Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів у якому зазначила, що 06.11.2016 року вона з відповідачем уклали шлюб. Від шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Фактичні шлюбні відносини з відповідачем припинені з січня 2014 року. Відповідач [PERSON] добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Матеріальний стан дитини є вкрай незадовільним, оскільки утримується тільки на її доходи. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 30 відсотків з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивач у судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про дату час та місце розгляду справи телефонограмою. Заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Також надав суду заперечення проти позову, яким позовні вимоги позивача визнав частково, згоден на щомісячне стягнення з нього аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Окрім вказаного в запереченні вказав, що на даний час він знаходиться в тяжкому матеріальному становищі, оскільки проживає в зоні АТО, внаслідок чого він не може сплачувати аліменти у розмірі у 30% розмірі. Окрім цього вказав, що позивачем не надано суду доказів того, чому саме вона бажає отримувати аліменти на утримання дитини у розмірі 30 %, а не 25 %, зокрема, що вона знаходиться в тяжкому матеріальному становищі або дитина потребує додаткового утримання. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 06 листопада 2010 року виконкомом Суходільської міської ради Луганської області, актовий запис № 90, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії 1-ЕД № 119015 (а. с. 6). Від шлюбу подружжя має мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження № 295025 (а.с.4). Дитина проживає разом з позивачем, та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Вказані обставини зазначено у позові позивачем та не оспорюється відповідачем у запереченні проти позову (1-2, 31). У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як передбачено ч.3 ст. 181 СК України - за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1, 2 ст. 182 Сімейного кодексу України - при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Як передбачено ч.1 ст. 11 СК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності до ч. 1 ст. 57 ЦПК України - доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Оскільки позивачем не надано суду доказів того, чому саме вона бажає отримувати аліменти на утримання дитини у розмірі 30 %, а не 25 % від заробітку відповідача, зокрема, що вона знаходиться в тяжкому матеріальному становищі або дитина потребує додаткового утримання, а також не надано доказів про те, чи спроможний відповідач сплачувати аліменти у розмірі 30 % від його заробітку (доходу), позов підлягає частковому задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави необхідно судовий збір у розмірі 551, 20 грн..

Outcome: partial