Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів та просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі 1500 гривень, яка підлягає індексації, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з червня 2014 року. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з 26.02.2013 року вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] . Крім того, на її утриманні також перебуває молодший син [PERSON] , [INFO] . З відповідачем не спілкується, на теперішній час подружні відносини фактично припинені. Останній раз вона спілкувалася з відповідачем у 2014 році, останній повідомив, що не має наміру займатися своїм сином. Позивач матеріально утримує та належним чином піклується про здоровя дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідач участі у вихованні та догляді за дитиною будь-яким чином не бере, її розвитком не цікавиться, матеріальної допомоги на утримання та розвиток дитини не надає. На даний час, діти проживають разом з позивачем , яка власними силами забезпечує дітей всім необхідним, створює умови для їх виховання, навчання та розвитку. Водночас, оскільки позивач не працює та здійснює догляд за неповнолітніми дітьми особисто, є потреба у матеріальній допомозі. Угоди про розмір та добровільну сплату аліментів на утримання дитини між ними не досягнуто. В судове засідання позивач не з`явилася, надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, без проведення фіксації судового процесу, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити їх в повному обсязі, проти заочного розгляду не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, відзиву суду щодо позову не надав, з заявою про розгляд справи у його відсутності до суду не звертався, про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відповідно до\~ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням положень ст.280 ЦПК України\~та думки позивача щодо заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Суд наголошує на тій обставині, що обов`язок батьків утримувати свою неповнолітню дитину належить до конституційних обов`язків і передбачений частиною 2 статті 51 Конституції України, відповідно до якої батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до статей 180, 182\~СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з частиною 3 статті 181\~СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно з частиною 1 статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. У відповідності до частини 1 статті 182\~СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження [NUMBER] , позивач і відповідач мають спільну дитину\~ [PERSON] , [INFO] , який перебуває на утриманні позивача. Дитина мешкає з позивачем та знаходиться на її утриманні, що не спростовано відповідачем. Позивач просить суд стягнути на її користь на утримання неповнолітнього сина аліменти в розмірі 1500 грн. щомісячно з червеня 2014 року та до досягнення дитиною повноліття. Судом встановлено, що відповідач є працездатним за віком та станом здоров`я, на користь інших осіб він аліментів не сплачує. Доказів на спростування цих висновків суду не надано. Суд вважає правомірними вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі, оскільки відповідно до ст.184 ч.1 СК України - якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує: відповідач є працездатною особою; відсутність доказів щодо незадовільного стану здоров`я; а також те, що утримання малолітньої дитини потребує значних матеріальних коштів, зокрема, на придбання дитячого харчування, одягу, предметів гігієни, ліків тощо. Позивач не в змозі самостійно забезпечити утримання дитини. Оскільки між сторонами по справі в добровільному порядку не досягнуто домовленості про спосіб виконання батьківських обов`язків по утриманню дитини з боку відповідача, який проживає окремо від дитини, суд вважає, що вимоги про стягнення аліментів правомірні та основані на законі. Враховуючи зазначені обставини, суд дійшов до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини аліментів, у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 гривень щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви 04.09.2019 року та до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч.2 ст. 184 СК України, розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Відповідно до ч. 1\~ст. 191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову; на виконання п. 1 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 2\~ст. 191 СК України\~аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Втім, позивач не надала суду докази того, що вона вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не могла їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати, тому підстави для стягнення аліментів за минулий час відсутні. [PERSON] як одержувач аліментів, від сплати судового збору за подання позовної заяви до суду першої інстанції звільнена (п. 3 ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір»),а тому відповідно до положень\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір в сумі 768,40 грн. за подання позовної заяви підлягає стягненню з [PERSON] до спеціального фонду Державного бюджету України. На підставі викладеного,

Outcome: partial