Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-31 00:00:00

\~\~Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів. \~\~ В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що шлюб між нею та відповідачем [PERSON] було розірвано. Від шлюбу у них є син [PERSON] , [INFO] . Рішенням Шепетівського міськрайонного суду від 30.07.2013 року було задоволено її позовні вимоги та стягнуто з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] у розмірі 500 гривень в твердій грошовій сумі до досягнення повноліття з [INFO] . Вважає, що на даний час сума стягуваних аліментів є недостатньою для матеріального утримання дитини та матеріальний стан відповідача змінився. Відповідач [PERSON] добровільно допомоги на утримання дитини не надає та не бере участі у додаткових витратах. Крім того постійно приховує дійсний розмір своїх доходів. А тому просить змінити розмір стягуваних аліментів та щомісячно стягувати аліменти з [PERSON] на її користь на утримання дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі ? частини його щомісячного доходу (заробітку), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня подання позовної заяви й до моменту досягнення дитиною повноліття та судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп. 17.05.2016 року позивач [PERSON] уточнила позовні вимоги, зазначивши, що підставою подання позову стало те, що матеріальний стан відповідача покращився, оскільки останній офіційно працевлаштувався у військову частину [NUMBER] військовослужбовцем, має регулярний щомісячний дохід. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, хоча про час, день та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Проте подала до суду заяву, у якій просила розгляд справи провести у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] \~ в судове засідання не з`явився, хоча про час, день та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Проте подав до суду заяву, у якій просив розгляд справи провести у його відсутність, позовні вимоги визнав в повному обсязі та надав довідку про заробітну плату. З`ясувавши письмові думки сторін з приводу поданого позову, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити з огляду на наступне. Судом встановлено, що сторони [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Шепетівського міськрайонного суду від 01.08.2013 року, яке набрало законної сили 13.08.2013 року шлюб між сторонами розірвано. Від шлюбу у сторін є син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про його народження серії [NUMBER] , виданим 01.02.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шепетівського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області. Рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 30.07.2013 року, яке набрало законної сили 12.08.2013 року, вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі, розмірі 500 гривень щомісячно, починаючи з 18 липня 2013 року і до досягнення дитиною повноліття, та на утримання дружини у розмірі 300 гривень щомісячно, до досягнення сином [PERSON] , [INFO] , трирічного віку, починаючи з 18 липня 2013 року. Згідно довідки № 71 від 27.05.2016 року, виданої військовою частиною [NUMBER] , [PERSON] працює військовослужбовцем у військовій частині [NUMBER] та його грошове забезпечення з грудня 2015 року по травень 2016 рок становить 39310 грн. 15 коп. Отже, на даний час відповідач [PERSON] має регулярний та стабільний дохід. Згідно довідок № 1272, №1273 від 22.03.2016 року, виданих ПП УК «Управдом», [PERSON] проживає в [ADDRESS] , разом із сином [PERSON] , [INFO] , якого вона доглядає та виховує. Позивач [PERSON] працює касиром торговельного залу у ТОВ «ПАККО ХОЛДИНГ» її загальна сума доходу за період з листопада 2015 року по квітень 2016 року становить 15689 грн. 34 коп., що підтверджується довідкою про доходи № ПХ000000872 від 16.05.2016 року, виданою ТзОВ «ПАККО ХОЛДИНГ». Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом\~ст. 150 СК України\~батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток і утримувати дитину до досягнення нею повноліття на рівні, який дозволяє забезпечити її повноцінне життя. Згідно зі\~ст. 180 Сімейного кодексу України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 1\~ст. 192 Сімейного кодексу України\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них. При цьому, для збільшення чи зменшення розміру аліментів достатньо хоча б однієї із вказаних обставин. Пункт 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснює, що відповідно до\~ст.192 СК України\~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Враховуючи зміст ст.ст.\~181,\~192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ст.\~183\~та ст.\~184 СК України\~за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс України\~передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3\~ст. 181 СК України).\~Стаття 192 СК України\~тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Зокрема, до підстав визначення розміру аліментів в частці від доходів (що фактично є зміною розміру)\~ст. 183 СК України\~відносить: регулярний, стабільний дохід платника аліментів. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями\~ст. 192 СК України\~зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Таку правову позицію висловив Верховний Суд України у постанові №6-143цс13 від 05.02.2014 року, яка є обов`язковою для судів України. Частиною другою\~статті 182 СК України\~визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З врахуванням наведених обставин, зміни матеріального стану платника аліментів [PERSON] , який працевлаштований та отримує щомісячний дохід, визнання ним позову, яке не суперечить закону та не порушує прав та інтересів інших осіб, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково та підлягає зміні розмір аліментів на утримання дитини, визначений рішенням суду у твердій грошовій сумі на розмір аліментів, визначений у частці від заробітку, а саме: в розмірі ? частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня набрання рішенням суду законної сили до досягнення дитиною повноліття. Саме такий розмір аліментів дозволить відповідачу утримувати свою неповнолітню дитину та найбільш повно відповідає вимогам законодавства з врахуванням можливостей обох батьків щодо утримання дитини. Відповідно до\~ч. 1 ст.88 ЦПК України\~суд знаходить за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача [PERSON] судовий збір пропорційно до задоволеної частини позовних вимог в розмірі 275 грн. 60 коп. На підставі наведеного та

Outcome: partial