Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-02 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] , [PERSON] , третя особа: Приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Сопільняк А.О. про визнання заповіту нікчемним. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 18.11.2013р. [PERSON] було складено заповіт на випадок своєї смерті та все своє майно, що належало їй, вона заповідала своїй рідній племінниці [PERSON] (позивач по справі). \~ \~ \~ \~ [INFO] [PERSON] померла (актовий запис №1932), про що свідчить свідоцтво про смерть серія [NUMBER] . \~ \~ \~ \~05.10.2018р. [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Іващенко Г.М. із заявою про прийняття спадщини. В процесі оформлення даної заяви їй стало відомо, що померлою за життя 26.10.2017р. складено новий заповіт та з заявою про прийняття спадщини звернулися [PERSON] та [PERSON] . \~ \~ \~ \~Позивач вважає, що даний заповіт складений з порушенням вимог чинного законодавства та є нікчемним. Той факт, що заповіт не був підписаний [PERSON] , підтверджується записом нотаріуса в ньому. При цьому, конкретні причини, яка саме хвороба, через які вона, нібито, не змогла підписати зазначений документ невідомі і нотаріусом в посвідчувальному написі не зазначені. Заповіт складений на ім`я [PERSON] , був підписаний заповідачем особисто. Позивач вважає, що фізичних вад, які б давали можливість [PERSON] підписати заповіт не було, вона була письменною, здатною писати та до дня посвідчення заповіту підписувала документи. \~ \~ \~ \~Зазначено, що заповіт складений з порушеннями вимог закону щодо його посвідчення, є нікчемним, тобто таким, що не потребує додаткового визнання його недійсним. \~ \~ \~ \~Про намір скласти заповіт на інших осіб, вона не повідомила. Крім того, [PERSON] , який був свідком посвідчення заповіту, є рідним сином відповідача [PERSON] , тобто в силу ст. 1253 ЦК не міг бути свідком. [PERSON] є цивільною дружиною [PERSON] . Всі ці особи є членами однієї родини, зареєстровані за однією адресою та прямо зацікавлені у складанні заповіту на [PERSON] (відповідача по справі). \~ \~ \~ \~Приватний нотаріус Сопільняк А.О., у порушення вимог ст. 1253 ЦК, не з`ясувала сімейних відносин свідків зі спадкоємцем за заповітом. \~ \~ \~ \~Позивач вважає, що заповіт [PERSON] від 26.10.2017р. на користь [PERSON] та [PERSON] , складений приватним нотаріусом Сопільняк А.О. з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, а тому є нікчемним. \~ \~ \~ \~Таким чином, позивач просить суд, - визнати заповіт [PERSON] , складений 26.10.2017р. на користь [PERSON] та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Сопільняк А.О. (реєстр №2792), нікчемним. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 29.12.2018р. відкрито провадження по справі та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 19.02.2019р. закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. \~ \~ \~ \~Відповідачем по справі [PERSON] подано відзив на позов, за яким просить відмовити у задоволенні позову. Зазначено, що погоджується з обставинами позову про те, що нотаріусом не зазначено конкретних причин, конкретну хворобу, через які [PERSON] не могла підписати заповіт, а також з тим, що [PERSON] , який був свідком при посвідченні заповіту, є його рідним сином. Згоден з тим, що це є порушенням норм матеріального права, що регламентують посвідчення заповіту. Між тим, не погоджується з тим, що фізичних вад, які б давали можливість [PERSON] підписати заповіт, не було. [PERSON] дійсно не могла підписати заповіт самостійно, що було зумовлено її станом здоров`я (хворіла на хворобу Паркінсона, у зв`язку з чим мала тремор у руках, що не дозволяло їй самостійно підписати заповіт). Проте, її волевиявлення на складання заповіту на користь відповідчів було дійсним, вільним, вона перебувала при здоровому глузді та добрій пам`яті, чітко усвідомлювала суть своїх дій, але фізично мала непереборні труднощі із підписанням заповіту. При цьому, неповідомлення заповідачкою позивача про намір скласти заповіт, не може свідчити про його недійсність. Зазначено, що [PERSON] проживав з [PERSON] разом з 2002 року. \~ \~ \~ \~Крім того, відповідач вказує, що позивачем при пред`явленні позову із вимогою про визнання заповіту нікчемним, невірно обрано спосіб захисту права позивача. Оскільки позов заявлено не з підстав, визначених у ст. 225 або ст. 231 ЦК України, то навіть в разі його задоволення, чинність заповіту, складеного на користь позивача, не буде відновлена. Відповідно, не відбудеться ефективного поновлення прав позивача, не будуть виконані завдання цивільного судочинства, визначені у ст. 2 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Також, зазначено у відзиві, що безпосередньо відповідачі не порушували законних прав та інтересів позивача. Вони взагалі не були присутні при посвідченні заповіту. Фактично відповідачі залучені до участі у справі в такому статусі як вигодонабувачі від правочину (заповіт), що є предметом спору. \~ \~ \~ \~Отже, у задоволенні позову, на думку відповідача, слід відмовити. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] подала до суду відзив на позов, за яким зазначила, що повністю визнає позовні вимоги. Позивач [PERSON] є рідною племінницею померлої [PERSON] . Протягом усього життя між нею та покійною матір`ю, були гарні відносини. В зв`язку з тим, що у позивача велика родина, а вона (відповідач) одна та має у власності особисте житло, 18.11.2013р. [PERSON] склала заповіт на користь [PERSON] . При цьому, мати її просила не говорити її ( [PERSON] ) співмешканцю [PERSON] , оскільки боялася, що якщо він про це дізнається, то піде від неї. 26.10.2017р. було складено новий заповіт на користь [PERSON] та [PERSON] Вважає, що заповіт від 26.10.2017р. складений з порушеннями вимог чинного законодавства та є нікчемним. Їй не були відомі вимоги ст.1253 ЦК, а також те, що свідки, з яких один син [PERSON] [PERSON] , [PERSON] цивільна дружина [PERSON] , - не могли бути свідками, оскільки заінтересовані у складанні заповіту на користь [PERSON] Якби їй були відомі вимоги ст. 1253 ЦК, вона б ніколи не погодилась на складання такого заповіту і на свою користь. \~ \~ \~ \~В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, будучи належним чином повідомлена про час, дату та місце розгляду справи. Відповідь на відзиви не подано. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні представник позивача [PERSON] адвокат Руденко Ю.В. повністю підтримала доводи позову та просила задовольнити позовні вимоги. Додала, що позивач має намір захистити свої матеріальні права, хоча після визнання заповіту нікчемним, до неї первісний заповіт не повернеться і за ним успадкувати майно вона не зможе. \~ \~ \~ \~ [PERSON] є рідною племінницею [PERSON] , а тому зможе успадкувати за законом. До суду не надані докази родинних відносин [PERSON] та [PERSON] . Відсутня письмова відмова нотаріуса в оформленні спадкових прав за [PERSON] після смерті [PERSON] як за законом, так і за заповітом, хоча [PERSON] звернулася у шестимісячний строк до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Вважає, що відповідачі порушили права позивача, хоча не заперечує, що порушення вимог законодавства допустила приватний нотаріус Сопільняк А.О. Дії та рішення нотаріуса не оскаржені; позовні вимоги до нотаріуса не пред`являються. Просить стягнути з відповідачів на користь позивача судовий збір. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги визнала у повному обсязі. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні відповідач [PERSON] та його представник адвокат Гончар\~С.М. заперечували проти задоволення позову з обставин, викладених у відзиві. Зазначили, що невірно позивачем обрано спосіб захисту. Позивач не довела, що вона не могла реалізувати в позасудовому порядку свої права. Заповіт, складений у 2013 році на користь [PERSON] , не буде відновлений у разі визнання заповіту від 26.10.2017р. нікчемним, оскільки [PERSON] відноситься до третьої черги спадкоємців за законом. Вважають, що має місце завуальований інтерес [PERSON] щодо визнання нікчемним заповіту, що суперечить вимогам ЦК України. До нотаріуса позов не пред`явлений, хоча саме вона допустила порушення вимог законодавства при складанні та посвідченні заповіту. [PERSON] проживав разом однією сім`єю із [PERSON] з 2002 року. В 2013р. вона ще могла писати, хоча руки тримтіли. У 2016-2017р.р. [PERSON] вже не могла писати, т.я. дуже тримтіли руки. Нотаріус не повідомила, що родичі не можуть бути свідками при посвідченні заповіту. [PERSON] самостійно виявила бажання скласти заповіт на [PERSON] та на свою дочку [PERSON] . Нотаріус вдома за місцем проживання [PERSON] склала заповіт. При цьому, у [PERSON] тримтіли руки і вона не могла самостійно підписати заповіт. Чи являється [PERSON] родичкою [PERSON] , йому не відомо. \~ \~ \~ \~В судове засідання не з`явилась третя особа приватний нотаріус Сопільняк А.О., будучи належним чином повідомлена про час, дату та місце розгляду справи. Письмові пояснення по суті позову та відзиву не подані. Надано заяву про розгляд справи за її відсутності. При вирішенні справи покладається на розсуд суду. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні свідок [PERSON] зазначила, що [PERSON] її свекор, вона проживає разом з його сином [PERSON] , але вони не перебувають у шлюбі. Приблизно у листопаді 2017р. вона була вдома у [PERSON] . Приїхала нотаріус, були присутні [PERSON] , сусід, [PERSON] і, оскільки [PERSON] не могла підписати заповіт (у неї тряслися руки), то нотаріус запропонувала їй розписатись, а тому замість неї розписалася у заповіті вона (свідок по справі). Нотаріус повідомила, що складається заповіт, але не з`ясувала, чи є вони родичами. [PERSON] сама озвучила свою волю заповідати все своє майно [PERSON] та [PERSON] . \~ \~ \~ \~В судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що [PERSON] його сусід, який жив разом з [PERSON] однією сім`єю близько 15 16 років. Потім [PERSON] захворіла, а згодом у 2017 році померла. У [PERSON] тряслися руки, останні роки вона була лежача хвора. За життя [PERSON] казала, що оформить заповіт на [PERSON] та на свою дочку [PERSON] . \~ \~ \~ \~В судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що відповідач [PERSON] є його рідним батьком, а [PERSON] дружина батька, хоча вони не перебували у зареєстрованому шлюбі. Зазначив, що був свідком при посвідченні заповіту. Все відбувалось вдома у [PERSON] . Крім того, були присутні його батько, цивільна дружина [PERSON] , сусід, [PERSON] . У [PERSON] тряслися руки, вона хворіла на хворобу Паркінсона, не могла тримати в руках ручку, а тому нотаріус запропонувала підписати заповіт [PERSON] , яка на це погодилась. Нотаріус повідомила, що буде вчинятись заповіт. [PERSON] слухала і виявила бажання скласти заповіт на свою дочку та [PERSON] . При цьому, [PERSON] розуміла все, що відбувалось з приводу посвідчення заповіту. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що знає [PERSON] з 1983-1984р.р. Десь з 1998р. [PERSON] почала проживати разом з [PERSON] . Вони завжди були разом. Потім вона захворіла на хворобу Паркінсона, і десь з 2015 року у неї почали трястися руки. Згодом їй стало гірше і з квартири вона не виходила. Останній раз вона бачила [PERSON] за 6-7 місяців до її смерті. \~ \~ \~ \~Заслухавши пояснення учасників справи, показання свідків, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають до задоволення за таких підстав: \~ \~ \~ \~встановлено, що [PERSON] , [INFO] померла в м. Черкаси 12.07.2018 [INFO] (актовий запис №1932), про що свідчить свідоцтво про смерть серія [NUMBER] . \~ \~ \~ \~За життя [PERSON] склала заповіт на користь [PERSON] , який 18.11.2013р. посвідчений приватним нотаріусом Черкаського нотаріального округу Сопільняк А.О. (реєстр №8061). \~ \~ \~ \~Крім того, 26.10.2017р. приватним нотаріусом Черкаського нотаріального округу Сопільняк\~А.О. посвідчено заповіт, складений за життя [PERSON] на користь [PERSON] та [PERSON] (реєстр №2792). При цьому, у заповіті зазначено, що [PERSON] письменна, але в зв`язку з похилим віком та хворобою заповіт їй прочитано вголос і за її проханням підписано гр. [PERSON] в присутності свідків: [PERSON] та [PERSON] . Також зазначено, що у зв`язку з похилим віком та хворобою [PERSON] заповіт складено у приміщенні приватного нотаріуса та посвідчено вдома за адресою: [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~Відповідно до даних інформаційної довідки із Спадкового реєстру від 17.09.2018р. після смерті [PERSON] відкрита спадкова справа №62795669 у приватного нотаріуса Іващенко Г.М. \~ \~ \~ \~Ахтирко Н.І. 05.10.2018р. звернулася до приватного нотаріуса Іващенко Г.М. із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Крім того, повідомила, що є ще спадкоємці: [PERSON] та [PERSON] . \~ \~ \~ \~Крім того, під час розгляду справи встановлено, що крім [PERSON] , із заявами про прийняття спадщини звернулися до нотаріуса Ковалець [PERSON] .М. та [PERSON] . \~ \~ \~ \~Під час розгляду справи судом досліджена виписка з амбулаторної картки 21/1743 щодо [PERSON] , що надана КНП «Третій Черкаський міський центр первинної медико-санітарної допомоги» щодо стану її здоров`я, в т.ч. на час складання заповіту у 2017 році. Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Способи захисту для спірних правовідносин визначені Цивільним Кодексом України. Відповідно до положень ст.ст.\~12,\~81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.ч.3, 4\~ст.\~77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.2\~ст.78 ЦПК України). Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч.1 ст.2 ЦПК України). Відповідно до\~ч.1\~ст.\~1216\~ЦК України спадкуванням\~є перехід\~прав та\~обов`язків\~(спадщини)\~від фізичної\~особи,\~яка померла\~(спадкодавця),\~до інших\~осіб (спадкоємців). Спадкування\~здійснюється за\~заповітом або\~за законом\~(ст.\~1217\~ЦК). До\~складу спадщини\~входять усі\~права та\~обов`язки,\~що належали\~спадкодавцеві на\~момент відкриття\~спадщини і\~не припинилися\~внаслідок його\~смерті (ст.\~1218\~ЦК). Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ст. 1222ЦК). \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 1223 ЦК, право на\~спадкування мають\~особи,\~визначені у\~заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємці\~за законом\~одержують право\~на спадкування\~почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених\~статтею 1259\~цього Кодексу\~(ч.ч.1,\~2\~ст.\~1258ЦК).\~Як передбачено\~ч.1\~та ч.3\~ст.\~1268\~ЦК, спадкоємець\~за заповітом\~чи за\~законом має\~право прийняти\~спадщину або\~не прийняти\~її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст. 1233 ЦК). Відповідно до ч.1 ст. 1235 ЦК, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. За нормами\~статті 1236\~ЦК,\~заповідач має\~право охопити\~заповітом права\~та обов`язки,\~які йому\~належать на\~момент складення\~заповіту,\~а також\~ті права\~та обов`язки,\~які можуть\~йому належати\~у майбутньому. Заповідач\~має право\~скласти заповіт\~щодо усієї\~спадщини або\~її частини. Якщо\~заповідач розподілив\~між спадкоємцями\~у заповіті\~лише свої\~права,\~до спадкоємців,\~яких він\~призначив,\~переходить та\~частина його\~обов`язків,\~що є\~пропорційною до\~одержаних ними\~прав. Чинність заповіту щодо складу спадщини встановлюється на момент відкриття спадщини. Відповідно до\~статті 1247\~ЦК,\~заповіт складається\~у письмовій\~формі,\~із зазначенням\~місця та\~часу його\~складення. Заповіт\~має бути\~особисто підписаний\~заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до\~частини четвертої статті 207\~цього Кодексу. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у\~статтях 1251-1252\~цього Кодексу. Заповіти, посвідчені особами, зазначеними у частині третій цієї статті, підлягають державній реєстрації у Спадковому реєстрі в\~порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України. Згідно із\~нормами статті\~1248\~ЦК України,\~нотаріус посвідчує\~заповіт,\~який написаний\~заповідачем власноручно\~або за\~допомогою загальноприйнятих\~технічних засобів. Нотаріус\~може на\~прохання особи\~записати заповіт\~з її\~слів власноручно\~або за\~допомогою загальноприйнятих\~технічних засобів. У\~цьому разі\~заповіт має\~бути вголос\~прочитаний заповідачем\~і підписаний\~ним. Якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватися при свідках (стаття 1253\~цього Кодексу). Відповідно до\~статті 1253\~ЦК України,\~на бажання\~заповідача його\~заповіт може\~бути посвідчений\~при свідках. У випадках, встановлених\~абзацом третім частини другої статті 1248\~і статтею\~1252\~цього Кодексу,\~присутність не\~менш як\~двох свідків\~при посвідченні\~заповіту є\~обов`язковою. Свідками\~можуть бути\~лише особи\~з повною\~цивільною дієздатністю. Свідками\~не можуть\~бути: 1)\~нотаріус або\~інша посадова,\~службова особа,\~яка посвідчує\~заповіт; 2)\~спадкоємці за\~заповітом; 3)\~члени сім`ї\~та близькі\~родичі спадкоємців\~за заповітом; 4)\~особи,\~які не\~можуть прочитати\~або підписати\~заповіт. Свідки,\~при яких\~посвідчено заповіт,\~зачитують його\~вголос та\~ставлять свої\~підписи на\~ньому. У текст заповіту заносяться відомості про особу свідків. За нормами\~частин 1-4\~статті 1254\~ЦК України,\~заповідач має\~право у\~будь-який\~час скасувати\~заповіт. [PERSON] \~має право\~у будь-який\~час скласти\~новий заповіт.\~Заповіт,\~який було\~складено пізніше,\~скасовує попередній\~заповіт повністю\~або у\~тій частині,\~в якій\~він йому\~суперечить. Кожний\~новий заповіт\~скасовує попередній\~і не\~відновлює заповіту,\~який заповідач\~склав перед\~ним. Якщо новий заповіт, складений заповідачем, був визнаний недійсним, чинність попереднього заповіту не відновлюється, крім випадків, встановлених\~статтями 225\~і\~231\~цього Кодексу. Як передбачено\~ст.\~56\~Закону України\~«Про нотаріат»,\~нотаріуси \~або \~посадові особи,\~які чиняють\~нотаріальні дії,\~посвідчують \~заповіти \~дієздатних громадян,\~складені відповідно\~до вимог\~ законодавства\~ України\~і особисто\~подані ними\~нотаріусу або\~посадовій \~особі,\~яка вчиняє\~нотаріальні дії,\~а також\~забезпечують державну\~ реєстрацію\~ заповітів\~у Спадковому\~реєстрі відповідно\~до порядку\~(491-2011-п),\~затвердженого Кабінетом\~Міністрів України. \~Посвідчення заповіту\~ через\~ представника,\~ а\~ також\~ одного\~заповіту від\~імені кількох\~осіб не\~допускається.\~ При посвідченні заповіту від заповідача не вимагається подання доказів, які підтверджують його право на майно, що заповідається. Якщо фізична особа внаслідок фізичної вади або хвороби не може власноручно підписати документ, то за її дорученням у її присутності та в присутності нотаріуса цей документ може підписати інша особа. Про причини, з яких фізична особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, не могла підписати документ, зазначається у посвідчувальному написі. Правочин за особу, яка не може підписати його, не може підписувати особа, на користь або за участю якої його посвідчено (ч.3 ст. 45 цього Закону). \~ \~ \~ \~ Відповідно до ч.1 ст. 1257 ЦК, заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені\~частинами першою - третьою,\~п`ятою\~та\~шостою статті 203\~цього Кодексу. Недійсним\~є правочин,\~якщо його\~недійсність встановлена\~законом (нікчемний\~правочин).\~У цьому\~разі визнання\~такого правочину\~недійсним судом\~не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним (ч.ч.1-2 ст. 215 ЦК України). Таким чином, при розгляді позовів про встановлення нікчемності правочину із зазначених підстав необхідно враховувати, що ці норми передбачають загальну підставу для нікчемності правочину і застосовуються лише в тому випадку, якщо в ЦК України немає спеціальної підстави (норми) для цього. Спеціальною нормою, яка регламентує підстави визнання заповіту недійсним або нікчемним є приписи статті 1257 ЦК України. Крім того, пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №\~7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що заповіт, складений із порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, згідно із частиною першою статті 1257 ЦК є нікчемним, тому на підставі статті 215 ЦК визнання такого заповіту недійсним судом не вимагається. Відповідно до частини четвертої статті 1254 ЦК України, якщо новий заповіт, складений заповідачем, був визнаний недійсним, чинність попереднього заповіту не відновлюється, крім випадків, встановлених статтями 225 і 231 цього Кодексу. Таке положення стосується і нікчемності заповіту, оскільки з огляду на положення частини другої статті 215 ЦК України нікчемний правочин є різновидом недійсного правочину. На таке застосування норм матеріального права звернуто увагу у постанові Верховного Суду від 19.06.2019 у справі № 398/3558/16-ц. Таким чином, за результатами розгляду справи, судом встановлено, що при оформленні та посвідченні заповіту 26.10.2017р. приватним нотарусом Сопільняк А.О. були допущені порушення вимог щодо його посвідчення, а саме, не зазначені конкретні причини, через які [PERSON] не могла особисто підписати заповіт, а також серед свідків був рідний син відповідача [PERSON] , відносно якого складався [PERSON] заповіт. При цьому, позивачем не вказано в обгрунтування позову про те, що самостійно [PERSON] не виявила бажання на складання заповіту щодо [PERSON] та [PERSON] . Крім того, такі обставини не були встановлені і судом. Крім того, суд вважає, що не є доведеними обставини щодо невідповідності вимогам закону заповіту щодо форми його складання. В судовому засіданні встановлено, що дійсно [PERSON] на час складання 26.10.2017р. заповіту хворіла, погано пересувалася, мала хворобу Паркінсона, в неї тримтіли руки, що підтверджується даними медичної довідки, і не могла особисто підписатися у заповіті, а тому і попросила [PERSON] поставити замість неї підпис. Вирішуючи спір виключно в межах заявлених позовних вимог, відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд вважає, що позивачем [PERSON] жодними належними, допустимими та переконливими доказами не доведено той факт, що її права порушені відповідачами по справі [PERSON] та [PERSON] , незважаючи на визнання відповідачем [PERSON] позовних вимог. Таким чином,\~суд вважає,\~що за\~обраним позивачем\~ [PERSON] \~способом захисту\~її порушених\~прав \~про визнання\~заповіту від\~26.10.2017р.\~нікчемним,\~позовні вимоги\~не підлягають\~до задоволення. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного та

Outcome: dismissed