Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом до відповідача [PERSON], в якому, з посиланням на ст. ст. 180-183 СК України, просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини від всіх видів доходів (заробітку), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня предявлення позову, а саме з 19.12.2016 року та до досягнення сином повноліття, тобто до 09 листопада 2029 року. В обґрунтування позову позивач зазначила, що 16.07.2011 року між нею та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського обласного управління юстиції, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 284, який (шлюб) в подальшому було розірвано рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 07.09.2015 року. Від шлюбу мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], участь у вихованні якої відповідач не приймає, на утримання дитини матеріальної допомоги не надає, хоча працездатний, працює водієм, а тому зобовязаний надавати матеріальну допомогу на утримання сина, що свідчить про те, що останній ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по утриманню дитини. Позивач [PERSON] в судове засідання надала заяву за вх. № 4946 від 03.03.2017 року, в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги про стягнення аліментів підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання надав заяву за вх. № 4947 від 03.03.2017 року, в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечував. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Враховуючи подані сторонами заяви, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, не суперечать законодавству, яке регулює сімейні правовідносини, а тому підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що від шлюбу, який було розірвано рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 07.09.2015 року по справі № 405/5519/15-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, сторони мають малолітню дитину сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ОЛ № 122221, виданого Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській області 16 листопада 2011 року, про що в Книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис за № 2077. Батьками [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження зазначені: батько «Гавриленко Денис Юрійович» та мати «Гавриленко Оксана Миколаївна». Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, причому відповідно до ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Крім того, відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Більш того, відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу, за якою розмір аліментів визначається у твердій грошовій сумі. На підставі вищевикладеного, оцінивши в сукупності наявні у справі докази, виходячи з положень ч.1 ст.11 ЦПК України та розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог, враховуючи, що обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька, при цьому, з урахуванням ст. 182 СК України, суд враховує, що дитина проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні, приймаючи також до уваги сімейний та матеріальний стан відповідача, який є молодою, працездатною особою, при цьому, судом під час розгляду справи з наявних у справі доказів, не встановлено наявності у платника аліментів інших неповнолітніх (малолітніх) дітей, непрацездатних дружини, батьків, виконавчих листів, за якими б проводилися стягнення, не можливості сплачувати аліменти в розмірі, визначеному позивачем, а також інших обставин, визначених ст.182 СК України, які мають прийматися судом до уваги при розгляді питання про стягнення аліментів, на підставі чого суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення аліментів з відповідача на утримання малолітньої дитини сина [PERSON], [INFO], обґрунтовані, ґрунтуються на вимогах закону, в звязку з чим підлягають задоволенню. Згідно з п.1 ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в частині суми платежу за один місяць. Крім того, відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп., враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору при поданні до суду позову про стягнення аліментів. Відповідно до ст.ст.180, 182, 183, 191 СК України,

Outcome: approved