Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій в якій, з урахуванням уточнень, прийнятих судом до розгляду, просила виділити в натурі 1/2 частину від частини 57/100 будинку літ. А-1 по [ADDRESS] та визначити порядок користування земельною ділянкою по варіанту № ІV висновку судової будівельно-технічної експертизи. Позовні вимоги мотивовані тим, що 57/100 частин житлового будинку [ADDRESS] літ. А-1 з відповідною частиною надвірних будівель житловою площею 56,8 кв. м. на земельній ділянці площею 669 кв. м., належить позивачці та її рідній сестрі [PERSON] в рівних частинах на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.08.1994 року, посвідченого Дванадцятою Харківською нотаріальною конторою, номер спадкової справи 443/94, реєстровий № 4-3782 та зареєстрованого Харківським міським бюро технічної інвентаризації № 23401 від 10.07.1995 року. [INFO] померла сестра позивачки [PERSON], після смерті якої 1/2 частину від частини 57/100 вказаного житлового будинку прийняла її донька [PERSON], але свідоцтво про право на спадщину за законом вона не отримала. Реальний розподіл будинку між сторонами не проводився і порядок користування земельною ділянкою не визначався. Таким чином, враховуючи, що у добровільному порядку між сторонами не досягнуто згоди щодо поділу 57/100 частин будинку та визначення порядку користування земельною ділянкою, позивач звернувся з вказаним позовом до суду. Позивачка в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила суд виділити в натурі 1/2 частини від частини 57/100 будинку літ. А-1 по [ADDRESS] по варіанту № ІV судової будівельно-технічної експертизи. Відповідач в судовому засіданні заперечувала проти проведення реального розподілу житлового будинку з надвірними спорудами та визначення порядку користування земельною ділянкою по [ADDRESS] по варіанту № ІV, та просила суд виділити в натурі 1/2 частини від частини 57/100 будинку літ. А-1 по [ADDRESS] по варіанту № І або № ІІ судової будівельно-технічної експертизи, посилаючись на те, що вказані варіанти розподілу відповідають порядку користування, що склався та не потягнуть за собою значних збитків для здійснення переобладнання. З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків, суд встановив наступне. Згідно зі Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 21.08.1994 року, посвідченого Дванадцятою Харківською нотаріальною конторою, зареєстрованого в реєстрі за № 4-3782, спадкоємцями майна гр. [PERSON], померлого [INFO], в рівних частинах кожний є його доньки: [PERSON] та [PERSON]. Спадкове майно, на яке видане це свідоцтво, складається з 57/100 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходяться в [ADDRESS]. На земельній ділянці площею 669 кв. м., знаходиться житловий будинок літ. А-1, житловою площею 56,8 кв. м. та надвірні будівлі при ньому: 2 літніх кухні літ. Б, Е, сіни літ. б, 2 сараї літ. В, Ж, вбиральня літ. Г, душ літ. Д, гараж літ. И, льох літ. З, огорожа № 1-6. Крім того, судовим розглядом встановлено, що [PERSON] згідно з договором дарування від 03.12.1987 року, посвідченим Дванадцятою Харківською нотаріальною конторою, зареєстрованого в реєстрі за № 3-457 належало 43/100 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться в [ADDRESS]. [INFO] померла [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER]. Судовим розглядом встановлено та не заперечується сторонами у справі, що [PERSON], яка є донькою [PERSON], є єдиним спадкоємцем першої черги за законом, та прийняла спадщину після смерті своєї матері, оскільки фактично проживала за адресою: [ADDRESS]. Право власності відповідачка [PERSON] на належну їй частину спірного житлового будинку в установленому законом порядку не зареєструвала й до цього часу. Однак, зазначений факт, який має місце виключно внаслідок зловживання відповідачкою [PERSON] своїми цивільними правами та навмисного невиконання покладеного на неї законодавством (ст. 182 ЦК України) цивільного обов'язку щодо державної реєстрації права власності на належне їй нерухоме майно, не свідчить про те, що остання не набула права власності на належну їй після смерті її матері частину спірного житлового будинку, оскільки відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відсутність державної реєстрації права власності відповідача на належну їй частку у спільному майні обмежує правомочність останньої лише щодо розпорядження цією часткою, а не щодо володіння та користування нею (ч. ст. 317 ЦК України). Відповідачка вважає за доцільне виділити в натурі 1/2 частини від частини 57/100 будинку літ. А-1 по [ADDRESS] по варіанту № І або № ІІ судової будівельно-технічної експертизи, оскільки ці варіанти розподілу відповідають порядку користування, що склався, посилаючись на те, що домовленості щодо такого користування було досягнуто ще між позивачкою та її сестрою [PERSON]. Допитані в судовому засіданні в якості свідків [PERSON], [PERSON] та [PERSON], пояснили суду, що зі слів відповідача їм відомо про те, що порядок користування спірною частиною житлового будинку був досягнутий між [PERSON] та [PERSON] ще за життя останньої, та продовжує існувати і до цього часу. Крім того, свідки зазначили, що відповідачка в частині будинку, яку вона на даний час займає, зробила ремонт. Позивач, в свою чергу, наголосила, що така домовленість щодо фактичного користування 57/100 частинами спірного житлового будинку була досягнута нею з її рідною сестрою, проте зазначила, що оскільки після смерті сестри і на даний час між сторонами виникають суперечки з приводу користування домоволодінням та земельною ділянкою, вона звернулася до суду з вказаною позовною заявою. Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. ст. 316, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства. Згідно з ч. 1 ст. 355, ч. 1 ст. 356 УК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. В силу положень ст.ст. 319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, у тому числі щодо захисту права спільної часткової власності. Виходячи з цих положень правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування і розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Крім того, згідно приписів ч. 1, 2 ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними з припиненням права спільної часткової власності. У разі недосягнення такої домовленості між співвласниками спір за позовом будь-кого із них вирішується судом. Згідно з роз'ясненнями, наданими в п.п. 6, 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 4 жовтня 1991 р. N 7 з наступними змінами «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», поділ жилого будинку в натурі між учасниками спільної часткової власності на будинок можливий за умови, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру), яка відповідає розміру їх часток у праві власності, а також за наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з врахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась. У тих випадках, коли для поділу необхідне переобладнання та перепланування будинку, він проводиться при наявності дозволу на це виконкому місцевої ради (ст. 152 ЖК). При поділі жилого будинку суд зобов'язаний зазначити в рішенні, яка відокремлена (ізольована після переобладнання) частина будинку конкретно виділяється і яку частку в будинку вона складає, а також, які підсобні будівлі передаються власнику. Відповідно до ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Згідно зі ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності на жилий будинок, будівлю або споруду. Як роз'яснено у п.п. 19, 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» з наступними змінами і доповненнями, у справах за позовом учасників спільної власності на землю про встановлення порядку володіння й користування спільною земельною ділянкою, на якій розташовані належні їм жилий будинок, господарські будівлі та споруди, суд з'ясовує і враховує можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, необхідність зведення будівель, розташування плодово-ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвір'я тощо. Враховуються також вимоги санітарних правил і правил протипожежної безпеки. В разі неможливості перенесення співвласником господарських будівель і насаджень на надану в його користування частину ділянки суд має обговорити питання про відповідну грошову компенсацію. При пред'явленні вимог кожним з учасників спільної власності про встановлення порядку користування спільною земельною ділянкою суд може залишити в спільному користуванні лише ділянки, роздільне користування якими встановити неможливо. Зазначені абзаци 1 і 2 пункту 19 стосуються також випадків, коли належні особам на праві спільної власності жилий будинок, господарські будівлі та споруди розташовані на земельній ділянці, яка знаходилася в їх користуванні до її приватизації або за договором оренди. Виходячи з того, що порядок користування спільною земельною ділянкою, у тому числі тією, на якій розташовані належні співвласникам жилий будинок, господарські будівлі та споруди, визначається насамперед їхньою угодою залежно від розміру їхніх часток у спільній власності на будинок, суд відповідно до статті 88 ЗК України бере до уваги цю угоду при вирішенні спорів як між ними самими, так і за участю осіб, котрі пізніше придбали відповідну частку в спільній власності на землю або на жилий будинок і для яких зазначена угода також є обов'язковою. Якщо до вирішення судом спору між співвласниками жилого будинку розмір часток у спільній власності на земельну ділянку, на якій розташовані будинок, господарські будівлі та споруди, не визначався або вона перебувала у користуванні співвласників і ними не було досягнуто угоди про порядок користування нею, суду при визначенні частини спільної ділянки, право на користування якою має позивач (позивачі), слід виходити з розміру його (їх) частки у вартості будинку, господарських будівель та споруд на час перетворення спільної сумісної власності на спільну часткову чи на час виникнення останньої. При встановленні порядку користування земельною ділянкою у резолютивній частині рішення суд повинен вказати розміри й межі тих ділянок, які має використовувати кожна зі сторін, і тих, які виділено для спільного користування. Як встановлено судовим розглядом, об'єктом цивільно-правового спору є успадковані сторонами 57/100 частин житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS] та належить останнім на праві спільної часткової власності. Зазначений житловий будинок розташований на земельній ділянці, загальна площа якої згідно технічного паспорту на домоволодіння складає 669 кв.м.. По справі також встановлено, що між співвласниками успадкованої частини житлового будинку вже давно склався фактичний порядок користування цим житлом, згідно з яким позивач та відповідач особисто, кожний окремо, користуються внутрішніми приміщеннями житлового будинку. Разом із тим, між співвласниками виникають конфлікти з приводу спільного користування вказаним житловим будинком, надвірними будівлями та спорудами, а також присадибною земельною ділянкою, стосовно порядку користування якою будь-якої угоди між сторонами не існує з огляду на їх протилежні позиції з цього приводу, що є підставою для судового втручання в ситуацію з метою врегулювання взаємовідносин сторін, як співвласників 57/100 частин вказаного нерухомого майна, яке перебуває у їх спільній частковій власності. Виходячи з приписів ст. 364 ЦК України співвласники спірної частини домоволодіння, що розташоване за адресою: [ADDRESS], мають право на виділ у натурі належної їм частки у цьому спільному майні. Однак, враховуючи специфіку спірної частини об'єкта спільного нерухомого майна, який у цілому складається з двох відокремлених самостійних житлових будинків з надвірними будівлями та спорудами, а також кількості співвласників, яких є тільки двоє, виділ частки в натурі лише одному зі співвласників без виділу в натурі частки, належної іншому співвласнику, є неможливим у принципі. Згідно висновку проведеної за клопотанням позивача судової будівельно-технічної експертизи № 4883/11262/11263 від 02.12.2013 року експертом з урахуванням розташування спірного житлового будинку, планування і розмірів приміщень, його конструктивних елементів, розташування надвірних будівель, розміру та конфігурацій земельної ділянки, ідеальних часток співвласників будинку запропоновано чотири варіанти його реального поділу в натурі. При цьому, вирішуючи питання про поділ 57/100 частин спірного житлового будинку, який є об'єктом спільної часткової власності сторін, суд вважає прийнятним для використання та реалізації саме ІV варіант цього поділу, запропонований експертом, який, як і всі інші варіанти розподілу, передбачає виконання певного обсягу робіт з переобладнання внутрішніх приміщень будинку, у зв'язку з чим вважає за доцільне провести поділ 57/100 частин житлового будинку [ADDRESS] між його співвласниками в натурі наступним чином: Виділити позивачеві [PERSON] на належну їй ідеальну частку (1/2 від 57/100 частини будинку) у праві спільної часткової власності на вказаний житловий будинок, що складає 20/100 частин домоволодіння по [ADDRESS]: - по житловим будівлям: частину кухні 1-2 у будівлі літ. «А-1», площею 6,25 кв.м.; частину житлової кімнати 2-11 у будівлі літ. «А-1», площею 8,5 кв.м.; кухню 1-1 у будівлі літ. «а», площею 4,7 кв.м.; - по надвірним спорудам: тамбур літ. «а3», гараж літ. «И», ворота № 1, огорожу № 2, хвіртку № 4. В загальне користування між І та ІІ співвласником виділити огорожу № 3. Всього приміщень та споруд на загальну суму 34381,5 грн., що в арифметичному виразі становить 20/100 частини житлового будинку та на 150,25 грн. більше від вартості належної їй ідеальної частки. Виділити іншому співвласнику - відповідачу [PERSON] на належну їй ідеальну частку (1/2 від 57/100 частини будинку) у праві спільної часткової власності на вказаний житловий будинок, що складає 80/100 частин домоволодіння по [ADDRESS]: - по житловим будівлям: частину кухні 1-2 у будівлі літ. «А-1», площею 4,55 кв.м.; частину житлової кімнати 1-5 у будівлі літ. «А-1», площею 4,0 кв.м.; гардероб 2-9 у будівлі літ. «А-1», площею 4,0 кв.м.; коридор 2-10 у будівлі літ. «А-1», площею 2,2 кв.м.; частину житлової кімнати 2-11 у будівлі літ. «А-1», площею 5,3 кв.м.; - по надвірним спорудам: літню кухню літ. «Б», тамбур літ. «б», сарай літ. «В», вбиральню літ. «Д», сарай літ. «Ж», льох літ. «З» (1/2). В загальне користування між І та ІІ співвласником виділити огорожу № 3. Всього приміщень та споруд на загальну суму 34081,00 грн., що в арифметичному виразі становить 80/100 частини житлового будинку та на 150,25 грн. менше від вартості належної їй ідеальної частки. Залишити за співвласником [PERSON] особисто побудовані: житлову прибудову літ. «А1-1», площею 32,7 кв.м.; прибудову літ. «а1», площею 9,1 кв.м; прибудову літ. «а5», площею 13,9 кв.м; та по надвірним спорудам: тамбур літ. «а6», льох літ. «З»(1/2), навіс літ. «Н», хвіртка № 5, ворота № 6. По вказаному варіанту розподілу І співвласнику виділяється приміщень і будівель на суму 34381,5 грн., ІІ співвласнику на суму 140550,5 грн., у зв'язку з чим частки співвласників домоволодіння складають: І співвласник - 20/100; ІІ співвласник - 80/100. Відповідно до зроблених розрахунків, грошову компенсацію необхідно виплатити І співвласнику [PERSON] на користь ІІ співвласника [PERSON] у розмірі 150,25 грн.. Для здійснення зазначеного варіанту поділу житлового будинку між його співвласниками в натурі необхідно провести наступні переобладнання: 1. Звести перегородку в приміщенні 1-2 та 2-11, влаштувати приміщення житлової кімнати не менш ніж 15,0 кв.м.; частину стіни між приміщеннями 1-2 та 2-11 демонтувати, провести заходи по переопиранню несучих конструкцій житлового будинку. 2. Збільшити приміщення кухні 1-1 до нормативної. 3. Перегородки між приміщеннями 2-9, 2-10 та 2-11 розібрати, закладений дверний проріз між приміщення 1-5 та 2-9 розібрати; у співвласника [PERSON] приміщення кухні 2-5 площею 10,5 кв.м мається в прибудові літ. «а5», тому по вказаному варіанту улаштування приміщення кухні площею не менш ніж 7,0 кв.м. не передбачається. 4. Перегородку між приміщеннями 1-5 та 1-2 розібрати, влаштувати дверний проріз вставити дверний блок між приміщеннями 1-5 та 2-3; закладений дверний проріз між приміщеннями 2-2 та 2-3 розібрати. 5. Дверний блок між приміщеннями 2-4 та 2-10 демонтувати, дверний проріз закласти; дверний блок між приміщеннями 2-4 та 2-8 демонтувати, дверний проріз закласти. Розподіл горища житлового будинку літ. «А-1» проводити по лінії розподілу житлового будинку без зведення перегородки. Після проведення вказаних переобладнань перерозподілити частки у праві власності на житловий будинок [ADDRESS], визнавши за позивачем [PERSON] право власності на 20/100 її частин замість раніше належної їй ідеальної частки у праві спільної часткової власності на це нерухоме майно; за відповідачем [PERSON] - на 80/100 частин вказаного житлового будинку замість раніше належної їй ідеальної частки у праві спільної часткової власності на цей об'єкт нерухомості. У зв'язку з поділом зазначеного житлового будинку між його співвласниками в натурі право спільної часткової власності на цей житловий будинок відповідно до ч. 2 ст. 367 ЦК України слід припинити. Крім того, з огляду на існуючі між співвласниками спірного житлового будинку протиріччя та відсутність між ними будь-якої згоди щодо користування присадибною земельною ділянкою, що призводить до виникнення суперечок, конфліктів і взаємних претензій та стало приводом для звернення позивача до суду за захистом своїх прав, суд вважає за можливе задовольнити й позовні вимоги останньої щодо встановлення порядку користування земельною ділянкою, розташованою по [ADDRESS], встановивши цей порядок відповідно до IV варіанту, запропонованого у висновку судової будівельно-технічної експертизи № 4883/11262/11263 від 02.12.2013 року з урахуванням уточнень від 16.05.2014 року, який передбачає можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, та враховує розташування господарських будівель і споруд, що реально виділені у власність сторонам, а також можливість окремого виходу та виїзду для кожного із них з подвір'я, а саме: - виділити в користування позивача [PERSON] земельну ділянку площею 190,66 кв.м., що відповідає її ідеальній частці; - виділити в користування відповідача [PERSON] земельну ділянку площею 478,34 кв.м., що відповідає її ідеальній частці. При цьому межа розподілу земельної ділянки поділяє земельну ділянку на ділянки: від точки А до точки Б по межі розподілу житлового будинку літ. «А-1», від точки Б до точки В довжиною 1,24 м, від точки В до точки Г довжиною 3,68 м, від точки Г до точки Д довжиною 4,51 м, від точки Д до точки Е довжиною 15,03 м, від точки Е до точки Е1 довжиною 21,5 м, від точки Е до точки Е2 довжиною 7,62 м. З урахуванням вимог ч. 4 ст. 10 ЦПК України в судовому засіданні оголошувалася перерва для можливості надання позивачем відповідного дозволу виконкому місцевої ради, інспекції державного архітектурно-будівельного контролю на проведення переобладнань, які необхідно здійснити у житловому будинку для його поділу в натурі. Разом з цим, звернення позивача до виконкому місцевої ради позитивних наслідків не дали, оскільки відповідно до Порядку перепланування і (або) переобладнання жилих будинків та жилих приміщень у місті Харкові, затвердженого рішенням 5 сесії Харківської міської ради 6 скликання від 23.02.2011 року №162/11, однією з обов'язкових підстав для надання дозволу на перепланування чи переобладнання жилих приміщень є письмова згода на їх проведення усіх співвласників житлового будинку, що в даному випадку, в зв'язку з категоричною позицією відповідача унеможливлює отримання такого дозволу. Питання щодо судових витрат суд вирішує відповідно до положень ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved