Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою, у якій просить суд позбавити [PERSON], 1969р.н., батьківських прав відносно сина [PERSON], 04.11.2009р.н. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач покликається на те, що з 17 лютого 2007 року, вона, [PERSON], та [PERSON] перебували у шлюбі, зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану Сокальського районного управління юстиції Львівської області, про що у книзі реєстрації шлюбів був зроблений актовий запис №29. Від шлюбу мають сина [PERSON], який народився 04 листопада 2009 року, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Жвирківською селищною радою Сокальського району Львівської області 06 листопада 2009 року, серія 1-СГ №214589. Коли сину було півроку батько дитини [PERSON] виїхав на заробітки, назад до родини більше не повернувся. Рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 28 квітня 2011 року шлюб між ними було розірвано. Їхній малолітній син [PERSON], [INFO], від народження і по даний час проживає зі нею, та її батьками [PERSON] 0.І. та [PERSON] в с.Завишень, вул. Петрушевича, 6, Сокальського району Львівської області, де дитина і зареєстрована, що підтверджується довідкою про склад сімї від 04.04.2016 року №334, виданою Жвирківською селищною радою Сокальського району Львівської області. Спорів між ними стосовно місця проживання дитини не було, відповідач не заперечував, що син буде проживати зі нею. Батько дитини [PERSON] з 2010 року з сімєю не проживає, участі у вихованні сина не бере, з дитиною не спілкується. Також, [PERSON] не проявляє заінтересованості в подальшій долі сина, не цікавиться його успіхами, станом здоров'я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, його навчання, підготовку до самостійного життя. Відсутнє будь - яке спілкування батька з сином. Відповідно до виконавчого листа №2-643 виданого 30.06.2011 року [PERSON] сплачує аліменти на утримання сина в розмірі 350 грн. щомісячно. Позивач [PERSON] в судове засідання не з?явилася, однак подала суду заяву в якій позов підтримала та просить суд його задовольнити повністю, щодо заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився хоча про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Представник третьої особи: органу опіки та піклування служби у справах дітей Бродівської РДА Львівської області [PERSON], подала суду заяву, про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала, зазначила, що позбавлення батьківських прав відповідатиме інтересам дитини, проти винесення заочного рішення не заперечує. У зв?язку із неявкою відповідача у судове засідання, який був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, враховуючи думку позивача, який проти такого не заперечив, судом ухвалено провести заочний розгляд справи у відповідності до ст.ст. 224-226 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, зясувавши обставини по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав. Відповідно до п.1ч.1 ст.164 СК України, мати чи батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] відповідно свідоцтва про народження народився 04 листопада 2009 року, про що зроблений відповідний актовий запис, де в графі «батько» записано [PERSON] (а.с.7). Відповідно до висновку органу опіки та піклування Сокальської районної державної адміністрації від 18 квітня 2016 року № 642/041, що затверджене головою районної державної адміністрації прийнято рішення про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO] відносно сина [PERSON], 04.11.2009р.н. (а.с.18). Відповідно до заяви [PERSON] від 10.03.2016р. завіреної приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу [PERSON] [PERSON] не заперечує проти позбавлення його батьківських прав, щодо його малолітнього сина [PERSON], 2009р.н. (а.с.16). Враховуючи, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини від інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обовязків, а тому питання про його застосування вирішується судом лише після повного, всебічного, обєктивного зясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обовязків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального усвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обовязками. Стаття 150 СК України зобовязує батьків виховувати дитину, піклуватися про її здоров?я, фізичний, моральний та духовний розвиток. Суд, проаналізувавши докази по справі у їх сукупності, приходить до переконання, що відповідач самоусунувся від виконання своїх батьківських обовязків щодо виховання сина , оскільки, вихованням та утриманням дітей не займається. Суд приходить до висновку, що позбавлення відповідача батьківських прав відносно його сина [PERSON] є доцільним та відповідає найвищим інтересам дитини. Статтею 168 СК України передбачено, що за рішенням суду особи, які позбавлені батьківських прав, може бути дозволено побачення з дитиною, якщо поведінка такої особи, щодо утримання та виховання своєї дитини зміниться, за правилами ст.169 СК України особи, які позбавлені батьківських прав має право звернутися до суду з позовом про їх поновлення. Відповідно до ч. 3 ст. 166 Сімейного кодексу України, особа, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Як встановлено судом, відповідно до виконавчого листа №2-643 виданого 30.06.2011 року [PERSON] сплачує аліменти на утримання сина в розмірі 350 грн. щомісячно. (а.с.12). Враховуючи, що із [PERSON] відповідно до рішення Сокальського районного суду Львівської області стягуються аліменти на утримання сина [PERSON], а тому, суд не вважає за можливе при ухваленні рішення про позбавлення батьківських прав ухвалити рішення про стягнення із [PERSON] аліментів, оскільки існує рішення суду про той ж предмет між тими ж сторонами.

Outcome: approved