overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом та свої вимоги мотивує тим, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем, який було розірвано. Від спільного проживання є дочка [PERSON], 07.09.2006 р.н, яка проживає разом з позивачем і знаходиться на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку коштів на утримання дитини не надає та не приймає участі в утриманні дитини. Тому просить стягувати аліменти з відповідача у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, до повноліття дитини, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач [PERSON], у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги [PERSON] визнав у повному обсязі. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Судом встановлено, що з 25.02.2006 р. сторони перебували у шлюбі, який було розірвано 10.08.2010 р. (а.с. 3). Від сумісного проживання у сторін є дочка [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Відповідно до ст. 180 СК України, - відповідач зобовязаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України,- при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до положень ст. 183 СК України,- розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З урахуванням вищезазначених обставин, та враховуючи те, що відповідач фізично здоровий, є молодою працездатною особою, [INFO]; також, у справі відсутні докази про наявність у [PERSON] захворювань чи інших перешкод до працевлаштування та отримання заробітку з метою утримання дитини, суд вважає необхідним стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, до повноліття дитини, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 04.05.2017 р. На підставі ст. 88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 640 грн., так як позивач звільнений від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом та свої вимоги мотивує тим, що їй належить одноосібно на праві власності квартира [ADDRESS]. Відповідач [PERSON], який доводиться їй внуком, зареєстрований проживаючим з 16.08.2006 р. в належній їй квартирі до теперішнього часу. Крім [PERSON] в квартирі зареєстрована проживаючою її дочка, [PERSON] матір [PERSON] У 2006 р. [PERSON] залишив проживання в квартирі позивача та разом з матірю проживає за іншою адресою. Будь-яких речей, належних відповідачу, в квартирі не залишилось. Факт реєстрації проживання відповідача порушує її право власності на квартиру, а саме утворюються перешкоди в отриманні соціальних послуг, субсидій. У звязку з цим, позивач просить суд визнати [PERSON] такими, що втратив право на користування квартирою №4 в буд.№12 по вул.Новомістенська в м.Суми. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив. Представник третьої особи - Ковпаківського районного відділу Управління ДМС України в Сумській області, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився. Представник третьої особи - Управління Державної міграційної служби України в Сумській області, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступні обставини. Судом встановлено, що 07.03.2007 р. [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], а саме на: квартиру, що знаходиться в [ADDRESS] (а.с.6). З довідок, наданими Відділом реєстрації місця проживання управління ЦНАП у м.Суми за № 3285, 3286, 3287, від 03.08.2016 р. вбачається, що за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: з 01.08.2005 р. [PERSON], з 16.08.2006 р. [PERSON], з 12.07.1999 р. [PERSON] (а.с.9 - 11). Відповідач не проживає в [INFO] більше шести місяців та не користується житловим приміщенням, де він є зареєстрованим. Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України, - при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається житлове приміщення лише протягом шести місяців. Згідно вимог ст. 72 ЖК України, - визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. У відповідності з ч. 1 ст. 405 ЦК України,- право на користування житлом відповідно до закону мають члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним. Суд вважає, що реєстрація відповідача у квартирі, яка належить позивачеві [PERSON], порушує права останньої, оскільки перешкоджає здійсненню нею права користування та розпорядження своїм майном, як складовими частинами права власності. Оскільки [PERSON] більше 6 місяців не проживає без поважних причин за адресою реєстрації, то суд вважає можливим визнати останнього таким, що втратив право на користування жилим приміщенням - квартирою №4 в будинку №12 по вул. Новомістенська в м.Суми.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом та свої вимоги обґрунтовує тим, що 02 листопада 2012 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції у Сумській області, про що зроблений актовий запис №1343, свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] від 02.11.2012 року. Від шлюбу мають спільну дитину: [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Спору щодо визначення місця проживання дитини не мають. Підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що у неї відсутні спільні інтереси з відповідачем, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. Позивач просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції у Сумській області, про що зроблений актовий запис №1343, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 02.11.2012 року, та вирішити питання розподілу судових витрат. В судове засідання позивач не з`явилася, надала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує повністю з зазначених в позові підстав, просить суд їх задовольнити, а справу розглядати без її участі. Відповідач [PERSON] , в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, з таких підстав: Судом установлено, що 02 листопада 2012 року між сторонами було укладено шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції у Сумській області, актовий запис №1343 (а.с.14). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] (а.с.15). За час перебування у шлюбі сімейні стосунки між позивачем і відповідачем не склалися через різні погляди на шлюб та сім`ю. Сторони спільного господарства не ведуть. Сторони втратили почуття любові та поваги один до одного. Примирення між ними неможливе. За таких обставин суд вважає, що сім`я існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, суперечить як їх інтересам, так і інтересам їхньої дитини, тому шлюб між сторонами необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом та уточненням до нього, в якому просить встановити факт, що має юридичне значення, факт родинних стосунків між фізичними особами, а саме, що вона [PERSON] (прізвище до реєстрації шлюбу [PERSON]) [PERSON], [INFO], є донькою [PERSON], [INFO], яка померла 14.08.2002 року, а вона їй матірю, та визначити додатковий строк для прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті 14.08.2002 року - її матері [PERSON], в порядку права спадкування за заповітом, посилаючись на те, що документи, які засвідчують факт родинних відносин між нею та матірю не збереглися. Також, на даний час вона має намір прийняти спадщину, але пропустила встановлений законом строк прийняття спадщини. До судового засідання позивач надала письмове клопотання справу слухати за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Представник Миколаївської сільської ради надав суду письмове клопотання справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги визнав, не заперечував в їх задоволенні. Вимоги позивача підтверджуються : копією сертифікату (а.с.7), копією заповіту (а.с.8), копією свідоцтва про смерть (а.с.9), копіями довідок Миколаївської с\\р (а.с.10,11), листом нотаріуса (а.с.12), витягом зі спадкового реєстру (а.с.13). копією свідоцтва про одруження (а.с.14), копією паспорту (а.с.15). Вивчивши матеріали справи суд вважає, що на підставі ст. 1272 ч. 3 ЦК України, 256 ЦК України, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом та уточненням до позову, в якому просить поділити між нею та відповідачем [PERSON] житловий будинок, розташований в смт Ширяєве по вулиці Мічуріна, 18, Одеської області, виділивши по ? частини домоволодіння, визнавши за кожним з них право приватної власності на ? частину спірного домоволодіння без визначення присудженої частки в натурі, посилаючись на те, що спільне майно подружжя, яке було нажите за період шлюбу, між ними поділено в добровільному порядку, а стосовно будинку вони згоди не досягли. До судового засідання позивач надала письмове клопотання справу слухати за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач до судового засідання надав письмове клопотання справу слухати за його відсутності, уточнені позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. Судом встановлено, що відповідно до ст. 60 Сімейного Кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба, тощо) самостійного заробітку (доходу), Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Обєктом права спільної сумісної власності подружжя, згідно ст.. 61 Сімейного Кодексу України, може бути будь майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Статтею 62 Сімейного Кодексу України передбачено, що якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшиться у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат другого з подружжя, воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ст.. 69 Сімейного Кодексу України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Статтею 70 Сімейного Кодексу України визначено, що у разі поділу майна, що обєктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-12 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом (уточненим), до [PERSON] про розірвання шлюбу, в обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що вона знаходиться з відповідачем у шлюбі, який був зареєстрований 17 травня 2008 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по м.Харкову, № 2, Харківського міського управління юстиції, актовий запис №292, від шлюбу вони мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які перебувають на утриманні позивача та мешкають разом з нею. Позивач зазначає, що підставою для розірвання шлюбу є постійні сварки через відмінність характерів, що виникають між подружжям, шлюбні стосунки припинені, подружжя має окремий бюджет та не веде спільного господарства, шлюб носить лише формальний характер, примирення між подружжям неможливе. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В судове засідання позивач не з'явилася, надала через канцелярію суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився,надав через канцелярію суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що\~ позов підлягає задоволенню у повному обсязі, на підставі такого. Судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі, який був зареєстрований\~ 17 травня 2008 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по м.Харкову, № 2, Харківського міського управління юстиції, актовий запис №292 (свідоцтво про шлюб серії 1-ВЛ №086251). Від шлюбу подружжя має малолітніх дітей [PERSON], 29.09.2008 р.н.(свідоцтво про народження серії 1-ВЛ № 137823), та [PERSON], 25.06.2011 р.н.(свідоцтво про народження серії 1-ВЛ № 137823). Як встановлено в судовому засіданні причиною розпаду сім'ї стало те, що подружжя має відмінність характерів, поглядів на життя, на права та обовязки подружжя, почуття любові втрачене, спільне господарство не ведеться, спільне життя та збереження шлюбу стало неможливим. Подружжям досягнуто згоди щодо подальшого мешкання дітей разом із матірю. Таким чином, приймаючи до уваги положення\~ст. 112 СК України, про те що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, суд вважає можливим позов про розірвання шлюбу задовольнити. Відповідно до положень статті 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору у сумі 640,00 гривень. Враховуючи, що розгляд справи відбувся у відсутності сторін, відповідно до ч. 2\~ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-28 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, уточнивши його, у якому просить стягнути з відповідача недонараховану заробітну плату в сумі 1690, 20 гривень. Позов мотивує тим, що працювала у відповідача на посаді водія тролейбуса .................................................................................................................................................................................................................................................................................................................................................... Враховуючи винятковість, складність справи та необхідність значного часу для виготовлення рішення у повному обсязі, суд вважає за можливе в даному судовому засіданні проголосити вступну та резолютивну частини рішення, складання рішення у повному обсязі відклавши терміном на\~ пять днів. З наведених міркувань та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, уточнивши який (а.с.14), просить розірвати шлюб з відповідачем [PERSON] , в якому вони знаходяться з 2011 року. Свої вимоги мотивує тим, що 04 червня 2011 року між ними було укладено шлюб. Від шлюбу вони мають неповнолітніх доньок - [PERSON], [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя між ними не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні характери і погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Вважає, що шлюб носить формальний характер, примирення і збереження сім`ї неможливе, у зв`язку з чим звернулася до суду з позовом. Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилася, але подала заяву, в якій вказала, що на задоволенні позовних вимог наполягає, просить справу розглянути у її відсутність. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився, але подав заяву, в якій вказав, що не заперечує проти розірвання шлюбу між ними, позов позивача визнає та просить справу розглянути у його відсутність. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем, в порядку встановленому ч. 4 ст. 206 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Як встановлено у судовому засіданні, 04 червня 2011 року Виконавчим комітетом Дачненської сільської ради Біляївського району Одеської області між сторонами був зареєстрований шлюб, актовий запис № 22, згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 15). Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , про що свідчать свідоцтва про народження (а.с.6,7). Подружнє життя сторін не склалося, вони не проживають однією сім`єю. З урахуванням викладеного, оцінивши шлюбні взаємовідносини сторін, суд вважає, що між сторонами склалися відносини, при яких збереження сім`ї неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам та інтересам їхніх дітей, як це передбачено ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб між [PERSON] та [PERSON] носить формальний характер і підлягає розірванню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір у разі задоволення позову покладається на відповідача, тому з нього на користь позивача необхідно стягнути судові витрати у розмірі 768,40 грн., сплачені за позовну вимогу про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, уточнивши який (а.с.20), просить розірвати шлюб з відповідачем [PERSON], в якому вони знаходяться з 2012 року. Свої вимоги мотивує тим, що 06.03.2012 року між ними був укладений шлюб. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. З травня 2018 року вони мешкають окремо. Спільне життя між нею та відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння та те, що в них різні характери і погляди на сімейне життя. Позивач вважає, що примирення і збереження сімї неможливе, у звязку з чим вона звернулася до суду з позовом. Позивач [PERSON] у підготовчому судовому засіданні на задоволенні позову наполягала та просила розірвати шлюб з [PERSON] Відповідач [PERSON]у підготовчому\~судовому засіданні\~позов [PERSON]визнав, на розірвання шлюбу погодився та пояснив, що збереження сімї неможливе. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні, 06.03.2012 року виконавчим комітетом Дачненської сільської ради Біляївського району Одеської області між сторонами зареєстровано шлюб, актовий запис № 10, згідно свідоцтва про шлюб (а.с. 28). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження (а.с.29). Подружнє життя сторін не склалося. З урахуванням викладеного, оцінивши шлюбні взаємовідносини сторін, суд вважає, що між сторонами склалися відносини, при яких збереження сімї неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам та інтересам їхньої дитини, як це передбачено ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб між [PERSON] та [PERSON] носить формальний характер і підлягає розірванню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом у якому просила суд стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на дитину сторін доньку [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі, у розмірі 700 гривень щомісячно до досягнення дитиною віку повноліття. Свої вимоги позивач мотивує тим, що на протязі тринадцяти років вони з відповідачем проживали в громадянському шлюбі, 16.06.2004 року вона народила дитину доньку [PERSON], батьком якої є відповідач по справі. На теперішній час спільне проживання між нею та відповідачем припинено, дитина проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Позивач у судовому засіданні уточнила позовні вимоги та просила суд стягувати з відповідача аліменти на утримання доньки у частці від його доходу, а саме: у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку кожного місяця. Відповідач у судовому засіданні з уточненими позовними вимогами погодився. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 16.06.2004 року позивач народила дитину доньку [PERSON], батьком якої є відповідач по справі [PERSON] (а.с.7). На теперішній час спільне проживання між сторонами припинено, дитина сторін проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні (а.с.9). Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, хоча має таку можливість, так як є особою працездатного віку, працює, отримує стабільний дохід, інвалідом не являється, інших утриманців не має, тоді як на утриманні позивача знаходиться ще і неповнолітній син від першого шлюбу [PERSON], [INFO] (а.с.7,9). Відповідно до ст.180-183 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька (матері), або у твердій грошовій сумі. Згідно ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, коли аліменти визначаються в твердій грошовій сумі. Враховуючи те, що дитина сторін знаходиться на утриманні позивача, відповідач добровільно матеріальної допомоги на її утримання не надає, хоча спроможний це робити, так як є особою працездатного віку, працює , отримує дохід, інших утриманців не має, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на дитину в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку кожного місяця, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи з 25 травня 2016 року. Питання про судові витрати суд вважає за необхідне вирішити в порядку передбаченому ст. 88 ЦПК України, стягнувши з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved