Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Пересічанської селищної ради Дергачівського району Харківської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, визнання права власності на жилий будинок з надвірними будівлями в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позову позивач [PERSON] посилається на те, що згідно свідоцтва про право особистої приватної власності на жилий будинок від 30.12.1968 року, виданого Пересічанською селищною радою депутатів трудящихся, жилий будинок по [ADDRESS] в цілому належав [PERSON], право власності зареєстроване в Харківському міжміському бюро технічної інвентаризації за реєстровим № 307. [PERSON] (її батько) помер [INFO] (свідоцтво про смерть серія [NUMBER], видане 19.06.2013 року актовий запис № 70, видане виконавчим комітетом Пересічанської селищної ради Дергачівського району Харківської області). [PERSON] (її мати)- померла [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER], виданим Пересічанською селищною радою Дергачівського району Харківської області [INFO], актовий запис № 37). Вона у встановлений законом 6-ти місячний строк звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON]. У зв'язку з тим, що старий будинок по [ADDRESS] було знесено, у 1972 році побудовано новий жилий будинок, згідно дозволу архітектури від 02.09.1969 року, який не введений в експлуатацію, право власності на нього не оформлено та у зв'язку з тим, що в свідоцтві про право особистої власності на жилий будинок прізвище ім'я по -батькові власника вказане « [PERSON]», а в свідоцтві про смерть її батька зазначено «[PERSON]», нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Самостійно виправити даний казус не має можливості у зв'язку зі смертю її батька, а тому не може одержати чи відновити документів, що посвідчує цей факт. Згідно відповіді КП «БТІДРР» № 26 від 21.01.2014 року жилий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] належав його батькові: [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого Пересічанською селищною радою депутатів трудящих від 15.08.1968 року № 14. Даний будинок знесений. В 1972 році побудований новий жилий будинок, згідно дозволу архітектури від 02.09.1969 року, який не введений в експлуатацію, право власності не оформлено. 15.01.2014 року Комунальне підприємство « Бюро технічної інвентаризації Дергачівської районної ради» провело інвентаризацію жилого будинку, розташованого по [ADDRESS] (інвентаризаційна справа 283, реєстровий номер 2-307). Згідно проведеної інвентаризації за вищевказаною адресою розташовані: жилий будинок літ. «А-1», з ганком літ. «а» загальною площею 71,8 кв.м., житловою площею 38,3 кв.м., надвірні будівлі: сарай літ. «Б», сарай літ. «В», погріб літ. «Г», гараж літ. «Д», сарай літ. «Ж», вбиральня літ. «З», літня кухня літ. «Е», колонка літ. «К», огорожа № 4. Вартість домоволодіння складає 45122 грн. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, в поданій до суду заяві позов підтримала повністю, просила позов задовольнити. Просила розгляд справи проводити без фіксації технічними засобами, що суд вважає за можливе. Представник Пересічанської селищної ради Дергачівського району Харківської області -відповідача у справі в судове засідання не з'явився, в поданій до суду заяві просив розгляд справи проводити в його відсутність, що суд вважає за можливе. Суд , вивчивши надані суду докази, приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи, згідно свідоцтва про право особистої приватної власності на жилий будинок від 30.12.1968 року, виданого Пересічанською селищною радою депутатів трудящихся, жилий будинок по [ADDRESS] в цілому належав [PERSON], право власності зареєстроване в Харківському міжміському бюро технічної інвентаризації за реєстровим № 307. [PERSON] ( батько позивача) помер [INFO] (свідоцтво про смерть серія [NUMBER], видане 19.06.2013 року актовий запис № 70,видане виконавчим комітетом Пересічанської селищної ради Дергачівського району Харківської області). [PERSON] (мати позивача)- померла [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER], виданим Пересічанською селищною радою Дергачівського району Харківської області [INFO], актовий запис № 37). Позивач у встановлений законом 6-ти місячний строк звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON]. У зв'язку з тим, що старий будинок по [ADDRESS] було знесено, та у 1972 році побудовано новий жилий будинок, згідно дозволу архітектури від 02.09.1969 року, який не введений в експлуатацію, право власності на нього не оформлено, та у зв'язку з тим, що в свідоцтві про право особистої власності на жилий будинок прізвище ім'я по -батькові власника вказане « [PERSON]», а в свідоцтві про смерть батька позивача зазначено «[PERSON]», нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Згідно відповіді КП «БТІДРР» № 26 від 21.01.2014 року жилий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] належав батькові: позивача [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого Пересічанською селищною радою депутатів трудящих від 15.08.1968 року № 14. Даний будинок знесений. В 1972 році побудований новий жилий будинок, згідно дозволу архітектури від 02.09.1969 року, який не введений в експлуатацію, право власності не оформлено. 15.01.2014 року комунальне підприємство « Бюро технічної інвентаризації Дергачівської районної ради» провело інвентаризацію жилого будинку, розташованого по [ADDRESS] (інвентаризаційна справа 283, реєстровий номер 2-307). Згідно проведеної інвентаризації за вищевказаною адресою розташовані: жилий будинок літ. «А-1», з ганком літ. «а» загальною площею 71,8 кв.м., житловою площею 38,3 кв.м., надвірні будівлі: сарай літ. «Б», сарай літ. «В», погріб літ. «Г», гараж літ. «Д», сарай літ. «Ж», вбиральня літ. «З», літня кухня літ. «Е», колонка літ. «К», огорожа № 4. Вартість домоволодіння складає 45122 грн. Факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Встановлення факту не має бути пов'язано з наступним вирішенням спору про право, підвідомчого суду. Якщо при розгляді справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право, підвідомчий суду, або суд сам дійде висновку, що у даній справі встановлення факту пов'язано з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз'яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах (ч. З ст. 255 ЦПК України). Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 N 7 « Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження Відповідно до ст. 234 ЦПК суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Стаття 256 ЦПК України вказує на те, що суд розглядає справи про встановлення факту:1) родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до ст. 273 ЦПК суд розглядає справи про встановлення належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігається з ім 'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження, зазначеними в її свідоцтві про народження або в паспорті (п. 6). Згідно до ч.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з ст.4 ЦПК України: здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. При таких обставинах, з урахуванням доказів, наданих по справі, а також спірних правовідносин між сторонами, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі ст. ст. 1216-1218, 1220-1223,1261,1268, 1270 ЦК України, ст.ст.3,4,256,273 ЦПК України, ППВСУ від N 5 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» ,

Outcome: approved