Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що [INFO] помер її рідний брат - [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на квартиру [ADDRESS]. У встановлений законом строк вона звернулася до П»ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини на майно, що залишилось після смерті її брата, яке вона приймає, проте 11.06.2013 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно після смерті брата, через те, що нею не надано доказів факту родинних стосунків з померлим братом, в зв'язку з цим позивач звернулася до суду з даним позовом, просить встановити факт родинних відносин, а саме те, що померлий [INFO] [PERSON] є її рідним братом та визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на квартиру [ADDRESS] Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, в своїй письмовій заяві просив суд вирішити питання на розсуд суду з урахуванням вимог закону. Представник третьої особи по справі - П»ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори в судове засідання не з»явився, надавши суду свої письмові пояснення по справі. Просить розглядати справу без його участі. Заслухавши пояснення позивача, допитавши свідків, дослідивши письмові докази, матеріали спадкової справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що матір позивачки [PERSON] народилася [INFO] в м. Пулини Житомирського повіту Волинської губернії (а.с. 6) де одружилась з [PERSON] та народила сина [PERSON], [INFO], який помер в [INFO]. Згідно довідки Державного архіву Житомирської області від 16.04.2013 року (а.с. 12) підтвердити дату народження та реєстрацію шлюбу [PERSON] неможливо. Як пояснила в судовому засіданні позивачка наприкінці 1933 року її матір з родиної виїхали на постійне місце проживання до м. Києва де народився середній син [PERSON], [INFO] (а.с. 9). Однак, в його свідоцтві про народження в графі мати помилково записано [PERSON] замість [PERSON]. В 1937 році чоловіка матері позивачки [PERSON] було репресовано і вона була вимушена виїхати на проживання до м. Житомира та у зв»язку з даними обставинами вона була змушена змінити прізвище з [PERSON] та [PERSON]. Позивачка по справі народилася [INFO] в м. Житомирі, дані про її батька в свідоцтві про народження відсутні. Позивачка по справі 29.07.1977 року зареєструвала шлюб з [PERSON] та після реєстрації шлюбу їй присвоєно прізвище [PERSON]. (а.с. 8). Як було встановлено в судовому засіданні, до смерті матері позивачки, а саме до 09.10.1986 року вся родина позивачки проживала в [ADDRESS]. Брат позивачки [PERSON] в 1957 році виїхав до м. Києва на навчання де і залишився на постійне проживання. Був одружений, проте дітей у нього не було. Його дружина [PERSON] померла [INFO] Свідки [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні підтвердили родинність позивачки і померлого брата, оскільки на протязі тривалого часу знали родину, спілкувалися всі разом та достовірно знають, що позивачка та [PERSON] є рідним братом і сестрою. Крім того, доказами родинних стосунків є факт того, що в свідоцтві про народження старшого брата [PERSON] в графі «мати» записана [PERSON], в своїх автобіографіях померлий [PERSON] зазначав свою матір, як [PERSON], яка проживає в [ADDRESS]. Після смерті брата відкрилась спадщина квартиру [ADDRESS]. У встановлений законом строк позивачка звернулася до П»ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини на майно, що залишилось після смерті її брата, яке вона приймає, проте 11.06.2013 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно після смерті брата, через те, що нею не надано доказів факту родинних стосунків з померлим братом. Відповідно до ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ст. 1216 ЦК України , спадкуванням є перехід прав та обов»язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України). Частиною 1 ст. 1269 ЦК України визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 2 п. 1 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів в суді є визнання права. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7 визначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог [PERSON] в повному обсязі, оскільки вони є доведеними та обґрунтованими.

Outcome: approved