Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-11 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений з [PERSON] 12 жовтня 2002 року, посилаючись на те, що сімейне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними фактично припинені, спільного господарства не ведуть та однією сім'єю фактично не проживають. Збереження шлюбу вважає неможливим. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Також позивач просить визначити місце проживання малолітнього сина разом з нею. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав наведених у позовній заяві. Відповідач у судовому засіданні позов визнавав та проти задоволення позовних вимог не заперечував. Представник Третьої особи Служби у справах дітей Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації у судове засідання не з'явився, про час та місце повідомлявся належним чином, надав до суду висновок про визначення місця проживання малолітньої дитини. В порядку ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, враховуючи визнання відповідачем позову, суд вважає, що позовні вимоги належить задовольнити з наступних підстав. Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] 12 жовтня 2002 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 1483 (а.с.8). Під час шлюбу сторін у них 24 серпня 2007 року відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] народився син [PERSON] (а.с.9). Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що між сторонами не склалося сімейне життя, не підтримуються сімейно-шлюбні стосунки, сторони не ведуть спільного господарства, тривалий час проживають окремо. Суд вважає, що збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, тому позовні вимоги про розірвання шлюбу необхідно задовольнити. Щодо вирішення позовних вимог про визначення місця проживання дитини судом було встановлено наступне. З акту обстеження житлово-побутових умов від 21.04.2016 за адресою: [ADDRESS] встановлено, що за цією адресою проживають і мають постійне місце реєстрації: [PERSON] (позивач, мати), [PERSON] У квартирі для виховання та розвитку дитини створені належні умови для всебічного розвитку та проживання дитини (а.с.41). З висновку Деснянської районної у місті Києві державної адміністрації від 21 червня 2016 року № 102/03/31-5566 вбачається, що Деснянська РДА у м. Києві, як орган опіки та піклування вважає доцільним визначити місце проживання малолітнього [PERSON], [INFO], разом з матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ч.1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них будуть проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися судом. Згідно ч.4 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає. Враховуючи висновок органу опіки та піклування Деснянської районної у місті Києві державної адміністрації, суд дійшов висновку, що необхідно визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], разом з матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved