Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та доньки [PERSON] [INFO] вказуючи, що вона проживала разом з відповідачем. Від даного шлюбу у них народилось двоє дітей: син [PERSON] , та донька [PERSON] , яких відповідач визнав подавши заяву до РАЦСу. В травні 2019 вони припинили проживати разом та відповідач переїхав проживати в інше місце. Після припинення шлюбних відносин відповідач надав разово матеріальну допомогу, але в подальшому допомогу на утримання дітей не надає. Просить стягнути з відповідача на утримання дітей 1/3 частину всіх видів заробітку аліментів до повноліття дітей, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 03 вересня 2019 року відкрито провадження по справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю та просила позов задоволити. При цьому зазначила, що просить стягувати аліменти на утримання дітей з 01.08.2019. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоч належним чином повідомлений про час та місце слухання справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] являється батьком неповнолітньої [PERSON] , [INFO] та неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження Серії [NUMBER] та Серія № [NUMBER] . Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Згідно з п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. У відповідності до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку. Статтею 183 ч.1 Сімейного кодексу України передбачено - частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідач відзиву до суду на позовну заяву позивача не надав, а тому суд, виходячи з наданих до суду доказів, вважає за доцільне стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів відповідача щомісячно на утримання дітей до їх повноліття. Постільки при подачі позову даної категорії позивач звільнена від оплати судових витрат, тому на підставі ст.141 ЦПК України до стягнення з відповідача в дохід держави підлягає судовий збір в сумі 768,40 грн. Рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Outcome: approved