Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-05 00:00:00

Позивач [PERSON], звернулася до суду з позовом, який в процесі розгляду справи уточнила та в якому просить позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Також просила стягнути з відповідача сплачений судовий збір. На обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що сторони проживали в цивільному шлюбі з 2001 по 2004 рік, в період якого в них народився син [PERSON], [INFO]. У зв'язку з тим, що спільне життя не склалося, виникали непорозуміння в різних поглядах на життя, між сторонами по справі постійно виникали конфлікти та сварки. Саме за таких обставин їх сім'я розпалась та шлюбні відносини були припинені. В період з 2004 по 2006 рік відповідач декілька разів відвідував дитину, але згодом зник та більше не з'являвся. Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 04.12.2012 року по справі №2027/12537/2012 з відповідача [PERSON] на користь позивача стягнуто аліменти на утримання малолітнього сина -[PERSON], [INFO] в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку, щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08.08.2012 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] року, а також стягнуто з [PERSON] на користь позивача додаткові витрати на лікування [PERSON], 2002 року народження розмірі по 200 гривень, щомісячно, починаючи з 08.08.2012 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] року. З моменту розлучення та на час звернення з позовом до суду відповідач жодного разу не цікавився долею дитини, не бажав зустрічей з ним, не надає матеріальної допомоги, не приймає участі у вихованні сина. Дитина мешкає разом з матір'ю за адресою: [ADDRESS] та повністю знаходиться на її утриманні. Представник позивача [PERSON]- адвокат [PERSON], який діяв на підставі договору про надання правових послуг від 27.11.2017 року, в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі позов підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову або заяви про розгляд справи без його участі не надав. Згідно ч.2 ст.43 ЦПК України відповідач зобов'язаний добросовісно здійснювати процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки, що відповідно до принципу юридичної визначеності, як складової частини конституційного принципу верховенства права, зобов'язує відповідача самостійно цікавитися перебігом розгляду судом пред'явленого до нього позову. Тривала відсутність такого інтересу з боку відповідача свідчить про його небажання захищати свої процесуальні права. Представник третьої особи Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, в судове засідання не з'явився, надав заяву про слухання справи без його участі, не заперечує проти задоволення позовних вимог. 15.12.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції. Згідно пп.9 п.1 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України в новій редакції справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Відповідно до ч.ч.3,4 ст.3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Закон який встановлює нові обов'язки, скасовує чи звужує права, належні учасникам судового процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що подальший розгляд цієї справи належить проводити за правилами, що передбачені новою редакцією ЦПК України, в частині, у якій вони не встановлюють нових обов'язків, не скасовують чи не звужують прав, що належні учасникам судового процесу, чи не обмежують їх використання. В свою чергу, відповідно до ч.2 ст.19 ЦПК України цивільне судочинство у порядку позовного провадження здійснюється за правилами загального та спрощеного провадження. Ці правила визначаються ухвалою суду про відкриття провадження (п.п.4 ч.2 ст.187 ЦПК України). Враховуючи положення ст.19 ЦПК України суд вважає, що справа повинна бути розглянута за правилами загального позовного провадження. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, проти чого не заперечує позивач, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши думку представника позивача, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане 02.08.2002 року міським відділом реєстрації актів громадянського стану Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 2354), а.с. 5. Встановлено, що дитина проживає разом з матір'ю, [PERSON], за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою з місця проживання про склад сім'ї та прописку, виданої КП «Жилкомсервіс», дільниця №33, (а.с. 7). Судом встановлено, що рішенням Московського районного суду м. Харкова від 04.12.2012 року по справі №2027/12537/2012 з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] стягнуто аліменти на утримання малолітнього сина -[PERSON], [INFO] в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку, щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08.08.2012 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] року, а також стягнуто з [PERSON] на користь позивача додаткові витрати на лікування [PERSON], 2002 року народження розмірі по 200 гривень, щомісячно, починаючи з 08.08.2012 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] року.. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської радивід 28.03.2018 року № 201, встановлено, що батьки дитини в зареєстрованому шлюбі не перебували, батьківство [PERSON] відносно неповнолітнього [PERSON], [INFO], було встановлено відповідно до ст. 126 Сімейного кодексу України. Після припинення фактичних шлюбних відносин між батьками [PERSON] мешкає разом з матір'ю, [PERSON], за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS], що підтверджується інформацією відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України в Харківській обл. [PERSON] запрошувався до Департаменту служб на співбесіду, однак жодного разу не з'явився, пояснень чи документів не надав. [PERSON] з приводу встановлення йому порядку участі у вихованні [PERSON], [INFO], та щодо усунення перешкод у спілкуванні з сином з боку матері, до Департаменту служб не звертався, ніяких доказів виконання ним батьківських обов'язків не надавав. Згідно з інформацією адміністрації КЗОЗ «Харківська міська дитяча поліклініка № 7» [PERSON] відносно стану здоров'я свого неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO], до дільничного педіатра не звертався. Відповідно до інформації Фрунзенського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, заборгованість [PERSON] по виплаті аліментів на утримання неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO], станом на 01.03.2018 року складає 13354,84 грн. Згідно з інформацією адміністрації Харківської ЗОШ № 128, де навчається [PERSON] з 31.08.2008, мати, [PERSON], займається вихованням сина, а саме: відвідує батьківські збори та інші заходи, які проводяться в школі, цікавиться успіхами дитини, підтримує зв'язок з класним керівником та адміністрацією навчального закладу. Відповідно до довідки ДЮСШ «ХЗТД» неповнолітній [PERSON], [INFO], з вересня 2013 відвідує відділення теквондо. Тренер-викладач [PERSON] інформує, що за період тренувань [PERSON] батько дитини, [PERSON], не відвідував жодні батьківські збори та змагання. Всі потреби сина щодо тренувань оплачує мати, [PERSON]. Батько успіхами сина не цікавиться, дитина не може виїжджати в спортивні табори та на змагання у зв'язку з відсутністю згоди батька. Мати [PERSON] особисто пояснила, що батько довгий час умисно ухиляється від обов'язків по вихованню та утриманню дитини, ніколи не відвідує сина, не цікавиться його здоров'ям, розвитком та досягненнями, не надає згоди на його виїзди за межі України на змагання та відпочинок. Питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO], було додатково розглянуто на засіданні Комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Харківської міської ради. Батько дитини, [PERSON], був запрошений на засідання Комісії, однак не з'явився, про причини неявки не повідомив, жодних документів чи пояснень не надав. Таким чином, існують підстави позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» - виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Проте жодного з покладених законом на батьків обов'язків, відповідач не виконує. Як вже було зазначено, відповідач не проявляв до сина батьківської турботи, не цікавився та не відвідував його, не турбувався про його фізичний і духовний розвиток, не надавав матеріальної допомоги на його виховання. Верховний Суд України в ч. 2 п. 16 Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року наголосив, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно ст.164 СК України - батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень . Відповідач в судове засідання не з'явився, не надав доказів, що спростовують заявлені до нього вимоги, не надав заперечень, що свідчать про його небажання займатися дитиною, відстоювати свої інтереси й інтереси дитини. Відповідно до довідки ДЮСШ «ХЗТД» від 26.02.2018 року № 71 неповнолітній [PERSON], [INFO], з вересня 2013 відвідує відділення таеквондо. Тренер-викладач [PERSON] Згідно інформації адміністрації Харківської ЗОШ І-ІІІ ступенів № 128 від 28.08.2018 р. № 246, [PERSON], учень 10-А класу навчається в Харківській ЗОШ І-ІІІ ступенів № 128 з 31.08.2008 р., мати, [PERSON], займається вихованням сина, а саме: відвідує батьківські збори та інші заходи, які проводяться в школі, цікавиться успіхами дитини, підтримує зв'язок з класним керівником та адміністрацією навчального закладу. Крім того, згідно інформації адміністрації КЗОЗ «Харківська міська дитяча поліклініка № 7» [PERSON] відносно стану здоров'я свого неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO], до дільничного педіатра не звертався. Заборгованість [PERSON] по виплаті аліментів на утримання неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO], станом на 01.03.2018 року складає 13354,84 грн. (розрахунок Фрунзенського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції). Судом також вивчалася заява неповнолітнього [PERSON], [INFO], яка була додана до висновку третьою особою. З даної заяви вбачається що неповнолітній не заперечує проти позбавлення прав його батька, тому що він його пам*ятає лише з негативної сторони. На підставі наведеного, позовні вимоги [PERSON] про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], підлягають задоволенню. Крім того, згідно ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Відповідно до ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved