Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням, в обгрунтування заявлених вимог вказуючи на те, що являється власником житлового будинку [ADDRESS] , при цьому у вказаному будинку до теперішнього часу є зареєстрованим, але з 2016 року не проживає, відповідач [PERSON] .. Будучи зареєстрованим у належному позивачу будинку відповідач чинить позивачу перешкоди в реалізації права власності на вказане майно. Посилаючись на ст. ст. 16, 319, 321, 386, 391 ЦК України позивач просив визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням в житловому будинку [ADDRESS] . Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надавши до суду заяву про розгляд справи в її відсутності, при цьому позовні вимоги повністю підтримала, судові витрати по справі просила залишити за нею, зазначивши, що в разі неявки відповідача в судове засідання не заперечує проти ухвалення заочного рішення в справі, окрім того, просила не викликати в судове засідання заявлених нею свідків, в зв`язку з зайнятістю останніх, розглянувши справу за наявними в ній матеріалами (ас. 55). Відповідач по справі [PERSON] в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про дату, час та місце слухання справи сповіщений належним чином, шляхом направлення судової повістки про виклик до суду за зареєстрованим місцем його проживання (ас. 18, 43, 54), а окрім того, шляхом опублікування оголошення про виклик до суду на офіційному веб порталі судової влади України (ас. 47,48), при цьому будь яких заяв про розгляд справи в його відсутності, відзиву на позов не надав. В ході розгляду справи судом вчинено наступні процесуальні дії: - 05.04.2019 року постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі та проведення її розгляду за правилами спрощеного позовного провадження (ас. 20 22 ); - 05.04.2019 року постановлено ухвалу про виклик свідків (ас.23,24); - 03.05.2019 року постановлено ухвалу про оголошення перерви в судовому засіданні (ас.40,41); - 03.06.2019 року постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи (ас.60). Відповідно \~до \~ч.\~1 \~ст.\~ 280\~ ЦПК\~ України\~ \~суд \~ може\~ ухвалити\~ заочне рішення\~ \~на \~ підставі\~ наявних\~ у\~ справі\~ доказів\~ за\~ одночасного\~ існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового\~ засідання;\~\~відповідач\~ не\~ з`явився\~ в\~ судове\~ засідання\~ без\~ поважних\~ причин\~ або\~ без\~ повідомлення\~ причин;\~\~ відповідач\~ \~не \~подав \~ відзив;\~ позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з наведеного та приймаючи до уваги те, що позивач не заперечував проти заочного розгляду справи, про що зазначив в наданій суду заяві (ас.55), те, що відповідач не з`явився в судове засідання без повідомлення причин своєї неявки, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання та будь який відзив, заперечення проти позову не подав, суд знаходить можливим провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення у відсутності сторін по справі, на підставі наявних у справі доказів за правилами спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими гл. І І «Заочний розгляд справи» ЦПК України, при цьому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснює фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню з наступних підстав : - так, в судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] , що підтверджено в судовому засіданні копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії ННМ № 972441 від 07.02.2019 року за реєстровим № 45 (ас.9), витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, з якого вбачається, що власником житлового будинку [ADDRESS] , є позивачка [PERSON] (ас.10). Судом встановлено, що відповідач [PERSON] , будучи зареєстрованим в належному позивачці на праві власності будинку, в останньому не проживає з 2016 року , що підтверджено в судовому засіданні актом обстеження домоволодіння [ADDRESS] , (ас.12); копією довідки виконавчого комітету Новов`язівської сільської ради Юр`ївського району Дніпропетровської області № 240 від 25.02.2019 року (ас.11); письмовими поясненнями свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (57-59). Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Статтею 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. Відповідно до частини першої ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За положеннями ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 64 ч. 2 ЖК України до членів сім`ї власника будинку належить дружина (чоловік) власника, їх діти і батьки, а також інші особи, якщо вони постійно проживають разом і ведуть спільне господарство. Згідно ст. 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Згідно статті 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Суд вважає доведеними обставини, на які посилається позивач, як на підставу своїх вимог про визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Судом було встановлено, що відповідач, будучи зареєстрованим в належному позивачу будинку, згідно досліджених в судовому засіданні доказів, більше трьох років не проживає в належному позивачу будинку, при цьому спільним побутом з позивачем не пов`язаний, спільне господарство з останнім не веде, членом сім`ї останнього не являється. Надані позивачем докази суд визнає належними і допустимими, оскільки вони містять в собі інформацію щодо предмета доказування та логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Відповідачем жодних доказів ані щодо його фактичного проживання в спірному будинку, ані щодо наявності поважних причин не проживання в даному будинку не надано. Суд звертає увагу і на той факт, що тривалість відсутності відповідача в належному позивачу будинку об`єктивно свідчить про зміну його місця проживання, а тому визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням не буде свідчити про втрату ним житла взагалі і , в свою чергу, буде захищати права позивача. За таких обставин, враховуючи, що відповідач по справі, більше трьох років не проживає в будинку за місцем реєстрації, суд приходить до висновку про те, що є всі , передбачені\~\~ст.\~\~405\~\~ ЦК\~\~України\~\~ підстави, для задоволення позову. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Однак, враховуючи волю позивача, суд вважає можливим судові витрати по справі залишити за останнім, про що позивач просив в наданій на адресу суду заяві про розгляд справи за його відсутності (ас. 55).

Outcome: approved