Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача Державного підприємства «Красноармійськвугілля» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку в обґрунтування якого вказала, що з 02.08.2010р. по 12.11.2014р. вона працювала у відповідача та була звільнена за власним бажанням у зв'язку зі зміною місця проживання. У порушення ст.116 КЗпП України, їй не були сплачені всі суми, що належать їй при звільненні. При звільненні відповідач повинен був виплатити їй заробітну плату за відпрацьований у листопаді 2014р. час та компенсацію за всі невикористані дні щорічних та соціальних відпусток, в загальному розмірі 20094,62 грн. Повний розрахунок з нею проведено 22.01.2015р. Відповідно до ч.1 ст.117 КЗпП України, підприємство повинно їй сплатити середній заробіток за весь час затримки розрахунку: 71 день х 136,65 грн. середньоденного заробітку = 9702,15 грн., де 71 - кількість прострочених днів з 13.11.2014р. по 22.01.2015р. При цьому, розмір середньоденного заробітку розрахований наступним чином. Згідно розрахункового листка, її нарахована заробітна плата за вересень 2014р. складає 4275,24 грн., за жовтень 2014р. - 4060,64 грн. Загальна сума заробітної плати за 2 останні повні відпрацьовані місяці складає 8335,88 грн. (4275,24 + 4060,24 = 8335,88 грн.). Кількість календарних днів за вересень та жовтень 2014р. складає 61 (30 + 31 = 61). Таким чином, розмір її середньоденної заробітної плати буде складати 136,65 грн. (8335,88 : 61 = 136,65 грн.). У зв'язку з цим просить стягнути з відповідача на свою користь середній заробіток за час затримки розрахунку у розмірі 9702,15 грн. Позивач у судовому засіданні підтримала позовні вимоги. Представник відповідача надав суду письмові заперечення, які підтримав у судовому засіданні, де вказав, що з позовними вимогами не згоден з наступних підстав. Позивачем для розрахунку розміру середнього заробітку було застосовано кількість календарних днів, що не відповідає п.8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого ПКМУ № 100 від 08.02.1995р. де зазначено, що нарахування виплат, що обчислюється з середньої заробітної плати за останні 2 місяці роботи, проводяться шляхом множення середньоденного заробітку на число робочих днів. Згідно довідки № 9 від 12.02.2015р., розмір середньоденної заробітної плати позивача складає 187,43 грн. Згідно довідки № 8 від 12.02.2015р., загальна кількість робочих днів з моменту звільнення позивача до дня проведення з нею повного розрахунку за період з 13.11.2014р. по 22.01.2015р. складає 48 робочих днів. Таким чином, враховуючи п.8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого ПКМУ № 100 від 08.02.1995р., для встановлення розміру середнього заробітку необхідно помножити середньоденний заробіток позивача 187,43 грн. на кількість робочих днів затримки, яка складає 48 робочих днів, в результаті отримаємо суму 8996,64 грн. З огляду на зазначене, вважають вимоги позивача щодо стягнення на її користь середнього заробітку за затримку проведення повного розрахунку при звільненні у заявленому розмірі 9702,15 грн. такими, що суперечать нормам діючого законодавства та відповідно не підлягають задоволенню. Судом встановлено, що позивач з 02.08.2010р. по 12.11.2014р. знаходилася у трудових відносинах з відповідачем та була звільнена за ч.1 ст.38 КЗпП України за власним бажанням у зв'язку зі зміною місця мешкання, повний розрахунок проведений 22.01.2015р., що встановлено на підставі записів з трудової книжки позивача, змісту позовної заяви, довідки відповідача № 8 від 12.02.2015р. (а.с.3-10, 27). Згідно довідки відповідача № 9 від 12.02.2015р., середньоденний заробіток позивача складає 187,43 грн. (а.с.28). Вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.116 КЗпП України, при звільнені робітника, виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, провадиться у день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Як встановлено судом, позивач звільнилася 12.11.2014р., але повний розрахунок з позивачем був здійснений 22.01.2015р. Оскільки відповідачем порушені вимоги закону, у відповідності до ст.117 КЗпП України, з відповідача належить стягнути на користь позивача її середній заробіток за весь час затримки належних їй при звільненні сум по день фактичного розрахунку. Суд вважає, що стягненню підлягає сума: 9184,07 грн. з розрахунку 187,43 грн. х 49 робочих днів за період з 13.11.2014р. по 22.01.2015р. При цьому, суд вважає, що при розрахунку необхідно брати саме робочі дні відповідно до п.8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого ПКМУ № 100 від 08.02.1995р. На підставі ст.43 Конституції України, ст.ст.116, 117 КЗпП України, Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого ПКМУ № 100 від 08.02.1995р.,

Outcome: partial