Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом до відповідача [PERSON], в якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 26 січня 2002 року в Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського обласного управління юстиції, запис за №37, стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі у розмірі 1 300 грн. щомісяця з проведенням відповідної індексації, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, розпочавши стягнення з дня предявлення позову до суду та до досягнення [PERSON] повноліття тобто до 17 червня 2020 року. В обґрунтування позову зазначила, що 26 січня 2002 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстровано в Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського обласного управління юстиції, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за №37, від шлюбу мають малолітню дитину доньку [PERSON], [INFO]. Крім того, зазначила, що, приблизно з осені 2014 року сімейні відносини стали погіршуватися, нерідко в сімї відбувалися сварки, з лютого 2015 року сімейні відносини лише загострилися, між ними втрачено почуття любові та поваги один до одного, шлюб носить формальний характер. Крім того, зазначила, що дитина проживає з нею та знаходиться на її утриманні, відповідач в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, хоча має таку можливість, так як займається послугами з перевезення пасажирів міським громадським транспортом, здає в оренду транспортний засіб автобус, у звязку з чим має постійний дохід, та є необхідним стягувати з нього аліменти в судовому порядку. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, до суду надала заяву за вх. №30892 від 27.11.2015 року про розгляд справи без її участі, позовні вимоги про розірвання шлюбу та стягнення аліментів підтримала, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, до суду надав заяву за вх. № 30149 від 18.11.2015 року про розгляд справи без його участі, позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу та стягнення з нього аліментів визнав у повному обсязі, не заперечував проти задоволення позову. Враховуючи подані сторонами заяви, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, не суперечать законодавству, яке регулює сімейні правовідносини, та підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що сторони зареєстрували шлюб 26 січня 2002 року в Центральному відділі реєстрації актів громадянського стану Кіровоградського обласного управління юстиції, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за №37, та 26 січня 2002 року видано свідоцтво про одруження серії 1-ОЛ № 025510, шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, намірів відновлювати їх не мають, шлюб носить формальний характер. Сімейні стосунки між подружжям не склалися, як зазначено в позові, через відсутність взаєморозуміння, різних поглядів на сімейне життя, між подружжям втрачено почуття любові та поваги один до одного, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. За вказаних обставин подальше спільне життя і збереження шлюбу сторін суперечить інтересам подружжя. Відповідно до ч.2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За викладених обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини предявлення позову про розірвання шлюбу, волевиявлення позивача припинити шлюбні відносини, враховуючи також ту обставину, що рішення позивача про розірвання шлюбу та предявлення з цього приводу позову до суду прийнято з усвідомленням нею його наслідків, виходячи при цьому також з відсутності у взаєминах сторін морально-правової основи шлюбу, до якої належать почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги, підтримки та піклування, суд дійшов висновку про те, що шлюб між сторонами носить суто формальний характер, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті права сторін, а також права їх малолітньої дитини, в звязку з чим позовні вимоги позивача в частині розірвання шлюбу є доведеними, та такими, що підлягають задоволенню. Судом також встановлено, що від шлюбу сторони мають малолітню дитину доньку [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження серії 1-ОЛ №078661, виданого 08 липня 2002 року Центральним відділом реєстрації актів громадянського стану Кіровоградського обласного управління юстиції, актовий запис в книзі записів актів громадянського стану про народження за №1088. Батьками дитини [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження зазначені в графі «мати» - [PERSON], в графі «батько» -[PERSON]. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, причому відповідно до ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Згідно із ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою статті 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу, за якою розмір аліментів визначається у твердій грошовій сумі (ч.2 ст.182 СК України). На підставі вищевикладеного, враховуючи, що обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька, приймаючи до уваги, що дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на утриманні, при цьому, судом під час розгляду справи не встановлено наявності у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, виконавчих листів, за якими б проводилися стягнення, не можливості сплачувати аліменти, а також інших обставин, визначених ст.182 СК України, які мають прийматися судом до уваги при розгляді питання про стягнення аліментів, приймаючи також до уваги що, в адресованій на адресу суду заяві відповідач не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини в розмірі, визначеному позивачем, на підставі чого суд вважає, що позовні вимоги позивача в частині стягнення аліментів з відповідача на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі, визначеному позивачем, обґрунтовані, ґрунтуються на вимогах закону, в звязку з чим підлягають задоволенню. При цьому, судом відзначається, що відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, тим самим, сторони не позбавлені можливості звертатися до суду з позовною заявою про збільшення/зменшення розміру аліментів за наявності вказаних обставин. Згідно з п.1 ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в частині суми платежу за один місяць. Крім того, відповідно до ч.ч.1, 3 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати; у разі, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, у звязку з чим з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 487 грн. 20 коп. за подання позовної заяви про розірвання шлюбу та на користь держави з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 487 грн. 20 коп. в частині вирішення позовних вимог про стягнення аліментів, враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору при поданні позовної заяви про стягнення аліментів. Відповідно до ст.ст. 104, 110, 112, 180, 182, 184, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved