Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з цим позовом і просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 05.11.2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по Тростянецькому району Тростянецького міськрайонного управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис №56. Позовні вимоги позивач мотивує тим, що від шлюбу сторони мають дочку [PERSON], 2014 року народження. Під час спільного проживання з відповідачем у них часто виникали сварки, непорозуміння, [PERSON] проявляв себе як безвідповідальний чоловік, а згодом і батько. Останньою каплею було те, що він зовсім перестав цікавитися життям позивача та життям доньки, не приймав участі у вихованні дитини, не забезпечував необхідним. Вже майже півроку разом з сім'єю не проживає. Внаслідок чого їх подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити власним інтересам та інтересам дитини. Шлюбні відносини між сторонами припинені назавжди, примирення між ними неможливе. Спільного господарства сторони не ведуть. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити, та проти винесення заочного рішення не заперечує. Після розірвання шлюбу бажає залишитися на прізвищі «[PERSON]» та відмовилася від стягнення з відповідача на її користь судових витрат. У відповідності до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, хоча про місце та час розгляду справи був належним чином повідомлений, заяви про розгляд справи за його відсутності не надіслав. Суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та вважає за можливе вирішити справу за наявними в ній доказами відповідно до ч. 4 ст.223 ЦПК України. Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України, взявши до уваги відсутність заперечення з боку позивача про можливий заочний розгляд справи та ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Оцінивши усі докази зібрані в справі у їх сукупності, виходячи з обставин, встановлених під час судового розгляду справи, враховуючи норми діючого законодавства, яким врегульовані встановлені судом правовідносини, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 05.11.2013 року, який зареєстрували у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по Тростянецькому району Тростянецького міськрайонного управління юстиції у Вінницькій області за актовим записом 56, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] (а.с.9). Від шлюбу сторони мають спільну дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом [NUMBER] (а.с.7). Сторони не підтримують шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе. Встановленим фактичним обставинам відповідають правовідносини, що регулюються Сімейним кодексом України. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї, відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній (ч. ч. 1,3 ст.55 СК України). Відповідно до ст. 112 СК України для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда інші обставини життя подружжя. Згідно ч.2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з даним позовом, в якому наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Приймаючи до уваги те, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б її інтересам, що має істотне значення, а тому позов підлягає задоволенню. За змістом ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до вимог ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Позивач не виявила бажання змінювати своє теперішнє прізвище на дошлюбне Згідно ч.2 ст. 114 СК України, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судові витрати залишити за позивачем. На підставі ст. ст. 2, 4,10, 81, 141, 211, 247, 258, 263, 265, 273, 280 ЦПК України,

Outcome: approved