Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача державного підприємства «Красноармійськвугілля» (далі за текстом ДП «Красноармійськвугілля») про відшкодування моральної шкоди, в обґрунтування якого вказала, що її батько [PERSON] у період з 11.10.1977 року по 01.12.1997 року працював на шахті «Красноармійська-Капітальна» об'єднання «Красноармійськвугілля» (шахта ім.Стаханова), правонаступником якого є ДП «Красноармійськвугілля», на різних посадах з повним робочим днем під землею, у тому числі гроз та машиністом підземних установок. В результаті тривалої роботи у шкідливих підземних умовах з тяжкою фізичною працею за висновком Обласної клінічної лікарні профзахворювань від 11.02.1989 року її батьку було встановлено професійне захворювання - хронічний обструктивний бронхіт (пиловий), емфізема легенів першого-другого ступеню, льогочна недостатність першого-другого ступеню, а 28.02.1989 року після проведення розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання комісією було складено відповідний акт за формою № 362/У-86. 31.03.1989 року ВТЕК встановила її батькові 50% втрати працездатності з рекомендаціями санаторного лікування. У подальшому хвороба почала прогресувати, стан здоров'я батька погіршувався, та 03.11.2005 року йому було встановлено першу групу інвалідності та 90% втрати працездатності безстроково, рекомендовано постійний сторонній догляд, медикаментозне лікування по профзахворюванню, спостерігання у лікарів. [INFO] після двадцяти років страшних нелюдських страждань [PERSON] помер. 03.03.2010 року обласною МСЕК встановлено причинний зв'язок між смертю батька та його професійним захворюванням. В результаті смерті батька вона зазнала моральної шкоди, яка полягає в її душевних стражданнях від звістки про таку трагічну подію та під час поховання батька. Батько був близькою для неї людиною, з його смертю змінився звичайний спосіб її життя, сімейно-побутові відносини з близькими та родичами, оскільки протягом тривалого часу вона знаходилася у стані відчаю, страху перед майбутнім, вона до останнього часу вважала, що батько одужає. Вона відчуває психологічний дискомфорт, значне порушення душевної рівноваги, яке виразилося у почуттях постійної тривоги, роздратованості, пригноблювання та порушення сну. Вона стала замкнутою, що перешкоджає повноцінному спілкуванню з близькими та родичами, друзями та знайомими. Вона відчуває самотність у зв'язку з втратою близької для неї людини, до якої вона мала почуття любові та впевненості. Виховання онуків без дідівської опіки, продовження життя без батьківської опіки, неможливість розраховувати на допомогу батька також і у підтримці її матері - все це завдає душевні страждання, які вона оцінює у 500000 грн. Тому позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь у відшкодування моральної шкоди, заподіяної їй смертю батька, 500000 грн. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] до судового засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи сповіщені належним чином, письмово повідомили суд про розгляд справи у їх відсутність, наполягаючи на позові. Представник відповідача - ДП «Красноармійськвугілля» Заговоричев Є.Г. до судового засідання також не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщений належним чином, письмомо повідомив суд про розгляд справи у його відсутність, про невизнання позовних вимог, оскільки вони не відповідають розумності та справедливості. Дослідивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що позивач [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]), є донькою [PERSON], що підтверджується копіями свідоцтв про її народження, про шлюб (а.с.5, 6). У період з 11.10.1977 року по 01.12.1997 року [PERSON] працював на шахті «Красноармійська-Капітальна» (на даний час ВП «Шахта «Стаханова») об'єднання «Красноармійськвугілля», правонаступником якого є ДП «Красноармійськвугілля», на різних посадах з повним робочим днем під землею, звільнившись з підприємства за власним бажанням, що підтверджується записами з його трудової книжки (а.с.15-18). За висновком обласної клінічної лікарні профзахворювань № 2141 від 11.02.1989 року [PERSON] встановлено професійне захворювання: хронічний обструктивний бронхіт (пиловой), емфізема легенів 1 ступеню, легенева недостатність 1-П ступенів (а.с.12). 28.02.1989 року після проведення розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання [PERSON] комісією було складено відповідний акт за формою № 362/У-86 (а.с.8-11). За випискою із акту огляду у ВТЕК від 31.03.1989 року за наслідками професійного захворювання хронічного обструктивного бронхіту [PERSON] встановлено 50% втрати професійної працездатності на певний строк (а.с.14). За висновком міжрайонної МСЕК від 03.11.2005 року [PERSON] повторно за наслідками професійного захворювання безстроково встановлено 90% втрати професійної працездатності та перша група інвалідності, з потребою у додаткових видах допомоги, таких, як постійний сторонній догляд, медикаментозне лікування за профзахворюванням, спостерігання у лікарів (а.с.19). [INFO] [PERSON] помер у віці 68 років з причини хронічного обструктивного бронхіту внаслідок вдихання вугільного пилу, про що свідчать свідоцтво про його смерть, довідка медичного закладу про причину смерті від 26.08.2009 року (а.с.7, 13). Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої їй внаслідок душевних страждань, яких вона зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Відповідно до ч.2 ст.1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім'єю. Тобто, даною нормою передбачено право дітей потерпілого на відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю потерпілого. Відповідно до ст.1 Гірничого Закону України до особливо небезпечних підземних умов відносяться саме умови в шахтах, пов'язані з дією важкопрогнозованих проявів гірничо-геологічних і газодинамічних факторів, що створюють небезпеку для життя та здоров'я їх працівників (виділення та вибухи газу та пилу, раптові викиди, гірничі удари, обвалення, самозаймання гірничих порід, затоплення гірничих виробок тощо). Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.153 КЗпП України на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. За приписами до ст.38 Гірничого Закону України до основник обов'язків гірничого підприємства відноситься відшкодування шкоди, завданої цим підприємством у тому числі фізичній особі. За висновком обласної МСЕК від 03.03.2010 року встановлено причинний зв'язок смерті [PERSON] з його професійним захворюванням, отриманим під час роботи у відповідача (а.с.13). Суд вважає, що діями відповідача позивачу спричинені моральні страждання, пов'язані із безповоротною втратою свого батька, відчуттям самотності та відчаю, які є прямим наслідком професійного захворювання, через яке наступила смерть [PERSON] Визначаючи розмір моральної шкоди, суд враховує характер, глибину зазнаваних позивачем душевних страждань з приводу втрати своєї самої рідної людини, тяжкість вимушених змін у її житті, тривалість негативних наслідків, а це втрата назавжди спілкування із батьком та можливості отримання від нього моральної підтримки, батьківської та дідівської опіки. При цьому суд враховує, що позивач з правової точки зору не знаходилася на утриманні свого батька, є працездатною, має свою сім'ю. Тому суд, виходячи з засад розумності і справедливості, вважає, що на користь позивача має бути стягнуто не більше 60000 грн. у відшкодування моральної шкоди. В силу ст.88 ЦПК України судові витрати підлягають покладенню на відповідача. Враховуючи, що заявлено позов немайнового характеру з відповідача підлягає стягненню судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп. На підставі ст.ст.23 ч.2, 1168 ЦК України, Гірничого Закону України,

Outcome: partial