Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про визнання недійсним державного акту серії ЯГ №192575 від 17.10.2006 року та визнання права власності на земельну ділянку. Свою заяву обґрунтовує тим, що 01 травня 2005 року помер її чоловік [PERSON]. Після його смерті залишилося спадкове майно зокрема і на земельну ділянку №282 площею 3.480 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території [PERSON] сільської ради Баришівського району Київської області. Дана земельна ділянка належала йому у відповідності до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №192575 виданого 17.10.2006 року Баришівською районною державною адміністрацією Київської області, на підставі розпорядження Баришівської райдержадміністрації Київської області №276 від 19.04.2006 року. При зверненні позивача до нотаріальної контори щодо оформлення спадкових прав на дане спадкове майно, нотаріусом було розяснено, що даний спір необхідно вирішити в судовому порядку, оскільки правовстановлюючий документ був виготовлений після смерті спадкодавця. Позивач просить скасувати зазначений державний акт та визнати за нею право власності на земельну ділянку, яка при житті належала її чоловіку [PERSON] Представник позивача [PERSON], в судове засідання не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи в його відсутності, в якій повністю підтримав позовні вимоги свого довірителя [PERSON], викладені в заяві до суду. Просить суд задовольнити даний позов в повному обємі. Від представника відповідача [PERSON] сільської ради Баришівського району Київської області сільського голови [PERSON] до суду надійшла заява, в якій просить суд справу слухати за відсутності представника сільської ради, проти позову не заперечує. Представник управління Держгеокадастру в Баришівському районі Київської області на розгляд справи не зявися, надавши суду клопотання про підтримання позовних вимог частково та на розгляд справи у відсутності представника управління Дослідивши матеріали справи суд вважає, що заявлений позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення виходячи з наступних міркувань. Судом встановлено, що 01 травня 2005 року у віці 64 років помер чоловік позивача - [PERSON], про що у книзі реєстрації смертей виконкому [PERSON] сільської ради Баришівського району Київської області зроблено відповідний запис за №16. Після його смерті залишилося спадкове майно зокрема і на земельну ділянку №282 площею 3.480 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території [PERSON] сільської ради Баришівського району Київської області. Частину спадкового майна, а саме право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Баришівське» розміром 2,45 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, [PERSON]І прийняла в нотаріальному поряду, (сертифікат на право на земельну частку пай серії КВ №0168266 виданого 11 лютого 1998 року Баришівською РДА (а.с. 10), на що було видано свідоцтво про право на спадщину за законом серії ВСЕ №769689 від 09.11.2005 року (а.с. 9). У сертифікаті зроблено запис про те, що [PERSON] набула по спадщині право на вказану земельну ділянку (пай). Надалі оформлення технічної документації із землеустрою на дану земельну ділянку [PERSON] не проводила. У 2006 році [PERSON] отримала Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №192575 від 17.10.2006 року на спадкову земельну ділянку. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. На даний час позивач не може вільно розпоряджатися та користуватися належною їй земельною ділянкою, оскільки даний акт видано [PERSON]І після смерті спадкодавця, а саме 17.10.2006 року. За цих обставин порушуються законні права та інтереси позивача, так як вона позбавлена можливості реалізувати своє право на вільне користування та розпорядження земельною ділянкою, яка є у її користуванні. Необхідність визнання Державного акту недійсним в судовому порядку обумовлюється ще й тим, що Державні акти на право власності на землю підлягають обовязковій державній реєстрації. Відповідно до ст. 27 п. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» державна реєстрація речових прав скасовується в разі винесення судом відповідного рішення. [PERSON] ж самої думки притримується і Пленум Верховного суду України в Постанові від 16 квітня 2004 року за № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ»- спори пов'язані із земельними відносинами, розглядаються в позовному провадженні. За правилами ст. 131 Земельного кодексу України вбачається, що громадянин та юридичні особи України, а також територіальні громади, та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до п 10. Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Враховуючи наведене вищенаведене, необхідно визнати недійсним державний акт серії ЯГ №192575 від 17.10.2006 року про право власності на земельну ділянку площею №282 площею 3.480 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території [PERSON] сільської ради Баришівського району Київської області, виданого Баришівською районною державною адміністрацією Київської області, на підставі розпорядження Баришівської райдержадміністрації Київської області №276 від 19.04.2006 року та визнати за позивачем право власності на дану земельну ділянку.

Outcome: approved