Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності за набувальною давністю, посилаючись на те, що в квітні 2005 року вона придбала у [PERSON] житловий будинок з надвірними спорудами по вул.. Колективна, 4 в м. Золотоноша, Черкаської області за 30000 грн., але не встигла укласти нотаріальний договір з відповідачкою, оскільки остання, взявши кошти, наступного дня виїхала в невідомому напрямку та звязку до цих пір з нею не має. Увесь час, протягом останніх 10 років, позивачка володіє та користується придбаним домоволодінням № 4 по вул.. Колективна в м. Золотоноша, Черкаської області, добросовісно його утримує та сплачує всі комунальні послуги, проводить поточні та капітальні ремонти. Таким чином, вона вважає, що має право на визнання права власності на будинковолодіння № 4 по вул.. Колективна в м. Золотоноша, Черкаської області, яке належить [PERSON], за набувальною давністю. Позивач у судовому засіданні позов підтримала та просила його повністю задовольнити. Пояснила, що вона добросовісно володіє даним будинком та проживає у ньому з квітня 2005 року. Представник позивача [PERSON] [PERSON] у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та наполягав на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилась, але скерувала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Суд, вислухавши позивача, його представника, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що даний позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадкування за законом від 25.09.1991 року, після смерті 15.01.1991р. [PERSON], спадкоємицею майна являється його дружина [PERSON], що проживає в [INFO]. Право власності на вказаний будинок за [PERSON] було зареєстроване в ЧООБТІ та записане в реєстрову книгу №17, реєстр №2583 від 25.09.1991р. Згідно заповіту, посвідченого державним нотаріусом Золотоніської нотаріальної контори [PERSON], від 18.12.1991 року, реєстр № 5046, [PERSON], що проживає в [INFO], заповіла належний їй будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в м. Золотоноша, вул. Колективна, 4, Черкаської області дітям [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] являвся батьком позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-АВ №222570 від 17.11.1970р. Згідно свідоцтва про шлюб серії ІІ-СР №257809 від 17.11.1990р. [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] і взяла прізвище [PERSON]. З даних свідоцтва про смерть серії ІСР № 284284 від 15.06.2016 року, вбачається, що [PERSON] померла 16.02.1996 року, про що складено відповідний актовий запис № 87 у Золотоніському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області. Як встановлено в судовому засіданні, відповідач [PERSON] зареєстрована за адресою: [INFO] з 15.08.1980 р. і на час смерті матері [PERSON] проживала разом з нею. Отже, відповідач фактично прийняла спадщину після смерті матері, однак нотаріально не оформила на себе право власності на вказаний будинок. З даних свідоцтва про смерть серії ІСР № 216890 від 14.04.2003 року, вбачається, що [PERSON] помер 14.04.2003 року, про що складено відповідний актовий запис № 156 у відділі реєстрації актів громадянського стану Золотоніського міськрайонного управління юстиції Черкаської області. За життя [PERSON] не реалізував своє право на спадщину і не прийняв її. У довідці, виданій 15.06.2016 року головою квартального комітету № 23 [PERSON], зазначено, що [PERSON], [INFO], проживає за адресою [INFO] з 2005 року. В даному будинку проживає одна, утримує його в належному технічному стані, проводить постійні його поліпшення та благоустрій прилеглої до нього території. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що дійсно позивач [PERSON] проживає в будинку по вул. Колективна, 4 в м. Золотоноша протягом тривалого часу, але не менше 10 років. Згідно висновку субєкта оціночної діяльності про вартість житлового будинку з надвірними спорудами, виданого ПП «АЖІО»» від 16.06.2016р., вбачається, що нормативно-грошова оцінка будинку з надвірними спорудами становить 67200,00 грн. Тобто на сьогоднішній день позивач [PERSON] добросовісно та безперервно з 2005 року володіє та відкрито користується даним нерухомим майном, доглядає за ним та утримує його в належному стані. Відповідно до ст. 344 ЦК України, особа яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом пяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Набувальна давність визначається як засіб закріплення майна за субєктами, що ним володіють, у випадках, коли вони не мають можливості через певні обставини підтвердити підстави виникнення прав, а також в інших ситуаціях. Право власності за набувальною давністю може бути набутим як на безхазяйні речі, так і на майно, яке належить за правом власності іншій особі. Набувальна давність є юридичним фактом. Набувальна давність (або давність володіння) відноситься до первісних способів набуття права власності, тому що права набувача основані не на минулій власності чи відносинах правонаступництва, а на обовязковій сукупності обставин, передбачених ч. 1 ст. 344 ЦК України, до яких насамперед відносяться законний обєкт володіння, добросовісність володіння, відкритість володіння, давність володіння та його безперевність (тобто строк володіння). Враховуючи викладене вище, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають до повного задоволення.

Outcome: approved