Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-11 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що 17 лютого 1996 року вона, [PERSON], [INFO] уклала шлюб з [PERSON], [INFO], про що 17 лютого 1996 року виконавчим комітетом Володимирівської сільської ради Якимівського району Запорізької області зроблено відповідний актовий запис за № 1. Вона, [PERSON] та відповідач, [PERSON] прожили у спільному шлюбі 20 років вели спільне господарство та будували міцні сімейні відносини. Нажаль, все вище вказане більше стосується перших років спільного життя, останнім часом стосунки між ними поступово погіршувалися, що фактично призвело до припинення між ними сімейних відносин. Останні два місяця вони не проживають разом, не ведуть спільного господарства та бюджету. Вона, [PERSON] вважає подальше примирення та збереження сім'ї неможливим та оскільки відповідач відмовляється добровільно звернутись до відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Якимівського районного управління юстиції Запорізької області з метою подання заяви про розірвання шлюбу я вирішила звернутись до суду з відповідним позовом. На момент подання позовної заяви вони з відповідачем не мають спільних неповнолітніх дітей. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст., 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред 'явлений одним із подружжя. Таким чином позивач просить розірвати шлюб, укладений 17 лютого 1996 року між нею, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], який зареєстрований виконавчим комітетом Володимирівської сільської ради Якимівського району Запорізької області по актовому запису №1 від 17 лютого 1996 року; Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]. Позивач [PERSON] в судове засідання надала на адресу суду письмову заяву, в якій просить розглянути дану справу без її участі. Проти винесення заочного рішення по справі про розірвання шлюбу не заперечує. Відповідач про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчать розписки про одержання судової повістки, долучені до матеріалів справи, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані, та такі, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Небажання відповідача надавати докази, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, а саме: копією паспорта позивачки ( а.с.4,5); копією свідоцтва про укладення шлюбу ( а.с. 6); поштовими повідомленнями про отримання відповідачем судових повісток. Відповідно до ч.1 ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Відповідно ч.8 ст.235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Отже, суд приходить до висновку про те, що причини, які виникли між сторонами та змусили їх звертатися до суду та наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, подальше сумісне життя подружжя та збереження сім'ї між [PERSON] та [PERSON] стали неможливими, тому шлюб між сторонами підлягає розірванню. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 110,112 СК України та

Outcome: approved