Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 27 вересня 1981 року. Від спільного подружнього життя у сторін народились двоє дітей, які на даний час є повнолітніми. Зазначає, що протягом останніх десяти років сімейних відносин з відповідачем не підтримують, проживають окремо. Сім'я існує лише формально, подальше збереження шлюбу суперечитиме її інтересам. Розірвати шлюб в органах РАЦС відповідач відмовляється, а тому просить розірвати шлюб. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, суду надана заява про підтримання позову та розгляд справи у її відсутності. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище [PERSON]. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоч належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності осіб, які беруть участь у справі не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. З матеріалів справи судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 27 вересня 1981 року Сокілською сільською радою Рожищенського району Волинської області, актовий запис №11 (а.с.3). Від даного шлюбу у сторін народилося двоє дітей, які на даний час є повнолітніми (а.с.5,6). Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст.55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч.3 та ч.4 ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Судом встановлено також, що позивач та відповідач тривалий час подружніх стосунків не підтримують, проживають окремо, не ведуть спільного господарства, шлюб існує лише формально. Розірвати шлюб в органах РАЦС відповідач відмовляється. Виходячи із встановлених обставин та вимог ч.2 ст.112 СК України, суд приходить до висновку, що оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. Згідно вимог ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На вимогу позивача після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]. На підставі ст.112 СК України,

Outcome: approved