Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на ? частини майна, мотивуючи свої вимоги тим, що шлюб між нею та відповідачем розірваний за рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25 квітня 2013 року (справа №711/2404/13-ц). Від шлюбу у них є неповнолітній син - [PERSON], [INFO]. В 2011 році за час шлюбу сторонами був придбаний автомобіль ВАЗ 211340 д/н [NUMBER], який коштує 5500 доларів США. Відповідач не дає їй можливості користуватися автомобілем, який зарєстрований за [PERSON] Шлюбний договір між ними не укладався. Домовленості між позивачем та відповідачем щодо порядку поділу майна, що є спільною сумісною власністю, досягнуто не було. Вважає, що майно, яке було придбане ними під час шлюбу має бути поділене між ними у рівних частках. Тому, просить визнати за нею право власності на ? частину автомобіля ВАЗ 211340 д/н [NUMBER]. Враховуючи викладені обставини, 23.12.2013 року позивач, уточнивши свої позовні вимоги, просить суд визнати право власності на ? частину автомобіля за нею - [PERSON] та винзати право власності на ? частину автомобіля за відповідачем - [PERSON], тобто на майно, придбане у шлюбі - автомобіль ВАЗ 211340 д/н [NUMBER]. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги та пояснила, що з відповідачем перебувала в шлюбі протягом 10 років і за цей час спільно придбали автомобіль ВАЗ 211340 д/н [NUMBER] вартістю 5500 доларів США (по курсу 1 долар США- 8,20 грн.) Тому, просила визнати право власності на ? частину автомобіля за нею - [PERSON] та визати право власності на ? частину автомобіля за відповідачем - [PERSON] Також стягнути з відповідача понесені судові витрати на її користь. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав та пояснив, що автомобіль дійсно був придбаний за спільні кошти. Варість автомобіля станом на 12.12.2012 року становила 31892,07 грн. Власником автомобіля, за даними ДАІ, являється він і він же користується ним. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення за таких підстав: як вбачається з матеріалів справи, рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25.04.2013року, шлюб, зареєстрований 01.11.2003 року між сторонами, розірвано. Дане рішення набрало законної сили. За час шлюбу подружжям придбане рухоме майно: автомобіль ВАЗ 211340, 2007р. випуску, д/н [NUMBER], № кузова [NUMBER], що є об'єктом права спільної сумісної власності позивача та відповідача та підлягає поділу. При цьому, відповідно до договору №425 від 12.12.2012р. вартість атомобіля складала 31892грн. 07коп. За даними висновку суб»єкта оціночної діяльності від 03.09.2013р. ринкова вартість сказаного транспортного засобу складає 30110грн. 00коп. Власником автомобіля ВАЗ 211340, д/н [NUMBER], 2007 року випуску, № кузова [NUMBER], згідно реєстраційної картки ТЗ - є [PERSON]. Державна реєстрація за [PERSON] на рухоме майно у Черкаському ВРЕР при УДАІ УМВС України в Черкаській області проведена: 22 грудня 2012 року на легковий автомобіль ВАЗ 211340, державний номерний знак [NUMBER]. Статтею 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частиною 1 ст. 61 СК України встановлено, що об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Відповідачем визначена вартість рухомого майна на підставі висновку суб'єкта оцінюючої діяльності про вартість транспортного засобу - автомобіля ВАЗ 211340, д/н [NUMBER], 2007 року випуску, № кузова [NUMBER], вартістю 30110,00 грн. Частиною 1 ст.69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Враховуючи, що спірне рухоме майно є в наявності, що підтверджується інформацією, наданою МРЕВ ВДАІ УМВС України в Черкаській області та не заперечується сторонами, суд вважає, що зазначений автомобіль може бути предметом поділу. Статтею 63 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Суб'єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням. Частинами 1, 2 ст.70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї. Оскільки спільна сумісна власність не передбачає визначення часток учасників, а поширюється на усе майно, при здійсненні поділу такого майна слід виходити з презумпції рівності часток. Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку. Даних про те, що інше визначено домовленістю між сторонами або шлюбним договором у суду немає, обставин, які б дали можливість відступити від засад рівності часток, не встановлено, суд вважає рівними ідеальні частки сторін в спірному майні. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та визнання права власності на майно, що є спільною сумісною власністю подружжя в рівних частках. Таким чином, з»ясувавши обставини справи та дослідивши докази, суд вважає, за необхідне визнати за [PERSON] право власності на ? частину автомобіля ВАЗ 211340, 2007р. випуску, д/н [NUMBER], № кузова [NUMBER] та визнати за [PERSON] право власності на ? частину вказаного автомобіля. Відповідно до ст. 88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 220грн. 00 коп., в іншій частині щодо вирішення питання про судові витрати слід відмовити. На підставі викладеного та,

Outcome: approved