Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, обґрунтовуючи позов тим, що вона (позивач) перебувала у шлюбі з відповідачем [PERSON], який було розірвано у звязку з погіршенням відносин, та у якому (шлюбі) у них з відповідачем народилася дитина син [PERSON], [INFO], який є інвалідом ІІ-ої групи з 03.08.2017 року, та інвалідність встановлена безтерміново. Крім того, позивач зазначила, що рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда з відповідача [PERSON] на її (позивача) користь було стягнуто аліменти на утримання сина, у розмірі 25% заробітку (доходів) відповідача, щомісячно, до досягнення сином повноліття, тобто до 03.08.2017 року. У серпні, 2017 року дитина [PERSON] поступив на навчання на денне відділення Центральноукраїнського державного педагогічного університету ім. В.Винниченка та на теперішній час продовжує навчання, термін закінчення якого становить 30 червня 2021 року. При цьому, вказала, що враховуючи той факт, що дитина [PERSON] навчається на денній формі навчання в університеті, то дитина не має можливості працевлаштуватися та отримувати заробіток щоб самостійно забезпечити свою життєдіяльність, в тому числі самостійно нести витрати на навчання за спеціальністю «Музичне мистецтво та художня культура», для якого потрібно придбати музичні інструменти та відповідне електронне обладнання для них, при цьому, враховуючи стан здоровя сина, та багато занять він проходить за індивідуальною системою навчання, а тому йому потрібно купляти індивідуальні музичні інструменти, окрім того, кошти необхідні для участі у практичних заняттях та написанні рефератів. Також позивач вказала, що на даний час вона не встигла працевлаштуватися, так як доглядала за сином до досягнення ним 18 років, як за інвалідом ІІ-ої групи, та за таких обставин, вона (позивач) самостійно не може утримувати сина, а відтак син потребує допомоги і від батька, при цьому, вказала, що неодноразово зверталася до відповідача з пропозицією добровільно надавати допомогу на утримання сина, однак відповідач ігнорує її прохання. Окрім того, зазначила, що їй відомо, що відповідач [PERSON] займається підприємницькою діяльністю в сфері реалізації сільськогосподарської продукції та має мінливий, однак регулярний заробіток, розмір якого становить близько 10\~000 грн. на місяць, у звязку з чим він може та зобовязаний надавати допомогу на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. З огляду на зазначене та з посиланням на ст.ст. 180-182, 183, 198-200 СК України, позивач просила стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь на утримання повнолітньої дитини сина [PERSON], [INFO], який продовжує навчання, аліменти у вигляді твердої грошової суми у розмірі 2000 грн., щомісячно, починаючи стягувати аліменти з дня навчання у навчальному закладі, тобто з 01 вересня 2017 року і до закінчення навчання, тобто до 30 червня 2021 року. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України справа розглянута в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, враховуючи, що сторонами не подано клопотання про розгляд даної справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Окрім того, відповідачем [PERSON] був поданий відзив на позов за вх. № 9381 від 13 квітня 2018 року, в якому відповідач просив відмовити в задоволенні позову про стягнення аліментів у розмірі, визначеному позивачем, а саме у твердій грошовій сумі 2\~000 грн., щомісячно, зазначивши на обґрунтування заперечень, що він (відповідач) не має можливості сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, у розмірі 2000 грн. щомісячно, до закінчення сином навчання, тобто до 30.06.2021 року, за тих обставин, що твердження позивача про те, що він (відповідач) займається підприємницькою діяльністю у сфері реалізації сільськогосподарської продукції, та має мінливий дохід, розмір якого становить близько 10\~000 грн. не відповідає дійсності, оскільки такою діяльністю він (відповідач) не займається, при цьому, згідно довідки про доходи від 02.04.2018 року № 10292 за 2017 рік, він (відповідач) працюючи у ТОВ «Вентура», отримав дохід у вигляді заробітної плати у загальній сумі 34\~255,00 грн., з них за 1-ий квартал 6\~410,06 грн., за 2-ий квартал 9\~600 грн., за 3-ий квартал 9\~600 грн., за 4-ий квартал 8\~644,00 грн., при цьому, із вказаних сум були утримані податки та 25 % аліменти, у звязку з чим, у разі стягнення з нього (відповідача) аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, у розмірі 2000 грн. на місяць, йому (відповідачу) не залишиться коштів навіть у розмірі, що становить прожитковий мінімум. Зазначив, що інших доходів він (відповідач) не має, отримує лише заробітну плату, яка на місяць з урахуванням податків та інших платежів, складає 2\~366,52 грн., інших доходів не має. Окрім того, вказав, що він (відповідач) проживає разом з батьками, які є непрацездатними, при цьому, його (батько) [PERSON] є інвалідом ІІ-ої групи, у звязку з чим просив визначити розмір аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини його доходів (заробітку). Враховуючи подані учасниками справи заяви по суті справи (позов та відзив на позов), дослідивши матеріали справи, зясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернулася позивач, виходячи з положень ст. 12 та ст. 13 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог та на підставі доказів поданих учасниками справи, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані, ґрунтуються на вимогах закону, що регулює сімейні правовідносини, та є такими, що підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що [PERSON] народився 03.08.1999 року, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 07 вересня 1999 року зроблено відповідний запис за № 1234 та 07 вересня 1999 року видано свідоцтво про народження серії І-ОЛ № 021975. Батьками дитини в свідоцтві про народження зазначені в графі батько «Шевченко Анатолій Миколайович» та в графі мати «Шевченко Лілія Володимирівна». Крім того, відповідно до довідки до акта огляду медико-санітарною експертною комісією серії 12ААА № 612514, виданої Обласною МСЕК № 1, [PERSON], [INFO], з 03.08.2017 року встановлена друга група інвалідності безтерміново. Відповідно до довідки № 14501 від 18.12.2017 року, виданої «ЖЕО №4» Кіровоградської міської ради, [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO], к. 1, кв. 50, також за вказаною адресою зареєстрована [PERSON], [INFO] Судом також встановлено, що [PERSON], є студентом І-го курсу мистецького факультету Центральноукраїнського державного педагогічного університету імені [PERSON], освітній рівень бакалавр, форма навчання денна, державна, термін навчання: з 01.09.2017 року по 30.06.2021 року, що підтверджується довідкою, виданою за підписом декана факультету [PERSON] та диспетчера факультету [PERSON] № 213/2017 від 15.12.2017 року. Відповідно до ч.1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дні предявлення позову. Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів розяснено, що обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, до яких, зокрема, належать: стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. Аналізуючи викладені вище правові норми, судом відзначається, що правовідносини з обовязку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, не є продовженням безумовного обовязку батьків з утримання неповнолітніх дітей, більш того, вони регулюються самостійними нормами матеріального права, якими вказаний обовязок встановлений щодо обох батьків і залежить від умови можливості надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено, що відповідно до довідки від 02.04.2018 року № 10292, виданої Кропивницькою ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області, [PERSON] за період з 1-го кварталу по 4-ий квартал 2017 року отримував доходи у ТОВ «Вентура», розмір яких (доходів) становить: 1-ий квартал 2017 року 6\~410,06 грн., з яких сума податку 865,81 грн., 2-ий квартал 2017 року 9\~600 грн., з яких сума податку 1\~728,00 грн., 3-ий квартал 9600 грн., з яких сума податку 1\~728,00 грн., 4-ий квартал 8\~644,94 грн., з яких сума податку 1\~556,09 грн. Окрім того, судом встановлено, що [PERSON], [INFO], проживає та зареєстрований за адресою: [INFO], разом з ним проживають та зареєстровані: батько [PERSON], [INFO], який є інвалідом ІІ-ої групи, що підтверджується також пенсійним посвідченням № [NUMBER], та мати [PERSON], [INFO] Поряд з цим, судом встановлено наявність юридичних фактів, за яких виникає обовязок батьків утримувати повнолітнього сина, який продовжує навчання після досягнення повноліття, і, зокрема: досягнення дитиною [PERSON], [INFO], 03.08.2017 року повноліття, 23 роки виповнюється [PERSON] 03.08.2022 року, продовження останнім навчання у Центральноукраїнському державному педагогічному університеті імені [PERSON] з терміном закінчення навчання 30.06.2021 року, потреба у звязку з продовженням навчання у матеріальній допомозі. Крім того, судом відзначається, що позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, починаючи з 01 вересня 2017 року, в твердій грошовій сумі в розмірі 2\~000 грн., щомісячно, в свою чергу, судом відзначається, що відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, що в даному випадку є 19 грудня 2017 року, у звязку з чим вимога позивача про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання з 01 вересня 2017 року, тобто з дня початку навчання дитини у навчальному закладі є необґрунтованою та такою, що суперечить вимогам чинного сімейного законодавства. Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, тим самим, заявляючи позовні вимоги про стягнення з відповідача аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 2\~000 грн., позивач повинна довести суду обставини, на які вона (вона) позивач посилається, а саме, те, що відповідач займається підприємницькою діяльністю, має дохід в середньому 10\~000 грн., разом з тим зазначених обставин позивач суду не довела шляхом подання відповідних доказів. На підставі вищевикладеного, оцінивши в сукупності наявні у справі докази, враховуючи, що обовязок утримувати повнолітнього сина, [INFO], який продовжує навчання після досягнення ним 03.08.2017 року повноліття, є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, повнолітня дитина [PERSON] є студентом Центральноукраїнського державного педагогічного університету імені [PERSON], денної державної форми навчання, є таким, що продовжує навчання, не має інших доходів, більш того, є інвалідом з дитинства ІІ-ої групи, і у звязку з чим потребує матеріальної допомоги від батьків, при цьому, судом враховується також те, що відповідач є молодою, здоровою, працездатною особою, працевлаштований, отримує дохід, розмір якого у 4-му кварталі 2017 року становив 8\~644,94 грн., без утримання податку 1\~556,09 грн. та 25% аліментів, проживає разом з непрацездатними батьками, один з яких, а саме: батько [PERSON], [INFO], є інвалідом ІІ-ої групи, у відзиві на позов відповідач зазначив про можливість сплати аліментів в розмірі 1/4 частини від доходу, враховуючи також, що, відповідно до норм чинного сімейного законодавства України, а саме ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], який продовжує навчання, підлягають частковому задоволенню та стягненню з відповідача на користь позивача аліментів на утримання повнолітнього сина, у розмірі, що становить 1/4 частину всіх видів доходів (заробітку) відповідача щомісячно, на час навчання, починаючи з 19 грудня 2017 року, і до закінчення [PERSON] навчання, тобто до 30 червня 2021 року. Згідно з п.1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в частині суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у звязку з чим судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави, враховуючи, що позивач відповідно до положень Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору при поданні до суду позову про стягнення аліментів. Відповідно до ст.ст.182, 199, 200 СК України,

Outcome: partial