Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом, в якому зазначила, щов період з 07.09.2013р. по 06.10.2015р.перебувала з відповідачем [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, від даного шлюбу народилась дитина - [PERSON], [INFO] Позовні вимоги мотивовано тим, що з червня 2014 року спільне проживання між сторонами припинено, дитина залишилась проживати із матір'ю.Починаючи з літа 2015 року відповідачне проявляє до дитини будь-якої батьківської турботи: не займається вихованням дитини, не піклується про її здоров'я та розвиток, не надає матеріальної допомоги на утримання сина, злісно ухиляється від сплати аліментів. З урахуванням викладеного та посилаючись на положення ст. 18 Конвенції про права дитини,ст.ст. 150, 164 СК України, Закону України «Про охорону дитинства», Постанову Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.03.07р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позивач просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його сина - [PERSON]. Позивач та її представник у судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали суду заяви, в яких просять проводити розгляд справи без їхучасті, проти винесення заочного рішення по справі не заперечують. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином у відповідності до вимог статей 74, 76 ЦПК України шляхом опублікування оголошення в газеті «Урядовий кур'єр» № 70 від 13.04.2017р. Представник третьої особи - Органу опіки та піклування Суворовської районної ради у м. Херсоні в судове засіданні не прибув, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи зміст наведеної норми та викладені вище обставини, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають до задоволення, з огляду на наступне. [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої дитини - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження сер. [NUMBER] від 29.05.14р. Відповідно до наявної в матеріалах справи копії рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 25.09.15р. по справі №668/8599/15-ц, яке набрало законної сили 06.10.15р., шлюб між сторонами було розірвано, стягнуто з відповідача аліменти на утримання дитини, [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Відповідно до довідки про склад сім'ї №3732 від 07.12.16р., виданої КП «Дніпровський», дитина [PERSON] проживає разом із матір'ю [PERSON] за адресою [ADDRESS] Згідно довідки Комунального закладу Управління охорони здоров'я Херсонської міської ради «Херсонська міська клінічна лікарня ім. Є.Є. Карабелеша» №10-157 від 14.12.16р., дитина [PERSON] спостерігається в дитячій поліклініці №1 даної лікарні з травня 2014 р. З березня 2015р. перебуває на обліку у лікаря-нефролога.На щеплення, профілактичні медичні та диспансерні огляди, лікування дитина з'являється у супроводі матері, [PERSON]; обстеження у нефролога, лабораторні аналізи дитині проводяться у присутності матері; за час спостереження та лікування дитини батько до лікуючого лікаря не звертався. Відповідно до довідки завідувача ясла-садка УМВС України у Херсонській області від 12.12.16р. №17/01 дитина [PERSON], [INFO], відвідує даний дитячий сад. Приводить до садочка та забирає дитину тільки мати, також мати приймає активну участь в житті дитячого садочка. В той же час, батько дитини, [PERSON], не приймає ніякої участі у вихованні дитини і дитячій садочок не відвідував жодного разу. Матеріалами справи підтверджується, що виконавчий лист по стягненню з відповідача аліментів перебував на виконанні Суворовського районного відділу державної виконавчої служби м. Херсон та на час винесення рішення по справі перебуває на виконанні Інгульського відділу державної виконавчої служби м. Миколаїв. Відповідно до копії заяви відповідача, поданої на ім'я начальника ВДВС Суворовського РУЮ у м. Херсоні, станом на 18.02.2016р. він був ознайомлений з розміром аліментів та наявною заборгованістю по їх сплаті. Згідно довідки державного виконавця Інгульського відділу державної виконавчої служби м. Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області №19556 від 12.05.17р. аліменти не сплачувались відповідачем жодного разу. Заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів на утримання дитини - [PERSON] станом на 01.04.2017р. складає 16804 (шістнадцять тисяч вісімсот чотири) грн.75 коп. Як вбачається з довідки №36/13117 від 08.12.16р., виданої Херсонським відділом поліції ГУ НП в Херсонській області 08.12.16 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12016230040006250 зареєстрована заява [PERSON] за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України, а саме: злісного ухилення від сплати аліментів. Актом обстеження житлово-побутових умов проживання дитини [PERSON], яке проведене комісією Служби у справах дітей Суворовської районної у м. Херсоні ради від 04.04.17р. зафіксовано, що позивач як матір сумлінно виконує свої батьківські обов'язки, дитина забезпечена якісним харчуванням, одягом, предметами побуту, батько не приймає участі у вихованні сина. Згідно висновку Виконавчого комітету Суворовської районної у місті Херсоні ради - органу опіки та піклування Суворовського району м. Херсона,затвердженого рішенням виконкому Суворовської районної у м. Херсоні радиза №59 від 12.05.2017 року в інтересах дитини [PERSON] позбавлення батьківських прав [PERSON] є доцільним. До даних правовідносин підлягають застосуванню наступні норми права. Принцип 6 Декларації з прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, закріплює, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. У відповідності до ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Пунктом 2 частини 164 СК України передбачено, що підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути ухилення останніх від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов'язків. Стаття 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачає що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини . На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватись про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.Частина 2 ст. 15 цього Закону закріплює обов'язок батьків, які проживають окремо від дитини, брати участь у її вихованні. Відповідно до п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007р. №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на батьків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин по справі, зокрема ставлення батьків до дитини. Пункт 16 зазначеної Постанови Пленуму Верховного Суду України передбачає, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності, треба розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Судом після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин по справі вставлено, що від обов'язків по утриманню, вихованню, сприянню моральному та фізичному розвитку дитини відповідач самоусунувся, медичний догляд та лікування дитини не забезпечує, із сином не спілкується. Дані обставини розцінюються судом як свідоме нехтування батьківськими обов'язками.За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність застосування крайнього заходу впливу на відповідача шляхом позбавлення його батьківських прав. Крім цього, відповідно до положень ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. За змістом ст. 79 ЦПК України до судових витрат, пов'язаних із розглядом справи, відносяться, зокрема, витрати на правову допомогу та публікацію у пресі оголошення про виклик до суду відповідача. Суд вважає доведеними та документально підтвердженими судові витрати позивача на правову допомогу та витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. Згідно п. 48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79,статтях 84, 88, 89 ЦПК України. Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів).Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Позивачем на підтвердження понесених витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, надано суду копію договору про надання юридичних послуг від 19.12.2016 р. № 1912/16-ц укладеного між нею та ФОП [PERSON], копію квитанції про оплату 2000 грн. №39 від 19.12.16р. за вказаним договором,копію акту-звіту №1 прийому-передачі наданих послуг від 24.05.2017 р.; витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, відповідно до якогоосновним видом діяльності ФОП [PERSON] є діяльність у сфері права (КВЕД 69.10); диплому сер. [NUMBER] виданого Одеським національним університетом імені І.І. Мечникова від 28.05.12р.,відповідно якого [PERSON] у 2012 році отримала повну юридичну освіту за спеціальністю «Правознавство» та здобула кваліфікацію магістра права.Відповідно до акту-звіту №1 19.12.2016 р., загалом правова допомога поза судовим засіданням в ході провадження цивільної справи становить 6 годин 10 хвилин. Враховуючи граничний розмір компенсації, встановлений Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», витрати на правову допомогу підлягають стягненню в розмірі 2000 грн. На підтвердження понесених витрат на публікацію оголошення у пресі в сумі 420 грн. позивачем надано копію рахунку ДП «Редакція газети «Урядовий кур'єр» № 4944 від 05.04.17р. та квитанції №91 від 06.04.2017р., отже, такі витрати є документально доведеними і підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Крім цього, ухвалою суду від 27.02.2017 року одночасно із відкриттям провадження по справі було частково задоволено клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору та відстрочено сплату до винесення рішення по справі. На підставі статті 88 ЦПК України стягнення суми судового збору здійснюється безпосередньо з відповідача у дохід Державного бюджету України. На підставі викладеного,

Outcome: approved