Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення різниці курсу долара США та Євро по відношенню до гривні в сумі 1657 гривень, трьох відсотків річних за користування грошовими коштами в сумі 62.60 гривень та інфляційних втрат в сумі 372.10 гривень. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що Козівським районним судом Тернопільської області від 09.10.2013 р. ухвалено рішення про стягнення з відповідача [PERSON] в її користь 2450 гривень, що еквівалентно 300 доларів США та 550 гривень, що еквівалентно 50 Євро, проте відповідач рішення суду виконав лише частково, не повернувши всієї суми заборгованості.. Уточнивши позовні вимоги позивач просить стягнути із [PERSON] 2771.24 гривень різниці курсу долара США та Євро по відношенню до гривні, три проценти річних за користування грошовими коштами в сумі 62.60 гривень та інфляційні втрати в сумі 372.10 гривень. Позивач позовні вимоги підтримав з мотивів викладених в позовній заяві та просить позов задовольнити Відповідач позову не визнав, подав заперечення на позовну заяву, зазначивши про сплату позивачу в повному обсязі заборгованості. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні обставини справи. Рішенням Козівського районного суду Тернопільської області від 09.10.2013 р., яке ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 19.11.2013 року залишено без змін, із відповідача [PERSON] в користь [PERSON] стягнуто 2450 грн., що еквівалентно 300 доларів США та 550 гривень, що еквівалентно 50 Євро. 10.12.2013 р. на підставі виконавчого листа Козівського районного суду Тернопільської області від 09.10.2013 р. видано виконавчий лист про стягнення із [PERSON] в користь [PERSON] 2450 грн., що еквівалентно 300 доларів США та 550 гривень, що еквівалентно 50 Євро. 10.12.2013 р. Із постанов другого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції від 09.04.2014 р., від 15.05.2014 р. вбачається, що з метою примусового виконання виконавчого лита №2/600/215/2013 виданого 10.12.2013 р. Козівським районним судом Тернопільської області про стягнення з [PERSON] в користь [PERSON] 2450 грн., що еквівалентно 300 доларів США та 550 гривень, що еквівалентно 50 Євро. та 229.40 грн. судового збору звернено стягнення на заробітну плату [PERSON] Постановою другого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції від 19.09.2014 р. закінчено виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2/600/215/2013 виданого 10.12.2013 р. Козівським районним судом Тернопільської області про стягнення з [PERSON] в користь [PERSON] 2450 грн., що еквівалентно 300 доларів США та 550 гривень, що еквівалентно 50 Євро у зв»язку із сплатою боржником в повному обсязі боргу, а також знято арешт з майна боржника, припинено розшук майна автомобіля марки «ВАЗ 21063, 1988 р/в, днз.ВО 6787 АС та скасовано інші заходи примусового виконання рішення. Із виписки по картці/рахунку [PERSON] за період з 01.05.2014 р. 03.04.2015р. вбачається, що зобов»язання відповідачем [PERSON] за виконавчим листом №2/600/215/2013 виданого 10.12.2013 р. Козівським районним судом Тернопільської області виконано в повному обсязі. Таким чином, судом встановлено, що відповідач прострочив виконання грошового зобов»язання з повернення 2450 грн., що еквівалентно 300 доларів США та 550 гривень, що еквівалентно 50 Євро з 10.12.2013 року (дата видачі виконавчого листа) до 11.09.2014р. (дата виконання грошового зобов»язання) . Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З огляду на вище наведене та зважаючи на факт прострочення відповідачем грошового зобов»язання суд погоджується із здійсненим позивачем розрахунком 3% річних за період з 10.12.2013 р. по 11.09.2014р. (остаточна дата розрахунку позивача) в сумі 62.60 грн. за прострочення повернення коштів і вважає їх обґрунтованими. Розглянувши позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача 372.10 грн. інфляційних втрат за період з 01.01.2014 р. по 03.09.2014 р. перевіривши методику та періоди нарахування цієї суми суд вважає, що останні підставні та підлягають до задоволення у зазначеній сумі. Розглянувши позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 2771.24 гривень різниці курсу долара США та Євро по відношенню до гривні, суд вважає останні такими, що до задоволення не підлягають, оскільки позивачем розрахунок боргу здійснений відповідно до курсу долара та Євро під час ухвалення Козівським районним судом Тернопільської області від 09.10.2013 р., а також з урахуванням того, що судом здійснено стягнення із відповідача у користь позивача інфляційних втрат пов»язаних із несвоєчасним виконанням грошового зобов»язання. Враховуючи викладені обставини, беручи до уваги несвоєчасне виконання відповідачем [PERSON] рішення суду про стягнення з останнього в користь позивача суми боргу, суд приходить до висновку про порушення прав позивача відповідачем, які підлягають захисту, а позов до часткового задоволення шляхом стягнення із відповідача на користь позивача суми трьох процентів річних за прострочення виконання грошового зобов»язання в розмірі 62.60 грн. та інфляційні втрати в сумі 372.10 грн. Відповідно до ст.88 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), суд вважає, що з відповідача в користь позивача слід стягнути 243.60 грн. грн. сплаченого останнім судового збору.

Outcome: partial