Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] грошові кошти , мотивуючи свої вимоги тим, що 18.11.2013 року між нею та відповідачем було укладено договір позики, відповідно до якого вона надала відповідачу 30000 доларів США, що підтверджується борговою розпискою. Кошти відповідач зобов'язався повернути до 10.02.2014 року. Однак, відповідач в добровільному порядку свої боргові зобов'язання не виконав та кошти не повернув. У зв'язку з зазначеними порушеннями відповідач [PERSON] має заборгованість з урахуванням 3% річних від суми боргу - 809739,80 грн. Позивач в судове засідання не з'явилася. Представник позивача надала суду заяву, про розгляд справи за її відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечила. Відповідач в судове засідання не з'явився про день, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином. У відповідності до ст. 169 ч. 4 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів - в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 18.11.2013 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено договір позики, відповідно до якого позивач надала відповідачу 30000 доларів США, що підтверджується борговою розпискою. Кошти відповідач зобов'язувався повернути до 10.02.2014 року. Відповідач в добровільному порядку свої боргові зобов'язання не виконав та кошти не повернув. У зв'язку з зазначеними порушеннями відповідач [PERSON] має заборгованість - 30000 доларів США, що станом на 18.05.2016 року по курсу НБУ становить 758202,78 грн. та 3% річних від суми боргу в сумі 51537,02 грн. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту отримання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника. Відповідно до ст. 549 ЦК України та умов договору у разі невиконання чи несвоєчасного виконання зобов'язань в частині повернення кредиту та/або сплати процентів, позичальник зобов'язаний сплатити неустойку. Суд приходить до висновку про існування між позивачем і відповідачем договірних зобов'язань щодо надання останньому позики в загальному розмірі 30000 доларів США., що підтверджується написаною власноруч розпискою відповідача, яку суд приймає за договір позики, оскільки в ній сторонами визначені всі суттєві умови договору даного виду. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у строк та в порядку, що встановлені в договорі. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідачем не було повернуто борг у сумі 758202,78 грн. Загальна сума боргу з урахуванням трьох процентів річних від простроченої суми боргу становить 809739,80 грн. Відповідно до ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях . Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги в судовому засіданні знайшли своє підтвердження та обґрунтування, що є підставою для їх задоволення в повному обсязі.

Outcome: approved