overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 27.11.2009 року Дзержинським відділом реєстрації актів громадянського стану Харківського міського управління юстиції. В заяві позивач посилається на те, що перебуваючи в шлюбі у них народилася донька - [PERSON], [INFO], яка проживає із нею. Позивач вказує, що спільне життя з відповідачем протягом 2011-2014 років не склалося, між ними постійно виникали суперечки, відповідач не займався вихованням дитини. З травня 2014 року вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Також позивач зазначає, що зі слів [PERSON] у нього у є інша жінка. Позивач просить розірвати шлюб, оскільки примирення між нею та відповідачем є неможливим. У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити та підтвердили обставини, викладені у заяві. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив в задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що між ними можливе примирення. Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, задовольняє позов, вважаючи його обґрунтованим і при цьому виходить з наступного: Сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 27.11.2009 року Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 675. Від шлюбу у сторін народилася донька - [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем. Крім того, судом встановлено, що позивач та відповідач проживають окремо, з травня 2014 року сімейні відносини між сторонами припинені та носять суто формальний характер. Примирення між сторонами станом на сьогоднішній день не відбулося. Таким чином, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 30 червня 2006 року Дніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 397. На обґрунтування позову зазначила, що з 30 червня 2006 року перебуває в шлюбі з відповідачем, зареєстрованому у Дніпровському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 397. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. В період шлюбу сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. З 15.07.2014 року шлюбно-сімейні відносини між нею та відповідачем припинено, вони разом з відповідачем однією родиною не проживають, сумісного господарства не ведуть. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явивсь, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про поважність причин неявки суд не повідомив. Відповідно до ч.2 ст. 158, п.2 ч.1 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу за відсутності сторін на підставі наявних у ній даних і доказів та ухвалити заочне рішення. Вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі, зареєстрованому 30 червня 2006 року Дніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 397, що підтверджується свідоцтвом про шлюб /а.с.8/. Мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження /а.с.7/. Як зазначено в позові, сторони не підтримують шлюбних стосунків і позивачка наполягає на розірванні шлюбу. Згідно ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. У відповідності до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, який згідно ст. 112 ч.2 СК України ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Суд вважає, що збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], який вони зареєстрували 22 квітня 2015 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Хотинського районного управління юстиції у Чернівецькій області, актовий запис за № 18. Позивачка [PERSON] подала до суду заяву, в якій просить розглядати справу в її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач [PERSON] викликався до суду в порядку, встановленому ЦПК України. В ході судового засідання судом були досліджені такі інші докази: свідоцтво про шлюб між [PERSON] та [PERSON], серії І-МИ №106213 від 22 квітня 2015 року, копія паспорта громадянки України [PERSON], серії КР 858302, довідка № 3197 від 27.11.2015 року, видана Нелиповецькою сільською радою Кельменецького району Чернівецької області, пропозиція від 20.12.2015 року. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб 22 квітня 2015 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Хотинського районного управління юстиції у Чернівецькій області, про що був зроблений актовий запис за № 18. У подружжя неповнолітніх дітей немає. У подружжя відсутність взаєморозуміння. Позивач категорично проти збереження шлюбу. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу порушує передбачене ст.56 Сімейного кодексу України право дружини та чоловіка на особисту свободу. Згідно ч.3, ч.4 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.1, ч.2 та ч.3 ст.55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Враховуючи наведене, зважаючи на те, що позивачка категорично заперечує проти збереження шлюбу, суд вважає, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити повністю. На підставі п. 4 ч.2 ст.18, ст.ст. 24,55, 56, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], який зареєстровано 10 червня 2014 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кельменецького районного управління юстиції у Чернівецькій області, про що зроблено актовий запис № 20. Позивач [PERSON] подала до суду заяву, в якій просить розглядати справу в її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач [PERSON] подав до суду заяву, в якій позов визнав повністю та просить розглядати справу в його відсутності. В ході судового засідання судом були досліджені такі докази: свідоцтво про шлюб між [PERSON] та [PERSON], серії І-МИ № 096831 від 10.06.2014 року, копія свідоцтва про народження [PERSON], серії І-МИ № 232439 від 01.12.2015 року, довідка № 3449 від 15.11.2016 року, видана Кельменецькою селищною радою Чернівецької області, копія паспорта громадянки України [PERSON], серії СТ415509. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] 10 червня 2014 року зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кельменецького районного управління юстиції у Чернівецькій області, про що був зроблений актовий запис за № 20. Подружжя має неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини сторони не підтримують. У подружжя відсутність взаєморозуміння. Позивачка категорично проти збереження шлюбу. Відповідач також не бажає зберігати шлюб з позивачкою. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу порушує передбачене ст.56 Сімейного кодексу України право дружини та чоловіка на особисту свободу. Згідно ч.3, ч.4 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.1, ч.2 та ч.3 ст.55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Враховуючи наведене, зважаючи на те, що позивачка категорично заперечує проти збереження шлюбу, суд вважає, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити. На підставі п. 4 ч.2 ст.18, ст.ст. 24,55, 56, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], який зареєстровано 12.08.1999 року у Бочковецькій сільській раді Хотинського району Чернівецької області, актовий запис за № 02. Позивач [PERSON] подала до суду заяву, в якій просить розглядати справу в її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач [PERSON] подав до суду заяву, в якій просить розглядати справу в його відсутності, позовні вимоги визнає повністю. В ході судового засідання судом були досліджені такі інші докази: свідоцтво про шлюб між [PERSON] та [PERSON], серії [NUMBER] від 26.08.2016 року, копія свідоцтва про народження [PERSON], серії [NUMBER] від 14.02.2001 року, копія свідоцтва про народження [PERSON], серії [NUMBER] від 14.08.2004 року, копія свідоцтва про народження [PERSON], серії [NUMBER] від 14.05.2010 року, довідка № 761 від 26.08.2016 року, видана Вартиковецькою сільською радою Кельменецького району Чернівецької області, копія паспорта громадянки України [PERSON], серії [NUMBER]. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] зареєстрував шлюб 12.08.1999 року у Бочковецькій сільській раді Хотинського району Чернівецької області, про що був зроблений актовий запис за № 02. У подружжя є троє неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. У подружжя відсутність взаєморозуміння. Позивач категорично проти збереження шлюбу. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу порушує передбачене ст.56 Сімейного кодексу України право дружини та чоловіка на особисту свободу. Згідно ч.3, ч.4 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.1, ч.2 та ч.3 ст.55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Враховуючи наведене, зважаючи на те, що позивач категорично заперечує проти збереження шлюбу, суд вважає, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити повністю. На підставі п. 4 ч.2 ст.18, ст.ст. 24,55, 56, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], який зареєстровано 18 вересня 2012 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кельменецького районного управління юстиції Чернівецької області, про що зроблено актовий запис № 55 та стягнути на її користь судовий збір. Позивач [PERSON] подала до суду заяву, в якій позов підтримала повністю та просить розглядати справу в її відсутності. Відповідач [PERSON] викликався до суду в порядку, встановленому ЦПК України, проте в судове засідання не з'явився. В ході судового засідання судом були досліджені такі докази: свідоцтво про шлюб між [PERSON] та [PERSON], серії І-МИ № 082261 від 18.09.2012 року, копія паспорта громадянки України [PERSON], серії КТ 086400, копія свідоцтва про народження [PERSON], серії І-МИ №176953, копія довідки № 741 від 27.02.2017 року, виданої Кельменецькою селищною радою Кельменецького району Чернівецької області. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кельменецького районного управління юстиції Чернівецької області 18 вересня 2012 року, про що був зроблений актовий запис за № 55. Під час шлюбу у подружжя народилася неповнолітня дитина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини сторони не підтримують. У подружжя відсутність взаєморозуміння. Позивач категорично проти збереження шлюбу. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу порушує передбачене ст.56 Сімейного кодексу України право дружини та чоловіка на особисту свободу. Згідно ч.3, ч.4 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.1, ч.2 та ч.3 ст.55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Враховуючи наведене, зважаючи на те, що позивач категорично заперечує проти збереження шлюбу, суд вважає, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі п. 4 ч.2 ст.18, ст.ст. 24,55, 56, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], який зареєстровано 1 жовтня 2010 року у Бабинській сільській раді Кельменецького району Чернівецької області, актовий запис за № 11. Позивачка [PERSON] подала до суду заяву, в якій просить розглядати справу в її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач [PERSON] подав до суду заяву, в якій просить розглядати справу в його відсутності, позовні вимоги визнає повністю. В ході судового засідання судом були досліджені такі інші докази: свідоцтво про шлюб між [PERSON] та [PERSON], серії 1-МИ №061137 від 1 жовтня 2010 року, копія паспорта громадянки України [PERSON], серії НВ 583786, довідка № 322 від 11.05.2016 року, видана Бабинської сільською радою Кельменецького району Чернівецької області, копія свідоцтва про народження [PERSON], серії 1-МИ № 143202 від 25.08.2011 року. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб 1 жовтня 2010 року у Бабинській сільській раді Кельменецького району Чернівецької області, про що був зроблений актовий запис за № 11. Під час шлюбу у подружжя народився син [PERSON], [INFO]. У подружжя відсутність взаєморозуміння. Позивач категорично проти збереження шлюбу. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу порушує передбачене ст.56 Сімейного кодексу України право дружини та чоловіка на особисту свободу. Згідно ч.3, ч.4 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.1, ч.2 та ч.3 ст.55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Враховуючи наведене, зважаючи на те, що позивач категорично заперечує проти збереження шлюбу, суд вважає, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити повністю. На підставі п. 4 ч.2 ст.18, ст.ст. 24,55, 56, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], який зареєстровано 20 травня 2015 року у Грушовецькій сільській раді Кельменецького району Чернівецької області, про що зроблено актовий запис № 01 та стягнути на її користь судовий збір. Позивач [PERSON] подала до суду заяву, в якій позов підтримала повністю та просить розглядати справу в її відсутності. Відповідач [PERSON] викликався до суду в порядку, встановленому ЦПК України, проте в судове засідання не з'явився. В ході судового засідання судом були досліджені такі докази: свідоцтво про шлюб між [PERSON] та [PERSON], серії І-МИ № 105912 від 20.05.2015 року, копія паспорта громадянки України [PERSON], серії КТ 147168, копія свідоцтва про народження [PERSON] серії І-МИ №223451 від 16.06.2015 року, довідка № 188 від 14.03.2017 року, видана Грушовецькою сільською радою Кельменецького району Чернівецької області. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб у Грушовецькій сільській раді Кельменецького району Чернівецької області 20 травня 2015 року, про що був зроблений актовий запис за № 01. Під час шлюбу у подружжя народилася дитина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини сторони не підтримують. У подружжя відсутність взаєморозуміння. Позивач категорично проти збереження шлюбу. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу порушує передбачене ст.56 Сімейного кодексу України право дружини та чоловіка на особисту свободу. Згідно ч.3, ч.4 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.1, ч.2 та ч.3 ст.55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Враховуючи наведене, зважаючи на те, що позивач категорично заперечує проти збереження шлюбу, суд вважає, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі п. 4 ч.2 ст.18, ст.ст. 24,55, 56, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], який зареєстровано 21 серпня 2001 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Кельменецького районного управління юстиції Чернівецької області, про що зроблено актовий запис № 30. Позивачка [PERSON] подала до суду заяву, в якій просить розглядати справу в її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач [PERSON] подав до суду заяву, в якій позов визнав повністю та просить розглядати справу в його відсутності. В ході судового засідання судом були досліджені такі докази: свідоцтво про одруження між [PERSON] та [PERSON], серії 1-МИ №045176 від 21.08.2001 року, копія свідоцтва про народження [PERSON], серії І-БК № 046662 від 28.01.2002 року, копія свідоцтва про народження [PERSON], серії 1-МИ № 078666 від 22.09.2008 року, довідка № 834 від 3 травня 2017 року, видана Нелиповецькою сільською радою Кельменецького району Чернівецької області, копія паспорта громадянки України [PERSON], серії КР 654204. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Кельменецького районного управління юстиції Чернівецької області, про що був зроблений актовий запис за № 30. Подружжя має двох неповнолітніх дітей : [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини сторони не підтримують. У подружжя відсутність взаєморозуміння. Позивачка категорично проти збереження шлюбу. Відповідач також не бажає зберігати шлюб з позивачкою. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу порушує передбачене ст.56 Сімейного кодексу України право дружини та чоловіка на особисту свободу. Згідно ч.3, ч.4 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.1, ч.2 та ч.3 ст.55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Враховуючи наведене, зважаючи на те, що позивачка категорично заперечує проти збереження шлюбу, суд вважає, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити. На підставі п. 4 ч.2 ст.18, ст.ст. 24,55, 56, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved