Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Грабівської сільської ради Кодимського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно - земельну ділянку, що розташована на території Грабівської сільської ради Кодимського району Одеської області, площею 1,88 га, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, вказуючи, що земельна ділянка належала її батькові [PERSON] , який помер [INFO] . Позивач являється спадкоємицею за законом після померлого та прийняла спадщину, проте нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, які було втрачено. У зв`язку з цим позивач не може захистити своє порушене право в позасудовому порядку. В підготовче засідання позивач не з`явилася, надала заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без її участі. Представник Грабівської сільської ради Кодимського району Одеської області в підготовче засідання також не з`явився та надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позовної заяви не заперечує. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд проаналізувавши та оцінивши письмові докази в їх сукупності приходить до наступних висновків. Як встановлено судом, [INFO] помер [PERSON] . Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 20.04.2016 року (а.с.5). З копії державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД № 058708, виданого Кодимською РДА (а.с.13) вбачається, що [PERSON] належало право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,88 га, розташовану на території Грабівської сільської ради Кодимського району Одеської області. В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що за час свого життя [PERSON] склав заповіт. Ця обставина свідчить про те, що після його смерті спадкування здійснювалось за законом. [PERSON] є дочкою спадкодавця та єдиним спадкоємцем першої черги за законом. Ці обставини підтверджуються копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.6), а також копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с.7), з якого вбачається, що позивачу після укладення шлюбу було присвоєно прізвище « [PERSON] ». Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Часом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця (ч.2 ст. 1220 ЦК України). Згідно ч.1 ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. В свою чергу ст. 1261 ЦК України передбачає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У відповідності до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Зі змісту довідки виконавчого комітету Грабівської сільської ради Кодимського району Одеської області №667 від 10.09.2020 року (а.с.9) вбачається, що [PERSON] на час відкриття спадщини постійно проживала разом із батьком [PERSON] в одному житловому будинку, розташованому у [ADDRESS] . Ретельний аналіз цієї обставини вказує на те, що [PERSON] вважається такою, що у встановленому порядку прийняла спадщину після смерті [PERSON] в розумінні положень ч.3 ст. 1268 ЦК України, та набула право власності на земельну ділянку, площею 1,88 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Грабівської сільської ради. Крім того, відповідно до листа державного нотаріуса Кодимської районної державної нотаріальної контори Налдіної М.М. №1022/02-14 від 06.11.2020 року після смерті [PERSON] заведена спадкова справа №393/2019 та його догчка [PERSON] заявила право на спадщину, яка відкрилась після смерті [PERSON] . Разом з тим, частина 1 ст. 392 ЦК України передбачає, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Встановлено, що 27 листопада 2019 року державний нотаріус Кодимської районної державної нотаріальної контори Налдіна М.М. відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , у зв`язку з відсутністю необхідних правовстановлюючих документів. Ця обставина підтверджується листом №1587/02-14 від 27.11.2019 року (а.с.10). Крім того, як вбачається з друкованого видання «Вісті Кодимщини» №32 (10896) від 05.09.2020 року державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД №058708, виданий Кодимською РДА на ім`я [PERSON] , є втраченим (а.с.11-12). Ретельний аналіз цих обставин свідчить про те, що за [PERSON] не визнається право на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,88 га, розташовану на території Грабівської сільської ради Кодимського району Одеської області, а документ, який засвідчує право власності на земельну ділянку - втрачений. За таких обставин позивач позбавлена можливості реалізувати свої спадкові права. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Крім того, відповідач визнав позов у повному обсязі, і таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, що з урахуванням положень ч.3 ст.206 ЦПК України, надає суду підстави для задоволення позову.

Outcome: approved