Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі ? частини від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначала, що з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі, який 03.04.2015р. було розірвано згідно рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею та знаходиться на її повному утриманні. Відповідач не надає належної матеріальної допомоги на утримання дитини. Відповідач не має стягнень за виконавчими документами, інших неповнолітніх дітей чи непрацездатних батьків не має. Позивачка просить стягнути аліменти на утримання дитини, оскільки вона не має можливості сама \~її повністю забезпечувати. У судове засідання позивач не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась заздалегідь і належним чином, надала до суду заяву про підтримання позову, просить позов задовольнити, розглянути справу у її відсутність. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся заздалегідь і належним чином, просить розглянути справу за його відсутністю, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Враховуючи, що розгляд справи відбувається у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що шлюб між сторонами розірвано згідно рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 03.04.2015р.. Рішення набрало законної сили. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], (свідоцтво про народження 1-ВЛ № 026013 виданого 06.12.2005 р.), батьками дитини зазначені сторони по справі. Згідно зі ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Суд не вбачає підстав для звільнення відповідача від обовязку утримувати дітей. Згідно зі ст.183 Сімейного Кодексу України частина заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Суд, з урахуванням вимог позивача, вважає необхідним визначити розмір аліментів у виді ? частини доходу відповідача, але не менше мінімального розміру, встановленого ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальний стан сторін, стан здоровя дітей, наявність на утриманні у платника аліментів інших неповнолітніх дітей та інших непрацездатних членів сімї. Даних про наявність на утриманні відповідача інших неповнолітніх дітей та непрацездатних членів сімї суду не надано, відповідач не заперечує проти розміру аліментів. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.. 88 ЦПК України. Судовий збір в доход держави суд стягує з відповідача. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежів за один місяць підлягає негайному виконанню. З урахуванням наведеного,

Outcome: approved