Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача Княгининівської сільської ради Луцького району Волинської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Свій позов обґрунтовує тим, що [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть від 12.09.2018 року, виданим Луцьким відділом ДРАЦС ГТУЮ у волинській області. З померлим тривалий час позивач проживала однією сім'єю. Через тяжку хворобу [PERSON] потребував постійного догляду. [PERSON] фактично самостійно утримувала його без допомоги третіх осіб: постійно доглядала за ним та надавала істотну матеріальну допомогу, а після смерті здійснила поховання. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на все належне йому майно. На день своєї смерті спадкодавець залишив заповіт, посвідчений 12 жовтня 2017 року керуючим справами виконавчого комітету Княгининівської сільської ради Луцького району Волинської області та зареєстрований в реєстрі за № 94, згідно якого Ѕ частки належного йому житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], останній заповів позивачу. Вказаний заповіт за час життя [PERSON] не скасовувався та не змінювався. Позивач є спадкоємцем після смерті [PERSON], проте через відсутність у неї свідоцтва про смерть та повного обсягу правовстановлюючих документів у визначений законом строк заяву про прийняття спадщини вона не подала. Після спливу строку подачі заяви про прийняття спадщини, [PERSON] дізналась, що у спадковому реєстрі після смерті [PERSON] зареєстрована спадкова справа № 62090310, що зберігається у приватного нотаріуса Горбач Л.С. ([ADDRESS]), а також про те, що окрім неї у спадкодавця є інші спадкоємці за законом. В жовтні 2018 року позивач звернулась до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, проте їй було роз'яснено про пропуск встановленого законом строку. З огляду на зазначене, позивач просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, що залишилась після смерті [PERSON], який помер [INFO] року тривалість один місяць. Ухвалою суду від 07 листопада 2018 року було визначено розгляд вказаної справи проводити за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 21 січня 2019 року до участі у справі в якості відповідачів було залучено [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. 18 січня 2019 року представником відповідача [PERSON] до суду було подано відзив на позов, в якому остання вважає позовні вимоги безпідставними та просить відмовити у їх задоволенні. Зазначає, що позивачем не надано жодного належного доказу на обґрунтування поважності причин пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини, а також доказів, що підтверджують факт її постійного проживання зі спадкодавцем. Ухвалою суду від 05 березня 2018 року судом було закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. В судове засідання позивач та його передставник не з'явились, подали окремі заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали та просили задовольнити. Представник Княгинінівської сільської ради в судове засідання не з'явилась, на адресу суду надіслала клопотання про розгляд справи за її відсутності, у вирішенні спору поклалась на думку суду. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явились, однак подали до суду спільну письмову заяву, в якій просили розгляд справи проводити без їх участі та не заперечували проти задоволення позову. Крім того, заява аналогічного змісту також була подана до суду представником відповідача [PERSON] Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. За змістом частини 3, 4 статті 200 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) у випадку визнання відповідчем позову, суд ухвалює рішення в порядку встановленому статтею 206 цього кодексу. Відповідно до положень частини 4 статті 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Встановивши, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про необхідність його задоволення. Відповідно до ч.3 п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Як вбачається з свідоцтва про смерть серії [NUMBER], [PERSON] помер [INFO] року в м. Луцьку. (а.с. 6). Судом встановлено, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина. З матеріалів спадкової справи № 1/2018, заведеної приватним нотаріусом Горбач Л.С. вбачається наявність у спадкодавця, окрім позивача, трьох спадкоємців за законом ([PERSON], [PERSON] та [PERSON].). Крім того, згідно заяв [PERSON] та [PERSON] від 02 березня 2018 року, останні відмовились від належної їм частини спадщини, що залишилась після смерті [PERSON] на користь сина спадкодавця [PERSON], який прийняв спадщину у встановленому законом порядку. На день своєї смерті спадкодавець залишив заповіт, посвідчений 12 жовтня 2017 року керуючим справами виконавчого комітету Княгининівської сільської ради Луцького району Волинської області та зареєстрований в реєстрі за № 94, згідно якого Ѕ належного йому житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], останній заповів [PERSON], [INFO] (а.с.7). Вказаний заповіт за час життя [PERSON] не скасовувався та не змінювався. Таким чином, позивач є спадкоємцем померлого за заповітом. Також з матеріалів справи вбачається, що строк звернення з заявою про прийняття спадщини [PERSON] пропущений. Відповідно до ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини - з дня смерті спадкодавця (ч.2 ст.1220 ЦК України). Згідно до ч.1 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом шести місяців не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Згідно ч.3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Відповідно до п.26 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за №7 «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що суди відкривають провадження у справі за позовом особи про визначення додаткового строку для прийняття спадщини у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця за місцем відкриття спадщини, наявність обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку про прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Як роз'яснено у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Судом встановлено, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини в силу об'єктивних причин.Зокрема, [PERSON] вказує в позовній заяві, що постійно проживала з [PERSON] до дня сметрі, а тому вважала, що є такою, що прийняла спадщину. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає за необхідне визнати причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини спадкоємцем поважними, а позов задовольнити і визначити їй додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Задовольняючи позов суд враховує, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. Факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування. Крім того, при ухваленні рішення суд звертає увагу на факт визнання відповідачами позовних вимог. Оскільки спадкове майно знаходиться та території Волинської області, на думку суду, достатній строк для подання заяви про прийняття спадщини становитиме один місяць з дня набрання чинності рішенням суду.

Outcome: approved