Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із вищевказаним позовом, в якому просила встановити факт фактичного проживання та реєстрації на законних підставах [PERSON] , паспорт серії [NUMBER] , виданий Октябрським РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області 08.01.1997 року, ідентифікаційний номер [NUMBER] , в житловому приміщенні\~- кімнаті [ADDRESS] гуртожитку [ADDRESS] яка складається з коридору (1) площею 2,0 кв.м.,душова (2) площею 2,7 кв.м, вбиральня (3) площею 1,0 кв.м, кімната (4) площею 11,8 кв.м., загальною площею 17,5 кв.м. з 22 липня 1988 року; визнати за [PERSON] , паспорт серії [NUMBER] , виданий Октябрським РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області 08.01.1997 року, ідентифікаційний номер [NUMBER] , право користування на законних підставах\~ житловим приміщенням\~- кімнатою [ADDRESS] яка складається з коридору (1) площею 2,0 кв.м.,душова (2) площею 2,7 кв.м, вбиральня (3) площею 1,0 кв.м, кімната (4) площею 11,8 кв.м., загальною площею 17,5 кв.м. з 22 липня 1988 року. В обґрунтування вимог позивач вказала, що з 22 липня 1988 року вона проживає в гуртожитку в [ADDRESS] , згідно розпорядження «Про вселення» № [NUMBER] від 22 липня 1988 року, виданого Державним підприємством Полтавський електромеханічний завод Електромотор . Дана кімната була надана їй у зв`язку з тим, що позивач була прийнята на посаду як молодий спеціаліст у Державному підприємстві Полтавський електромеханічний завод «Електромотор» обмотувальницею. За цей період державне підприємство ДП Полтавський\~електромеханічний завод\~ «Електромотор»\~було перетворено\~в відкрите\~акціонерне товариство\~відповідно до\~Закону України\~Про приватизацію\~державних підприємств,\~згідно Наказу\~Фонду державного\~майна України\~№30-АТ\~від 11\~травня 1994\~року та\~перейменовано в\~Публічне акціонерне\~товариство Електромотор\~на виконання\~вимог Закону\~України Про\~акціонерні товариства\~№514-VI\~від 17.09.2008р.,\~та згідно\~протоколу загальних\~зборів акціонерів\~ПАТ «Електромотор»\~№34\~від 28.11.2017р.,\~останнє було\~перейменовано в\~Приватне акціонерне\~товариство «Електромотор». 01\~листопада 1998\~року ВАТ\~«Електромотор» передав\~на баланс\~Дочірнього підприємства\~«Електромотор-побут»\~ВАТ «Електромотор»\~гуртожиток в\~ [ADDRESS] .\~Полтаві [ADDRESS] \~по [ADDRESS] ),\~що підтверджується\~відповідним актом\~.Рішенням\~виконавчого комітету\~Полтавської міської\~ради від\~03.11.2014\~року №154\~ надано\~дозвіл на\~зміну статусу\~гуртожитку по\~ [ADDRESS] на\~гуртожиток для\~проживання сімей\~(сімейного\~типу). Після надання статусу гуртожитку сімейного типу, було проведено нову технічну інвентаризацію, за якою її кімната № [NUMBER] складається з коридору (1) площею 2,0 кв.м.,душова (2) площею 2,7 кв.м, вбиральня (3) площею 1,0 кв.м, кімната (4) площею 11,8 кв.м., загальною площею 17,5 кв.м., що підтверджується технічним паспортом, виготовленим ПП «Полтавське бюро технічної інвентаризації «ІНВЕНТАРИЗАТОР» станом на 01 серпня 2019 року. Зазначила, що у кімнаті № 615 даного гуртожитку вона проживає більше 31 року, так як іншого власного житла не має, підтримує чистоту та порядок, проводить поточні ремонти, сплачує всі необхідні платежі за користування житлом . Згідно рішення двадцять першої\~сесії сьомого\~скликання Полтавської міської ради від 19 лютого 2019 року даний гуртожиток було прийнято\~у комунальну\~власність територіальної\~громади міста\~Полтави. Згідно рішення\~позачергової двадцять\~п`ятої сесії\~сьомого скликання Полтавської\~міської радивід\~12\~липня 2019\~року надано\~дозвіл мешканцям\~гуртожитку на\~приватизацію кімнат\~в гуртожитку\~по [ADDRESS] . Наданим правом на приватизацію займаної кімнати та згідно з вимогами\~ст. 4 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків»\~громадяни, які проживають у гуртожитках, що перебувають у власності підприємств, установ, організацій, утворених у процесі корпоратизації чи приватизації, набувають право на приватизацію займаних жилих приміщень після передачі таких гуртожитків у комунальну власність та за умови, що вони фактично проживають у таких гуртожитках правомірно і тривалий час (не менше п`яти років). За інформацією\~Відділ обліку,\~розподілу та\~приватизації житла\~управління майном\~комунальної власності\~міста Виконавчого\~комітету Полтавської\~міської ради\~підтвердженням проживання\~в гуртожитку\~у визначеній\~кімнаті є\~лише відмітка\~дати реєстрації\~в паспорті\~з зазначенням\~конкретної кімнати\~або відповідне\~рішення суду\~про встановлення\~факту правомірного\~проживання в\~гуртожитку та\~права користування\~визначеною кімнатою,\~що і\~буде підставою\~для здійснення\~реєстрації місця\~проживання в\~паспорті та\~реалізації свого\~права на\~приватизацію гуртожитку. Однак,\~згідно відмітки\~в її\~паспорті від\~22\~липня 1988\~року було\~здійснено реєстрацію\~місця проживання\~за адресою: [ADDRESS] ,\~але при\~здійсненні вказаної\~відмітки про\~реєстрацію місця\~проживання з\~невідомих причин,\~не було\~вказано кімнати\~в якій\~вона проживаю\~в гуртожитку.\~З цього\~приводу звернулась\~до Центру\~надання аміністративних\~послуг Полтавської\~міської ради\~з проханням\~внести відповідні\~зміни в\~паспорт щодо\~вказання конкретної\~кімнати.\~Однак спеціалістами\~ЦНАПу було\~надано відповідь,\~що внесення\~змін в\~паспортні дані\~відбуваються на\~підставі оригіналів\~документів,\~а саме\~Постанови та\~ордеру з\~дати на\~час звернення\~до управління\~реєстрації.\~Однак в\~такому випадку\~вона буде\~позбавлена реалізувати\~своє законне\~право на\~приватизацію кімнати,\~адже датою\~реєстрації в\~її \~паспорті \~буде зазначена\~теперішня дата\~звернення,\~і така\~реєстрація не\~буде підтвердженням\~її постійного\~законного тривалого\~проживання в\~кімнаті гуртожитку. Позивач зазначила, що має перешкоди у встановленні юридичного факту проживання у визначеному місці, тобто проживання у гуртожитку правомірно і тривалий час (не менше п`яти років) та факту користування визначеною кімнатою, що може в майбутньому негативно вплинути на здійснення наших прав та обов`язків, а тому вимушена звернутись до суду з відповідною позовною заявою. Ухвалою суду від 22 вересня 2019 року було відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, від її представника [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, позов підтримав (а.с.53). Від відповідача Полтавської міської ради до суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника міської ради (а.с.43). Від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Управління майном комунальної власності міста до суду надійшов відзив, в якому вказало, що право на приватизацію - це закріплене, визнане та гарантоване чинним законодавством України право громадян. У вирішенні даної справи Управління майном комунальної власності міста покладається на розсуд суду (а.с.45-47). Від представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ДП «Електромотор-побут» ПАТ «Електромотор» Бехтер Л.В. до суду надійшло клопотання про розгляд справи без її участі, при вирішенні справи покладається на розсуд суду (а.с. 39). Представник третьої особи КП «ЖЕО №2» Полтавської міської ради , будучи належним чином повідомленим про місце та час розгляду справи (а.с.38) до суду не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Суд вирішив судовий розгляд проводити у відсутність сторін, враховуючи положення ст.ст.211,223 ЦПК України, на підставі наявних у справі даних і доказів. Оскільки, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається із матеріалів позову, позивач не може реалізувати своє право на приватизацію житла без визнання права користування житлом в судовому порядку, а тому звернувся до суду із відповідним позовом. Статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~та іншими міжнародно-правовими документами про права людини закріплено право на повагу до житла. Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини право на повагу до свого житла охоплює насамперед право займати житло, не бути виселеною чи позбавленою свого житла. Також ст.47\~Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Згідно з ч.1 ст.12, ч.1 ст.13\~ЦК України\~особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд, але у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. Стаття 15 ЦК України\~передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ст.16 ЦК України). Згідно з положеннями\~ч.1 ст.2 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Отже, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту. Судом встановлено, що розпорядженням №11 від 22.07.1988 року, виданим Полтавським електромеханічним заводом «Електромотор» надано для проживання [PERSON] кімнату за [ADDRESS] (а.с.13). 22.07.1988 року позивач була зареєстрована у гуртожитку [ADDRESS] без зазначення номера кімнати, що підтверджується копією паспорта серії [NUMBER] , виданого на ім`я [PERSON] (а.с.8-9). З копії акту від 01.11.1998 року вбачається, що ВАТ «Електромотор», як засновником, передано на баланс ДП «Електоромотор-побут» гуртожиток за адресою [ADDRESS] (а.с.12) . З копії технічного паспорту , виданого Полтавським бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» , вбачається, що технічний паспорт на кімнату [ADDRESS] [NUMBER] Полтаві виданий на ім`я [PERSON] (а.с.14-16) Гуртожиток по [ADDRESS] з 22.05.2019 року прийнято у комунальну власність міста, а рішенням Полтавської міської ради від 12.07.2019 року залишено житловий комплекс гуртожитку за адресою: [ADDRESS] у статусі «Гуртожиток», дозволено приватизацію його жилих та допоміжних приміщень (а.с.13-15 ) . Відповідно до\~ст. 9 ЖК України\~ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій. Відповідно до\~ст.29 ЦК України\~місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Згідно з ч.1.\~ст.61 ЖК України\~\~користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно\~\~до договору найму жилого приміщення . Згідно зі\~ст. 345 ЦК України\~фізична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Статтею 3 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»\~передбачено, що приватизація здійснюється шляхом: безоплатної передачі громадянам квартир (будинків) з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена сім`ї та додатково 10 квадратних метрів на сім`ю. Частиною четвертою\~статті 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»\~передбачено, що право на приватизацію квартири державного житлового фонду одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах. В силу статей\~1,\~3,\~8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», приватизація здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації. Відповідно до ч. ч. 1, 3, 10 ст.8 вищевказаного закону, приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, установами, організаціями, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Передача квартир у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир, житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом. Згідно з п.1\~ст. 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»\~до об`єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати) кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів. Пунктами 4, 5 ст. 5 передбачено право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах (будинках) або перебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію цього\~Закону. Пункт 18 «Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян» затверджено\~наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України 16.12.2009 р. № 396, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29 січня 2010 року за №109/17404 зі змінами внесеними згідно з наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства № 114 від 10.05.2018 року передбачено подання до органу приватизації цілий ряд документів. З урахуванням вищенаведеного, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача є законними, обґрунтованими та такими що не порушують прав та інтересів відповідача та інших осіб,\~оскільки позивач довела, що \~фактично проживала та була зареєстрована на законних підставах в житловому приміщенні\~- кімнаті [ADDRESS] , та має право корситування на законних підставах вказаним житловим приміщенням, а тому позов\~\~ [PERSON] . [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved