Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-06 00:00:00

Позивач [PERSON], звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON], який уточнила в редакції від 27.09.2016, про усунення перешкод у користуванні власністю будинком, шляхом виселення з будинку та визнання особи такою, що втратила право користування житловим будинком. Позов обґрунтувала наступним. 24.02.2016 позивач згідно договору дарування отримала в дар від своєї матері [PERSON] будинок [ADDRESS]. Згідно вищевказаного договору до неї перейшла на праві власності земельна ділянка площею 0,0604 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за вказаною вище адресою. В даному будинку проживає чоловік позивача [PERSON], їх донька - [PERSON], мати позивача [PERSON] та відповідач по справі [PERSON] Відповідача зареєструвала в будинку їх мати - [PERSON], щоб він міг отримати зіпсований ним паспорт. Він неодноразово реєструвався в будинку і знімався з реєстрації добровільно, роблячи ці маніпуляції пояснював це тим, що у нього виникають боргові зобов'язання по кредитам. Мати є інвалідом 3 групи, тяжко переживала всі афери відповідача, який навіть застосував до неї насилля. Мати неодноразово просила відповідача більше не з'являтися за місцем реєстрації, так як вони не могли знайти з ним порозуміння. Він не приймав участі у сплаті комунальних платежів. [PERSON] подала позов до суду, який залишила без розгляду так як власником буднику наразі вже є позивач. Позивач є новим власником будинку і не давала згоди на реєстрацію та проживання в ньому відповідача по справі, який не бажає добровільно знятися з реєстрації і залишити будинок. Неприязнені стосунки з братом, порушують її права як власника на розпорядження і користування будинком і земельною ділянкою. Відповідач без її згоди користується літньою кухнею одноосібно, користується речами які в ній знаходяться, а саме пральною машиною та ін., зачиняючи літню кухню на ключ. Відповідач є її родичем, але не членом її сім?ї. В зв'язку з чим просить суд усунути їй перешкоди у здійсненні права володіння та користування належного їй на праві власності будинку [ADDRESS], шляхом виселення із вказаного будинку [PERSON], без надання йому іншого житлового приміщення та визнання його таким, що втратив право на користування житловим будинком [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позов з підстав в ньому вказаних, просила його задовольнити. Пояснила, що [PERSON] є її братом від співмешканця матері, якого вона народила до шлюбу з її батьком. Мати працювала і жила на півночі, а у 1995 році переїхали втрьох: батько, мати та вона до м. Кривого Рогу. Весь цей час [PERSON] жив на Чигоріна у діда та баби. Дід прописав до хати [PERSON] у 2006 році. Він тут майже не жив, бо був одружений 2 рази і жив у житлі своїх дружин. Переїхав у 2007 році після розлучення. Жив у гаражі з молодшою дитиною [PERSON] (їй було 8 років, вона 1999 року народження). Коли позбавили батьківських прав і забрали дитину, він почав жити в кімнатці у літній кухні, де і зараз живе. За комунальні послуги не сплачує. Іншого житла він не має. Її чоловік по місяцю-два перебуває за кордоном на заробітках, а вони живуть вчотирьох: вона, мати, донька та [PERSON] Готують їсти на літній кухні весь рік, тому що іншої кухні немає. Відповідач заважає жити спокійно, з ним неможливо знайти спільну мову. Буває так, що він не ночує й кілька діб, а потім повертається. В судовому засіданні відповідач [PERSON] суду пояснив, що на [ADDRESS] жив в гаражі з дитиною, поки його не позбавили батьківських прав відносно доньки. Потім мати впустила у літню кухню. За комунальні не платить, бо його гроші ні мати, ні сестра не беруть, а він неодноразово пропонував. Від будь-якої допомоги відмовляються. З матір'ю відносини добрі, але коли вона вживає алкогольні напої починає сваритися з ним. Сестра з ним не спілкується, за щось ображена на нього, за що він не знає. Мати нещодавно дала ключ від душа, від якого колись забрала та заборонила користуватися. [PERSON] не завжди погано відноситься. Влітку її донька залишалася з ним вдома, коли сестра йшла на роботу. Батьки із [PERSON] різні, а мати одна. Його виховували батьки матері - його дід і баба. Він особисто має добре ставлення до матері, сестри та її дочки. Допитана в якості свідка [PERSON] суду показала, що вона є свекрухою [PERSON] та проживає у с. Лозуватка. Деколи приїжджає у гості до невістки та онучки, які живуть з матір'ю та її старшим сином у будинку на вулиці Чигоріна. Син тривалий час перебуває на заробітках. З братом невістки [PERSON] знайома з часу, як одружилися її син та [PERSON]. Невістка, син з її матір'ю та донькою мешкають на Чигоріна у будинку. На території домоволодіння [PERSON] жив у гаражі, а зимою перебрався в літню кухню, яка є прибудовою, де він зробив собі окрему кімнату і там мешкає. Коли уходив з дому - замикав кухню на замок, тому не можна було нею користуватися. На городі нічого не робить, своїй матері не допомагає. За комунальні послуги не сплачує. Знає, що він відноситься до якоїсь церкви, де часто живе. Суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини цивільної справи, дослідивши надані позивачем докази, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, мотивуючи своє рішення наступним чином. Судом встановлено, що відповідно до договору дарування від 24.02.2016 посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Величко С.О. за реєстровим № 72 [PERSON] передала у власність її доньці [PERSON] житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] (а.с. 9-10). Відомості про право власності позивача внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, що підтверджується відповідною інформаційною довідкою (а.с.11-13). Факт родинних відносин між дарувальником та обдарованою підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 19) та свідоцтвом про шлюб, після укладення якого позивач взяла прізвище чоловіка [PERSON] (а.с. 20). У вказаному домоволодінні зареєстровані позивач [PERSON], її мати [PERSON] та відповідач по справі - [PERSON] (а.с. 23). Наданий позивачем Акт про не проживання відповідача в будинку [ADDRESS] (а.с. 22) суд не приймає як доказ, оскілки він не містить дати його складання, що позбавляє суд можливості встановити період протягом якого згідно Акту [PERSON] не мешкає в домоволодінні півтора роки. Акт засвідчений печаткою голови вуличного комітету № 23 [PERSON]. На спростування факту не проживання в спірному домоволодінні відповідачем надано відповідні Акти від 02.06.2016, 11.12.2015 та 21.06.2016 (а.с. 31, 32, 33), згідно яких [PERSON] проживає в літній кухні домоволодіння [ADDRESS], поставив на дверях літньої кухні замки. Вказані акти також засвідчені печаткою голови вуличного комітету № 23 [PERSON] Факт проживання відповідача підтверджено сторонами в судовому засіданні та свідком. За комунальні послуги дійсно сплачує позивач по справі на підтвердження чого надала відповідні квитанції (а.с. 69, 70-75). Однак, суд критично відноситься до тверджень позивача, що відповідач вчиняє психологічне насилля щодо їх матері, виходячи з такого. На підтвердження вчинення насильства в сім'ї позивач надає лист начальника Саксаганського РВ КМУ ГУ МВС України в Дніпропетровській області від 27.06.2014. Згідно змісту даного листа у відношенні [PERSON] складено адміністративний матеріал за ознаками ст. 173-2 ч. 1 КУпАП (скоєння насилля в сім'ї) та буде направлено на розгляд до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу (а.с.21). Даний лист не є допустимим доказом в розумінні ст. 59 ЦПК України, оскільки обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Так, особу, винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП може бути визнано лише відповідною постановою суду. Позивачем такої постанови суду не надано, отже і не доведено факт вчинення відповідачем насилля в сім'ї. В свою чергу, суд розцінює дані звернення до правоохоронних органів, як неприязні стосунки між членами сім'ї, які носять системний характер, мають за мету докучити відповідачу та не є насиллям в розумінні ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Як вказувала позивач, місце проживання відповідача зареєстровано її матір'ю, як колишнім власником зазначеного вище домоволодіння. Позивач набула права власності на спірне домоволодіння внаслідок отримання його у дар від матері. На момент укладення договору дарування відповідач був зареєстрований в домоволодінні [ADDRESS]. Натомість жодних розпоряджень з боку [PERSON], які б визначали позбавлення [PERSON] права користування житловим приміщенням у випадку переходу права власності до іншої особи в договорі дарування не зазначені. Договір не містить жодного пункту, який би зобов'язував [PERSON] знятись з реєстраційного обліку особисто до певної дати. При цьому сторони погодили всі істотні умови, всі права і обв'язки та наслідки його укладення їм роз'ясненні нотаріусом. Судом також встановлено, що в добровільному порядку відповідач зняти своє місце проживання з реєстраційного обліку не бажає, фактично проживає у літній кухні, до якої добудував собі кімнату, іншого житла не має. Частиною 4 статті 9 ЖК УРСР передбачено, що ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. В той же час, в разі задоволення позову, відповідач буде в протизаконний спосіб позбавлений права на житло, гарантоване йому ст. 47 Конституції України, згідно ч. 3 якої ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Вказане домоволодіння є єдиним житлом, в якому відповідач має місце реєстрації та фактично проживає. Відповідно до ст. 157 ЖК УРСР членів сім'ї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених частиною першою статті 116 цього Кодексу. Виселення провадиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення. В свою чергу, ст. 116 ЖК УРСР передбачає, що якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. В судовому засіданні не встановлено фактів, які б свідчили, що відповідач систематично руйнує чи псує жиле приміщення, або використовує його не за призначенням, або систематично порушує правила соціалістичного співжиття роблячи неможливим для інших проживання з ними. На підстав викладеного, суд приходить до висновку, про відмову [PERSON] в задоволенні позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed