Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення гонорару та відшкодування моральної шкоди та просила стягнути з [PERSON] суму гонорару 8000 грн. оплати праці адвоката за невиконаною угодою про надання юридичних послуг від 12 липня 2012 року; стягнути з [PERSON] суму гонорару 4000 грн. оплати праці адвоката за невиконаною угодою про надання юридичних послуг від 19 лютого 2013 року; стягнути з [PERSON] 10000 грн. в якості моральної шкоди; стягнути з [PERSON] суму судового збору, мотивуючи свої вимоги тим, що адвокат [PERSON], отримавши гонорар у розмірі 12 000 грн., взяті на себе зобов'язання (доручення) за адвокатською угодою належним чином не виконав, чим порушив вимоги чинного законодавства, умови адвокатської угоди (договору про надання правової допомоги) та права неповнолітнього потерпілого ([PERSON]) та спричинив моральну шкоду. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю з підстав, викладених у позовній заяві, та просила їх задовольнити; проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з'явився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи (за адресою здійснення індивідуальної адвокатської діяльності та реєстрації: [ADDRESS]), а тому суд вважає за необхідне провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, оскільки позивач не заперечувала проти такого порядку розгляду справи. Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, дослідивши докази у їх сукупності, давши їм належну правову оцінку, суд вважає, що позов частково обґрунтований та підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є матір'ю [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 29.09.1994 року. Відповідач [PERSON] є адвокатом, перебуває в Єдиному реєстрі адвокатів України (Свідоцтво [NUMBER], видане Вінницькою обласною КДКА 19.12.2003 року), здійснює індивідуальну адвокатську діяльність за адресою: [ADDRESS]), з 13.09.2013 року перебуває в Єдиному реєстрі адвокатів Житомирської області. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об'єднання) зобов'язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов'язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Згідно п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов'язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов'язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов'язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», видом адвокатської діяльності є, зокрема, представництво інтересів потерпілого під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, прав і обов'язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. 12 липня 2012 року між Адвокатом [PERSON] та [PERSON] (далі - Клієнт) було укладено адвокатську угоду (договір про надання правової допомоги) щодо представництва інтересів неповнолітнього потерпілого [PERSON] у кримінальному провадженні по обвинуваченню [PERSON] у вчиненні злочину, передбаченому ч. 1 ст. 122 КК України (середньої тяжкості тілесне ушкодження). За ведення справи на досудовому слідстві (Староміський РВ УМВС України у Вінницькій області) адвокатом [PERSON] було отримано від [PERSON] гонорар у розмір 8000 грн., що підтверджується квитанцією № 06412 від 17.07.2012 року. За ведення справи під час судового розгляду (Вінницький міський суд Вінницької області) адвокатом [PERSON] було отримано від [PERSON] гонорар у розмір 4000 грн., що підтверджується квитанцією № 06412 від 19.02.2013 року (додатковий договір про надання правової допомоги (додаткова адвокатська угода) Клієнту надана не була). Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту; порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги; при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини; гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Згідно ст. 29 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» дія договору про надання правової допомоги припиняється його належним виконанням; договір про надання правової допомоги може бути достроково припинений за взаємною згодою сторін або розірваний на вимогу однієї із сторін на умовах, передбачених договором; при цьому клієнт зобов'язаний оплатити адвокату (адвокатському бюро, адвокатському об'єднанню) гонорар (винагороду) за всю роботу, що була виконана чи підготовлена до виконання, а адвокат (адвокатське бюро, адвокатське об'єднання) зобов'язаний (зобов'язане) повідомити клієнта про можливі наслідки та ризики, пов'язані з достроковим припиненням (розірванням) договору. Судом встановлено, що неповнолітній [PERSON], [INFO], був визнаний потерпілим у кримінальному провадженні по обвинуваченню [PERSON] у вчиненні злочину, передбаченому ч. 1 ст. 122 КК України (середньої тяжкості тілесне ушкодження). Однак, адвокат [PERSON] свої зобов'язання щодо представництва інтересів неповнолітнього потерпілого під час судового розгляду кримінального провадження належним чином не виконав. Так, як вбачається з вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 11.06.2014 року, який не набув законної сили, у кримінальному провадження № 12012010380000478 (справа № 127/2481/13-к) по обвинуваченню [PERSON] у вчиненні злочину, передбаченому ч. 1 ст. 122 КК України (середньої тяжкості тілесне ушкодження), адвокат [PERSON] як представник потерпілого [PERSON] участі у судовому засіданні не брав (розгляд справи відбувся за участю потерпілого [PERSON] та його законного представника [PERSON]), а цивільний позов у кримінальному провадженні про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином, пред'явлений не був та судом не розглядався. Крім того, суд бере до уваги, що Рішенням Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Житомирської області від 13 червня 2014 року за скаргами [PERSON] (позивача) від 31.03.2014 року та від 02.05.2014 року на дії адвоката [PERSON] (відповідача) було порушено дисциплінарну справу (провадження) відносно адвоката [PERSON]. Отже, суд приходить до висновку, що гонорар у розмірі 4000 грн., отриманий адвокатом [PERSON] за представництво інтересів неповнолітнього потерпілого під час судового розгляду справи Вінницьким міським судом Вінницької області підлягає поверненню Клієнту [PERSON]. Що ж стосується неналежного виконання адвокатом [PERSON] своїх зобов'язань щодо представництва інтересів неповнолітнього потерпілого під час досудового слідства, то такі обставини не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, а тому гонорар у розмірі 8000 грн. не підлягає поверненню. Щодо позовної вимоги про відшкодування моральної шкоди, заявленої позивачем у розмірі 10000 грн., суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову у цій частині, оскільки ні адвокатською угодою (договором про надання правової допомоги), ні законом, який регулює правовідносини, що виникли між сторонами, не передбачена така відповідальність за невиконання зобов'язання як відшкодування моральної шкоди. Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 243,60 грн. судового збору, тобто пропорційно до розміру позовних вимог.

Outcome: partial