Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, в обґрунтування позовних вимог зазначила наступне. За свідоцтвом про право власності на житло за №14739, виданого 10.01.1994 року Держпідприємством по ремонту та експлуатації житлового фонду «Жиліщник», право власності на квартиру [ADDRESS] визнане за нею та чоловіком [PERSON], померлим 29.10.2014 року, з яким вона перебувала у шлюбі з 1961 року та проживала у вказаній квартирі до його смерті. У встановлений строк вони подала до нотаріуса заяву про прийняття спадщини, але нотаріус відмовив у вчинені нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом оскільки відсутня державна реєстрація права власності на квартиру. Просила суд визнати за нею право власності на спадкове майно, що відкрилося після смерті [PERSON] у вигляді 1/2 частини зазначеної квартири. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала до суду письмову заяву про підтримку позовних вимог на підставах зазначених в позовній заяві та про розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] до суду не зявилася надала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, проти позовних вимог не заперечувала, позов визнала у повному обсязі. При зазначених обставинах, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності осіб, які не зявилися до суду, оскільки в матеріалах справи мається достатньо доказів для вирішення по суті спірних правових відносин. Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності з вимогами ч.2 ст.197 ЦПК України, у звязку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть в ній участь. Суд, дослідивши надані докази та враховуючи визнання позову відповідачем, вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову в повному обсязі, що відповідає вимогам ст.174 ЦПК України. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правові відносини. Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За правилами ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч.1 ст.1261 ЦК України в першу чергу право на успадкування за законом має один з подружжя та діти спадкодавця. За ст.1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Спадкоємці за законом мають право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги (ч.2 ст.1274 ЦК України). Згідно свідоцтва про одруження серії І-УР № 806595 зареєстрований шлюб 9.01.1961 року між [PERSON] та [PERSON] (а.с.8) На підставі свідоцтва про право власності на житло від 10.01.1994 року №14739, виданого Державним підприємством по ремонту та експлуатації жилого фонду «Жиліщник» м.Маріуполя, право власності на квартиру [ADDRESS] визнане за: [PERSON] та [PERSON] (а.с.6) Слід зазначити, що за вимогами ст.ст. 60,70 СК України, ст.ст.368, 370,372 ЦК України вказане нерухоме майно належить [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності, при цьому враховуючи рівність їх часток, кожному із них належить по 1/2 частині. Відповідно до свідоцтва про народження серії ІV-УР №2426805 батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] (а.с.10) За свідоцтвом про укладення шлюбу серії V-НО №254998 [PERSON] 15.11.1986 року вийшла заміж та змінила прізвище на [PERSON]. (а.с.10) 29.10.2014 року чоловік позивачки [PERSON] помер, про що свідчить свідоцтво про смерть від 29.10.2014 року серія І-НО №812040. (а.с.9) За наведеними обставинами, судом встановлено, що за законом спадкоємцями першої черги спадщини [PERSON], що помер 29.10.2014 року є його дружина [PERSON] та дочка [PERSON], відповідно позивач, відповідач по справі. [PERSON] починаючи з 1967 року зареєстрована та проживає у [INFO], що підтверджується обліковим рахунком ККП «Житло «Центр» №2199. (а.с.18) На час смерті спадкодавця [PERSON] позивачка постійно проживала разом з ним. Позивач вважає, що спадщина у вигляді 1/2 частини квартири [ADDRESS], що відкрилася після смерті чоловіка [PERSON] вже нею прийнята та є її власністю. Вказане твердження позивачки, підтверджене наданими документами, ніким не спростоване, тому суд погоджується з ним. 19 червня 2015 року, для оформлення права власності на спадкове майно, що відкрилася після смерті чоловіка [PERSON] позивач звернулась до Першої маріупольської державної нотаріальної контори м.Маріуполя, але постановою нотаріуса від 19.06.2015 року №1285/02-31 їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутня державна реєстрація права власності на квартиру. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року, права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Згідно ч. 4 ст. 3 вказаного вище Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Таким чином, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене у передбаченому законом порядку до набрання чинності ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року, спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщин. Відповідно до п.23 постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку установленому цивільним законодавством, за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. У даному випадку таким правом скористалась позивач, звернувшись до суду з позовною заявою. Частиною 3 ст. 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку з дня її відкриття, він не заявив про відмову від неї. Оскільки [PERSON] постійно проживала разом з чоловіком [PERSON] на час відкриття спадщини, не відмовились від спадщини, суд вважає, що вона прийняла спадщину, яка залишилась від чоловіка, а за ч.5 ст.1268 ЦК України вона належить їй з часу відкриття спадщини, у тому числі 1/2 частка квартири [ADDRESS], враховуючи ту обставину, що відповідач [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини за законом на користь позивача.

Outcome: approved