Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] та просила з урахуванням зміни позовних вимог виділити їй в натурі у власність частину нежитлового приміщення за адресою: [ADDRESS], а саме: приміщення торгового залу площею 6,6 м2 та 12,9 м2 згідно варіанту ІІ висновку експертного дослідження. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона на праві приватної власності володіє і користується ? частиною в праві спільної часткової власності нежилого приміщення по [ADDRESS] на підставі договору про поділ майна від 24.08.2005 року. Предметом цього договору є приміщення торгового залу площею 32,4 м2, кабінету площею 6,6 м2, загальна площа цих приміщень 39 м2, інвентарна вартість 18703 грн. Співвласником даного житлового приміщення є [PERSON]. Між ними виникають спори про порядок користування і володіння спільним майном. Згідно експертного дослідження є можливість поділу торгового залу на два приміщення з окремими входами загальною площею по 19,5 м2, без врахування площі перегородок, у відповідності до Державних будівельних норм. Варіанти поділу визначені як «І» і «ІІ». В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, зазначив, що такий поділ відповідає його інтересам, оскільки суміжне приміщення належить його дружині. Представник відповідача [PERSON] позовні вимоги визнала. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Згідно ч.1 ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Згідно ч.3 ст.364 ЦК України у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий поділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Судом встановлено, що згідно договору про поділ майна, що є у спільній частковій власності від 24.08.2005 року, посвідченого 25.08.2005 року приватним нотаріусом Шепетівського міського округу [PERSON], [PERSON] та [PERSON] належить на праві спільної часткової власності в рівних частках 26/100 частин у праві власності на нежиле приміщення загальною площею 147,9 м2, що знаходиться в [ADDRESS], що складається з торгового залу площею 32,4 м2, кабінету площею 6,6 м2, загальною площею 39,0 м2. Згідно висновку експертного дослідження № 15-11/13 від 20.11.2013 року нежиле приміщення, що розташоване в будівлі дев'ятиповерхового житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями магазинів по [ADDRESS] загальною площею 39,0 м2, без врахування площі перегородки у відповідності до Державних будівельних норм і можуть бути виділені в натурі. В результаті поділу отримано два приміщення: «І» і «ІІ» площею по 19,5 м2, без врахування площі майбутньої перегородки. Приміщення «І» складається з торговельної зали площею 19,5 м2, за мінусом половини площі перегородки; приміщення «ІІ» складається з кабінета площею 6,6 м2 та торговельної зали площею 12,9 м2 за мінусом половини площі перегородки. Враховуючи, що поділ нежитлового приміщення, що є у спільній частковій власності, технічно можливий, відповідає інтересам сторін, суд вважає, що позивачці можливо виділити в натурі частину нежитлового приміщення відповідно до варіанту «ІІ» експертного висновку, а саме: частину приміщення торгового залу площею 12,9 кв.м та кабінета площею 6,6 м2. На підставі викладеного,

Outcome: approved