Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача Криворізької міської ради, треті особи - державний нотаріус Другої криворізької державної нотаріальної контори Тімошина О.В., Жовтнева районна у місті рада про встановлення факту дійсності державного акту на землю та визнання права власності в порядку спадкування. До судового розгляду справи позивачка [PERSON] звернулася із заявою про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представники відповідачів в судове засідання не з'явилися, звернулися із заявою про розгляд справи за його відсутності та надали письмові заперечення в яких просили відмовити в позовних вимогах в повному обсязі. Після уточнення позовних вимог факсограмою два рази поспіль просили перенести судове засідання. За таких обставин суд вважає можливим розглядати справу у заочному порядку на підставі наявних у матеріалах справи доказів. Треті особи, кожна окремо, звернулися із заявами про розгляд справи у їх відсутності. Фіксація судового засідання за допомогою технічних засобів, згідно ст.197 ЦПК України не здійснюється. Матеріалами справи встановлено, що [INFO] померла [PERSON] - рідна тітка [PERSON], ( а.с.9), після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із: житлового будинку літ. «А-1» загальною площею 58,4 кв.м., житловою площею - 30,3 кв.м., літньої кухні літ. «Б» площею 26,7 кв.м., погребу літ. «В» площею 5,9 кв.м., вбиральні літ. «Д» площею 1,7 кв.м., водоколонки, замощення-бетонне по щебеню, двох огорож - металеві прути, воріт-металеві пофарбовані та земельної ділянки площею 0,1000 гектарів, на якій збудований житловий будинок та господарські споруди, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] вартістю 153210,00 грн., який належав померлій [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину від 14.09.1993 року, посвідчене державним нотаріусом Другої криворізької нотаріальної контори, технічним паспортом на житловий будинок та господарські споруди та державним актом на право приватної власності на землю, виданий на підставі рішення виконкому Криворізької міської ради народних депутатів № 452/2 від 08.10.1997 р. та висновком про незалежну оцінку, довідкою з місця проживання від 17.07.2014 року вих. № 276, виданої квартальним комітетом. ( а.с. 10).За життя [PERSON] склала заповіт, відповідно до якого все її майно успадковувала [PERSON], 02.04.2011 року, який посвідчений приватним нотаріусом [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 983( а.с.27-28). В шестимісячний строк [PERSON] звернулася із заявою про прийняття спадщини до Другої криворізької державної нотаріальної контори, проте отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з тим, що правовстановлюючий документ на земельну ділянку оформлений з невідповідністю до діючого законодавства. ( а.с.29). Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Стаття 1223 ЦК України визначає, що право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Стаття 1268 ЦК України визначає, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Стаття 1220 ЦК України визначає, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до статті 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Стаття 321 ЦК України визначає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Спадкодавець за заповітом [PERSON] за життя таке право набула. Спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз'яснень, викладених в пунктах 10, 11 ППВСУ від 30 травня 2008 року N 7 про те, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). Відповідно до ст. 125 ЗК право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, а також право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується: - цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною у порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою; - свідоцтвом про право на спадщину (ч. 1 і ч. 2 ст. 126 ЗК). Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: - ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; - виготовлення технічної документації на земельні ділянки; - визначення меж земельної ділянки в натурі; - погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; - одержання у встановленому порядку Державного акта на землю; - реєстрація права власності на земельну ділянку. Щодо вимог про визнання дійсним державного акту на землю слід зазначити наступне: Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України право; власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної: ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав, враховуючи, що державний акт на; землю є визнаний державною документ, належним чином підтверджуючий правомочність користування земельною ділянкою, з чітко встановленим правовим механізмом надання землі у власність. Оскільки, дійсність державного акту на право приватної власності на землю, виданого на підставі рішення виконкому Криворізької міської ради народних депутатів №452/2 від 08.10.1997 року на земельну ділянку площею 0,1000 гектарів, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]., та свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого державним нотаріусом [PERSON], яке зареєстроване в реєстрі за №2-4715 від 14.09.1993 року на житловий будинок літ. «А-1» загальною площею 58,4 кв.м., житловою площею-30,3 кв.м., літню кухню літ. «Б» площею 26,7 кв.м., погріб літ. «В» площею 5,9 кв.м., вбиральню літ. «Д» площею 1,7 кв.м., водоколонку, замощення-бетонне по щебеню, двох огорож-металеві прути, воріт-металеві пофарбовані, що знаходяться за адресою: [ADDRESS]., що належало на праві приватної власності [PERSON] померлій [INFO] рокуякі належали на праві приватної власності [PERSON], померлій [INFO] року ніким не оспорюється, застосування такого способу захисту є недоцільним. На підставі вищевказаного, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до Криворізької міської ради, треті особи - державний нотаріус Другої криворізької державної нотаріальної контори Тімошина О.В., Жовтнева районна у місті рада про визнання права власності в порядку спадкування є обґрунтованими, та підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial