Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , про позбавлення його батьківських прав відносно їх неповнолітньої доньки [PERSON] [INFO]. Свої вимоги мотивує тим, що відповідач ніяких взаємин з дитиною не підтримує, не бере участі в її вихованні, не цікавиться станом здоров'я, фізичним, духовним та моральним розвитком. З січня 2003 року відповідач проживає в м. Харкові. Донька весь час проживає з матір'ю, яка займається її вихованням та матеріальним забезпеченням. Позивач стверджує, що відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов'язків, що підтвердив нотаріально-завіреною відмовою від виховання донки , а тому він має бути позбавлений батьківських прав відносно неповнолітньої доньки [PERSON] [INFO] в судовому порядку. В судове засідання позивач не з'явилася, проте надала заяву, в якій просить залишити без розгляду позовні вимоги в частині стягнення аліментів з відповідача [PERSON] Справу просила слухати у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений судом належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Представник третьої особи органу опіки та піклування Дніпровської районної державної адміністрації в м. Києв в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений судом належним чином. У відповідності до ст. 169 ч. 4 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів - в порядку заочного розгляду. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 152 СК України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно до ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Судом встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано 28.01.2004 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с.10). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 4). Відповідач не займається вихованням та утриманням доньки. Відповідно до заяви [PERSON] від 17.07.2014 року проти позбавлення його батьківських прав щодо неповнолітньої доньки [PERSON] не заперечував, чим остаточно підтвердив свої наміри. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Дніпровської районної в м. Києві держаної адміністрації № 5721/41/2/103 від 18.08.2014 року вбачається, що орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його неповнолітньої доньки [PERSON] [INFO]. Суд вважає висновок Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації обґрунтованим та таким, що відповідає інтересам неповнолітньої [PERSON] та узгоджується з дослідженими в суді матеріалами справи. З огляду на викладене, суд вважає встановленим, що відповідач самоусунувся від виконання свої батьківських обов'язків відносно неповнолітньої доньки [PERSON] [INFO]. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог позивача, а тому позов підлягає задоволенню. Згідно з ст. 88 ЦПК України, судові витрати належить стягнути з відповідача на користь позивача..

Outcome: approved