Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 04.03.2010 року та згідно рішення суду шлюб між сторонами було розірвано. Від шлюбу сторони мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження серії І АМ № 088552, де батьком зазначено відповідача. На даний час відповідач сплачує аліменти на користь позивача на утримання сина згідно рішення Ленінського районного суду м.Вінниці від 30.03.2007 року та згідно заяви відповідача про добровільну сплату аліментів до повноліття дитини. 07.06.2017 року синові [PERSON] виповнилося 18 років і стягнення аліментів припинено. Однак син сторін по справі продовжує навчання на 3 курсі денного відділення Вінницького коледжу економіки та підприємництва Тернопільського національного економічного університету, де навчається на контрактній формі навчання за спеціальністю «Правознавство», термін навчання до 30.06.2018 року, плата за навчання згідно договору № 127531 від 19 серпня 2012 року становить 25\~920 гривень за курс навчання. Син не працює та не отримує стипендії, тому немає коштів на існування та навчання, а тому потребує матеріальної допомоги з боку обох батьків. З метою запобігання непорозумінь між сторонами щодо участі відповідача в утриманні дитини позивач звернулася з даним позовом до суду та просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина в розмірі 1/2 частини від усіх видів його доходів щомісячно, починаючи стягнення з 07.06.2017 року на весь період навчання сина, але не довше ніж досягнення ним 23 х річного віку. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, дала пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві та просила суд позов задоволити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково та не заперечував проти стягнення з нього на користь позивача аліментів в розмірі ? частки від усіх видів його доходів щомісячно. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 04.03.2010 року, який було зареєстровано вдруге та який згідно рішення суду розірвано (а.с. 5). Від даного шлюбу сторони мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження серії І АМ № 088552, де батьком зазначено відповідача [PERSON] (а.с. 6). Згідно довідки № 103 від 18.05.2017 року [PERSON] навчається на 3 курсі денного відділення Вінницького коледжу економіки та підприємництва Тернопільського національного економічного університету, на контрактній формі навчання за спеціальністю «Правознавство». Період навчання з 01.09.2014 року до 30.06.2018 року. Стипендії не отримує (а.с. 8). Згідно договору № 127531 від 19 серпня 2012 року плата за навчання становить 25\~920 гривень за курс навчання (а.с. 9) Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 199 ч. 1 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Виниклі правовідносини регулюються ст. ст. 180-183 СК України, яким відповідають обставини справи, тому суд прийшов до висновку про часткове задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, враховуючи вищевказані обставини, зокрема те що сторони мають повнолітню дитину, яка продовжує навчання, відповідач є військовим пенсіонером, продовжує працювати, має постійну роботу та отримує достатнього рівня заробітну плату, приходить до переконання про наявність підстав для ухвалення рішення про стягнення з відповідача аліментів на користь позивача, на утримання повнолітнього сина в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, з дати досягнення сином повноліття - 07.06.2017 року та на весь період навчання сина, але не довше ніж досягнення ним 23 х річного віку . Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно п. 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої винесено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, то судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 79 ЦПК України до судових витрат серед іншого належать і витрати на правову допомогу. За таких обставин, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 200 грн. витрат на правову допомогу пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ст. ст. 88 ЦПК України з відповідача також слід стягнути на користь держави 640 грн. судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: partial