Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей Черкаської міської ради про позбавлення батьківських прав та зміну способу стягнення аліментів. В ході розгляду справи від позовної вимоги щодо зміни способу стягнення аліментів відмовилася. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 23.07.2012 між нею та відповідачем був укладений шлюб. На дату укладення шлюбу відповідач перебував у ДП «Черкаський слідчий ізолятор», а в подальшому був засуджений та відбував покарання у Черкаській виправній колонії № 62. Зазначила, що [INFO] у них народилася спільна дитина [PERSON] . Вказала, що вони з відповідачем ніколи не вели спільного господарства та не проживали разом. 07.09.2015 року рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси шлюб між ними розірвано. Також рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 07.09.2015 стягнуто з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої дочки [PERSON] в розмірі ј всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 10 серпня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вказала, що відповідач звільнився з місць позбавлення волі у зв`язку із закінчення строку відбування покарання лише у грудні 2017 року. Однак за період з 2017 по 2019 р.р. він лише два рази з`являвся до доньки [PERSON] . При цьому життям дитини майже не цікавився. Наразі відповідач відбуває покарання в державній установі «Старобабанівська виправна колонія». Додатково вказала, що відповідно до характеристики начальника установи - начальника арештного дому ДУ «Черкаська виправна колонія № 62» від 07.11.2017, відбуваючи покарання за час перебування в установі відповідач характеризувався негативно, систематично допускав порушення вимог режиму відбування покарання, за що мав 63 стягнення. У зв`язку з вказаним, після звільнення відповідача з місць позбавлення волі, ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26.12.2017 йому було встановлено адміністративний нагляд терміном 1 рік. В подальшому, Соснівський районний суд м. Черкаси ухвалою від 21.01.2019 встановлював відносно відповідача адміністративний нагляд строком на 6 місяців та ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 04.02.2020 було встановлено відносно відповідача адміністративний нагляд строком на 6 місяців. У зв`язку з постійним порушенням відповідачем заходів адміністративного нагляду, до нього були застосовані адміністративні стягнення у вигляді штрафу, про що Соснівським районним судом м. Черкаси було ухвалено 9 постанов. Таким чином, вважає, що вищевказані докази свідчать про фактичну відмову відповідача приймати участь у житті та виховані їхньої дитини. Крім того, аморальний спосіб життя відповідача є негативним прикладом для доньки [PERSON] . На її думку, викладені вище обставини свідчать про вину поведінку відповідача та про свідоме нехтування ним своїх обов`язків щодо виховання дитини. Просила взяти до уваги, що 28.02.2020 вона зареєструвала шлюб з [PERSON] . У чоловіка та [PERSON] склалися приязні стосунки, чоловік постійно приймає участь у вихованні [PERSON] . Зазначила, що у дитини є окрема кімната, має окреме ліжко, письмовий стіл, комод, створені всі умови для нормального проживання дитини. Відповідач до дитини не з`являється, матеріальної допомоги не надає, зі святами не вітає, життям дитини не цікавиться та ніякої участі у вихованні дочки не приймає, про здоров`я дочки, її фізичний, духовний та моральний розвиток не піклується. З метою найбільш повного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів дитини просить позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітньої дочки [PERSON] . Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 18.05.2021 року відкрито провадження в даній справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 14.07.2021 закрито підготовне провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , проти винесення заочного рішення по справі не заперечували. Позивач додатково повідомила, що відповідач не цікавиться життям дитини, не утримує її. Відповідач в судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений, про що із ДУ «Старобабанівська виправна колонія № 92» направлено розписку, із заявами чи клопотаннями до суду не звертався. Представник третьої особи Молчанович Н.О. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та вважала за доцільне позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітньої [PERSON] , що відповідатиме інтересам дитини. Зазначила, що Виконавчим комітетом ЧМР прийнятий відповідний Висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до малолітньої [PERSON] . Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності відповідача, на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову з ухваленням заочного рішення відповідно до ст. ст. 280-283 ЦПК України. Заслухавши думку позивача та представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, що регулюються нормами цивільного та сімейного законодавства. У преамбулі до Конвенції ООН про права дитини зазначено, що дитині для повного та гармонійного розвитку необхідно зростати в сімейному оточенні. Згідно зі статтею 9 Конвенції Держави-сторони дбають про те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи за судовим рішенням визначають відповідно до застосовного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в інтересах дитини. Вирішення такого питання може бути необхідним у тому чи іншому випадку, коли, наприклад, батьки жорстоко поводяться з дитиною чи не піклуються про неї. При цьому всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у вирішенні такого питання та викладати свою позицію. Відповідно до ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого сімейного життя. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Відповідно до рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 07.09.2015, шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 23.07.2013 у відділі реєстрації актів цивільного стану по Придніпровському району м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції, актовий запис № 190, розірвано. Відповідно до копії Свідоцтва про народження Серії [NUMBER] від 29.05.2013 року, [PERSON] та [PERSON] вказані батьками [PERSON] , [INFO] . Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 07.09.2015 року стягнуто з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 всіх видів доходу (заробітку), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10.08.2015 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до довідки Центрального відділу ДВС ЦМУ МЮ (м. Київ) № 48916359 від 01.10.2020, заборгованість по аліментах [PERSON] на утримання дитини станом на 01.10.2020 року становить 102041,05 грн. Відповідно до Акту обстеження житлово-побутових умов проживання дитини від 22.10.2020 року встановлено, що сім`я [PERSON] проживає в приватному будинку, санітарні умови задовільні. В Поліни є окрема кімната, ліжко, робочий стіл, шафа, іграшки, домашня тварина. Дитина забезпечена повноцінним харчуванням і увагою родини. Як вказала позивачка, з відповідачем вони ніколи спільне господарство не вели, оскільки він засуджений на відбуває покарання. Однак відповідач жодного з покладених законом на батьків обов`язків не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної участі у вихованні дитини. Відповідач не цікавиться життям доньки, станом її здоров`я. Відповідно до характеристики ДУ «Черкаська виправна колонія № 62» від 07.11.2017 року зазначено, що під час утримання в СІЗО м. Черкаси [PERSON] допускав порушення режиму утримання, за що мав 10 стягнень, які на даний час не знято та не погашено у встановленому законом порядку. За час перебування в Черкаській виправній колонії № 62 характеризується негативно, систематично допускає порушення режиму відбування покарання, за що має 63 стягнень. На заходи виховного та профілактичного характеру не реагує, належні висновки для себе не робить. На виробництві установи не працевлаштований через відсутність бажання працювати, від робіт благоустрою приміщень відділення ухиляється. За характером хитрий, брехливий. У відношенні до представників адміністрації установи неодноразово припускався нетактовної поведінки. Службою у справах дітей Черкаської міської ради 01.03.2021 наданий Висновок про доцільність позбавлення батьківських прав громадянина [PERSON] по відношенню до малолітньої [PERSON] , яка народилася [INFO] . Статтею 150 СК України встановлено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, в тому числі зобов`язання піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною освіти. Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Частина 2 п. 16 Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року вказує, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків, як підстава для позбавлення батьків батьківських прав, має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх батьківських прав. Ухилення від виконання своїх обов`язків - це акт свідомої поведінки, тобто особа має реальну можливість виконати його, або не вчиняє відповідних дій. Відповідно до ч. 2 ст.166 СК України вбачається, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку утримувати дитину. Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідач по справі свідомо самоусунувся від виховання дитини, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, не цікавиться її навчанням, не спілкується з донькою, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу. Більш того, відповідач свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками щодо виховання та утримання дитини. Таким чином, зібрані у справі докази та їх оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову в повному обсязі.

Outcome: approved