Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 29 вересня 2015 року, в якому у них народилася одна дитина дочка [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем. Поряд з тим, зазначила, що після укладення шлюбу сторонни проживали у будинку її батьків, проте з 17 вересня 2018 року відповідач проживає окремо за іншою адресою, причиною чого стали тривалі непорозуміння між ними, які виникали через різні погляди на побудову сімейного життя, розподіл сімейних обов'язків та ведення спільного господарства. Протягом окремого проживання вони з відповідачем не спілкувалися щодо сімейних відносин та подальшого спільного проживання як сім'ї та збереження такої. За таких обставин вважає що шлюб став носити формальний характер, подальше збереження шлюбу є неможливим, у зв'язку з чим просила суд шлюб між ними розірвати. Сторони в судове засідання не з'явилися. Позивач подала до суду заяву, у якій просила справу слухати у її відсутності та відсутності її представника адвоката [PERSON], позов підтримує. Крім того зазначила, що не заперечує щодо ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач [PERSON] причини неявки не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи чи розгляд такої у його відсутності до суду не подав, як і відзиву на позов. За таких обставин, за згоди позивача, суд вважає за необхідне ухвалити у справі заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, відповідно до якої, якщо відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання та не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази надані сторонами, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, що сторонами не оспорювалося, стверджено свідоцтвом про шлюб серії І-ИД № 120991, виданого 29 вересня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Борщівського районного управління юстиції у Тернопільській області, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб 29 вересня 2015 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Борщівського районного управління юстиції у Тернопільській області, про що складено відповідний актовий запис № 134. Після укладення шлюбу присвоєно прізвище чоловікові та дружині «Черняк». Від шлюбу мають одну дитину дочку [PERSON], [INFO]. Також судом встановлено, що шлюб між сторонами набрав формальних рис, такі з 17 вересня 2018 року проживають окремо, подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. Наміру зберегти шлюб сторони не висловили. Виходячи з наведеного вище, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, а його розірвання не суперечить будь-чиїм законним правам та інтересам. Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судові витрати по справі у вигляді судового збору, так як приходить до висновку, що наведені позивачем обставини щодо матеріального забезпечення є підставою для звільнення такої від сплати судового збору. Тому, враховуючи викладене, на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України, Закону України «Про судовий збір»,

Outcome: approved