Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09.01.2018 року до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що з 27.02.2007 року вони перебували у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу у них народився дочка [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з нею та перебуває на повному її утриманні, оскільки відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. У неї на утриманні перебуває ще двоє неповнолітніх дітей. Відповідач їздить на заробітки за кордон та отримує пенсію по інвалідності. У зв'язку з тим, що відповідач ухиляється від покладеного на нього обовязку утримувати свою дитину, позивач змушена звернутися до суду з відповідним позовом та просить стягувати з відповідача на свою користь аліменти в частці від його доходу до досягнення дитиною повноліття. У відзиві на позовну заяву Відповідач вказує на безпідставність посилання Позивача у своєму позові на те, що він їздить на заробітки за кордон, оскільки такі твердження позивача є необґрунтованими та не доведені належними і допустимими доказами, які б прямо свідчили про невиконання ним обовязків з утримання неповнолітньої доньки. Протягом досить тривалого часу, вони не можуть досягнути домовленості щодо способу виконання ним обовязку з утримання їхньої доньки. Окрім того, протягом останніх років він не має регулярного доходу, його стан здоровя не дозволяє працювати та отримувати доходи від здійснення тої чи іншої діяльності, більша частина його пенсії, яку він отримує витрачається на придбання ліків та препаратів медичного призначення, а також спрямовані на профілактику захворювань та необхідний відпочинок, що не дає обєктивної можливості сплачувати аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частки усіх доходів. Крім того, він перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], яка проживає разом з ним та перебуває на його утриманні. Крім того, на його утриманні також перебуває донька [PERSON], [INFO]. Звернув увагу на те, що [PERSON] до позову не додала належних та допустимих доказів важкого матеріального стану. Крім того, зазначив, що при подачі позовної заяви [PERSON] було грубо порушено вимоги ст.ст. 175, 177 ЦПК України, тому просить позовну заяву [PERSON] до нього про стягнення аліментів залишити без розгляду. Крім того, [PERSON] окремо подав до суду клопотання про залишення позову без розгляду у звязку з тим, що [PERSON] у позовній заяві не зазначила: повне найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, імя та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних, осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів звязку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; ціни позову; відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує повести у звязку із розглядом справи; підтвердження позивача про те. що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав. Отже, вказана позовна заява, на думку відповідача, підлягає залишенню без розгляду на підставі п. 8 ч. 1 ст.257 ЦПК України. Позивач [PERSON] подала до суду відповідь на відзив, у якій вказала, що Відповідачем були пропущені строки для подання відзиву, оскільки відзив подано з пропущенням строку, встановленого судом. Позивач просить відзив вважати не поданим та розгляд справи проводити за наявними матеріалами без врахування відзиву та доданих до нього матеріалів. Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю та просили позов задовольнити. Відповідач та його представник в судовому засіданні позов не визнали повністю. Представник [PERSON] наполягала на залишенні позову без розгляду на підставі п. 8 ч. 1 ст. 257 ЦПК України. Щодо відзиву та клопотання [PERSON] про залишення позову без розгляду суд вказує, що на думку суду недоліки, що містяться у позовній заяві [PERSON] не перешкоджали відкриттю провадження у справі, тому 16.01.2018 року судом було постановлено ухвалу про відкриття провадження у даній справі. У звязку із вищенаведеним, клопотання [PERSON] про залишення позову без розгляду суд вважає необґрунтованим та безпідставним, а тому не підлягає задоволенню. Щодо відповіді на відзив, поданої [PERSON], та клопотання про розгляд справи за наявними матеріалами без врахування відзиву та доданих до нього матеріалів, суд вказує, що подання відзиву є правом відповідача, яке гарантоване ст. 43 ЦПК України. Окрім того, згідно ст. 89 ЦПК суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Саме суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд вважає клопотання [PERSON] необґрунтованим та безпідставним, а тому не підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що з 27.02.2007 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб. Під час шлюбу у сторін народилася дочка [PERSON], 09.11.2007 року (свідоцтво серії І-ЕГ № 061927, а.с. 5). Після розірвання шлюбу [PERSON] проживає з матірю, що підтверджується Довідкою про склад сімї від 15.12.2017 (а.с.6). Відповідач належної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. У звязку із вищенаведеним, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до повного задоволення. Так, згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Статтею 180 Сімейного Кодексу України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Визначаючи розмір аліментів, згідно ч. 1 ст. 182 СК України, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, який є інвалідом третьої групи (протипоказана робота з фізичним перевантаженням) та не має регулярного доходу; наявність у платника аліментів інших дітей (від другого шлюбу у [PERSON] народилася дочка [PERSON], [INFO]; свідоцтво 1-ЕГ № 232311, а.с.24), дружина [PERSON] - [PERSON] перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення Іваничівської РДА та одержує щомісячну, одноразову допомогу при народженні дитини - на дочку [PERSON]; інших видів допомог не одержує; на утриманні має дочку [PERSON] від першого шлюбу [PERSON], [INFO] (свідоцтво серії 1-ЕГ № 026197, а.с.25); наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів (отримує пенсію по інвалідності). Враховуючи, що утримувати неповнолітню дитину є обов'язком як батька, так і матері, прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років на день розгляду справи становить 1 860 грн., а Позивач просить стягувати з Відповідача аліменти в розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу), то суд вважає, що з Відповідача на користь Позивача на утримання дитини необхідно щомісячно стягувати аліменти в розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно підп. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Так, як сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з Відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому, з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved