Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-20 00:00:00

Позивач [PERSON], звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON], в обґрунтування якого зазначила, що з 25 жовтня 2014 року, перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сватівського районного управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 143. Позивач в своїй заяві зазначила, що сімейне життя з відповідачем не склалося в звязку з тим, що відповідач вчиняв сварки, принижував, підіймав руку на неї, переполохував сина, та доньку від першого шлюбу. З січня 2018 року шлюбні стосунки не підтримують. Від шлюбу є дитина [PERSON], [INFO]. Спільне господарство не ведеться, подружні стосунки не підтримують. Подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам. Просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. Крім того, позивач прохає суд, стягнути на її користь витрати повязані із сплатою судового збору. Сторони у підготовче судове засідання не зявилися, надали суду заяви про розгляд справи за їхньою відсутністю, позивач наполягає на задоволенні позовних вимог, відповідач позовні вимоги підтримав у повному обсязі (а.с.10, 17). Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне задовольнити позов у повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Матеріалами справи встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб, серії І-ВЛ № 239028 від 25 жовтня 2014 року, між позивачем та відповідачем, відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сватівського районного управління юстиції у Луганській області зареєстровано шлюб, актовий запис № 143 (а.с. 3). Як вбачається із позовної заяви, сімейне життя між позивачем і відповідачем не склалося в звязку з тим, що відповідач вчиняв сварки, принижував позивача, підіймав руку на неї, переполохував сина, та доньку позивача від першого шлюбу. З січня 2018 року шлюбні стосунки не підтримують. Від шлюбу є спільна дитина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ВЛ №374510 (а.с.5). Спільне господарство не ведеться, подружні стосунки не підтримують. Подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам. Відповідно до ст. ст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз чоловіка і жінки, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 105 СК України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 СК України. Приймаючи до уваги, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, шлюб існує формально, суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати. У чинність ч. 2 ст. 115 Сімейного Кодексу України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач в своїй позовній заяві зазначила про те, що прохає суд при вирішенні питання про розірвання шлюбу, залишити їй прізвище «Синяговська», яке було набуте у звязку із реєстрацією шлюбу. У чинність п. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного Кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі ст.ст. 24, 56, 105, 110, 112, 115 Сімейного Кодексу України, та

Outcome: approved