Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, та просила усунути перешкоди, які чинить їй [PERSON] в користуванні та розпорядженні належним їй на праві приватної власності будинком № 30 (32) по вул. Серафимовича у м. Вінниці шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування вказаним житлом, мотивуючи свої вимоги тим, що вона є власником будинку № 30 (32) по вул. Серафимовича у м. Вінниці, однак у ньому зареєстрований відповідач [PERSON] (брат позивача), який у ньому не проживає, своїх речей не зберігає, комунальні послуги не оплачує, проте у добровільному порядку знятися з реєстрації не бажає, чим створює позивачеві як власнику житла перешкоди у володінні, користуванні та розпорядженні майном (житлом), що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом. \~ \~ \~ \~У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, зазначених у позові, просив їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася через оголошення-повідомлення на офіційному веб-порталі судової влади України, а тому суд вважає за необхідне провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечував проти такого порядку розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов обґрунтований та його слід задоволити з таких підстав. Правовідносини сторін ґрунтуються на вимогах ст. ст. 8, 41 Конституції України, ст. ст. 386, 391, 405 ЦК України, ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». Відповідно до ч. 3 ст. 8 Конституції України, її норми є нормами прямої дії; звернення до суду для захисту конституційних прав безпосередньо на підставі норм Конституції України гарантується. \~ \~ \~ \~Згідно ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. \~Згідно ч.2\~ст.\~405\~ЦК України,\~член сім'ї\~власника житла\~втрачає право\~на користування\~цим житлом\~у разі\~відсутності члена\~сім'ї\~без поважних\~причин понад\~один рік,\~якщо інше\~не встановлено\~домовленістю між\~ним і\~власником житла\~або законом. \~ У судовому засіданні встановлено, що згідно Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 07.11.2014 року, посвідченого державним нотаріусом Другої вінницької державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №2-2255, позивачеві [PERSON] на праві власності належить житловий будинок з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами під №32 (30), що знаходиться по вул. Серафимовича в м. Вінниці (а.с.4), що також підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №38837312 від 07.11.2014 року, Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №29183586 від 07.11.2014 року (а.с. 5-8). Відповідно до довідки квартального комітету «Зоряний» від 06.02.2019 року №172, позивач [PERSON] проживає та зареєстрована за адресою: [INFO], також за даною адресою зареєстрований [PERSON], який згідно свідчень сусідів, у будинку №30 по вул. Серафимовича в м. Вінниці не проживає з травня 2017 року по теперішній час, що також підтверджується Актом квартального комітету «Зоряний» №171 від 06.01.2019 року (а.с. 57-58). Отже, у спірному будинку відповідач [PERSON] не проживає з травня 2017 року, тобто понад рік, своїх речей у ній не зберігає, комунальні послуги не оплачує (підтверджується квитанціями (а.с. 21-38)), проте у добровільному порядку знятися з реєстрації не бажає, чим створює позивачеві як власнику житла перешкоди у володінні, користуванні та розпорядженні майном (житлом). Суд бере ці докази до уваги, оскільки вони зібрані з дотриманням вимог закону, не суперечать один одному та ніким не оспорюються. Згідно положень ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Відповідно до п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України, необхідно стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 704,80 грн. судового збору.

Outcome: approved