Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що на підставі рішення Борщівського районного суду від 14 червня 2006 року з відповідача в її користь стягувалися аліменти на утримання неповнолітньої дитини сина [PERSON], [INFO], в сумі 125 грн., а рішенням Борщівського районного суду від 06 квітня 2009 року збільшено розмір аліментів, за яким на утримання дитини з відповідача стягуються аліменти в розмірі 200 грн. щомісячно і до досягнення нею повноліття. Проте кошти, які стягуються, є недостатніми для належного утримання дитини, оскільки син ромте, у нього з»являються нові інтереси, пов»язані з його розвитком та навчанням. Крім того, зазначила, що уклала шлюб з [PERSON], у якому народила дитину [PERSON], та на даний час виховує двоє дітей. Не працює, перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною, тому отримуваний нею дохід не дає змоги належним чином забезпечувати утримання сина. Також вказала, що відповідач іншої сім»ї немає, є фізично здоровим, офіційно ніде не працює, періодично виїжджає на роботу за кордон та отримує нерегулярний дохід, а тому просила суд збільшити розмір аліментів та стягнути з відповідача аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно і до досягнення ним повноліття. Ухвалою Борщівського районного суду Тернопільської області від 06 березня 2018 року відкрито провадження у даній справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та запропоновано відповідачу протягом п'ятнадцяти днів з дня одержання копії ухвали надіслати відзив на позовну заяву. Відповідач [PERSON] подав до суду відзив на позов, у якому просив заявлені вимоги задоволити частково, та стягувати з нього аліменти на утримання сина у розмірі 1000 грн. щомісячно, посилаючись на те, що зважаючи на його матеріальний стан, він не має змоги платити суму коштів, яку просить позивач, так як у нього на утриманні є дочка [PERSON], [INFO], мати, якій виповнилося 78 років. Також зазначив що не працює, доходів не має, живе за рахунок підробітків, на даний час на роботу за межі України не виїжджає. Позивачем відповіді на відзив не подано. За таких обставин, дослідивши обставини, на які сторони посилаються як на обґрунтування своїх позицій, оцінивши докази надані ними, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.192 цього ж Кодексу розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як встановлено судом, сторони по справі [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ИД № 159745, виданого Мушкатівською сільською радою Борщівського району Тернопільської області 15 жовтня 2004 року. З копії виконавчого листа №2-175/2009 виданого 08 липня 2009 року Борщівським районним судом на виконання рішення Борщівського районного суду від 25 березня 2009 року вбачається, що позовні вимоги позивача [PERSON] до [PERSON] про збільшення розміру аліментів, задоволено частково, вирішено змінити розмір аліментів, визначений рішенням Борщівського районного суду від 14 червня 2006 року та стягувати з [PERSON], [INFO] в користь [PERSON], [INFO], аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в сумі по 200 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання чинності рішенням суду до досягнення дитиною повноліття. Також встановлено, що позивач 15 січня 2011 року зареєструвала шлюб з [PERSON] і після реєстрації шлюбу їй присвоєно прізвище [PERSON], що вбачається з копії свідоцтва про шлюб серії 1-ИД №071392, виданого 15 січня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Борщівського районного управління юстиції Тернопільської області. Згідно довідки №336 від 22.02.2018 року, виданої виконавчим комітетом Скала Подільської селищної ради, слідує, що позивач [PERSON] проживає в смт.Скала Подільська по вул.Надзбручна, 16, син [PERSON] проживає разом з нею. На даний час неповнолітній [PERSON] навчається у 8 класі Скала Подільського НВК «ЗНЗ І-ІІІ ст.-ДНЗ» Борщівського району Тернопільської області, що підтверджується довідкою Скала Подільського навчального виховного комплексу «Загальноосвітній навчальний заклад І-ІІІ ступенів-дошкільний навчальний заклад» №47 від 22.02.2018 року. Поряд з тим, встановлено, що відповідач [PERSON] проживає в [INFO], разом із матір»ю [PERSON] та племінником [PERSON] На даний час не отримує доходів та не працевлаштований. Згідно свідоцтва про народження серії 1-ИД №110793, виданого 15 лютого 2010 року Іванківською сільською радою Борщівського району Тернопільської області, вбачається. Що відповідач [PERSON] є батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO]. Доказів, які б стверджували, ті обставини, що відповідач є непрацездатним, отримує регулярний, стабільний дохід суду відповідачем не надано, не здобуто таких і в ході судового розгляду. Не здобуто судом доказів і того, що з моменту постановлення рішення суду про стягнення аліментів матеріальний стан та стан здоров»я відповідача значно погіршився. Крім того, суд критично оцінює та не приймає твердження відповідача в тій частині, що останній не має можливості сплачувати аліменти на утримання сина в тому розміру про який просить позивач, оскільки утримує неповнолітню дитину, мати похилого віку, не працює, оскільки доказів, які б стверджували ці обставини суду надано не було. Виходячи з наведеного вище, враховуючи норми Сімейного кодексу України, суд приходить до переконання, що в даному випадку, сторони, які є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO], в рівній мірі несуть обовязки щодо його виховання та утримання, і такі у виді матеріального утримання не можуть бути повністю покладені виключно на відповідача чи позивача. За відсутності доказів, які б стверджували ті обставини, що утримання неповнолітнього [PERSON] на місяць складає 4000 грн., виходячи з розміру прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років, визначеного державою, враховуючи інтереси дитини, матеріальне становище позивача та те, що утримання дитини пов»язане з забезпеченням витрат на її навчання, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню в межах збільшення розміру стягуваних аліментів з 200 грн. до 1500 грн. При визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача в подальшому, суд враховує стан здоров»я та матеріальне становище дитини, стан здоров»я та матеріальне становище відповідача, наявність у відповідача інших утриманців, умови проживання та матеріального забезпечення сторін, та приходить до висновку, що з відповідача на утримання неповнолітнього сина підлягають стягненню аліменти в розмірі, який є більшим ніж мінімальним. Крім того, суд враховує ті обставини, що в державі постійно відбувається ріст цін як на продукти харчування, так і на побутові речі, одяг, взуття, що суд визнає загальновідомим фактом, а тому таким, що додаткового доказування не потребує. В зв»язку з чим, даний факт також розцінює як обставину щодо збільшення витрат, які несе позивач на утримання сина. Також суд враховує те, що неповнолітній [PERSON] проживає з матір»ю, яка в зв»язку з цим несе додаткові витрати щодо належного утримання місця проживання. Також суд враховує, що з моменту постановлення судом рішення про стягнення аліментів з відповідача розмір прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років суттєво збільшився. Так, відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» встановлено, що розмір прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років складає: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. Відповідно до ст. 54 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» встановлено, що прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років - 632 гривні; дітей віком від 6 до 18 років - 776 гривень. Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача і судові витрати по справі у вигляді судового збору. На підставі наведеного, ст.ст. 180, 182, 184, 192 СК України, Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік», Закону України «Про Державний бюджет на 2018 рік»,

Outcome: approved