Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до Житомирського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Житомирській області, Радомишльського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Житомирській області про відновлення національності та внесення змін до актового запису, покликаючись на те, що вона народилась 05.02.1981 року, однак у свідоцтві про її народження помилково зазначено, що її мати [PERSON] є українкою, хоча насправді є полькою, оскільки її мати (бабуся позивачки) [PERSON] являлась полькою, так як її батьки [PERSON] (прадід позивачки) та [PERSON] Йосифіфна (прабаба позивачки) були теж поляками. В подальшому бабуся у звязку з одруженням, змінила прізвище із [PERSON] на Старцеву, та 15.09.1955 року з звязку з одруженням із Старцевої на [PERSON]. 16.02.2005 р. бабуся померла. 01 січня 1959 року народилась її мати [PERSON], однак у вказаному свідоцтві про народження у графі національність помилково зазначено, що її бабуся [PERSON] є українкою, хоч насправді вона є полькою. 07 червня 1980 року її мати [PERSON] одружилась, та після шлюбу взяла прізвище чоловіка [PERSON]. 05 червня 1999 року вона уклала шлюб із [PERSON], та змінила прізвище на [PERSON]. Даний шлюб було розірвано 21.06.2011 року, від даного шлюбу має дочку [PERSON], [INFO], яка на даний час є неповнолітньою, однак, у графі батьки національність відсутні будь-які відомості щодо її національності. Для відновлення національної приналежності, а також збереження етнічного походження роду, просить суд винести рішення, яким встановити юридичний факт, що національність [PERSON], [INFO], яка народилась у м.Житомирі полька; встановити юридичний факт, що національність [PERSON], [INFO], яка народилась у м.Житомирі полька; відновити національність [PERSON], [INFO], шляхом зобовязання Житомирський міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Житомирській області внести зміни до актового запису №656 від 24 лютого 1981 року про народження [PERSON], [INFO], змінивши в графі національність матері [PERSON] з українка на полька; відновити національність [PERSON], [INFO], шляхом зобовязання Житомирський міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Житомирській області внести зміни до актового запису №2414 від 24 грудня 1999 року про народження [PERSON], [INFO], зазначивши в графі національність матері [PERSON] полька та зобовязати Радомишльський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Житомирській області внести зміни до актового запису №19 від 20 січня 1959 року про народження [PERSON], [INFO], зазначивши в графі національність матері [PERSON] полька. Представник позивача в судове засідання не з»явився, однак надав до суду заяву про слухання справи у його відсутність. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник Житомирського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Житомирській області та представник Радомишльського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Житомирській області в судове засідання не зявилися, однак надали до суду заяви про слухання справи у їх відсутність. Покладаються на розсуд суду. Третя особа: [PERSON] в судове засідання не з»явилася, хоча про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. У відповідності до ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень ст. 11 та ст. 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] народився 05.02.1981 року, що підтверджується свідоцтвом про народження серії ІІ-ТП №311399 від 24.02.1981 р., виданого Житомирським міським відділом ЗАГС, актовий запис №656 від 24.02.1981 року, в якому національність матері зазначено «українка». Однак в свідоцтві про народження серії ІІ-ТП №311399 від 24.02.1981 року (а.с. 12) та паспорті громадянина України серії ВН № 528279 виданого Житомирським МВ УМВС України в Житомирській області 02.07.2001 року (а.с. 14) не зазначено національність позивачки та не зазначено національність у свідоцтві про народження її дочки [PERSON] (а.с. 18). Зі свідоцтва про народження [PERSON], яка є бабусею позивачки, вбачається, що у графі національність батьків зазначено: батько [PERSON] «поляк», мати [PERSON] «полька» (а.с. 6). Як вбачається зі змісту заяви, запис в актовому записі цивільного стану про народження в частині зазначення його національності є неправильним. Національність дитини визначається національністю її батьків. А з огляду на те, що бабуся позивачки [PERSON] була уродженою полькою, сповідувала римо-католицьку віру, проживала на території України, дотримуючись традицій своєї національності, а відтак позивачі також відносять себе до польської національності. Суд погоджується з твердженнями позивачки, вважає такі обґрунтованими та такими, що знаходять своє підтвердження матеріалами справи у звязку з наступним. Так, стаття 11 Конституції України визначає, що держава сприяє консолідації та розвиткові української нації, її історичної свідомості, традицій і культури, а також розвиткові етнічної, культурної, мовної та релігійної самобутності всіх корінних народів і національних меншин України. Згідно ст. 1 Закону України «Про національні меншини в Україні» Україна гарантує громадянам республіки незалежно від їх національного походження рівні політичні, соціальні, економічні та культурні права і свободи, підтримує розвиток національної самосвідомості й самовиявлення. Усі громадяни України користуються захистом держави на рівних підставах. При забезпеченні прав осіб, які належать до національних меншин, держава виходить з того, що вони є невід'ємною частиною загальновизнаних прав людини. До національних меншин належать групи громадян України, які не є українцями за національністю, виявляють почуття національного самоусвідомлення та спільності між собою. Відповідно до ст. 11 Закону громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається. Статтею 300 ЦК України встановлено, що фізична особа має право на індивідуальність. Фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства. Зі змісту пункту 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема: рішення суду про установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. У відповідності до п. 2.16.7 Правил на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду. Окрім цього, згідно ч. 2 ст. 259 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Тому слід зобовязати Радомишльський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Житомирській області внести зміни до актового запису №19 від 20 січня 1959 року про народження [PERSON], [INFO], зазначивши в графі національність матері [PERSON] полька. Відповідно до ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно ч. 1 ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Проаналізувавши дані, що містяться в матеріалах справи та дослідивши докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що обставини, на які покликається позивач знайшли своє підтвердження в представлених суду доказах, а тому вимоги, викладені в позовній заяві підлягають задоволенню.

Outcome: approved