Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON]Ю, з участю Служби у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради про розірвання шлюбу та визначення місця проживання малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] разом із відповідачем як батьком, а доньки [PERSON], [INFO] разом із позивачем як матір»ю. Позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки вони люди різних характерів і поглядів на життя, вони протягом тривалого часу не підтримують подружніх стосунків та не ведуть спільного господарства, їх шлюб носить формальний характер і збереження сімї є неможливим. Місце проживання дітей ними узгоджено. Позивач позовні вимоги підтримала з мотивів викладених в позовній заяві та просить задовольнити. Відповідач позов визнав . Представник третьої особи - Служби у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради у судове засідання не з»явився, проте подав заяву про розгляд справи у відсутності їх представника, поклавшись при ухваленні рішення на думку суду. Дослідивши та оцінивши докази, суд встановив наступні обставини справи. 17.10.2004 року сторони зареєстрували шлюб, що стверджується свідоцтвом про одруження серія І-ИД №096523 виданим 17.10.2004р. відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області, актовий запис №1500. Під час шлюбу у сторін народилися діти: син [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвами про народження ( арк.7-8). В судовому засіданні встановлено, що між подружжям погіршилися відносини, вони тривалий час не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних стосунків. Сумісне життя подружжя є неможливим, шлюб існує лише формально, і тому його доцільно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Відповідно до вимог ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Враховуючи викладенні обставини в їх сукупності, зважаючи на те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач з приводу розірвання шлюбу не заперечує, з огляду на засади добровільності шлюбу, тому суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати . Відповідно до частин 1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Із акту бесіди з малолітньою дитиною [PERSON], [INFO], проведеної працівниками служби у справах неповнолітніх та дітей вбачається, що малолітній [PERSON] бажає проживати разом із батьком [PERSON] за адресою: с.Гаї- Гречинські вул.Т.Шевченка,3. Вільний час і вихідні дні малолітній бажає проводити разом із матір»ю та молодшою сестрою. Відповідач [PERSON] зареєстрований із сином [PERSON], [INFO] в с.Гаї - Гречинські по вул.Т.Шевченка,3 Тернопільського району Тернопільської області. Згідно висновку органу опіки а піклування Тернопільської міської ради ( додаток до рішення виконавчого комітету від 08.07.2015 р. №590), орган опіки та піклування захищаючи інтереси дітей, беручи до уваги пропозиції комісії з питань захисту прав дитини рекомендує визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON], [INFO] разом із батьком [PERSON] за адресою: с. Гаї - Гречинські вул.Шевченка,3 Тернопільського району Тернопільської області, а малолітньої дочки [PERSON], [INFO] разом із матір»ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Відповідач [PERSON] працює у Тернопільському міському відділі УДМС України в Тернопільській області на посаді заступника начальника Тернопільського міського відділу УДМС України в Тернопільській області та його середньомісячний дохід складає 4218.59 грн. Позивач [PERSON] зареєстрована та проживає разом із дочкою [PERSON], [INFO] за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до витягу з наказу КЗТОР «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» від 11.03.2015 року, позивач [PERSON], яка займає посаду заступника головного бухгалтера, перебуває з 05.03.2015 року по 25.12.2017 року у декретній відпустці по догляду за дитиною до трьох років та її дохід відповідно до довідки зазначеної установи №192 від 28.05.2015 року складає за період з 01.11.2014 р. по 30.04.2015 рік - 19191.52 гривень. Відповідно до актів обстеження умов проживання сторін, для виховання та розвитку дітей створено належні умови. В свою чергу ч. 2 ст. 161 Сімейного кодексу України чітко визначено, що орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Таким чином, на рівні законодавства встановлено перелік обставин, при наявності яких малолітню дитину не можуть передати для проживання разом з матір»ю чи батьком. Такими зокрема є: відсутність самостійного доходу; зловживання спиртними напоями або наркотичними речовинами; аморальна поведінка, яка може зашкодити розвиткові дитини. Такі данні в характеризуючих обставинах батьків дітей відсутні. Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обвязків, вік дітей, стан їх здоровя, погодження між сторонами питання щодо місця проживання дітей, беручи до уваги пропозиції органу опіки та піклування суд прийшов до висновку, що сторони мають рівні права щодо проживання з ними малолітніх дітей, тому з урахуванням ініціативи самої дитини [PERSON], [INFO] проживати разом із батьком [PERSON], суд вважає, що малолітню [PERSON], [INFO] слід залишити проживати разом із матір»ю [PERSON], а малолітнього [PERSON], [INFO] із батьком [PERSON], а тому позовні вимоги [PERSON] про визначення місця проживання дітей підлягають задоволенню. З врахуванням встановлених судом обставин, беручи до уваги те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, з огляду на засаду добровільності шлюбу, суд вважає, що позовні вимоги позивача в частині розірвання шлюбу із відповідачем [PERSON] слід задовольнити, розірвавши зазначений шлюб. Крім того, відповідно до ст.88 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає, що з відповідача в користь позивача слід стягнути 243.60 гривень сплаченого останньою судового збору, а також 243.60 грн. судового збору в дохід держави, так як, судом розглянуто дві немайнові вимоги, одна з яких не була оплачена позивачем при зверненні до суду.

Outcome: approved