Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] аліменти у розмірі 1/3 частини від усіх видів доходів відповідача щомісячно, починаючи із дня проявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, позивач просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання матері дитини щомісячно у розмірі 1/6 частини від усіх доходів відповідача починаючи із дня предявлення позову і до досягнення дитиною трирічного віку. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, представник позивача [PERSON] надала до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника та позивача, в якій позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі. У судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, представником відповідача [PERSON] надано до суду заяву про розгляд справи за відсутності відповідача та його представника де зазначила, що відповідач позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання дитини визнав, проти задоволення позову в частині стягнення аліментів на утримання матері заперечує та просить відмовити. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає що позов підлягає частковому задоволенню. Згідно ст. 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Кожна сторона відповідно до вимог Закону повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що 16 березня 2013 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб в відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 288. Від шлюбу сторони по справі мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Копія свідоцтва про народження серії І-ВЛ № 340833, актовий запис № 2321 міститься в матеріалах справи. Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 19 березня 2015 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Копія рішення міститься в матеріалах справи. Після розірвання шлюбу донька проживає з матірю. Згідно ст. 179 СК України, аліменти, одержані на дитину є власністю того з батьків на ім'я якого вони виплачуються і використовуються за цільовим призначенням. У ст. 180 СК України відтворюється положення ст. 51 Конституції України, що зобов'язує батьків утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до вимог ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, а також платника аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 79 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, тому суд вважає що стягнення аліментів на утримання дитини підлягають стягненню з 25.08.2015 року, оскільки позивач з даною позовною заявою звернулася до суду 25.08.2015 року. З урахуванням виваженості та розумності, суд вважає достатнім та необхідним стягнути на користь позивача аліменти на утримання дитини з [PERSON] у розмірі 1/4 частині від усіх видів доходу щомісяця до досягнення донькою повноліття. Крім того, згідно ч. 2 ст. 84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Оскільки позивач знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до 13 жовтня 2016 року, що підтверджується наказом з ПП фірма «Натан», копія якого міститься в матеріалах справи, то вона не має можливості працювати та отримувати заробітну плату, щоб утримувати себе та дитину, а тому суд приходить до висновку про задоволення позову на утримання матері дитини до досягнення донькою трирічного віку.

Outcome: partial