Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить зобов'язати [PERSON] не чинити їй перешкоди у користуванні квартирою, яка розташована за адресою: [ADDRESS], а також зобов'язати [PERSON] звільнити від власних речей квартиру та передати їй ключі від вхідних дверей. В заяві позивач посилається на те, що між нею та [PERSON] 21.03.2012 року укладено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], загальною площею 38,8 кв.м. Відповідно до вказаного договору [PERSON] мала передати [PERSON] комплект ключів та звільнити квартиру від власних речей у строк до 21.04.2012 року, проте у вказаний строк відповідач взяті на себе зобов'язання не виконала. Позивач зазначає, що 12.08.2013 року нею було оформлено право власності на вказану квартиру, однак відповідачка продовжує чинити перешкоди, ключі від квартири їй не передала, квартиру від власних речей не звільнила. В зв'язку з викладеним, позивачка вимушена звернутися до суду із даним позовом. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просив позов задовольнити в повному обсязі та підтвердив обставини, викладені у заяві. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила в задоволенні позову відмовити посилаючись на те, що договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] від 21.03.2012 року з [PERSON] вона не укладала, гроші в розмірі 25000 доларів США за квартиру вона не отримувала, а підписувала лише останню сторінку договору перекредитування її боргу в розмірі 13000 доларів США, який виник між нею та [PERSON]. Останній порекомендував їй перекредитуватися у чоловіка відповідачки, проте її було введено в оману стосовно правочину. Крім того, відповідачка зазначає, що вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що суперечать рішенню апеляційного суду Харківської області від 03.07.2013 року, яким у задоволенні зустрічного позову [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні квартирою відмовлено. Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. 21.03.2012 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі продажу, відповідно до умов якого відповідач продав, а позивач купив квартиру [ADDRESS], загальною площею 38,8 кв.м., житловою площею 17,2 кв.м. за 200000 грн., що еквівалентно 25000 доларів США. Пунктом 9 договору купівлі-продажу передбачено, що відповідач передає позивачу повний комплект ключів від квартири, що є предметом цього договору, а також звільняє від речей, належних йому. Що має бути здійснено не пізніше 21.04.2012 року. Договір купівлі-продажу від21.03.2012 року посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON], та зареєстровано в реєстрі за № 333. 12.08.2013 року [PERSON] зареєструвала право власності на квартиру [ADDRESS], що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Крім того, судом встановлено, що [PERSON] зверталася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON], треті особи приватний нотаріус [PERSON], приватний нотаріус [PERSON] про визнання недійсним правочину, розірвання договору. Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 19.12.2012 року в задоволенні позову [PERSON] - відмовлено, зустрічний позов [PERSON] - задоволено: зобов'язано [PERSON] не чинити перешкоди [PERSON] у користуванні квартирою, яка розташована за адресою: [ADDRESS]; зобов'язано [PERSON] передати [PERSON] ключі від вхідних дверей квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] та звільнити вказану квартиру від власних речей. Рішенням апеляційного суду Харківської області від 03.07.2013 року рішення Київського районного суду м. Харкова від 19.12.2012 року в частині зобов'язання [PERSON] передати [PERSON] ключі від вхідних дверей квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] та звільнення вказаної квартири від власних речей - скасовано і в задоволенні зустрічного позову [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні квартирою відмовлено, а в іншій частині рішення залишено без змін. Також судом встановлено, що [PERSON] зверталася до суду з позовом до [PERSON], треті особи приватний нотаріус ХМНО [PERSON], приватний нотаріус ХМНО [PERSON], про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири та зобов'язання повернути правовстановлюючі документи. Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 24.03.2014 року в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON], треті особи приватний нотаріус ХМНО [PERSON], приватний нотаріус ХМНО [PERSON], про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири та зобов'язання повернути правовстановлюючі документи - відмовлено. Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 29.04.2014 року рішення Київського районного суду м. Харкова від 24.03.2014 року залишено без змін. Ст. 11 ЦПК України передбачає розгляд цивільних справ не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, викладені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Ст. 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні крім випадків, встановлених законом. Згідно ст. 155 ЖК України, власник квартири чи її частки не може бути позбавлений права користування своїм житловим приміщенням, крім випадків, передбачених законодавством. Ст. 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У випадку порушення прав інших осіб право на звернення до суду належить і таким особам за умови, що вони доведуть наявність порушеного права, а також власнику (користувачу) земельної ділянки, якщо він заперечує проти визнання за особою, яка здійснила самочинне будівництво на його земельній ділянці, права власності на самочинно збудоване нерухоме майно. Згідно акту обстеження від 07.09.2013 року складеного комісією за участю Начальника дільниці № 15 КП «Жилкомсервіс», головного бухгалтера дільниці № 15 КП «Жилкомсервіс» та паспортиста дільниці № 15 КП «Жилкомсервіс» встановлено, що на момент огляду комісією квартири [ADDRESS], власником якої є [PERSON] та зареєстрованим у ній є її чоловік - [PERSON], доступ до квартири надано не було. Зі слів заявника та жителів будинку в зазначеній квартирі проживає попередній власник. Нові власники в квартиру не вселялися. Даний факт не заперечувався сторонами у судовому засіданні. Враховуючи все вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідачкою по справі порушено право позивача користуватися та розпоряджатися майном, що належить йому на праві власності, умови договору купівлі-продажу, в зв'язку з чим суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує судові витрати з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved