Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, в якому зазначила що вона є власником житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право власності від 13 лютого 1988 року за реєстровим номером 1762, та свідоцтва про право на спадщину від 04 вересня 2001 року за реєстровим номером 1193. В належному їй будинку зареєстрована відповідач [PERSON] , яка фактично там не проживає з 20 травня 2018 року. Таким чином, позивач є власником зазначеного будинку, але своє право як власника вона не може реалізувати в повному обсязі у зв`язку з тим, що відповідач зареєстрована в її будинку, і хоча відповідач є її родичкою, а саме: жінкою брата чоловіка, але не приймає участі в утриманні будинку, сплаті комунальних платежів і взагалі будинком не цікавиться. Відповідач на теперішній час проживає в Російській Федерації, в добровільному порядку прибути в Україну та пройти процедуру зняття з реєстрації за вказаною адресою наміру не має, тому позивач вимушена звернутися до суду з даним позовом. Просить суд визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: житловим будинком, розташованим за адресою: [ADDRESS] . Позивач в судове засідання не з`явилася, просила суд розглянути справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання\~\~не з`явилася, про дату, час місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки відомостей не надходило. У встановлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не надала. Суд, проаналізувавши матеріали справи в їх сукупності, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог\~ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням осіб, поданим відповідно до\~ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у передбачених \~ЦПК України випадках. Згідно\~ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, згідно свідоцтва про право власності від 13 лютого 1988 року за реєстровим номером 1762, посвідченого державним нотаріусом Станично-Луганської державної нотаріальної контори Точаненко Т.Н., позивачу [PERSON] належить на праві приватної власності Ѕ частка домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] , а згідно свідоцтва про право на спадщину від 04 вересня 2001 року за реєстровим номером 1193, посвідченого в.о. державним нотаріусом Станично-Луганської державної нотаріальної контори Приходько Л.М., позивачу [PERSON] належить на праві приватної власності Ѕ частка домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] , яка є спадщиною після померлого чоловіка позивача - [PERSON] . Право власності позивача [PERSON] на домоволодіння, розташоване за адресою: [ADDRESS] , також знаходить своє підтвердження у Витягах з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 20 липня 2020 за № 216890176 та від 20 липня 2020 року за №216890130, Технічний паспорт на домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , виготовлений на ім`я позивача [PERSON] , як повного власника вказаної нерухомості. Довідкою № 1423, виданою Петропавлівською селищною радою Станично-Луганського району Луганської області 19 червня 2020 року, підтверджується, що відповідач [PERSON] , дійсно зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , але фактично за вказаною адресою не проживає. Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов від 13 березня 2020 року № 955, складеного депутатом Петропавлівськоє селищної ради Станично-Луганського району Луганської області Мірошніченко Л.В. встановлено, що [PERSON] в будинку позивача не проживає з 20 травня 2018 року. Позивач, звертаючись до суду, посилається на те, що відповідач [PERSON] є членом її сім`ї та у зв`язку з тривалою відсутністю за адресою реєстрації, втратила право користування житловим будинком за адресою: [ADDRESS] . Безпідставне перебування відповідача на реєстраційному обліку в будинку, на думку позивача, свідчить про перешкоди у користуванні власністю та є підставою для визнання відповідача таким, що втратила право користування будинком. Відповідно до\~ст. 41 Конституції України\~та ст. 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17 липня 1997 року відповідно до\~Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном. Згідно ст. 319\~ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Приписами ст. 383\~Цивільного кодексу України\~ та\~ ст. 150 ЖК України\~передбачено право власника використовувати житло для власного проживання членів сім`ї, інших осіб, та розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Згідно до ч.1 ст. 321\~ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Частиною 1 ст. 391\~ЦК України, передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Нормами\~статті 405 ЦК України\~передбачається, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік. Під час судового розгляду встановлено, що відповідач є членом сім`ї позивача. Відповідач не проживає в будинку позивача тривалий час, обов`язків щодо утримання будинку і сплати комунальних послуг не несе, і подальша реєстрація відповідача порушує права позивача, як власника будинку. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки у зазначеному випадку саме такий спосіб захисту дає можливість реального усунення порушення права власності. На підставі\~вищевикладеного,\~

Outcome: approved