Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання синів [PERSON] та [PERSON] у розмірі 2395 грн 00 коп на кожного щомісячно, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги мотивовані тим, що 24 лютого 2012 року сторони зареєстрували шлюб, який розірвано відповідно до рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 15 січня 2020 року. [INFO] , тобто у період шлюбу, у сторін народився спільний син [PERSON] , а також відповідач є батьком [PERSON] , який народився до реєстрації шлюбу, а саме [INFO] . Неповнолітні діти сторін проживають разом із позивачем за адресою: [ADDRESS] . У добровільному порядку сторони не можуть домовитись про спільне утримання дитини. Зважаючи на викладені вище обставини, позивач звернулася до суду із позовом. У судовому засіданні представник позивача адвокат Дудчик О.М. позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити їх з підстав, зазначених у позові (а.с.1-3). Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, зазначив, що у змозі сплачувати аліменти у розмірі 2000 - 2500 грн на двох дітей, оскільки його заробітна плата становить 5500 грн, на його утриманні знаходиться мати похилого віку, своїм правом на подання відзиву не скористався. А тому, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Так, у судовому засіданні достовірно встановлено, що 15 січня 2020 року Вінницьким міським судом Вінницької області ухвалено рішення у цивільній справі №127/30719/19 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, яким позов задоволено, шлюб між сторонами розірвано, після розірвання шлюбу відновлено дошлюбне прізвище [PERSON] « [PERSON] » (а.с.11). Рішення суду набрало законної сили 18 лютого 2020 року. Від шлюбу у сторін є малолітній син [PERSON] , який народився [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 16 травня 2012 року, де у графі батько записано [PERSON] , а у графі мати [PERSON] (а.с.9). Крім цього, до реєстрації шлюбу, а саме [INFO] , у сторін народився неповнолітній син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 01 серпня 2012 року, де у графі батько записано [PERSON] , а у графі мати [PERSON] (а.с.10). Спільні діти сторін проживають разом із позивачем за адресою: [ADDRESS] ., що підтверджується довідкою міського комунального підприємства «Управляюча компанія «Господар Люкс» від 07 квітня 2021 року (а.с.15), що також не заперечувалось відповідачем. Положенням ч.1 ст. 18 Конвенції про права дитини визначено зміст принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Зокрема, батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч.2 ст. 51 Конституції України та ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч.1 ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Положенням ч.3 ст.181 СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2 ст.182 СК України). Відповідно до ч.1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При цьому, згідно з ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та ч.2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. Положенням ч.1 ст. 182 СК України встановлено перелік обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, зокрема, стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Суд, при вирішенні даного спору враховує вказані вище норми права та встановлені у судовому засіданні фактичні обставини справи, а саме вік і стан здоров`я дітей, на утримання яких стягуються, їх звичайні потреби та відсутність самостійного доходу, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, задовільний стан здоров`я обох батьків дитини, обов`язок та відповідальність обох батьків [PERSON] та [PERSON] за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дітей, а також обов`язок батька, який з ними не проживає дбати про здоров`я і матеріальний добробут синів, виходячи з їх найкращих інтересів, а також з урахуванням матеріального стану відповідача. Натомість суд відхиляє доводи відповідача щодо того, що на його утриманні знаходиться непрацездатна мати похилого віку, оскільки суду не надано доказів на підтвердження відповідних обставин. А тому, з огляду на вищевикладене, суд вважає, що є достатні підстави для задоволення позовних вимог частково, а саме у розмірі 1800 грн 00 коп щомісяця на кожну дитину до досягнення ним повноліття. Згідно з ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Так як позивач звернулася до суду 06 квітня 2021 року із даним позовом про стягнення аліментів на утримання дітей, тому аліменти слід стягувати саме з 06 квітня 2021 року. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають до стягнення на користь держави 908 грн 00 коп судового збору, від сплати якого позивача звільнено за законом. Суд вважає за необхідне також допустити до негайного виконання дане судове рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць відповідно до ст.430 ЦПК України. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного та

Outcome: partial