Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на дружину, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що з відповідачем перебуває з 17.07.2018 року у зареєстрованому шлюбі виконавчим комітетом Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , який проживає із позивачем. Фактично сім`я припинила своє існування на початку серпня 2020 року. На даний час позивач знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, а тому не має можливості працювати та отримувати кошти на своє утримання. Відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги, що стало приводом для звернення позивача до суду з даним позовом. В зв`язку із викладеними обставинами, позивач [PERSON] просить суд стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), починаючи стягнення з дня реєстрації позовної заяви в суді і до досягнення дитиною, трирічного віку, тобто до [INFO] . До початку проведення судового засідання позивач надала суду заяву про можливість розгляду справи за її відсутності. Позов підтримала та просила суд його задовольнити. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився по невідомим суду обставинам, про причини своєї неявки суду не повідомив, хоча про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, відзиву не надав. Суд вважає за необхідне ухвалити заочне рішення у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд встановив наступне. Відповідно до свідоцтва про народження Серії [NUMBER] , виданого 12 жовтня 2018 року Синельниківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області за актовим записом № 264 підтверджено, що батьками [PERSON] , [INFO] , є сторони у справі. Факт проживання дитини разом з позивачем підтверджується довідкою №2310 від 21.08.2020 року, виданою виконавчим комітетом Іларіонівської селищної ради. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1. ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дружини у зв`язку з доглядом за дитиною до досягнення трирічного віку не надає, що ставить позивача у скрутне матеріальне становище. На даний час позивач не працює, тому що знаходиться у відпустці по догляду за дитиною по досягненню нею трирічного віку, а тому не має можливості працювати та отримувати кошти на своє утримання. Відповідно до ст. 75 Сімейного кодексу України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Відповідно до ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч.1 ст.80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 4 ст. 84 Сімейного кодексу України, право на утримання має вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, необхідною умовою утримання дружини, з якою проживає дитина є можливість чоловіка надавати матеріальну допомогу. Суд вважає, що відповідач має можливість надавати позивачу таку допомогу. Сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Визначаючи розмір аліментів на утримання дитини та дружини, суд звичайно виходить з того, що відповідач є молодою працездатною особою, інших утриманців немає, тому суд вважає, що він спроможній платити аліменти на утримання дружини, яка проживає зі спільною дитиною і враховуючи відсутність в неї самостійного доходу, чоловік має їй компенсувати втрату можливості повноцінно себе реалізувати у громадському житті. Обставин та доказів неможливості надання ним матеріальної допомоги позивачу суду не надано. Відповідно до ст. 79 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 840,80 грн. На підставі викладеного ,

Outcome: approved