Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. В обґрунтування своїх вимог зсилається на те, що вона проживає у зареєстрованому шлюбі з відповідачем - [PERSON], який укладено 28.10.2010 року. Від даного шлюбу [INFO] в них народився син - [PERSON]. Однак відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина. Тому згідно уточнених позовних вимог просить суд стягнути з відповідача в її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини усіх доходів відповідача. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, однак подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, заперечень проти позову та доказів про причини відсутності суду не представив, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, тому суд вважає за можливе розгляд справи у відсутності відповідача та постановлення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки щодо заочного розгляду справи не заперечує позивач. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 28.10.2010 року, про що видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 28.20.2010 року Угринівською сільською радою Підгаєцького району Тернопільської області. Від шлюбу у сторін є неповнолітній син [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. Згідно довідки про доходи №25 від 11.03.2014 року, виданої ТОВ АП «Колос-2», загальна сума доходу [PERSON] на період з 16.09.2013 року по 28.02.2014 року становить 9515 гривень. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що неповнолітній син проживає разом з матір'ю та знаходиться на її утриманні, а відповідач не виконує свій обов'язок по утриманню неповнолітньої дитини, не надає їй матеріальної допомоги без поважних на те причин. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Враховуючи те, що відповідач працює та отримує регулярний дохід, тому суд вважає, що вимоги щодо визначення розміру аліментів у частці від його заробітку (доходу) є підставними та підлягають до задоволення. Визначаючи розмір аліментів, суд на підставі ст. 182 СК України враховує матеріальне становище відповідача та дитини, виходить з розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, рівності обов'язку батьків щодо утримання дітей, тому вважає, що вимоги позивача підлягають до задоволення шляхом стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити та стягнути з відповідача в користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно.

Outcome: approved