Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначив наступне: 12 липня 2008 року між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міського управління юстиції Закарпатської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 12 липня 2008 року № 044709 серії І-ФМ. Від цього шлюбу у них народилося дочка [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що відповідач не бере участі у вихованні дитини, не цікавиться життям сімї, та не підтримує сімю матеріально. На даний час шлюбні відносини між позивачем та відповідачем припинені. Подальше спільне життя і збереження сімї вважає неможливим. Виявилося, що вони люди різних характерів та поглядів на життя. Втратили один до одного почуття поваги та любові, і це стало причиною частих сварок, непорозумінь, що призвело до взаємного відчуження. Між сторонами досягнута спільна згода про те, що дитина залишається проживати разом з матірю. Позивач [PERSON] в судове засідання не прибула, хоча про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, хоча про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Проте ним на адресу суду була подана заява про можливість розгляду справи за його відсутності, у якій він зазначив, що не заперечує проти розірвання шлюбу, та просить задовольнити позовну заяву. Як зазначено у ч. 2\~ст. 197 ЦК України\~у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З урахуванням зазначених положень та у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі в їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків. Як вбачається з наданих позивачем доказів, 12 липня 2008 року між позивачем - [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб, який був зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міського управління юстиції Закарпатської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 12 липня 2008 року № 044709 серії І-ФМ. Від цього шлюбу у них народилося дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим виконкомом Оноківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області від 23 серпня 2011 року, актовий запис № 22, серії 1-ФМ № 198953. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України - шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 109 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Із ст. 55 СК України вбачається, що дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Враховуючи наведене, та з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини даного позову, беручи до уваги те, що судом за ухвалою від 31.10.2016 року подружжю, за клопотанням відповідача, було надано строк три місяці для примирення, та після спливу цього строку, відповідач подав заяву про бажання розірвати шлюб, а від позивача жодних заяв чи повідомлень не надходило, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сім'я розпалася остаточно, збереження шлюбу може суперечити інтересам позивача, а отже, укладений між сторонами по справі шлюб підлягає розірванню. Витрати із сплати судового збору у відповідності до\~ст. 88 ЦПК України\~слід покласти на відповідача.

Outcome: approved