Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить стягнути з останнього на її (позивача) користь аліменти на утримання дітей: неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] та малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 2 224 грн. на кожну дитину щомісяця, починаючи з 06 вересня 2019 року і до досягнення сином [PERSON] повноліття, тобто [INFO] , а потім по 2224 грн. на утримання доньки [PERSON] , до досягнення нею повноліття, тобто до [INFO] . На обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона перебуває в шлюбі з [PERSON] , зареєстрованим Кіровським відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції 29.04.2006 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , від якого (шлюбу) мають двох дітей: неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] та малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Вказала, що сімейні стосунки між нею (позивачем) та відповідачем припинені близько двох років тому, але вони продовжують проживати за однією адресою, при цьому, з відповідачем ведуть окреме господарство, не мають спільного сімейного бюджету. Зазначила, що відповідач участі в утриманні дітей не приймає, ніякої матеріальної допомоги на їх утримання не надає, також не бере участі в організації відпочинку дітей, їх творчого розвитку та в інших потребах дітей та вона (позивач) самостійно з свого заробітку не може забезпечити їх (дітей) необхідні життєві потреби, у зв`язку з чим виникла необхідність стягнути аліменти з відповідача на утримання дітей. Відповідач є фізичною особою-підприємцем, крім того, отримує пенсію за вислугою років, має достатній дохід, але коштів на утримання дітей не надає, витрачаючи їх (кошти) на свої потреби. Як підприємець відповідач має мінливий дохід, тому вважала за доцільне стягувати з нього аліменти у твердій грошовій сумі. Враховуючи конкретні обставини, потреби дітей і матеріальний стан відповідача, який інших утриманців не має, вважає, що відповідач повинен сплачувати аліменти в розмірі прожиткового мінімуму на кожну дитину щомісяця. Крім того, зазначила, що спроби врегулювати з відповідачем питання про його участь в утриманні дітей в позасудовому порядку позитивного результату не дали, що і стало підставою для звернення з зазначеним позовом до суду. Ухвалою суду від 17 березня 2020 року відкрито спрощене позовне провадження у даній цивільній справі та призначено справу до судового розгляду з викликом в судове засідання учасників справи. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, судом повідомлена належним чином про час та місце судового розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про отримання судової повістки. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду справи судом повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про отримання судової повістки від 25.01.2021 року, причини неявки суду не відомі, при цьому, будь-які заяви, клопотання, заперечення, а також відзив на позов відповідач не подавав, тим самим, судом відзначається, що відповідач не скористався своїм правом на участь в судовому засіданні та на надання суду пояснень та доказів на обґрунтування своєї позиції щодо заявлених позивачем позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дітей. Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. З огляду на зазначене, суд вважає, що нез`явлення позивача в судове засідання в даному випадку не перешкоджає вирішенню спору, при цьому, суд вважає можливим розгляд справи за позовом [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей за відсутності в судовому засіданні учасників справи. Зваживши доводи, викладені в позові на обґрунтування позовних вимог, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, не суперечать законодавству, яке регулює сімейні правовідносини, та поряд з цим є такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що сторони зареєстрували шлюб 29 квітня 2006 року у Кіровському відділі актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 215 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Також судом встановлено, що від шлюбу сторони мають двох дітей: неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане Соколівською сільською радою Кіровоградського району Кіровоградської області, про що в Книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис № 26, та малолітню доньку - [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській області, про що складено відповідний актовий запис № 2013. Батьками дітей в зазначених свідоцтвах про народження зазначені в графі батько « [PERSON] » та в графі мати « [PERSON] ». Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, причому відповідно до ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч. 1 ст. 183, ч. 1 ст. 184 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Більш того, відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Крім того, відповідно до ч. ч. 2, 3 ст.183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття та якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід) і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. При цьому, відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року встановлений у розмірі 2 218 гривень, з 1 липня - 2 318 гривень, з 1 грудня - 2 395 гривень. Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня встановлений в розмірі - 2 395 гривень, з 1 липня - 2 510 гривень, з 1 грудня - 2 618 гривень. Окрім того, судом відзначається, що відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Поряд з цим, як на обґрунтування позовних вимог про стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на утримання неповнолітнього сина та малолітньої доньки, у твердій грошовій сумі в розмірі по 2 224 грн. на кожну дитину щомісяця, позивач [PERSON] посилається на те, що відповідач [PERSON] отримує пенсію за вислугою років та є фізичною особою - підприємцем, розмір доходів дозволяє йому (відповідачу) сплачувати аліменти у розмірі по 2 224 грн. на кожну дитину щомісяця. Однак, судом відзначається, що позивачем на виконання вимог ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України не надано до суду належних та допустимих доказів на підтвердження вказаних вище обставин, зазначених позивачем на обґрунтування позовних вимог, та які б підтверджували дійсне матеріальне становище відповідача [PERSON] (зокрема, довідка про доходи, довідка з місця роботи, інформація з ЄДРПОУ тощо) та об`єктивну можливість останнім сплачувати аліменти у розмірі, визначеному позивачем, як і не заявлено позивачем в порядку ст. 84 ЦПК України відповідних клопотань про витребування судом зазначених доказів, при цьому, враховуючи, що відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом, та, при розгляді зазначеної категорії справ не наділений повноваженнями за власною ініціативою збирати та витребувати докази, на підтвердження або ж спростування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, або заперечень щодо позову. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України та Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 СК України) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України), і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, або інші обставини, що мають істотне значення. На підставі вищевикладеного, з урахуванням положень ч. ч. 1, 3 ст.13 ЦПК України за якими учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, в свою чергу, суд розглядає цивільні справи, не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи, тим самим, розглядаючи зазначену справу в межах заявлених позовних вимог, оцінивши в сукупності наявні у справі докази, враховуючи, що обов`язок утримувати дітей до досягнення ними повноліття, є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, при цьому, припинення фактичних шлюбних відносин між батьками, окреме проживання від дітей не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов`язків щодо утримання дітей до досягнення ними повноліття, судом враховуються також вимоги ст.182 СК України, зокрема, сімейний та матеріальний стан відповідача, який (відповідач) є молодою, здоровою, працездатною особою, крім того, судом під час розгляду справи не встановлено наявності у платника аліментів інших дітей, непрацездатних осіб, виконавчих листів, за якими б проводилися стягнення, поряд з цим, приймаючи до уваги, що позивачем в порядку ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України не надано належних та допустимих доказів на обґрунтування позовних вимог в частині визначеного нею (позивачем) розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, щодо можливості останнім сплачувати аліменти у визначеному позивачем розмірі, поряд з цим, враховуючи також, що сторони по справі, які є батьками неповнолітніх дітей, та які несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей та фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дітей, враховуючи також, що діти сторін, мають право на рівень життя, достатній для їх фізичного, інтелектуального, морального, духовного, культурного і соціального розвитку, враховуючи принципи справедливості, добросовісності та розумності, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення аліментів з відповідача на утримання дітей підлягають частковому задоволенню та стягненню з відповідача на користь позивача аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 3 500 грн. на місяць на утримання дітей: неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , щомісячно з проведенням щорічної індексації відповідно до Закону, і до досягнення старшою дитиною - сином [PERSON] , [INFO] , повноліття, тобто до [INFO] , починаючи стягнення аліментів з дня пред`явлення позивачем позову до суду. Якщо після досягнення повноліття старшою дитиною [PERSON] ніхто з батьків не звернеться до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 1 750 грн. щомісячно, з проведенням щорічно індексації відповідно до Закону, починаючи стягнення аліментів з 24 липня 2024 року і до досягнення [PERSON] , [INFO] , повноліття, тобто до [INFO] . Крім того, судом відзначається, що не підлягають задоволенню вимоги позивача в частині дати стягнення з відповідача аліментів, а саме: з 06 вересня 2019 року, які (вимоги) мотивовані тим, що вона (позивач) зверталась до Ленінського районного суду м. Кіровограда з аналогічним позовом до відповідача [PERSON] , але ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 24 грудня 2019 року, - позовна заява була залишена без розгляду, у зв`язку з її (позивача) повторною неявкою в судове засідання, поряд з цим, як стало їй (позивачу) відомо, відповідач [PERSON] умисно приховував від позивача виклики до суду, перешкоджаючи тим самим в такий спосіб стягненню з нього аліментів. Статтею 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Судом відзначається, що інформація про день, час та місце розгляду справи завчасно розміщується на офіційному сайті «Судова влада України» в розділі «Список судових справ, призначених до розгляду», інформація якого є відкритою та загальнодоступною. При цьому, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі, в якій вона є стороною, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Зважаючи на те, що позивачем не надано до суду належних доказів щодо вжиття заходів щодо одержання аліментів з відповідача, однак які не могла отримати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати, беручи до уваги те, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, у відповідності до ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, суд вважає за необхідне стягнення аліментів відраховувати від дня пред`явлення позову до суду, а саме: 28 лютого 2020 року. Крім того, відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Згідно з п.1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в частині суми платежу за один місяць. В порядку ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у зв`язку з чим судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп., за ставками судового збору, чинними на час подання позивачем позову, підлягає стягненню з відповідача в дохід держави, приймаючи до уваги, що позивач відповідно до положень Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору при поданні до суду позову про стягнення аліментів. Відповідно до ст.ст.180, 182, 183, 191 СК України,

Outcome: partial