Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що перебуваючи в шлюбі з відповідачем, у них народився син [PERSON] , [INFO] . Дитина знаходяться на її утриманні, а відповідач в добровільному порядку не надає їй належної матеріальної допомоги, тривалий час припинив утримувати та виховувати сина, хоча має таку можливість, так як їздить на заробітки за кордон. Також зазначає, що її відомо про те, що відповідач на даний час має в Польщі постійне місце роботи далекобійника. Тому, просить суд стягувати з відповідача на її користь аліменти, на утримання дитини, визначені у твердій грошовій сумі у розмірі по 4000 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого законодавством для дитини відповідного віку, з моменту звернення до суду та до досягнення сином повноліття. 06 серпня 2019 року представником відповідача - адвокатом Печінкою П.В. подано відзив на позовну заяву, в обґрунтування якого сторона відповідача посилається на те, що відповідач не відмовляється від виховання своєї дитини і мав бажання у добровільному порядку узгодити розмір та механізм надання дитині матеріального забезпечення. Таке бажання відповідача викликане тим, що знаючи про існуючі у сім`ї позивачки моральні та матеріальні стосунки він впевнений, що аліменти будуть спрямовані не на забезпечення дитини, а на витрати членів сім`ї позивачки. У зв`язку із відсутністю у позивачки наміру добровільно та у позасудовий спосіб вирішити дане питання, відповідач незгідний із розміром аліментів, який позивачка зазначила у позовній заяві, з тих причин, що після припинення фактичних шлюбних стосунків із позивачкою, він створив нову сім`ю і проживає у цивільному шлюбі із [PERSON] та її сином [PERSON] , [INFO] , якого виховує як рідного та матеріально забезпечує. У зв`язку із відсутністю роботи по місцю проживання, відповідач дійсно періодично вимушений виїжджати за кордон, працювати на різних некваліфікованих роботах, проте, заробітки, там носять нерегулярний характер. Інших джерел доходу відповідач немає, а тому нерегулярними заробітками він вимушений забезпечувати не тільки себе а й членів своєї сім`ї. Позивач [PERSON] \~та її\~представник \~адвокат Студена\~М.М. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю, просять позов задовольнити. Також позивач [PERSON] додатково пояснила, що на даний час вона проживає із своїми батьками. Відповідач працює в Польщі та має можливість утримувати дитину, однак, матеріальної допомоги добровільно не надає, в квітні 2019 року в останнє приніс цукерки дитині. Представник відповідача - адвокат Печінка П.В. в судовому засіданні позов визнав частково, а саме, просить суд стягувати аліменти з відповідача у розмірі 1100 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Процесуальні витрати просить покласти на позивача та відповідача, по 50%. Суд, заслухавши доводи сторін, дослідивши письмові докази в справі та письмові пояснення, викладені в заявах по суті справи, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі, який вони зареєстрували шлюб 18 квітня 2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Гусятинського районного управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис №27, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 18 квітня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Гусятинського районного управління юстиції у Тернопільській області. Від шлюбу в сторін є син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 21 червня 2016 року Личковецькою сільською радою Гусятинського району Тернопільської області. Добровільно питання утримання малолітнього сина сторонами не врегульовано. Згідно довідки №752 від 03.07.2019 року, виданої Личковецькою сільською радою Гусятинського району Тернопільської області, [PERSON] дійсно має на своєму утриманні дитину - [PERSON] , [INFO] . Як вбачається із довідки №696, виданої 06.08.2019 року Постолівською сільською радою Гусятинського району Тернопільської області, [PERSON] дійсно зареєстрований та проживає по [ADDRESS] і станом на 06.08.2019 року разом із ним зареєстровані: співжителька [PERSON] , син співжительки [PERSON] , мати [PERSON] , баба [PERSON] та дід [PERSON] . Як видно із відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків ДФС України про суми виплачених доходів №2465 від 02.08.2019 року, [PERSON] в період з 01.01.2018 року по 31.03.2019 року отримав доходи у розмірі 11\~399,66 грн., що також підтверджується випискою ПФУ з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування від 01.08.2019 року. За змістом ч.2 ст.51\~Конституції України та ст.180\~Сімейного кодексу\~України обов`язок щодо утримання дитини покладений на обох батьків. Відповідно до ч. 3 ст.\~11\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ст.141\~Сімейного кодексу\~України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно зі статтею 180\~СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до статті 181\~СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 182\~СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3 1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;3 2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частиною другою зазначеної статті визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як встановлено, прожитковий мінімум для дітей вікoм до 6 рокiв з 01 липня 2019 пo 30 листопада 2019 року становить - 1699 грн., 50% прожиткового мінімуму складає 849,50 грн.. З врахуванням наведеного, суд вважає, що розмір аліментів слід визначити в твердій грошовій сумі в розмірі 1300 гривень щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки доказів про те, що відповідач може сплачувати аліменти в розмірі 4000 грн. на дитину щомісячно позивачем не надано. Твердження [PERSON] про те, що відповідач може їй надавати аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 4000 грн. щомісячно є необґрунтованими. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача на утримання [PERSON] , [INFO] , визначені в твердій грошовій сумі у розмірі 1300 грн. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05 липня 2019 року та до досягнення дитиною повноліття. Згідно п.1 ч.3 ст.133\~ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. Відповідно до вимог ч.2 ст.137\~ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно наданих стороною позивача попереднього розрахунку суми судових витрат, акту виконаних робіт та розрахунку суми витрат на правничу допомогу, а також квитанції від 02.07.2019 року, витрати на правничу допомогу склали 1300 грн.. У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позову [PERSON] , з відповідача в користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 429 грн. 00 коп.. Крім того, з відповідача в користь Держави слід стягнути також 768 грн. 40 коп. судового збору.

Outcome: partial