Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати належність житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS], померлій [PERSON], як попередньому власнику; визначити позивача, як спадкоємицю, наступним власником вказаного будинку; визнати за нею право власності на житловий будинок з верандою, зазначений у плані літерою «А-1,а», літню кухню з верандою, зазначену в плану літерою «Б,б», гараж, зазначений у плані літерою «Д», 5 сараїв, зазначених у плані літерами «Б1,В,Г,Е,е1», погріб, зазначений у плані літерою «е», убиральню, зазначену в плані літерою «Ж», огорожу, зазначену в плані під № 2, ворота, зазначені в плані під №1, свердловину, зазначену в плані під № 3, які розташовані в [ADDRESS]. В обґрунтування позову посилається на те, що вищезазначений житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами належав її матері - [PERSON], яка за життя, у зв'язку з незадовільним станом здоров'я, не оформила належним чином право власності на вищевказаний будинок. Після смерті матері позивач прийняла спадщину, проте оформити свої права на будинок та надвірні будівлі вона не може через відсутність правовстановлюючого документа. У судове засідання сторони не з'явилися. Позивач надала суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача надав суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнає повністю. Дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, з огляду на наступне. У травні 2016 року позивач звернулася до приватного нотаріуса Решетилівського районного нотаріального округу Полтавської області Бєлаша Ю.Д. із заявою про видачу на її ім'я свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, який знаходиться в [ADDRESS] після померлої [INFO] матері - [PERSON]. У зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на вказаний будинок, приватним нотаріусом обґрунтовано була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії /а.с. 5/. У п. 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначено: якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. За наведених обставин у даній справі необхідно з'ясувати наявність фактичних та правових підстав виникнення у спадкодавця - [PERSON] права власності на зазначений будинок. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON]/а.с. 3/. Після її смерті приватним нотаріусом Решетилівського районного нотаріального округу Полтавської області Бєлашем Ю.Д. була заведена спадкова справа № 25/2013. Спадщину за заповітом після померлої прийняла її дочка [PERSON]/а.с.12/. Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого приватним нотаріусом Бєлашем Ю.Д. 20 квітня 2016 року за реєстровим № 186, позивач після смерті матері успадкувала земельну ділянка площею 0,2500 гектара у селі Фрунзівка Решетилівського району Полтавської області, яка належала [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю сер. [NUMBER], виданого Шевченківською сільською радою 19 червня 1996 року, кадастровий номер [NUMBER]. /а.с.11/. Матеріали справи свідчать про те, що на вищезгаданій земельній ділянці за життя [PERSON] було побудовано будинок із господарсько-побутовими будівлями та спорудами, у якому вона проживала та яким користувалася до дня смерті. У зв'язку із відсутністю правовстановлюючого документу на вказане нерухоме майно, приватний нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на будинок. Між тим, згідно даних погосподарських книг по Шевченківській сільській раді з 1947 року по день смерті [INFO] [PERSON] мала у приватній власності житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, на її ім'я було відкрито особовий рахунок № 431, як на голову колгоспного двору та власника вказаного вище нерухомого майна. Про даний факт свідчить довідка виконавчого комітету Шевченківської сільської ради Решетилівського району Полтавської області від 16 червня 2016 року № 02-24/183 /а.с.6/. З технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] вбачається, що спірний житловий будинок було збудовано у 1947 році, а надвірні будівлі і споруди - у період з 1960 року по 1980 рік/а.с.10/. За змістом п. 20 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, у випадках включення в міську (селищну) смугу сільських населених пунктів або у випадках їх перетворення в міста або селища міського типу, списки будинків та домоволодінь, які належать громадянам або колгоспним дворам, складалися бюро технічної інвентаризації на підставі погосподарських книг сільської Ради депутатів трудящих. Згідно ст. 13 Закону УРСР «Про сільську Раду депутатів трудящих Української РСР» ведення погосподарських книг відносилося до компетенції сільських рад. В подальшому, згідно з Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженою наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5, на підтвердження приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, державному нотаріусу могла бути надана довідка виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, що видавалася в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Аналіз діючого на час забудови законодавства свідчить про те, що записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. При цьому виникнення права власності не залежало від державної реєстрації цього права. Наявність у погосподарській книзі запису про належність житлового будинку [PERSON] свідчить про те, що за життя вона набула право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS]. Не дивлячись на те, що за життя [PERSON] не оформила належним чином своє право власності та не отримала правовстановлюючого документу на належний їй будинок, вищенаведене дає підстави для висновку, що після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить зазначений будинок. Статтею 1216 Цивільного кодексу України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Відповідно до ч. 1, 3 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. В порядку, визначеному Цивільним кодексом України, позивач прийняла спадщину після померлої матері. Про це свідчить той факт, що державною нотаріальною конторою на її ім'я було видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку. За таких обставин, вимоги позивача, як спадкоємця за заповітом померлої [INFO] матері - [PERSON], про визнання за нею права власності на спадкове майно у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого у [ADDRESS] є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved