Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить стягувати з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у розмірі 2/3 частини всіх видів заробітку, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що з 05.03.2006 перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого народила дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] У січні 2017 року нею подано до Сихівського районного суду м.Львова позов про розірвання шлюбу. Вказує, що протягом останніх шести місяців вони з відповідачем проживають окремо, сумісного господарства не ведуть та спільного бюджету не мають, їхні малолітні діти проживають разом із нею та перебувають повністю на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на дітей не надає, хоча працевлаштований на ПрАТ «Львівський лікеро-горілчаний завод» та має постійний заробіток. У зв'язкуіз вищенаведеним, вимушена звернутися до суду із вказаним позовом. Позивач в судове засідання не з'явилася, її представник [PERSON]. позовні вимоги підтримала у повному обсязі, надала суду пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, просить такі задоволити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги заперечив, однак пояснив, що бажає сплачувати аліменти на утримання дітей шляхом перерахування коштів на картковий рахунок, щоб такими могли користуватися лише діти. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши дійсніобставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до переконання, що позовні вимоги слід задоволити частково з наступних підстав. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і обов'язків і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст.180 СК України кожен з батьків повинен приймати участь в утриманні дитини до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, самого платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Судом встановлено, що сторони позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] зареєстрували 05.03.2006 року шлюб у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 515. Від шлюбу мають дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Протягом п'яти-шести місяців сторони не ведуть спільний побут і господарство та проживають окремо, неповнолітні діти сторін залишилися проживати з позивачем, повністю знаходиться на її утриманні, та в добровільному порядку сторони не можуть дійти згоди щодо їхнього утримання. Як вбачається із пояснень сторін, відповідач [PERSON] працевлаштований, стабільно отримує заробітну плату, у нього задовільній стан здоров'я, інших утриманців немає та з його заробітку не провадяться стягнення за виконавчими документами. При визначенні розміру аліментів, суд враховує вік, стан здоров'я, матеріальне становище сторін та їхні неповнолітніх дітей, те, що стягнення за виконавчими листами з відповідача не проводиться, у нього задовільній стан здоров'я /наявність захворювань жодними доказами не підтверджена/, інших утриманців він немає, діти сторін проживають та перебувають на утриманні позивача. З врахуванням вищевикладеного,всіх наведених обставин та законодавчо встановленого розміру прожиткового мінімуму, суд приходить до переконання, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей підлягають до задоволення частково, а саме слід визначити аліменти на утримання таких у розмірі 1/3 частки з усіх видів доходів відповідача, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду - 08 лютого 2017 року, і до досягнення дітьми повноліття, допустивши негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць, в порядку ч.1 ст. 367 ЦПК України. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд стягує з другої сторони понесенні нею і документально підтверджені витрати. У разі, якщо позивача звільнено при зверненні до суду від сплати судового збору, ці витрати потрібно стягнути з відповідача. Позивач при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів від сплати судового збору звільнена законом. Таким чином з відповідача потрібно стягнути 640 грн. судового збору в дохід держави. На підставі ст.ст. 141, 180, 181, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України, та

Outcome: approved