Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням у квартирі [ADDRESS]. В обґрунтування вимог вказала, що 28.06.1982 року на підставі ордеру її чоловіку [PERSON] на сім'ю з трьох осіб було надано в користування двокімнатну квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS], де в 2010році зі згоди чоловіка, як основного наймача, була зареєстрована їх невістка - [PERSON], [INFO], яка в 2014 році, припинивши сімейні стосунки з їх сином [PERSON], виїхала в АР Крим. Зазначаючи на те, що відповідачка в спірній квартирі протягом чотирьох років без поважної причини не проживає і повертатися до свого місця проживання не збирається, позивач просить суд відповідно до ст.ст.71,72 ЖК України визнати її такою, що втратила право користування цим приміщенням. В судовому засіданні позивач вимоги підтримала, обґрунтовуючи їх викладеними в заяві обставинами, і просила позов задовольнити. Відповідачка, судовий виклик якої здійснювався у спосіб, визначений нормами процесуального законодавства, до судового засідання не прибула, про причини своєї неявки суд не повідомила, що надає суду підстави для розгляду справи у заочному судовому засіданні на підставі наявних у справі доказів. Третя особа на стороні позивача [PERSON] вимоги про визнання відповідачки [PERSON] такою, що втратила право користування житловим в приміщенням, підтримав, пояснивши суду, що відповідачка [PERSON] - його колишня дружина, з якою він після укладення в 2009році шлюбу прожив разом біля п'яти років. В 2014році їх сім'я розпалася, сімейні стосунки були припинені, і відповідачка переїхала до АР Крим, де живе її мати. З зазначеного часу вони з відповідачкою не спілкуються, мають інші сім'ї і відновлювати сімейні стосунки не збираються. Представник третьої особи - комунального підприємства «Служба єдиного замовника» до судового засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив, що не є перешкодою для судового розгляду. Судом встановлено, що позивач [PERSON] і її син [PERSON] є користувачами квартири [ADDRESS], яка належить їм на підставі договору найму жилого приміщення, оформленого на ім'я чоловіка позивача [PERSON], якому вказана квартира була надана в користування на сім'ю з трьох осіб на підставі ордеру №51, виданого відповідно до рішення виконкому міської ради народних депутатів м.Димитрова від 28.06.1982 року (арк.спр.4,6). З 26.03.2010року в цій квартирі зареєстрована відповідачка [PERSON], [INFO], - дружина третьої особи на стороні позивача [PERSON] (арк.спр.6,7). [INFO] основний наймач квартири [PERSON], [INFO], помер, у зв'язку з чим був знятий з реєстраційного обліку (а.с.6,9). Згідно акту координаційного комітету органів самоорганізації населення міста Мирноград від 18.12.2018року, відповідачка [PERSON] в квартирі [ADDRESS] не проживає біля п'яти років (арк.спр.5). Зазначена обставина була підтверджена в судовому засіданні показаннями свідків [PERSON] і [PERSON] - мешканців будинку [ADDRESS]», за участю яких було складено акт. Відповідно до положень ч.1 ст.16 Цивільного Кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Як пояснила в судовому засіданні позивач, реєстрація відповідачки в спірній квартирі та її небажання самостійно знятися з реєстраційного обліку, створюють їй перешкоди у реалізації свого права на приватизацію житла та отримання субсидії. Згідно ст.71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї, за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. У разі не проживання особи в жилому приміщенні більше шести місяців без поважної причини, така особа за правилами ст.ст.71,72 ЖК може бути визнана такою, що втратила право користування житлом. Встановлені судом обставини та досліджені докази дають суду підстави вважати, що відповідачка [PERSON], маючи право на проживання в спірній квартирі, не проживає в ній безперервно більше шести місяців без поважної причини, а її неповернення до місця свого проживання свідчить про втрату до нього інтересу. Приймаючи до уваги викладене, суд вважає за можливе вимоги позивача щодо втрати відповідачкою права користування житлом задовольнити. На підставі ст.ст.71, 72 ЖК України,

Outcome: approved