Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до територіальної громади с. Грищенці в особі Грищенецької сільської ради про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що 08.12.1995 року померла [PERSON], після смерті якої залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки (паю) загальною площею 1,72 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться в адміністративних межах Грищенецької сільської ради Канівського району Черкаської області. Вказана земельна ділянка належить спадкодавцеві на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ЧР № 0310944. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом посвідченого державним нотаріусом Канівської районної державної нотаріальної контори 24.02.1998 року [PERSON] заповіла своє майно у вигляді будинку [PERSON] Також, відповідно до довідки виданої Грищенецькою сільською радою за № 177 від 13.03.2017 року вона проживала, вела догляд та поховала за власні кошти [PERSON] Вона є спадкоємцем пятої черги за законом. За невідомих їй обставин [PERSON] було втрачено Сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ЧР № 0310944. Позивач звернулася до Канівської державної нотаріальної контори з питанням оформлення спадщини, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки у неї відсутній оригінал правовстановлюючого документу, яким є Сертифікат на право на земельну частку (пай) за № 0310944 Серії ЧР, який обовязково необхідно подати державному нотаріусу для оформлення права на спадщину та видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай). На даний час в неї виникла необхідність оформити право власності на земельну ділянку з метою передачі її в оренду, однак відмова нотаріуса у видачі свідоцтва, перешкоджає їй це зробити. Просить суд визнати в порядку спадкування за нею право власності на земельну ділянку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,72 га, що знаходиться в межах Грищенецької сільської ради Канівського району Черкаської області, яка належала померлій [PERSON] Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, надала до суду клопотання про розгляд справи без її участі, за наявними матеріалами у справі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача - територіальної громади с. Грищенці в особі Грищенецької сільської ради в судове засідання не зявився, до суду надійшла телефонограма, в якій просять розглядати справу без участі їх представника, заперечень до позову не мають. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно витягу з господарської книги с. Грищенці Канівського району Черкаської області (а.с.5) вбачається, що [PERSON] померла 08 грудня 1995 року, а/з № 14. Відповідно до витягу із списку власників земельних часток (паїв) по Грищенецькій сільській раді вбачається, що [PERSON] належав сертифікат серії ЧР № 0310944 (а.с.8-9). Відповідно до довідки Управління Держгеокадастру у Канівському районі № 31-23-0.191-164/178-17 від 14.03.2017 року встановлено, що вартість земельної частки (паю) в КСП ім. Куйбишева по Грищенецькій сільській раді становить 38768,67 грн. та державний акт на право власності на земельну ділянку в замін сертифікату на земельну частку (пай) серія ЧР 0310944 на імя [PERSON] не видавався (а.с.11). В газеті «Час пік» № 12 від 22.03.2017 року розміщено оголошення про те, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ЧР № 0310944 виданий на підставі рішення Канівської РДА № 188 від 19.06.1996 року на імя [PERSON] вважати втраченим і недійсним (а.с.12). З довідки № 177 від 13.03.2017 року, виданої виконавчим комітетом Грищенецької сільської ради встановлено, що на протязі шести місяців після смерті [PERSON] в фактичне управління земельною ділянкою в розмірі 1,72 га, що розташована на території Грищенецької сільської ради Канівського району, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва вступила [PERSON], яка вела догляд за [PERSON] і поховала її за власні кошти (а.с.13). Відповідно до відповіді наданої Канівською державною нотаріальною конторою № 739/02-14 від 14.04.2017 встановлено, що після смерті [PERSON], яка померла 08.12.1995 року, спадщину за заповітом прийняла [PERSON], що мешкає та зареєстрована за адресою: [INFO] (а.с.25). З заповіту від 02.11.1995 року зареєстрованого в реєстрі за № 54 встановлено, що [PERSON] заповіла [PERSON] будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в с. Грищенці Канівського району Черкаської області (а.с.27). Оскільки, [PERSON] померла 08.12.1995 року, тому у відповідності до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема відповідні правила Цивільного кодексу УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст. 524 ЦК України (в редакції 1963 року), спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ст. 537 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року) частина майна, що залишилась незаповіданою, розподіляється між спадкоємцями за законом, закликаними до спадкоємства в порядку статей 529-533 цього Кодексу. До числа цих спадкоємців входять і ті спадкоємці за законом, яким інша частина майна була залишена за заповітом, якщо в заповіті не передбачено інше. Відповідно до ст. 548 ЦК України (в редакції 1963 року), для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. У відповідності до ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Таким чином, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, поскільки судом встановлено, що позивач є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON], яка фактично прийняла спадщину у вигляді земельної ділянки (паю) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,72 га, що знаходиться в межах Грищенецької сільської ради Канівського району Черкаської області. На підставі ст.ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 524, 537, 548, 549 ЦК України 1963р., постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року , суд ,-

Outcome: approved