Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 1300 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового\~ мінімуму\~ для\~ дитини\~ відповідного\~ віку та на утримання її в розмірі 800 грн. щомісячно до досягнення сином [PERSON] трирічного віку. Позивач\~ [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в\~ судовому засідання позовні вимоги визнав частково та пояснив, що згідний платити 850 гривень щомісячно на утримання дитини та 800 гривень на утримання дружини. Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача, з'ясувавши обставини та дослідивши представлені у справі докази, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. Встановлено, що сторони, від подружнього життя мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], у свідоцтві про народження якого відповідач записаний батьком. Відповідач добровільно допомоги на утримання дитини не надає. Сторони проживають окремо, дитина проживає разом з матір'ю та знаходжиться на повному її утриманні. Згідно з ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. На підставі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних батьків та інші обставини, що мають істотне значення. При цьому мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1, 2 ст.3 Конвенції про права дитини, прийнятої 20 листопада 1989 року, яка набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Крім того, відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 вказаної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Крім того, стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. На підставі вищенаведеного, а також враховуючи те, що обовязок по утриманню дитини покладається на обох батьків (ч. 1 ст. 141 СК України), те, що відповідач є працездатним, навчається заочно, добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, а також те, що доказів доходів відповідача немає, суд приходить до переконання, що щомісячний розмір аліментів слід призначити в\~ розмірі\~ 900 грн. щомісячно, але не менше\~ ніж\~ 50\~ відсотків\~ прожиткового\~ мінімуму\~ для\~ дитини\~ відповідного\~ віку, призначаючи аліменти, згідно ч.1 ст.191 СК України, від дня пред'явлення позову. Відповідно до вимог ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, але за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідач визнав позов в цій частині в розмірі 800 грн., суд приходить до переконання, що щомісячний розмір аліментів на утримання дружини слід призначити у розмірі 800 грн. У відповідності до ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави судові витрати, що складаються з судового збору в розмірі 768,40 грн.\~\~\~\~ На підставі викладеного,

Outcome: partial