Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просила суд визнати за нею, в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка, [PERSON] , померлого [INFO] , право на земельну частку (пай) площею 4,47 умовних кадастрових гектари, яка знаходиться на території Шевченківської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, що виділена із земель КСП «ім. Шевченка». В обґрунтування позову вказувала, що за життя її чоловікові [PERSON] , належало право на земельну частку (пай), як колишньому члену КСП «ім. Шевченка». У відповідному списку, що долучений до Державного акта на право колективної власності на землю КСП, [PERSON] значиться під порядковим номером № 427. [PERSON] помер [INFO] , заповіту за життя не склав. На момент смерті чоловіка вона з ним проживала за адресою: [ADDRESS] , а після його смерті фактично прийняла спадщину, вступивши в управління та володіння спадковим майном. У зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на майно, вона позбавлена можливості реалізувати право на спадкування земельної частки (паю), яка входить до складу спадщини після смерті чоловіка. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] у судове засідання не з`явилися. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала та просила їх задовольнити. Відповідач - Глеюватська сільської рада Криворізького району Дніпропетровської області, яка відповідно до рішення № 624-ХХІІІ/VІІ від 05.07.2019 «Про добровільне об`єднання територіальних громад» об`єдналася з територіальною громадою с. Шеченківське Криворізького району Дніпропетровської області, участь свого представника у розгляді справи не забезпечила, надала заяву про розгляд справи за відсутності представника, позов визнала та не заперечувала проти його задоволення. Відзив на позовну заяву не подано. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалася, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.7). [PERSON] доводився чоловіком [PERSON] , про свідчить свідоцтво про одруження серії [NUMBER] (а.с.8) За життя [PERSON] був членом КСП «ім. Шевченка» Криворізького району Дніпропетровської області, що визнається сторонами та підтверджується фактом включення його під номером 427 до списку членів КСП «ім. Шевченка» Криворізького району Дніпропетровської області, доданого до Державного акта на право колективної власності на землю КСП «ім. Шевченка» серія І-ДП № 000002, зареєстрованого 10.10.1995 у Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за № 5. Вказане також підтверджується інформацією з Відділу у Криворізькому районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 10.09.2020 № 9-4-0.22-510/105-20 (а.с.12-15). Пунктом 1 Указу Президента України від 10.11.194 № 666/94 «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» передбачено добровільність передачі земель у колективну та приватну власність для виробництва сільськогосподарської продукції, виходячи з того, що земля повинна належати тим, хто її обробляє. Пунктом 1 Указу Президента України від 08.08.1995 № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» встановлено, що паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості). Пунктом 2 цього ж Указу передбачено, що право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16.04.2004 № 7, член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Аналіз вказаних нормативно-правових актів та роз`яснень Пленуму ВС України дає підстави для висновку про те, що право колективної власності на землю та право та земельну частку (пай) мають громадяни України, які являлися члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Тобто право на земельну частку (пай) особа набуває за наявності трьох умов: 1) перебування в членах колективного сільськогосподарського підприємства, кооперативу або акціонерного товариства; 2) отримання цим підприємством державного акта на право колективної власності на землю; 3) включення особи до списку, доданого до цього акта. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що 15.02.1996 КСП «ім. Шевченка» отримало Державний акт на право колективної власності на землю серії І-ДП № 000002 від 15.02.1996, [PERSON] включений під номером 427 до списку громадян-членів КСП, який є додатком № 1 до вказаного Державного акта на право колективної власності на землю, тому суд приходить до висновку, що [PERSON] за життя мав право на земельну частку із земель КСП «ім. Шевченка» Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7, відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 01.01.2004. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилась до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 01.01.2004, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Згідно з п.4 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України - Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Таким чином, до відносин спадкування необхідно застосовувати законодавство, чинне на час відкриття спадщини. Оскільки спадкодавець [PERSON] помер [INFO] , до даних правовідносин належить застосовувати норми ЦК УРСР 1963 року. Згідно зі ст. 524 ЦК УРСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. За життя [PERSON] розпорядження з приводу спадкового майна не здійснив, що вбачається з копії спадкової справи № 422/2020, заведеної Шостою криворізькою державною нотаріальною конторою після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , є його дружина, [PERSON] , позивач по справі. Зі змісту ст. 548 ЦК УРСР слідує, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Діями, що свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем, є фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або подання до державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини (ст. 549 ЦК УРСР). На момент відкриття спадщини дружина [PERSON] , померлого [INFO] , [PERSON] , проживала та була зареєстрована разом з чоловіком до дня його смерті, за адресою: [ADDRESS] , а відтак, [PERSON] , будучи спадкоємцем першої черги, прийняла спадщину, фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном. Як слідує з копії спадкової справи № 422/2020, заведеної після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , до Шостої криворізької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] , [INFO] звернулася його дружина, [PERSON] , інші особи з заявами про прийняття спадщини або відмову від спадщини до нотаріальної контори не зверталися, свідоцтва про право на спадщину не видавалися. У той же час, позивачу, [PERSON] постановою державного нотаріуса Шостої криворізької державної нотаріальної контори, Деркач Я.В. від 28.07.2020 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті чоловіка, [PERSON] , померлого [INFO] , через відсутність документів, які б підтверджували право власності на спадкове майно (а.с.19). Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Оскільки в судовому засіданні встановлено факт належності [PERSON] за його життя права на земельну частку (пай) КСП «ім. Шевченка», вказане право з його смертю не припинилося, а позивач є єдиною спадкоємицею першої черги спадкування за законом після смерті [PERSON] , при цьому, позасудові способи реалізації права на спадкування вичерпано, тому суд вважає за необхідне визнати за позивачем, у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , право на земельну частку (пай), яка належала померлому [PERSON] , як члену КСП «ім. Шевченка», перебувала у колективній власності КСП «ім. Шевченка» та розташована на території Шевченківської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області.

Outcome: approved