Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON],\~ в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, який було зареєстровано 13 лютого 1993 року Костопільським районним відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненської області, про що складено відповідний актовий запис №26. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що сімейні стосунки з відповідачем не склались. Близько двох років проживають окремо. Вона з дітьми проживає за місцем реєстрації у с. Корчівя Костопільського району, відповідач знаходиться за межами України.\~ Подальше спільне проживання та збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них. Шлюб носить формальний характер. Позивач в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку.\~ Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення у справі.\~\~ Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, шляхом розміщення оголошення на сайті судової влади України. Дослідивши докази належного повідомлення відповідача про дату та час розгляду справи, суд дотримуючись вимог ст. 280 ЦПК України дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача\~ та ухвалення заочного рішення по справі. Суд, всебічно та неупереджено дослідивши матеріали справи та надані докази, приходить до наступного висновку. Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 13 лютого 1993 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії І-ГЮ №2084236, виданого Костопільським районним відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненської області, про що складено відповідний актовий запис №26. Від подружнього життя мають четверо дітей: дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії ІІІ-ГЮ за №364491, виданого 06.01.1994 року Костопільським райвідділом ЗАГС; дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ГЮ за №001505, виданого 23.06.1995 року Костопільським районним відділом актів громадського стану Рівненської області; син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії\~ І-ГЮ за №129429, виданого 14.06.2002 року Підлужненською сільською радою Костопільського району Рівненської області; дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ГЮ за №087263, виданого Підлужненською сільською радою Костопільського району Рівненської області 29 грудня 2008 року. Стаття 24 СК України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Отже, однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу. Зокрема особа має право вільно вирішувати питання щодо укладення шлюбу та його збереження, а також розірвання шлюбу та припинення шлюбних відносин. Судом встановлено, що сторони не проживають разом близько двох років, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають. Згідно із ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обовязки у шлюбі та сім'ї. Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обовязками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Таким чином, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, являється порушенням їх права на повагу до сімейного життя, що розцінюється судом як таке, що має істотне значення, що у відповідності до положень ст. 112 СК України, є підставами до розірвання шлюбу. Підстав для надання сторонам строку на примирення суд не вбачає. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд дійшов висновку про обґрунтованість і доведеність заявленого позову. У відповідності до ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави судові витрати, що складаються з судового збору в розмірі 768,40 грн.\~\~\~\~ На підставі викладеного,

Outcome: approved