Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулася до суду із позовом до [PERSON] про надання дозволу на оформлення закордонного паспорту, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 09.02.2000 року між нею та відповідачем було розірвано шлюб, про що свідчить Свідоцтво про розірвання шлюбу, видане Відділом реєстрації актів громадянського стану Приморської райадміністрації виконкому Одеської міськради [NUMBER]. Від шлюбу з відповідачем у позивачки 24 лютого 1998 року народився син, [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 10.06.1998 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Приморської райадміністрації виконкому Одеської міськради [NUMBER]. Після досягнення 16 років, [PERSON] за власної ініціативи змінив прізвище «Кривенчук» на «Воропаєв», про що свідчить Свідоцтво про зміну імені, видане 04.04.2014 року [NUMBER] . У зв'язку з необхідністю виїзду за кордон на змагання по фігурному катанню, виникла необхідність оформити закордонний паспорт громадянина України. Позивач заявляє, що з часу розірвання шлюбу, відповідач участі у вихованні, розвитку та матеріальної допомоги на утримання не надає і на сьогоднішній день його місце проживання та перебування не відоме, а засоби зв'язку відсутні, тому дитині неможливо отримати дозвіл для оформлення закордонного паспорту. Позивачка у судове засідання не з'явилася, про час та місце проведення судового засідання була повідомлена належним чином, згідно наданої до суду письмової заяви просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити в повному обсязі, з підстав, наведених в позові не заперечує проти постановлення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за відсутності відповідача до суду не надходило. Представник третьої особи, органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, у судове засідання не з'явився, про час та місце проведення судового засідання третя особа була сповіщена належним чином. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі суттєві обставини справи та перевіривши їх наявними доказами, суд вважає за необхідне позов задовольнити в повному обсязі, з наступних підстав. Статтею 33 Конституції України визначено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Громадянин України не може бути позбавлений права в будь-який час повернутися в Україну. Правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються Законом України «Про порядок виїзду з України громадян України і в'їзду в громадян України» від 21.01.1994 р. №3857-ХІІ. У відповідності до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. У клопотанні зазначаються відомості про дитину, а також про відсутність обставин, що обмежують відповідно до цього Закону право на виїзд за кордон (лише для дітей віком від 14 до 18 років). За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Згідно до п.18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №231 від 31.03.1995 року, з наступними змінами і доповненнями, за відсутністю згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього за кордон може бути дозволений за рішенням суду. Правила перетинання державного кордону громадянами України затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 (із змінами і доповненнями) та передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №231 від 31.03.1995 року (із змінами) визначено зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон. Пунктом 18 цих Правил передбачено, що оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. З огляду на викладене, діючим законодавством України не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків, або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків. У відповідності до ч. 2 ст. 155 Сімейного кодексу України, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Враховуючи вищенаведене та те, що [PERSON], у зв'язку з необхідністю виїзду за кордон на змагання по фігурному катанню, виникла необхідність оформити закордонний паспорт громадянина України, а відповідач участі у вихованні, розвитку та матеріальної допомоги на утримання не надає і на сьогоднішній день його місце проживання та перебування не відоме, а засоби зв'язку відсутні, приводить до порушення прав неповнолітньої дитини, гарантованих Конституцією; інтереси неповнолітньої дитини, забезпечення її оздоровлення, гармонічного розвитку, суд вважає, що дозвіл на оформлення закордонного паспорту не порушує прав відповідача, як батька дитини та вчиняється в інтересах дитини. На підставі викладеного,

Outcome: approved