Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача в якому просить усунути перешкоди у здійсненні нею права користування своєю власністю, а саме квартирою, за адресою: [ADDRESS], посилаючись на те, що вона є власником вищевказаної квартири, крім неї в квартирі зареєстровані та проживають її діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. також у даній квартирі зареєстрований, але не проживає її колишній чоловік [PERSON], з яким остання розлучилася у 2015 році і не проживає разом. Останній на неодноразові прохання в добровільному порядку знятися з реєстрації відмовився. Ніяких перепон у користуванні та проживанні вона відповідачу не чинила. [PERSON] не виявляє бажання жити у даній квартирі та комунальні платежі не сплачує. В звязку з чим, остання позбавлена можливості користуватися субсидією, без якої вона не має можливості оплачувати повною мірою поточні платежі з комунальних послуг, оскільки більше половини доходу вона витрачає на оплату комунальних послуг, однак вона має на утриманні двох неповнолітніх дітей. Вважає, що бездіяльність відповідача порушує її права та права її дітей. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає з наведених у позові підстав, в разі неявки в судове засідання відповідача, просила винести заочне рішення на підставі доказів, що містяться в матеріалах справи. Відповідач [PERSON] жодного разу у судове засідання не зявився, тоді як про день, час та місце слухання справи судом повідомлений своєчасно та належним чином, причину неявки суду не повідомив, заяв про слухання справи без його участі на адресу суду не надходило. Згідно до положення ч.3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не зявилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Виходячи з викладеного, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно договору купівлі-продажу квартири від 17.09.2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Лозівського міського нотаріального округу Харківської області [PERSON] та [PERSON] з Державного реєстру правочинів від 17.09.2012 року, [PERSON] на праві власності належить квартира, за адресою: [ADDRESS] (а.с.12,13,14,15-17). Як вбачається з свідоцтв про народження серії І-ВЛ №258326 від 30.11.2011 року, серії І-ВЛ №388039 від 10.10.2014 року, [PERSON] та [PERSON] мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO] (а.с.9,10). Відповідно до довідки про доходи №43 від 12.07.2018 року, [PERSON] працює в ПАТ «Харківгаз» на посаді слюсаря з експлуатації та ремонту газового устаткування 3 розряду, загальна сума доходу з січня по червень 2018 року складає 26386,04 грн. (а.с.11). Згідно довідки КП «Житлова управляюча компанія» Лозівської міської ради Харківської області від 10.07.2018 року та домової книги, [PERSON], [PERSON],[PERSON], [PERSON] зареєстровані за адресою: [INFO] (а.с.18-20,21). Як вбачається з акту обстеження квартири від 10.07.2018 року, складеного [PERSON], яка проживає за адресою: [INFO], [PERSON], який проживає за адресою: [INFO], [PERSON], яка проживає за адресою: [INFO], що при обстеженні квартири, за адресою: [ADDRESS], виявлено, що [PERSON] у вказаній квартирі тривалий час не проживає в квартирі відсутні його речі (а.с.22). Всі обовязки з оплати комунальних послуг позивач виконує самостійно і субсидією не користується (а.с.23.24). Частинами 1 і 2 статті 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб. Частиною першою статті 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сімї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України. Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК України до членів сімї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сімї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство. За змістом зазначених норм правом користування житлом, який знаходиться у власності особи, мають члени сімї власника (подружжя, їх діти, батьки) та інші особи, які постійно проживають разом з власником будинку, ведуть з ним спільне господарство, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Разом з цим, згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Згідно ст.ст.13,81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Таким чином, суд, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Розподіл судових витрат суд вирішує відповідно ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved