Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Старосинявської селищної ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування вимог вказує, що 04 жовтня 2008 року померла її двоюрідна сестра [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина за законом. До складу спадкового майна входить: земельна ділянка площею 3,73 га, кадастровий номер 6824486000:03:018:0066, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Пилявської сільської ради Старосинявського району згідно з Державним актом на право приватної власності на землю серії Р2 № 810221, виданого 29.10.2002 року Пилявською сільською радою Старосинявського району на імя [PERSON] та земельна ділянка площею 2,29 га, кадастровий номер 6824486000:03:018:0065, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Пилявської сільської ради Старосинявського району згідно з Державним актом на право приватної власності на землю серії Р2 № 810222, виданого 29.10.2002 року Пилявською сільською радою Старосинявського району на імя [PERSON], спадкоємцем якого була [PERSON] Вона належить до спадкоємців за законом щодо спадкового майна двоюрідної сестри, однак у встановлений законом шестимісячний строк не подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини з поважних причин. Зокрема вказує, що про наявність спадщини вона дізналося в червні 2017 року. При зверненні до нотаріуса позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом із-за пропуску шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини. В звязку з цим позивач просить визначити її трьохмісячний строк для прийняття спадщини. Позивач в судове засідання не зявилися,\~надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує та просила задовольнити. Представник відповідача Старосинявської селищної ради направив до суду заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутності, не заперечував проти задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. 04 жовтня 2008 року померла [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серії 1-БВ №091213, виданим 06 жовтня 2008 року Пилявківською сільською радою Старосинявського району Хмельницької області. Після смерті [PERSON] відповідно до ст. 1220 ЦК України відкрилася спадщина. Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).\~ Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини ( ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Судом встановлено, що позивач\~ [PERSON], [INFO], являється дочкою померлих \~ [PERSON] та [PERSON], що підтверджується даними її\~свідоцтва про народження серії І-ЯК\~№\~913106, виданого повторно Пилявківською сільською радою Старосинявського району від 17 вересня 1962 року. Після одруження позивач змінила прізвище з «Матвіюк» на «Мазур», що підтверджується даними свідоцтва про укладення шлюбу, виданого Пилявківською сільською радою Старосинявського району від 16 березня 1980 року. В батька позивачки, була племінниця [PERSON], яка була рідною дочкою його сестри [PERSON]. [PERSON] (до шлюбу Костюк) перебувала в шлюбі з [PERSON]. [PERSON] була власником земельної ділянки, площею 3,73 га., яка розташована на території Пилявківської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що посвідчена Державним актом на право приватної власності на землю на її імя серія Р2 №810221, виданий 29 жовтня 2002 року на підставі рішення Пилявківської сільської ради №5 від 03 жовтня 2001 року, з кадастровим номером 6824486000:03:018:0066. [PERSON] помер 11 лютого 2004 року, про що свідчить свідоцтво про смерть I-БВ №231644, видане 13 лютого 2004 року Пилявківською сільською радою, актовий запис №5. [PERSON] був власником земельної ділянки, площею 2,29 га., яка розташована на території Пилявківської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що посвідчена Державним актом на право приватної власності на землю на її імя серія Р2 №81022, виданий 29 жовтня 2002 року на підставі рішення Пилявківської сільської ради №5 від 03 жовтня 2001 року, з кадастровим номером 6824486000:03:018:0065. Згідно витягів зі Спадкового реєстру № 48110752, №48110734 від 16.06.2017 року, сформованих\~державним нотаріусом\~Старосинявської нотаріальної\~контори [PERSON], заповіти та спадкові договори [PERSON] та [PERSON] щодо спадщини відсутні. Як вбачається з довідки №139 від 20 червня 2017 року Старосинявської селищної ради [PERSON] була власником земельної ділянки площею 3,7281 га., з кадастровим номером 6824486000:03:018:0066. та [PERSON] був власником земельної ділянки площею 2,2911 га., з кадастровим номером 6824486000:03:018:0065. Як вбачається з витягу зі Спадкового реєстру №53512099 від 02 жовтня 2018 року, після смерті [PERSON], яка померла 04.10.2008 року, спадкові справи, заповіти, спадкові договори та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину не видавалися. Листом - відмовою державного нотаріуса Старосинявської\~державної нотаріальної контори\~[PERSON] від 16 червня 2017 року № 548/0116\~позивачу\~рекомендовано звернутися до суду для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], яка померла\~04.10.2008 року, або для встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Судом встановлено, що позивач [PERSON]Т у встановлений законом шестимісячний строк не подала у нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини. Відповідно до довідки №127 від 08.06.2017 року Старосинявської селищної ради встановлено, що [PERSON], яка померла 04.10.2008 року до дня смерті проживала одна та була зареєстрована за адресою [INFO]. Відповідно до довідки №126 від 08.06.2017 року Старосинявської селищної ради встановлено, що позивачка доглянула [PERSON] до смерті, та здійснила її похорон. Відповідно до довідки №128 від 08.06.2017 року Старосинявської селищної ради встановлено, що на день смерті [PERSON], який помер 11.02.2004 року, разом з ним проживала та була зареєстрована за адресою [INFO] його дружина [PERSON] Відповідно до вимог ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Частиною 1 статті 1270 ЦК України закріплено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно абз. 6 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Проаналізувавши зібрані у судовому засіданні докази, кожний окремо і у їх сукупності, на підставі досліджених обставин справи, суд приходить до переконання, що позивач пропустила строк для прийняття спадщини з поважної причини, враховуючи те, що позов визнається відповідачем ці обставини не можуть розцінюватись судом, як зневажливе ставлення до своїх прав чи як відмова від спадщини, тому з врахуванням норм законності, моралі, справедливості, поваги до людини та її законних прав та інтересів, суд визнає поважними причини пропуску позивачем строку прийняття спадщини, в звязку з чим позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved