Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, та повідомила, що [PERSON] є її батьком, вона досягла повноліття, однак на даний час навчається у КЗВО «Вінницький гуманітарно - педагогічний коледж» за державним замовленням, на денній формі навчання на 1-му курсі факультету дошкільної освіти та музичного мистецтва, стипендії не отримує. Батько належним чином не дбає про матеріальне забезпечення дочки, хоча має таку можливість. Позивач просила суд стягувати з відповідача аліменти на її утримання у розмірі ј частини усіх видів його заробітку до моменту припинення навчання, але не довше ніж до досягнення нею 23- річного віку, починаючи стягнення з дня звернення до суду. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 19.02.2020 року було відкрите спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб. Вказану ухвалу разом із копією позовної заяви з додатками, було надіслану відповідачу [PERSON] рекомендованим листом з повідомленням, які він отримав 27.02.2020 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №2105016203444, однак ні відзиву на позов, ні клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду подано не було. Дослідивши обставини справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов частково обґрунтований та підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком, а [PERSON] - матір`ю повнолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 10.02.2000 року. [PERSON] проживає з матір`ю [PERSON] , що вбачається з довідки МКП «Управляюча Компанія «Господар Люкс» від 06.11.2019 року №05-21/466.6; батько - [PERSON] проживає окремо за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради від 15.02.2020 року №9719; батько після досягнення донькою повноліття не надає їй матеріальної допомоги. Як вбачається з довідки КЗВО «Вінницький гуманітарно - педагогічний коледж» від 04.10.2019 року №652, [PERSON] навчається на денній формі навчання на 1-му курсі факультету дошкільної освіти та музичного мистецтва КЗВО «Вінницький гуманітарно - педагогічний коледж»; стипендії не отримує. Правовідносини сторін ґрунтуються на вимогах ст. 199, 200, 201 СК України. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу; при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Положеннями ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров`я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення; розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. З огляду на викладене суд, визначаючись щодо розміру стягнення аліментів, враховує те, що відповідач є здоровою, працездатного віку особою, може надавати матеріальну допомогу (доказів неможливості надання такої допомоги відповідачем суду не надано), вважає розумним та справедливим стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання в розмірі 1/5 частки від доходу (заробітку) відповідача, починаючи стягнення з 07.02.2020 року і до закінчення навчання, але не більше, ніж до досягнення [PERSON] 23 років, тобто позов підлягає частковому задоволенню. На підставі п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] 840,80 грн. судового збору на користь держави та 400 грн. витрат на правничу допомогу на користь [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: partial