Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач є батьком їхнього неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. З відповідачем у шлюбі не перебувала та дитина знаходиться на її утриманні. Відповідач проживає окремо від них, проте обов'язки по утриманню дитини не виконує. Оскільки їй самій тяжко утримувати сина, просила стягнути з відповідача щомісячно аліменти на його утримання у твердій грошовій сумі в розмірі 700 грн. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала та у своєму поясненні послалася на те, що відповідач не надає жодної матеріальної допомоги на дитину, яка є хворою та потребує постійного лікування, у зв'язку із чим просила задовольнити вимоги позивача у повному обсязі. Відповідач [PERSON] позов визнав частково та суду пояснив, що йому відомо те, що його син хворіє та потребує медичного догляду. Разом з тим, розмір аліментів, про який просить позивач, для нього є завеликий. Оскільки наразі ніде не працює, може сплачувати аліменти в розмірі не більш ніж 400 грн. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши письмові докази по справі встановив наступне. [INFO] у сторін по справі народився син - [PERSON]. Походження дитини від відповідача підтверджується свідоцтвом про народження останньої (а.с. 5), та самими поясненнями відповідача. Відповідно до ст.180, 181 Сімейного Кодексу України (далі СК України) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між сторонами, а за відсутності такої домовленості, кошти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Судом встановлено та не оспорюється сторонами, що неповнолітній [PERSON] проживає разом із позивачем, тобто окремо від відповідача. Оскільки відповідач як батько неповнолітнього [PERSON] проживає окремо від них, а між сторонами не досягнуто домовленості щодо утримання дитини, то з відповідача повинно бути стягнуто аліменти на утримання дитини на користь позивача. Відповідно до вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно із ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Приймаючи до уваги, що на день розгляду справи судом не здобуто ніяких даних про те що відповідач працює, то з нього повинно бути стягнуто аліменти у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує матеріальне становище сторін. Зокрема, судом прийнято до уваги вік дитини та пов'язане з цим розмір коштів потрібних на його утримання, його хворобливий стан здоров'я, та пов'язане з цим постійна потреба у лікуванні, а також працездатний вік відповідача. За вищенаведених обставин та враховуючи встановлений Законом України «Про державний бюджет на 2014 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання дитини в розмірі 700 грн. є дещо завищеними, та виходячи з припису ст. 1 ЦПК України щодо справедливого вирішення справи, знаходить за необхідне про часткове задоволення її вимог, у зв'язку із чим вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 500 грн. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судові витрати в розмірі 243 грн.60 коп. На підставі ст.ст. 180-184 СК України,

Outcome: partial