Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, посилаючись на те, що вона є спадкоємцем майна після смерті її матері [PERSON], яка померла 23.03.2017 року. Зазначає, що у приватній власності її матір не мала ніякої нерухомості. Вона в останній час хворіла та потребувала догляду. [PERSON] отримувала пенсію в [PERSON] обєднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області і в неї накопичилась пенсія за кілька років. Стверджує, що є єдиною спадкоємицею після смерті матері. Вона доглядала матір та поховала її на місцевому кладовищі м. Перевальськ. У визначений законом строк не вона не змогла звернутися до нотаріальної контори зі заявою про прийняття спадщини, оскільки дуже переживала через смерть матері, це стало для неї тяжкою втратою. Крім того, вона сама погано почувалася та має проблеми зі здоровям, також у неї не вистачало потрібних документів, які підтверджують її родинні відносини з матірю. Їй необхідно було встановити факт смерті матері у судовому порядку та отримати свідоцтво про смерть державного зразка. Бойові дії також ускладнювали можливість перетину лінії розмежування. Вважає, що має право, як спадкоємець першої черги за законом, подати заяву нотаріусу для вступу у право власності на нараховану при житті матері, але не виплачену пенсію. Хвороба та смерть матері, матеріальні та інші труднощі не давали можливості займатися спадковими справами. Просить суд визнати причини пропуску строку для подачі заяви про прийняття спадщини поважними та визначити їй додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], тривалістю 6 місяців. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 19.02.2018 року після усунення недоліків відкрито провадження у справі, вирішено справу розглядати за правилами загального провадження та призначено до розгляду в підготовчому засіданні на 23.03.2018 року. 23.03.2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 02.04.2018 р. Згідно довідки секретаря судового засідання від 02.04.2018 року судове засідання відкладено на 19.04.2018 року. Позивач та представник позивача [PERSON] у судове засідання не зявилися, подавши заяви про розгляд справи у їх відсутності та про підтримання позовних вимог. Просили позов задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не зявився, подавши заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення вимог позивача не заперечує. З урахуванням ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у звязку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки відповідач визнав позовні вимоги, визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, відповідно до ст. 206 ЦПК України, суд за наявності для того законних підстав має право ухвалити рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідно до копії паспорту серії ЕМ № 1005218, [PERSON] народилася 07.06.1959 року у м. Перевальську Луганської області та зареєстрована за адресою: [INFO], однак, фактично проживає за адресою: [INFO], що підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № [NUMBER] від 15.11.2017 р. (а.с. 3). [PERSON] є матірю [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] серії ГД № 051621 від 17.06.1959 р. та копією свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІ-ЕД № 297085 від 15.01.1983 р. між [PERSON] та [PERSON] Після укладення шлюбу прізвище дружини [PERSON] (а.с. 4). Згідно зі свідоцтвом про смерть серії І-ЕД № 506004, виданим 21.09.2017 року Кадіївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, [PERSON] померла 23.03.2017 року (а.с. 5). Згідно з листом Першої бахмутської державної нотаріальної контори № 387/01-16 від 24.02.2018 року, який надійшов до суду 27.02.2018 року за № 6557, згідно з даними зі Спадкового реєстру, спадкова справа на майно [PERSON], яка померла 23.03.2017 року, не відкривалася, тобто ніхто не звертався до нотаріальної контори зі заявою про прийняття спадщини, про що надано також інформаційну довідку зі Спадкового реєстру від 23.02.2018 року (а.с. 18-19). Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦЦ України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265 цього Кодексу. У першу чергу, право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч.ч. 1 ст. 1220 ЦК України). Статтею 1272 ЦК України передбачено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. У п. 24 Постанови від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» Пленум Верховного Суду України надав розяснення про те, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Судом встановлено, що позивач не звернувся до нотаріуса зі заявою про прийняття спадщини у встановлений законом строк у звязку із переживаннями через смерть матері, це стало для неї тяжкою втратою. Крім того, у неї не вистачало потрібних документів, які підтверджують її родинні відносини з матірю. Їй необхідно було встановити факт смерті матері у судовому порядку та отримати свідоцтво про смерть державного зразка. Зазначені причини суд визнає такими, що істотно утруднювали позивачеві подання заяви про прийняття спадщини в строк, визначений законом. З огляду на викладене, оскільки позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, визначивши позивачеві спадкоємцеві додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved