Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом посилаючись на те, що [INFO] року померла її мати - [PERSON], яка постійно проживала [ADDRESS]. Після її смерті відкрилася спадщина на належну їй земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,32 га., розташовану в адміністративних межах Ревбинської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області, яка належала їй на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії [NUMBER], вартістю 97894 грн. 46 коп. Ще за життя, а саме 02 березня 1998 року вона склала заповіт, який було посвідчено у Ревбинській сільській раді Чорнобаївського району Черкаської області по реєстру №48, яким заповіла належну їй земельну частку (пай) - [PERSON] та [PERSON] Вона не може оформити право власності, оскільки між нею та відповідачем виник спір про поділ спадщини, а тому позивач просить суд визнати за нею право власності на земельну ділянку. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала, просила задовольнити на підставах викладених у позовній заяві. Пояснила, що у неї з відповідачем мається спір про поділ спадщини. До нотаріальної контори вона взагалі не зверталася та відмови нотаріуса у оформленні права на спадщину не отримувала. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, пояснивши, що землю їм заповіли на двох, а тому вона повинна бути поділена на двох. Судом встановлені наступні обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини. [INFO] року померла [PERSON], яка постійно проживала [ADDRESS]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належну їй земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,32 га., розташовану в адміністративних межах Ревбинської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області, яка належала їй на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії [NUMBER], вартістю 97894 грн. 46 коп. Ще за життя, а саме 02 березня 1998 року, [PERSON] склала заповіт, який було посвідчено у Ревбинській сільській раді Чорнобаївського району Черкаської області по реєстру №48, яким заповіла належну їй земельну частку (пай) - позивачу [PERSON] та відповідачу [PERSON] Спадщину [PERSON] прийняла спадкоємець за заповітом, а саме позивач [PERSON], оскільки проживала разом з нею. Відповідач [PERSON], [INFO], спадщину [PERSON] не прийняв, оскільки не подав заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та не проживав з спадкодавцем, але він має право на обов'язкову частку у спадщині, оскільки є повнолітнім непрацездатним сином спадкодавця, так як досяг пенсійного віку. Вказані обставини підтверджуються паспортом позивача, свідоцтвом про смерть [PERSON], заповітом, довідкою №3935 від 26.09.2016 р. Чорнобаївської селищної ради про місце проживання та склад сім'ї померлої, де зазначено, що вона проживала з дочкою [PERSON], довідкою відділу Держгеокадастру у Чорнобаївському районі про вартість земельної ділянки [PERSON], листом Чорнобаївської державної нотаріальної контори №1829-01/16 від 19.11.2016 р. про те, що після смерті [PERSON] заяви в нотаріальну контору не поступали. Згідно ч.1 ст.1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Відповідно до ч.3 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Частина перша ст.1297 ЦК України передбачає, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно ст.67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину, в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім'я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо. У п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року роз'яснено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 також роз'яснено, що у разі якщо відсутність умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину не підтверджена належними доказами, а саме відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, це може бути підставою для відмови у позові. Суд вважає, що позов [PERSON] задоволенню не підлягає, оскільки відсутність умов для одержання нею в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину не підтверджена належними та допустимими доказами. На підставі викладеного вище,

Outcome: dismissed