overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом. В обгрунтування позову посилається на те, що 22.04.1993 року вони з відповідачем [PERSON] зареєстрували шлюб у Копичинецькій міській Раді Гусятинського Р\\в ЗАГС. Від цього шлюбу у подружжя неповнолітніх дітей не має. Сімейні стосунки між почали псуватися, часто виникають сварки та суперечки, перестали розуміти один одного, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. В подальшому даний шлюб зберігати не доцільно. Позивач [PERSON] надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, стосовно примирення з відповідачем заперечує. Не заперечує щодо розгляду справи в підготовчому судовому засіданні. Відповідач [PERSON] надав до суду заяву про визнання позову та розгляд справи без його участі. Не заперечує щодо розгляду справи в підготовчому судовому засіданні. Щодо надання сторонам строку для примирення заперечує. На підставі вимог ст.ст.223 ЦПК України суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін. Відповідно до положень ч.3,4 ст. 200 ЦПК України, при визнанні позову ухвалюється судове рішення в підготовчому судовому засіданні в порядку, встановленому ст. 206 ЦПК України. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 22 квітня 1993 року у Копичинецькій міській Раді Гусятинського Р\\в ЗАГС, актовий запис № 13, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданого 22 квітня 1993 року Копичинецькою міською Радою Гусятинського Р\\в ЗАГС. Як зазначено в позовній заяві, від спільного проживання в шлюбі в сторін неповнолітніх дітей немає. Спільне життя між сторонами не склалося, шлюбні відносини не підтримують, проживають окремо, шлюб існує формально і зберігати його неможливо. Як вбачається із змісту поданих заяв, сторони заперечують щодо надання їм строку для примирення. Відповідно до ст.111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Статтею 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Оскільки під час розгляду справи відповідач визнав позов у повному обсязі, обставини в справі сторонами визнаються та не потребують доказуванню і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом, в якому вказала, що 02 вересня 2014 року вона уклала шлюб з [PERSON] Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO]. Донька знаходиться на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Крім того вона на даний час не має змоги працювати, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, в зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги. Прохає суд стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходу, щомісячно та кошти на своє утримання у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходу до досягнення донькою - [PERSON], [INFO] трирічного віку. Позивач - [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, на вимогах позову наполягає. Відповідач - [PERSON] в судове засіданні не з'явився, надав заяву про визнання позову та розгляд справи без його участі. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Встановлено, що позивач [PERSON] перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з матір'ю та знаходяться на її утриманні. Відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання доньки. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 84 ч.2 СК України передбачено, що дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Крім того, з відповідача належить стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 243,60 грн., оскільки позивача звільнено від сплати судових витрат при подачі позову до суду. На підставі викладеного, ст. 84, 180-183 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом, в якому вказала що 03 серпня 2002 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] За час спільного проживання з відвідачем, ними було придбано житловий будинок, що знаходиться за адресою: м. Пологи Запорізької області, вул. Косіора,13. В теперішній час виникла необхідність в розділі домоволодіння в рівних долях. Позивач прохає суд розділити зазначений житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, в рівних долях, визнавши за нею право власності на 1/2 частину зазначеного домоволодіння. В судовому засіданні позивач та представник позивача обґрунтувавши суду мотиви предявлення позову, повністю підтримали позовні вимоги. Відповідач [PERSON] проти позову не заперечує, мотиви його предявлення не оспорює. Суд, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін та дослідивши докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі. Встановлено, що 03 серпня 2002 року, між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб. За час спільного проживання ними був придбаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по вул. Косіора,13 у м. Пологи Запорізької області. Сторонами не оспорюється той факт, що вказаний житловий будинок є їх спільним майном подружжя. Відповідно до ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом, в якому вказала, що 04 грудня 2010 року помер її чоловік [PERSON]. Після його смерті залишилося спадкове майно у вигляді права на земельну частку (пай) у розмірі 5,14 в умовних кадастрових гектарах. Сертифікат ні імя [PERSON] не був виготовлений з невідомих позивачу причин. В звязку з відсутністю сертифікату вона не має змоги належним чином оформити спадкове майно. Прохає суд визнати за нею право на земельну частку (пай) в розмірі 5,14 в умовних кадастрових гектарах без виділення в натурі (на місцевості) із земель колективної власності колишнього КСП «Росія» Пологівського району, в порядку успадкування після смерті чоловіка [PERSON] В судовому засіданні позивач обґрунтувавши суду мотиви предявлення позову, повністю підтримала позовні вимоги. Представник відповідача [PERSON] сільської ради проти позову не заперечує, мотиви його предявлення не оспорює. Представник третьої особи Пологівської РДА проти позову не заперечує, мотиви його предявлення не оспорює. Суд, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін та дослідивши докази, дійшов до наступного. Встановлено, що 04.12.2010 року помер [PERSON]. Після його смерті залишилося спадкове майно у вигляді права на земельну частку (пай) в розмірі 5,14 в умовних кадастрових гектарах без виділення в натурі (на місцевості). Відповідно до довідки [PERSON] сільської ради [PERSON], який помер 04 грудня 2010 року на території [PERSON] сільської ради має не витребувану земельну частку (пай) в розмірі 5,14 в умовних кадастрових гектарах, ділянка № 1167. На підставі викладеного, ст. 1216, 1217, 1223, 1268 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом, в якому вказала, що 07 квітня 2006 року уклала шлюб з відповідачем. У них є спільна донька [PERSON] Інтігам-гизи, [INFO]. В зв'язку з тим, що спільне життя з відповідачем не складалося у 2008 році шлюб було розірвано. [PERSON] належним чином свої батьківські обовязки по вихованню та утриманню доньки не виконує. Відповідач самоусунувся від виховання дитини, взагалі не цікавиться її життям, останній раз бачив свою доньку у 2008 році. Відповідач байдуже ставиться до благополуччя та розвитку дитини, матеріальної підтримки на утримання доньки не надає. Прохає суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його малолітнього доньки. У судовому засіданні позивач та її представник, обґрунтувавши суду мотиви предявлення позову, повністю підтримали позовні вимоги. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав заяву про визнання позову та розгляд справи без його участі. Представник третьої особи служба у справах дітей Пологівської райдержадміністрації проти позову не заперечує, мотиви його предявлення не оспорює. Суд, перевіривши матеріли справи, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, думку прокурора, представника третьої особи, свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], дійшов до наступного. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] Інтігам-гизи, [INFO]. [PERSON] самоусунувся від виконання батьківських обовязків щодо виховання та утримання своєї малолітньої доньки, ніде не працює, матеріально не утримує, не піклується про її духовий та фізичний розвиток, з часу розлучення не приймає ніякої участі у вихованні дитини, дитина не спілкується з батьком, оскільки він не проявляє до неї зацікавленості. Відповідно до висновку від 26 березня 2014 року Пологівська районна державна адміністрація Запорізької області, як орган опіки та піклування, вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] Інтігама Новруз-огли відносно доньки [PERSON] Інтігам-гизи, [INFO], оскільки він ухиляється від виконання батьківських обовязків стосовно малолітньої доньки. З урахуванням наведеного, суд дійшов до висновку, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків по вихованню дитини, що відповідно до ст. 164 ч.1 п.2 СК України є підставою для позбавлення його батьківських прав. На основі викладеного, ст. 164 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом в якому вказала, що 08.02.1997 року вона уклала шлюб з відповідачем [PERSON] Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Через ряд складнощів сімейного характеру, з 2012 року вони перестали проживати разом з відповідачем. Донька весь час проживав разом з нею. З відповідача стягувалися аліменти на утримання неповнолітньої доньки до досягнення нею повноліття у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку. З 01 вересня 2015 року вона навчається у Запорізькому державному медичному університеті. 07.09.2015 року доньці виповнилося 18 років і відповідно виплата аліментів припинилась. Навчання в університеті вимагає немалих витрат, які полягають у купівлі підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем навчання. Вона не має змоги самостійно утримувати доньку, яка продовжує навчання. Прохає суд стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки [PERSON], яка продовжує навчання у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, до досягнення дитиною 23 річного віку. Позивач [PERSON]В, обґрунтувавши суду мотиви предявлення позову, повністю підтримала позовні вимоги. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнає, проти їх задоволення не заперечує. Суд, перевіривши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін та дослідивши докази, дійшов до наступного. Встановлено, що позивач [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] Шлюб між ними розірваний. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], яка з 01.09.2015 року навчається у Запорізькому державному медичному університеті. Позивач [PERSON] в звязку з скрутним матеріальним становищем самостійно не в змозі утримувати повнолітню доньку. Зважаючи на те, що відповідач є батьком даної дитини, він також зобовязаний утримувати повнолітню доньку, яка продовжує навчання. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні діти продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення ними двадцяти трьох років, за умови що вони можуть надавати матеріальну допомогу. З урахуванням наведеного, суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 11 листопада 2015 року та до досягнення дитиною 23 річного віку, а саме до 07 вересня 2020 року за винятком часу канікул (липень-серпень). Крім того з відповідача належить стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 487,20 грн., оскільки позивача звільнено від сплати судових витрат при подачі позову до суду. На підставі викладеного, ст. ст. 182, 198, 199, 200 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом, в якому вказала, що 13.02.2013 року вона уклала шлюб з відповідачем [PERSON] Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Дитина знаходиться на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання сина. Прохає суд стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходу та заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач [PERSON], обґрунтувавши суду мотиви предявлення позову, повністю підтримала позовні вимоги. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив, викликався належним чином, тому суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом в якому вказала, що 15 лютого 2016 року між нею і ТОВ «Лізингова компанія «Ваш авто» було укладено договір фінансового лізингу №003505, згідно якого предметом лізингу по даному договору є: транспортний засіб марки Renault Duster. На сайті OLX.UA, позивач знайшла вищевказаний транспортний засіб за ціною 260000 грн. та зателефонувала до продавця, де їй розяснили, що дійсно таке авто є і зараз на нього акційна ціна 260000 грн. В усній формі представник відповідача розяснила, що дійсно таке авто є за ціною вказаною на сайті, і що позивач спочатку повинен сплатити передплату на транспортний засіб 48786 грн. шляхом перерахування коштів на рахунковий рахунок відповідача, після чого з позивачем буде укладено договір лізингу і протягом декількох днів відповідач передасть в користування предмет лізингу. 15 лютого 2016 року позивачем було сплачено рахунок на 48786 грн., 148500 грн., 46644 грн., а 23 лютого 2016 року 8786 грн., 40000 грн., на загальну суму 292716 грн. Повернувшись додому, та уважно прочитавши договір, позивач зрозуміла, що її ошукали. Представником не було розяснено призначення платежу в сумі 48786 грн., який виявився адміністративним платежем, тобто винагородою лізингодавцю за організаційні заходи, повязані з підготовкою, перевіркою, розглядом та укладанням договору. Позивач же вважав, що це часткова оплата вартості транспортного засобу. Крім цього, протягом обіцяних днів предмет лізингу так і не був переданий незважаючи на те, що менеджер запевнила позивача, що після сплати авансового внеску, авто привезуть через три робочі дні. Позивач неодноразово телефонувала до компанії, але вирішити питання так і не вдалося. Прохає суд визнати договір фінансового лізингу №003505 від 15.02.2016 року недійсним, стягнути з ТОВ «Лізингова компанія «Ваш авто» сплачені кошти в розмірі 292716грн., та моральну шкоду. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник, обґрунтувавши суду мотиви предявлення позову, повністю підтримали позовні вимоги. Відповідач у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, викликався належним чином, тому суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом в якому вказала, що 16.08.1997 рокувона уклала шлюб з відповідачем [PERSON] Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. 21 лютого 2004 року їхній шлюб було розірвано та з того часу вони не проживають разом. Донька весь час проживає разом з позивачем. З відповідача стягувалися аліменти на утримання неповнолітньої доньки до досягнення нею повноліття у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку. З 01 вересня 2015 року вона навчається у Харківському національному медичному університеті. 17.07.2016 року доньці виповнилося 18 років і відповідно виплата аліментів припинилась. Навчання в університеті вимагає немалих витрат, які полягають у купівлі підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем навчання. Добровільно відповідач відмовляється сплачувати допомогу на повнолітню доньку яка продовжує навчання. Позивач не має змоги самостійно утримувати доньку, яка продовжує навчання. Прохає суд стягнути з [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON], яка продовжує навчання у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, до закінчення навчання або до досягнення нею 23-річного віку. В судовому засіданні позивач [PERSON], обґрунтувавши суду мотиви предявлення позову, повністю підтримала позовні вимоги. Відповідач [PERSON], проти позову не заперечує, мотиви його пред`явлення не спорює. Суд, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та дослідивши докази, дійшов до наступного. Встановлено, що позивач [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] Шлюб між ними розірваний. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], яка з 01.09.2015 року навчається у Харківському національному медичному університеті. Позивач [PERSON] в звязку з скрутним матеріальним становищем самостійно не в змозі утримувати повнолітню доньку. Зважаючи на те, що відповідач є батьком даної дитини, він також зобовязаний утримувати повнолітню доньку, яка продовжує навчання. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні діти продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення ними двадцяти трьох років, за умови що вони можуть надавати матеріальну допомогу. З урахуванням наведеного, суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 01 вересня 2016 року та до моменту припинення навчання, а саме до 30 червня 2021 року, за винятком часу канікул (липень-серпень). Крім того з відповідача належить стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 551,20 грн., оскільки позивача звільнено від сплати судових витрат при подачі позову до суду. На підставі викладеного, ст. ст. 182, 198, 199, 200 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом в якому вказала, що 19 серпня 2011 року пемерла її сестра [PERSON], яка в 2003 році склала заповіт згідно якого заповідала їй своє майно, а саме земельну ділянку, розташовану на території Чубарівської сільської ради Пологівського району Запорізької області. Вказаний заповіт посвідчено секретарем Чубарівської сільської ради Пологівського району запорізької області 09.12.2003 року, реєстрований №716. У даному заповіті, заповідач вказала про те, що заповідає сертефікат на право на земельну частку (пай), серії ЗП №0106498 від 25.09.1996 року, а не земельну ділянку. На час складання заповіту, не було виготовлено державного акту на право власності на земельну ділянку, тому підтверджуючим документом права власності на земельну частку (пай) був лише вказаний сертифікат. Державний акт, видано взамін сертифікату лише 03 серпня 2006 року, тобто після складання заповіту. Позивач вважає, що воля заповідача полягала у заповіданні їй саме земельної ділянки, однак на час складання заповіту іншим чином висловити волю заповідача було не можливо. У строк до шести місяців після смерті [PERSON] позивач звернулася до приватного нотаріуса Пологівського нотаріального округу для подачі заяви про прийняття спадщини. Нотаріусом їй було розяснено, що заповіт підлягає тлумаченню у звязку з тим, що на теперішній час право власності на земельну ділянку підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЗП №165109 виданий на підставі розпорядження голови Пологівської райдержадміністрації. В судовому засіданні представник позивача, обгрунтувавши суду мотиви предявлення позову, повністю підтримав позовні вимоги. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи без її участі, проти позову не заперечує, мотиви його предявлення не оспорює. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи без її участі, проти позову не заперечує, мотиви його предявлення не оспорює. Суд заслухавши пояснення представника, дослідивши матеріали справи та давши оцінку доказам, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Суд вважає за можливе зміст заповіту відносно земельної ділянки витлумачити та вважати його таким за змістом: заповідати [PERSON] земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,8000 га, розташованої на території Чубарівської сільської ради Пологівського району, Запорізької області, що належала [PERSON], на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЗП №165109 виданого на підставі розпорядження голови Пологівської райдержадміністрації від 23.09.2005 року №585. На підставі викладеного, ст. 213, 1218, 1256, 1270, 1299 ЦК України,

Outcome: approved