідач [PERSON] має статус дитини - позбавленої батьківського піклування, має високий ступінь втрати здоров'я внаслідок тривалої хвороби, що спричиняє повну нездатність до самообслуговування та залежність від інших осіб і перешкоджає виконанню батьківських обов'язків, перебування дитини - [PERSON], [INFO] з матір'ю може бути небезпечним для її життя та здоров'я. В сім'ї та побуті [PERSON] веде себе не задовільно, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. З копій висновку по матеріалах ЖЄО №868 від 03.04.2017 року, акту обстеження матеріально-побутових умов проживання сім'ї [PERSON] №1455 від 05.09.2017 року, характеристики №1457 від 05.09.2017 року (а.с. 15-16, 18) вбачається, що відповідач [PERSON] вчиняє побутові скандали,є веде аморальний спосіб життя, в сім'ї веде себе незадовільно, зловживає алкоголем, про доньку не піклується. У відповідності до ч. ч. 1, 2, 4 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Частина 1 статті 164 СК України регламентує підстави позбавлення батьківських прав, зокрема згідно п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України в п. 16 постанови № 3 від 30 березня 2007 року роз'яснив, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, небхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і саціального розвитку дитини. Батьки несуть персональну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть персональну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Судом встановлено, що позивач, будучи бабусею неповнолітньої [PERSON], [INFO], забрала останню з пологового будинку, батьки дитини - матір [PERSON], в зв'язку із наявністю у неї тривалої хвороби, не може виконувати батьківські обов'язки та батько [PERSON], в зв'язку із зловживання останнім спиртними напоями та веденням аморального способу життя батьківські обов'язки по відношенню до доньки не виконує. Така поведінка відповідача [PERSON] свідчить про те, що він без поважних причин повністю самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків та свідомо нехтує ними. З копії рішення виконавчого комітету Шубранецької сільської ради №11/2 від 23.11.2017 року (а.с. 20), а також з наданого позивачем в судовому засіданні рішення виконавчого комітету Шубранецької сільської ради №3/2 від 22.03.2018 року вбачається за доцільне позбавити відповідачів [PERSON] та [PERSON] батьківських прав по відношенню до їх доньки [PERSON], [INFO]. Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що відповідачів [PERSON] та [PERSON] слід позбавити батьківських прав по відношенню до їх доньки [PERSON], [INFO], виходячи з інтересів дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України, та роз'яснень викладених в абз. 7 п. 16 Постанови ПВСУ від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», особа, яка позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Відповідно до ч.3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов'язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Відповідно до вимог ст.ст. 180, 181 ч.3, ст. 182 ч.1, ст. 184 ч. 1, СК України, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачується щомісячно. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Беручи до уваги, що згідно ч. ч. 2, 3 ст. 166 Сімейного кодексу України позбавлення батьківських прав не звільняє батьків від обов'язку щодо утримання дітей, суд за власної ініціативи вирішує питання про стягнення з відповідачів аліментів на [PERSON], [INFO]., визначивши їх в твердій грошовій сумі в розмірі 930 гривень щомісячно з кожного з батьків до повноліття дитини. На підставі викладеного, ст.ст.8, 12, 14, 17 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 59 Закону України «Про освіту» від 23.03.1996 року, ст.ст. 3, 5 Закону України «Про судовий збір», ст.ст. 150, 155, 157, 164, 165, 180-184 Сімейного кодексу України, ст. 27 Конвенції «Про права дитини»,

Outcome: approved