Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] громади в особі Синельниківської міської ради про визнання права приватної власності на гараж в порядку спадкування за законом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 17 березня 2015 року помер чоловік позивача [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на гараж, розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Синельникове, вул. Стадіонна, 8. Зазначений гараж заінвентаризований за померлим та його реєстрація виконана 25.09.1990 року Синельниківським бюро технічної інвентаризації, про що зроблено запис в реєстрову книгу №1 за реєстром № 42 та видане реєстраційне посвідчення. Заповіту [PERSON] не залишив. Спадкоємцями першої черги в порядку спадкування за законом, які прийняли спадщину є: позивач, як жінка спадкодавця, та [PERSON], як донька спадкодавця. Позивач спадщину після смерті чоловіка прийняла згідно із ст. 1268 Цивільного кодексу України, так як постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується довідкою з місця проживання. А [PERSON] відмовилася від прийняття спадщини у встановлений законом шестимісячний строк після смерті спадкодавця. Позивач звернулася до державного нотаріуса Першої Синельниківської держа\-вної нотаріальної контори з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом на гараж, розташований за адресою: м.Синельникове, вул. Стадіонна, 8. Але нотаріус відмовив позивачці у його видачі в звязку з тим, що вона не надала правовстановлюючі документи, що підтверджують право власно\-сті на зазначений гараж. На підставі рішення № 329 виконавчого комітету Синельниківської міської ради від 21 червня 1989 року чоловіку позивачки - [PERSON] було надано дозвіл на будівництво вищезазначеного гаража. 12.09.1990 року Синельниківським БТІ виготовлено технічний паспорт на гараж. У звязку з цим, позивач просить визнати за нею [PERSON] право приватної власності на гараж, розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Синельникове, вул. Стадіонна, 8 в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка настала 17 березня 2015 року. Позивач в судове засідання не зявилася, однак надала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не зявився, однак надав заяву про розгляд справи за їх відсутності. Проти позовних вимог не заперечують. Суд, дослідивши матеріали справи, надані письмові докази, та оцінивши їх в сукупності, встановив наступне. Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) та спадкування здійснюється за заповітом або за законом. З копії свідоцтва про смерть серії І-КИ № 608467 від 19 березня 2015 року, вбачається, що [PERSON], помер 17 березня 2015 року у віці 64 роки, у місті Синельникове Дніпропетровської області. (а.с. 3). Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІІ-КИ № 431962 від 06 квітня 1988 року, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 06 квітня 1988 року. Після укладення шлюбу [PERSON] присвоєно прізвище «Булгака». (а.с. 4). Частиною 1 статті 1220 ЦК України передбачено відкриття спадщини внаслідок смерті особи та часом відкриття спадщини є день смерті особи. Останнє місце проживання спадкодавця є місцем відкриття спадщини, що передбачено ч.1 ст.1221 ЦК України. Згідно копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 09.11.2015 року, державний нотаріус Першої Синельниківської державної нотаріальної контори відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на гараж, в звязку з тим, що йому ненадані правовстановлюючі документи, що підтверджують право власності на гараж, розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Синельникове, вул. Стадіонна, 8. (а.с. 12). З копії виписки з рішення № 329 від 21 червня 1989 року виконкому Синельниківської міської ради народних депутатів, вбачається, що [PERSON] було надано дозвіл на будівництво гаражу розміром 4,0 х 6,0. (а.с. 6). З копії технічного паспорту 1/42 від 12.09.1990 року на гараж розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Синельникове, вул. Стадіонна, 8, вбачається, що загальна площа гаражу становить 23,7 кв.м., власником записаний [PERSON] (а.с. 7-9). З реєстраційного посвідчення Синельниківського бюро технічної інвентаризації від 25.09.1990 року, вбачається, що гараж розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Синельникове, вул. Стадіонна, 8, зареєстрований на праві особистої власності за [PERSON], та записано в реєстрову книгу № 1 за реєстровим номером № 42. (а.с. 10). Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той із подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до довідки Синельниківського міського комунального підприємства «ЖЕК-2» від 07.07.2015 року, [PERSON] проживав та був зареєстрований за адресою: [INFO], з 04.03.1988 року по день смерті 17.03.2015 року. Таким чином, зясувавши всі обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, оскільки нею доведено, що гараж розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Синельникове, вул. Стадіонна, 8, належав на праві приватної власності [PERSON], який помер, та після смерті якого позивач в порядку спадкування за законом має право на спадкування нерухомого майна, оскільки проживала разом із спадкодавцем на момент смерті останнього. На підставі викладеного та ст.ст. 1216, 1217, 1220, 1221, 1261, 1268 ЦК України,

Outcome: approved