Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача встановлення факту постійного проживання однією сім`єю та визнання права власності у порядку спадкування за законом . В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилається на те , що [INFO] померла [PERSON] , про що 29 червня 2019 року складено відповідний актовий запис № 9628 Харківським міським відділом державної реєтрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області. Після її смерті відкрилась спадщина на квартиру [ADDRESS] . Позивачка [PERSON] звернулася до нотаріальної контори з питання оформлення своїх спадкових прав після смерті [PERSON] в установлений законом шестимісячний строк після її смерті , однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право спадщини за законом , оскільки не були надані документи, що підтверджують родинні відносини зі спадкодавцем. Позивачка зазначає , що померла [PERSON] була її далекою родичкою по татовій лінії . Позивачка та її родина завжди підтримували родинні відносини з [PERSON] , яка у шлюбі ніколи не перебувала та дітей не мала. Позивачка періодично мешкала у квартирі померлої . З 2013 року позивачка постійно стала мешкати однією сім`єю з [PERSON] , з причин її тяжкого, постійного погіршення здоров`я, ураховуючи похилий вік, [PERSON] потребувала постійного стороннього догляду. Цей догляд надавала позивачка , постійно мешкаючи разом із нею в її квартирі, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Цей факт підтверджується медичною довідкою про смерть та свідоцтвом про смерть, які позивачка особисто отримувала. Позивачка особисто займалась похованням та витратами на поховальні послуги . Оскільки [PERSON] не має можливості отримати спадщину, тому вимушена звернутися до суду для підтвердження факту проживання однією сім`єю та визнання права власності. Від представника позивача надійшла заява, якою остання просить розглянути справу за відсутністю позивача та представника, вимоги позову підтримують у повному обсязі та просять його задовольнити, не заперечують щодо постановлення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився , про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомив. 3-тя особа: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Свергунова В.А. в судове засідання не з`явилась. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею У зв`язку з тим, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідив матеріали справи, вважає, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути в тому числі і визнання права. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належним чином є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Виходячи з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено , що квартира [ADDRESS] належить [PERSON] , відповідно до копії договору купівлі-продажу квартири , посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Біккінеєвою І.А. 17.11.1999 року, реєстровий № 3154 . [INFO] померла [PERSON] , що підстверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] виданого 29.06.2019 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 9628. Після її смерті відкрилась спадщина на квартиру [ADDRESS] . Позивачка [PERSON] звернулася до нотаріальної контори з питання оформлення своїх спадкових прав після смерті [PERSON] в установлений законом шестимісячний строк , однак постановою 4-ї Харківської міської державної нотаріальної контори від 23.07.2020 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] ,померлої [INFO] , оскільки не були надані документи, що підтверджують родинні відносини зі спадкодавцем. Відповідно вказаної постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 23.07.2020 року вбачається, що згідно перевірки алфавітних книг спадкових справ та у відповідності до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 23.07.2020 року до нотаріальної контори протягом шести місяців з заявами ніхто не звертався , спадкова справа не заводилась . Оцінюючи докази, суд виходить з положень ст. 81 Цивільно-процесуального кодексу України, відповідно до якої передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК Українив судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення. Позивач [PERSON] зазначила, що з 2013 року постійно стала мешкати однією сім`єю з [PERSON] , з причин її тяжкого стану , постійного погіршення здоров`я, ураховуючи її похилий вік, [PERSON] потребувала постійного стороннього догляду. Цей догляд надавала позивачка , постійно мешкаючи разом із нею в її квартирі, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Факт проживання померлої [PERSON] із спадкодавцем [PERSON] , померлої [INFO] за адресою: [ADDRESS] з квітня 2013 року по час відкриття спадщини підтверджується : копією лікарського свідоцтва про смерть [PERSON] № 10-12/1308/с/19 , виданої [PERSON] 29.06.2019 року , копією заяви [PERSON] на адресу Харківської міської прокуратури № 4 від 27.06.2019 року про надання дозволу на поховання [PERSON] , копією листа Харківської місцевої прокуратури № 4 від 11.07.2019 року № 04-23-3552-19 на ім`я [PERSON] про надання дозвілу на поховання [PERSON] , копією акту на ритуальні послуги та предмети ритуального призначнення № 000202 від 01.07.2019 року , замовником заначена [PERSON] , копією свідоцтва про поховання від 08.07.2019 року № 1883, копією договору -замовлення на організацію та проведення поховання № 1528/2019 від 30.06.2019 року , замовником зазначена [PERSON] . Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За змістом ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до п. 1 ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, право на спадщину за законом почергово отримують особи, які вказані вст.1261-1265 ЦК України. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст.1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. У третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця (1263ЦК України). Відповідно до ст. 1264 ЦК України встановлено, що в четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Статтею 1296 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Враховуючи те, що до складу спадщини входить нерухоме майно, виконуючи свій обов`язок визначений ст. 1297 ЦК України, відповідно до якої, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до частин 2 та 3 статті 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку він не заявив про відмову від неї. Згідно ч.3 статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, а тому враховуючи вищевикладене, позивач вважається особою, що прийняла спадщину після смерті [PERSON] . Частина третя статті 1168 ЦК України вимагає наявність фактичного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не саму реєстрацію місця проживання за адресою спадкодавця, що можуть бути відмінними один від одного (позиція Верховного суду у справі № 355/832/17 від 10.04.2020). Судом встановлено, що [PERSON] має законне право на успадкування квартири [ADDRESS] ,як спадкоємець після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , що проживала зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Таким чином, враховуючи, що позовні вимоги [PERSON] знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, суд вважає, що в даному випадку наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved