Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач в обґрунтування своїх вимог посилається на те, що шлюб з відповідачем укладено 18.05.2002, про що в книзі реєстрації актів громадянського стану відділу реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції міста Харкова зроблений відповідний актовий запис за № 131. [PERSON] вказує, що на початку 2016 року сімейні відносини між сторонами припинилися, спільне життя стало неможливим. Між подружжям наявні різні погляди на сімю, відповідачем нехтуються сімейні цінності, моральність сімейних відносин. Позивач, знаходячись з відповідачем, відчуває неповагу з його боку до своєї людської гідності та честі. Як зазначає [PERSON], відповідач впевнений, що обовязок забезпечувати сімейний добробут покладений на жінку. За весь час шлюбу відповідач не намагався створити умови для народження дитини, не переймався за те, що більше десятирічного спільного життя подружжя у сторін не має своїх дітей. Проте, протягом всього спільного життя сторін, відповідач постійно сварився з позивачем, що негативно впливає на внутрішній стан [PERSON], за останній рік позивач усвідомила та впевнилася у відсутності між сторонами взаємної любові, дружби, поваги та взаємодопомоги. Причиною припинення шлюбно-сімейних відносин подружжя є те, що сторони живуть окремо, спільного господарства не ведуть, відповідач не цікавиться життям позивача, не поділяє її інтереси, заперечує договірну природу шлюбу, що є додатковою причину розпаду сімейного союзу. Позивач зазначила, що сімейні відносини будуються на паритетних засадах, на почуттях взаємного кохання та підтримки одним одного, що у шлюбі сторін остаточно втрачено і засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Спільних дітей сторони не мають. Спільного майна за час шлюбу позивач з відповідачем не набули, тобто спори майнового характеру відсутні. Позивач після розірвання шлюбу просить змінити її шлюбне прізвище на дошлюбне «Гурєва». Позивач подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити та не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач, який, відповідно до ч. 6 ст. 74 ЦПК України, повідомлений про час, дату та місце розгляду справи належним чином, в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Відповідно до ч. 3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобовязані добросовісно здійснювати свої процесуальні права та виконувати процесуальні обовязки. У звязку з чим суд вважає за необхідне розглянути справу без участі відповідача. Згідно статті 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Відповідно ст. 110 СК України шлюб скасовується в судовому порядку, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання чоловіка й жінки із збереженням родини неможливо. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і зберігання шлюбу неможливе, сімя існує лише формально, єдиний сімейний бюджет відсутній, сторони не підтримують шлюбно-сімейні стосунки тривалий час , втратили один до одного почуття любові та поваги. Зі свідоцтва про одруження серії 1-ВЛ № 158121, виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції міста Харкова 12.05.2002, вбачається, що при одружені позивач змінила дівоче прізвище «Гурєва» на прізвище чоловіка «Будкова». При цьому, відповідно до\~статті 113 Сімейного кодексу України\~особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивачем заявлено вимогу про відновлення її дошлюбного прізвища, суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу відновити її дошлюбне прізвище - «Гурєва». Крім того, позивач просила стягнути з відповідача на її користь\~судові витрати. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, сплачений\~ позивачем судовий збір, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 2), підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved