Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, який зареєстрований між нею та відповідачем 04.03.2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сватівського районного управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 12. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалося. Спільне господарство не ведеться, з відповідачем проживають окремо з 12.10.2016 р. Від шлюбу є неповнолітня дитина [PERSON], 23.08.2011р.н. Позивач зазначає, що дитина проживає разом з нею, подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. Сторони в судове засідання не зявилися. Позивач надала заяву, в якій просила справу розглянути без їїучасті, позовні вимоги підтримує, термін на примирення просить не надавати. Відповідач у судове засідання також не зявився, надав заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, з позовними вимогами згоден, строк на примирення просив не надавати. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши наявні у справі письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії 1-ЕД № 124785 від 04.03.2011 р., сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 04.03.2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сватівського районного управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 12 (а.с. 3) Від шлюбу є неповнолітня дитина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ЕД № 218562 від 07.09.2011 р., виданого Виконавчим комітетом Нижньодуванської селищної ради Сватівського району Луганської області (а.с. 4). Відповідно до ст. ст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз чоловіка і жінки, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 105 СК України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 СК України. Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає за можливе розірвати шлюб між сторонами оскільки його збереження суперечить інтересам позивача. Клопотань про зміну прізвища не надходило. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного Кодексу України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Згідно п. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного Кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved