Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб укладений між ними від 08 вересня 2006 року виконкомом Нижньокринської селищної ради Совєтского р-ну м. Макіївки Донецької області, за актовим записом № 43, обґрунтовуючи позов тим, що подружнє життя не склалося через різні погляди на життя та діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім'ю, що призвело до припинення шлюбних відносин. В зв'язку з цим в подальшому не бажає продовжувати подружні відносини з відповідачем. Ухвалою судді Котелевського районного суду Полтавської області від 20.12. 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 04.01. 2019 року (а.с 17-18). 15.01.2019 року призначено справу до розгляду по суті на 04.02.2019 року (а.с. 31-32). Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася в установленому законом порядку, але надала до суду заяву від 04.01.2019 року, в якій позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить розірвати шлюб. Строк для примирення не потрібен (а.с. 22). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. [PERSON] телефонограмою від 04.02.2019 року повідомив, що з'явитися до Котелевського районного суду Полтавської області в судове засідання, яке призначене на 04 лютого 2019 року не має змоги, в зв'язку в з тим що знаходиться на роботі за межами Полтавської області. Просить суд розгляд даної справи провести без його участі. Позовні вимоги визнає повністю та не заперечує проти розірвання шлюбу (а.с. 38). У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, системно дослідивши матеріали даної цивільної справи (а.с.1-38), вивчивши правові норми, що регулюють дані правовідносини приходить до переконання, що позовну заяву [PERSON] слід задовольнити повністю з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до абз.3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року N 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. 08.09.2006 року виконкомом Нижньокринської селищної ради Совєтского р-ну м. Макіївки Донецької області, за актовим записом № 43 між [PERSON], [INFO] уродженцем м. Макіївка, Донецької області та жителем [ADDRESS] та [PERSON], [INFO], уродженкою м. Жданівка, Донецької області та жителькою [ADDRESS] було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим 08.09.2006 року (а.с. 10). Від цього шлюбу сторони мають спільну дитину : доньку - [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Частиною 2 ст. 104 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини - інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивачка категорично наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Враховуючи, що сторони фактично не підтримують подружніх відносин, у них виникають постійні непорозуміння, примирення є категорично неможливим, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача - [PERSON], відповідача - [PERSON] та їх малолітньої дитини. Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Задовольняючи позовні вимоги позивачки [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюб, суд виходить із засад справедливості, добросовісності, виваженості, розумності, відповідно до вимог п. п. 5, 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України. Відповідно до п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову - на відповідача, тому виходячи із змісту вище зазначеної норми з відповідача - [PERSON] на користь позивача - [PERSON] необхідно стягти витрати по сплаті судового збору у розмірі 704 грн. 80 коп. (а.с. 1 ). На підставі викладеного,

Outcome: approved