Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Обслуговуючого кооперативу «Гаражний кооператив Автолюбитель» про визнання права власності на гараж загальною площею 250, 3 кв.м, основною 189, 9 кв.м. і допоміжною 60 , 4 кв.м.) за № 17 в м. Тернополі по вул. Микулинецькій, 27а . В обгрунтування позову посилається на ту обставину, що позивачем, як власником, за відсутності заперечень гаражного кооперативу, було здійснено влаштування спірного приміщення шляхом обєднання чотирьох гаражів в один, однак дане перепланування є самочинним будівництвом, а тому лише в судовому порядку позивач може захистити право на майно. В судове засідання позивач не зявився, однак подав заяву в якій просить справу розглядати за власної відсутності, позов підтримала та просить його задовольнити. Відповідач в судове засідання не забезпечили явку представника, однак на адресу суду направив письмове звернення про відсутність заперечень на вимогу [PERSON] Всесторонньо, повно та обєктивно дослідивши наявні у справі докази суд встановив наступні факти. Згідно ч.1 ст.15 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його оспорювання, порушення або невизнання. Позивач зазначає, що він є членом гаражного кооперативу «Гаражний кооператив Автолюбитель», й за ним закріплений гараж № 17 (місця 17, 18, 19, та 20). Земельна ділянка за адресою м. Тернопіль вул. Микулинецька, 27а на котрій знаходиться спірне майно, перебуває у власності відповідача, що стверджується свідоцтвом про право власності від 24.07.2015 року, індексний номер 41199528. З метою оптимізації корисної площі, покращення просторової планувальної структури вищенаведених гаражів, [PERSON] чотири закріплені за ним гаражі було обєднано в один з влаштуванням одного приміщення загальною площею 250, 3 кв.м, основною 189, 9 кв.м. і допоміжною 60 , 4 кв.м. Дане перепланування позивачем було проведене за згоди відповідача. 04 липня 2016 року ПП Проектне бюро «Євростиль» » виготовлено технічний паспорт на спірне приміщення, громадський будинок, й 16.07.2016 році ФОП [PERSON] (кваліфікаційний сертифікат АЕ №000363, було виготовило звіт про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж обєкта - гаража за № 17 в м. Тернополі по вул. Микулинецькій, 27а, згідно змісту якого вбачається, що спірне нежитлове приміщення знаходиться в нормальному стані, відповідає будівельним нормам та по надійності несучих конструкцій дозволяють проводити експлуатацію за призначенням. В ході підготовки документів для погодження добудови та готовності об'єкта до експлуатації, позивач дізнався, що для здачі об'єкта в експлуатації, відповідно до згаданої постанови КМУ і Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» необхідно розробити технічну документацію та отримати земельну ділянку для обслуговування добудови. В п. 13 постанови № 6 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ розяснює, що у випадку, коли квартира в будинку розташована на першому (цокольному) поверсі й власник здійснив прибудову до неї з одночасним зайняттям частини при будинкової земельної ділянки, спір повинен вирішуватися відповідно до правил ст. 376 ЦК України. В п. 16 тієї ж постанови Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ зазначає, що позов особи, яка самочинного збудувала нерухоме майно на земельній ділянці, власником або користувачем якої є інша особа, про визнання права власності на цю нерухомість може бути задоволено судом на підставі частини третьої статті 376 ЦК України, якщо буде встановлено, що власник або користувач земельної ділянки не заперечує проти цього, будівництво не порушує прав інших осіб і відповідає будівельним, архітектурним, санітарним, екологічним та іншим нормам і правилам , державним стандартам. Відповідно до положень частин 1 та 2 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотним порушенням будівельних норм і правил. У відповідності до вимог ст. 376 ЦК України, право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво. Умовами визнання є надання земельної ділянки під самочинно збудований об'єкт, відсутність заперечень власника (користувача) земельної ділянки, відсутність порушень прав третіх осіб, а також відповідність збудованого об'єкта державним будівельним нормам і правилам. Суд констатує, що хоча здійснене позивачем будівництво є самочинним, однак відповідає всім вимогам ДБН та іншим нормам. На перепланування обєкта позивачем було отримано згоду власника земельної ділянки. Вищезгадані обставини свідчать про відсутність порушення прав третіх осіб, оскільки з приводу самочинно збудованого позивачем майна, суду не надано доказів в підтвердження конфліктів і спорів з іншими особами. Відтак, аналізуючи докази в їх сукупності суд приходить до переконання, що позовні вимоги слід задовольнити.

Outcome: approved