Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича, Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АССІСТО», третя особа на стороні відповідача, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватний виконавець виконавчого округу Волинської області Пирога Сергій Степанович, про визнання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. від 22.06.2021 № 204222, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АССІСТО» заборгованість у розмірі 7158, 80 грн, таким, що не підлягає виконанню та стягнення понесених судових витрат в сумі 1362 грн. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 22 червня 2021 року № 204222 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. винесено виконавчий напис про стягнення з неї на користь ТзОВ «ФК`АССІСТО» заборгованості в розмірі 7158,80 грн. 18.10.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Волинської області Пирога С.С. на підставі виконавчого напису відкрито виконавче провадження ВП № 667159211. Постанову про відкриття виконавчого провадження, де не було зазначено на підставі якого документу зроблено виконавчий напис, постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, постанову про стягнення з боржника основної винагороди, постанову про арешт майна боржника, були отримані нею на початку листопада 2021 року. Вважає, що виконавчий напис зроблено таємно, без попередження та направлення письмової вимоги та без надання нотаріусу документації, що підтверджує безспірність суми заборгованості та без дотримання вимог ЗУ «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом МЮУ від 22.02.2012 року № 296/5 та постанови КМУ від 29.06.1999 року № 1172, тому є всі підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Крім того, згідно листа МЮУ від 30.06.2021 № 1075/6 діяльність приватного нотаріуса Остапенка Є.М. зупинена у зв`язку із необґрунтованою відмовою нотаріуса надати документи для перевірки організації нотаріальної діяльності. Ніяких фінансових відносин з ТзОВ «Фінансова компанія «АССІСТО» у неї не було і не могло бути, тому позовні вимоги вважає безпідставними. Ухвалою судді від 17.11.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалою судді від 17.11.2021 року [PERSON] про забезпечення позову у справі за позовом [PERSON] до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича, Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АССІСТО» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, третя особа на стороні відповідача, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору,- приватний виконавець виконавчого округу Волинської області Пирога Сергій Степанович - задоволено частково. Забезпечено позов, шляхом зупинення стягнення у виконавчому провадженні № 67159211, відкритому на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича від 22.06.2021 та зареєстрованого в реєстрі за № 204222 про стягнення з [PERSON] на користь ТзОВ «Фінансова компанія «АССІСТО» 7158, 80 гривень заборгованості. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак скерувала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач приватний нотаріус Київського нотаріального округу Остапенко Є.М. в судове засідання не з`явився, хоча повідомлявся про час та місце розгляду справи, однак до суду повернувся конверт із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Представник відповідача ТзОВ «Фінансова компанія «АССІСТО» в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов суду не надав, про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяви, клопотання про відкладення розгляду справи від представника відповідача на адресу суду не надходили. Третя особа - приватний виконавець виконавчого округу Волинської області Пирога Сергій Степанович в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, письмові пояснення суду не надав, про дату час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. За погодженням позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв`язку, об`єктивно оцінивши усі наявні докази, суд приходить до наступного висновку. Із постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №67159211 вбачається, що 18.10.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Волинської області Пирога С. С. відкрито виконавче провадження про примусове виконання виконавчого напису № 204222, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. від 22 червня 2021 року про стягнення з боржника [PERSON] невиплачені в строк грошові кошти на користь ТзОВ «ФК «АССІСТО», якому ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу №616802.1465 від 25.03.2050 року за кредитним договором №ВLаЖГА00058781 від 04.08.2011 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський акціонерний банк» та [PERSON] строк платежу за кредитним договором настав. Боржником допущено прострочення платежів. Вимоги ТОВ «ФК «АССІСТО» задовольнити стягнути з [PERSON] за період з 25.03.2021 року по 28.05.2021 включно суму у розмірі 5614,68 грн - заборгованість за тілом кредиту та 1044,12 грн - заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами та комісією, за вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі ст.31 ЗУ «Про нотаріат» стягнуто плати із стягувача, яка підлягає стягненню з боржника на користь стягувача, загальна заборгованість [PERSON] становить 7158,80 грн. Крім того, з боржника стягнуто основну винагороду приватного виконавця в розмірі 715,88 грн. що вбачається із постанови про стягнення з боржника основної винагороди та 500 грн - розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, що стверджується постановою про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження. 18.10.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Волинської області Пирогою С.С. при примусовому виконанні виконавчого напису винесено постанову про арешт майна боржника [PERSON] на все рухоме та нерухоме майно, що їй належить. За загальним правилом ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених ч. 1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат»(далі - Закон), порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (стаття 87 Закону України «Про нотаріат»). Частиною першою статті 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Відповідно до п.1 Переліку №1172, для одержання виконавчого напису щодо стягнення за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку ) подаються: а)оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б)документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. п. 1.1. даної Глави встановлено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Згідно п.1.2. перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.3.1, п.3.2 гл.16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5(далі Порядок), нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. Відповідно до п.2 вказаного Переліку для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами подаються оригінал кредитного договору та засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням сум заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Відповідно до п.2.3 Порядку боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на адресу боржника. Згідно п.3.1 вказаної Глави, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Відповідно до п.3.2 безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172. Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акту має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документів згідно з Переліком, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум, витребування майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Така правова позиція Великої Палати Верховного Суду викладена у постановах від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19), від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17 (провадження № 14-278 гс18) та від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557 цс 19). Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі №826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.11.2016 скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постанова набрала законної сили з моменту проголошення. Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. В матеріалах справи відсутні докази того, що нотаріусу було надано для вчинення виконавчого напису належні та допустимі докази наявності заборгованості у боржника [PERSON] , який би відповідав встановленим законодавством вимогам. Відповідачі не подали суду жодних доказів, які б спростовували твердження позивача та обґрунтовували законність та правомірність, підставність вчинення виконавчого напису, у зв`язку із наявною у боржника заборгованістю, зокрема не подано суду договору про відступлення прав вимоги за укладеним кредитним договором . Укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Відсутні відомості про те, що на час вчинення виконавчого напису вживалися дії щодо повідомлення боржника про необхідність погашення заборгованості за кредитним договором, а також того, що письмова вимога про усунення порушень за кредитним договором отримана боржником у строки передбачені п.2.3 Порядку. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора, тобто нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх. Зокрема, документом, що підтверджує цей факт, є отримання боржником вимоги стягувача щодо усунення порушень зобов`язання з підписом боржника про його отримання, що свідчить про ознайомлення боржника з поданою вимогою. Саме таку правову позицію висловив Верховний Суд України в постанові від 20 травня 2015 року (справа № 6-158цс15). Крім того відсутні докази, що вчинення виконавчого напису здійснювалось на підставі оригіналу кредитного договору не був посвідчений нотаріально та засвідченої стягувачем виписки з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Суду не надано доказів того, що нотаріус з`ясував чи не пропущено банком строк позовної давності, не встановив коли було здійснено останню оплату по кредиту, для встановлення моменту виникнення права вимоги. Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що факт безспірності підпадає під об`єктивний сумнів, стверджувати протилежне підстави відсутні, а тому зазначений виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, тобто позовні вимоги є обґрунтованими. Крім того, у відповідності до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України з відповідачів в рівних частинах слід стягнути на користь позивача понесені нею по справі судові витрати в сумі 1362 грн. (908 гривень - за подання позовної заяви і 454 гривень - за подання заяви про забезпечення позову). На підставі ст.ст. 15, 16, 257, 261, 509, 531, 598 ЦК України, ст.ст. 87, 88 ЗУ «Про нотаріат»,

Outcome: approved