overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання батьківства, та просить визнати батьківство [PERSON] відносно доньки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] та внести відповідні дані до актових записів про народження дітей. В обґрунтування позову вказує, що [INFO] померла її сестра [PERSON] Після її смерті залишилося двоє малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Фактично батьком обох дітей є [PERSON], проте оскільки їх мати не перебувала з ним у зареєстрованому шлюбі, то батька дітей в свідоцтві про народження було записано з її слів, відповідно до ч.1 ст.135 СК України, а саме [PERSON]. Відповідач фактично постійно проживав разом з дітьми та їхньою матір'ю, піклувався про них, проте після смерті [PERSON] юридично не має до них ніякого відношення. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, на позові наполягає. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позову не заперечує. Представник третьої особи Полуектова С.В. в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, проти позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити. Згідно ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст. 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття, а також особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Згідно довідки про склад сім'ї малолітні діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] проживають за однією адресою разом з позивачем, яка є їхньою рідною тіткою та перебувають на її утриманні, що не оспорюється відповідачем, згідно його поданої заяви про визнання позову. - а.с.11,27. Оскільки відповідач позов визнав, відповідно до ст.174 ч.4 ЦПК України суд приймає визнання позову відповідачем, яке здійсненими судом заходами по перевірці на думку суду, не суперечить вимогам закону, позов є законним та для його задоволення маються всі законні підстави. Наданими позивачем доказами, встановлено що [PERSON] є рідним батьком малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], тому суд вважає, що позов слід задовольнити. На підставі ст.ст. 126, 128, 135 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом, в якій просить визнати за нею право власності на 1\\2 частину 3 кімнатної квартири [ADDRESS] загальною площею 62,34 кв.м, як спільну власність набуту за час шлюбу з [PERSON], який помер 12 серпня 2003 року та на 1\\2 частину вказаної вище квартири в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON], померлого 12 червня 2003 року. В судовому засіданні позивач позов підтримала з підстав вказаних в ньому та просили його задовольнити у повному обсязі. В судовому засіданні відповідач позов визнав та просив його задовольнити у повному обсязі. Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, відповідача суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Членом ЖК «Прибой» був [PERSON].; пайовий внесок за квартиру [ADDRESS] внесено повністю у квітні 1986 року, що підтверджується довідкою ЖК « Прибой» № 104\\1. [PERSON] з 02.01.1957 року по день смерті перебував у зареєстрованому шлюбі з позивачкою, що підтверджується свідоцтвом про шлюб 1-ЯР № 781422 За приписом ст. 60 СК України майно, що набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності . Отже, кожному з подружжя належить по 1\\2 квартири [ADDRESS]. 12 серпня 2003 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія 1ВЛ № 392874; після його смерті відкрилась спадщина у вигляді 1\\2 частини вищевказаної квартири. Як вбачається з відповіді 11 державної нотаріальної контори м. Харкова після смерті [PERSON] з заявою про прийняття спадщини звернулася дружина померлого [PERSON]. Спадкоємцями першої черги, на підставі положень ст. 1261 ЦК України є діти померлого, його дружина (чоловік) і батьки. Позивачка є дружиною [PERSON]; [PERSON] - син померлого: на час смерті [PERSON] вони були зареєстровані і проживали разом з померлим, що впливає з довідки з місця проживання і копії паспортів. Син померлого - [PERSON] не бажає приймати спадщину. З урахуванням викладеного, суд має правові підставі для задоволення позову і визнання за позивачем права власності на 1\\2 частину 3 кімнатної квартири [ADDRESS] загальною площею 62,34 кв. м як спільну власність набуту за час шлюбу з [PERSON], який помер 12 серпня 2003 року та на 1\\2 частину вказаної вище квартири в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON], померлого 12 червня 2003 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, в якій просить суд визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], що помер 17.04.2013 року. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що вона є онукою [PERSON], який помер 17.04.2013 року. За свого життя [PERSON] склав заповідальне розпорядження на ім,я позивачки, де вказано,що у разі його смерті вкладом та нарахованими відсотками буде розпоряджатися [PERSON]. Тому після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді грошової суми. Про існування даного розпорядження позивачці відомо не було, у зв,язку із тим, що даний договір був у відповідачки за позовом, яка в теперішній час ніяких претензій не має відносно спадщини. Тому просила суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. В попереднє судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, надала суду заяву, в якій позов підтримала в повному обсязі та просила розглянути справу за її відсутності. На підставі ч. 2 ст. 158 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності позивача. Відповідачка [PERSON] до попереднього судового засідання не зявилася, надавши суду заяву, в якій позов визнала в повному обсязі та просила розглянути справу за її відсутності. На підставі ч. 2 ст. 158 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності відповідача. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи, чи інтереси інших осіб. Згідно копії свідоцтва про народження [PERSON] (а.с.6) видно, що в графі мати вказана [PERSON], яка є донькою [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серія VI-УР № 1574025 (а.с.6). Відповідно до копії свідоцтва про смерть (а.с.8) вбачається, що [PERSON] помер 17 квітня 2013 року, після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді грошової суми. Відповідно до вимог ч. 3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Суд вважає, що позивачка [PERSON] з поважної причини пропустила строк для прийняття спадщин, оскільки їй не відомо було про існування заповідального розпорядження [PERSON]. На підставі ст.ст. 1235, 1272 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів. Свої вимоги позивач мотивує тим, що вона та відповідач більше п'яти років проживали разом без реєстрації шлюбних відносин, а 15.04.2014 року уклали шлюб, що стверджує свідоцтвом про одруження від 15.04.2014 року. У результаті спільного проживання у сторін народився син [PERSON], [INFO] Спільне життя позивача та відповідача не склалося, у них виникали часті непорозуміння, а тому шлюбні відносини між ними були фактично припинені з лютого 2017 року та з цього часу сторони проживають окремо. Разом з тим сторонам не вдалося досягти згоди щодо фактичного місця проживання їхнього сина. Так позивач наполягає, що відповідач вигнавши її з помешкання, де вони разом проживали, фактично відібрав у неї дитину та не дозволяє їй бачитись зі своїм сином. Окрім того відповідач відмовляється сплачувати аліменти на утримання їх спільної дитини. Позивач вважає, що перебування сина в сім'ї відповідача без материнської опіки негативно буде впливати на його виховання та психологічний стан, а тому вважає, що проживання сина разом із нею буде відповідати його інтересам. Оскільки сторонам вирішити вказаний спір добровільно не вдалося позивач звернулася до суду із відповідним позовом. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] зменшив позовні вимоги та просив суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 1300 грн. щомісячно, починаючи з 1 липня 2018р. та до повноліття дитини. Решту позовних вимог просив залишити без розгляду. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні зменшені позовні вимоги визнав. Представник третьої особи [PERSON] не заперечувала проти задоволення змінених позовних вимог. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що зменшені позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії I-СР № 232373 від 25.06.2016р. [PERSON] народився 31 березня 2014 року, його батьками зазначені [PERSON] та [PERSON]. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина, не забезпечує одягом, продуктами харчування, ліками. Відповідач порушив вимоги ст. 180 СК України фактично усунувшись від свого обов'язку по утриманню дитини, тому з нього належить стягнути на користь позивача аліменти на утримання їх неповнолітнього сина аліменти на\~утримання сина\~[PERSON],\~[INFO]\~у твердій\~грошовій сумі\~в розмірі\~1300\~грн.\~щомісячно,\~починаючи з\~1\~липня 2018р.\~та до\~повноліття дитини,\~оскільки,\~як зазначив\~відповідач та\~не заперечував\~представник позивача,\~відповідачем до\~липня 2018\~року сплачувались\~аліменти на\~користь позивача\~у добровільному\~порядку. Враховуючи вимоги ст. 430 ЦПК України належить допустити негайне виконання рішення суду в межах стягнення платежу за 1 місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про збільшення розміру аліментів. 12 липня 2018 року до відкриття провадження у справі до суду надійшла заява позивача\~[PERSON], про відкликання позовної заяви. Відповідно до п. 3 ч.4\~ст. 185 ЦПК України, заява повертається у випадку, коли до постановлення ухвали про відкриття провадження у справі від позивача надійшла заява про відкликання позовної заяви. Вивчивши матеріали справи, суддя вважає, що заява про відкликання позовної заяви підлягає задоволенню, а заява, та додані до неї документи підлягають поверненню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на дитину. Зважаючи на складність в повному викладенні рішення суду, повязаного з потребою в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений певний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини згідно з вимогами ч. 6 ст. 259 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказавши в позові, що 17 листопада 1990 року у Глибоцькому райвідділі РАЦС Чернівецької області зареєстрований шлюб між нею та відповідачем, актовий запис № 99. Від шлюбу у сторін є двоє синів, які досягли повноліття. Зазначає, що подружні стосунки вони з відповідачем припинили більше 10 років назад. Сторони майже не спілкуються, стали чужими людьми та єдине, що їх обєднує - їхні сини. Вказує, що рік назад вона зверталась до суду з аналогічним позовом, однак зважаючи на наполегливе прохання дітей, позивачка просила суд залишити позов без розгляду. Сини не бажають їхнього розлучення і не розуміють, що так далі жити неможливо. Відновити сімю і шлюб позивачка не бажає, миритися з відповідачем не буде. До такого рішення вона прийшла давно, припинивши подружні стосунки, коли дізналася про порушення відповідачем подружньої вірності. Вважає, що сімя розпалася остаточно, шлюб носить формальний характер, а примирення між ними неможливе. На підставі наведеного просить шлюб розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, однак подала до суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує повністю та справу просить розглядати у її відсутності. Вiдповiдач [PERSON] відзиву на позовну заяву не подав, в судове засідання не зявився, а тому суд згідно вимог ст.280 ЦПК України проводить розгляд справи в заочному порядку. Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Так, із свідоцтва про укладення шлюбу серії І-МИ № 121673 вбачається, що 17 листопада 1990 року у Глибоцькому районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, був зареєстрований шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], актовий запис № 99. Прізвище дружини після укладення шлюбу [PERSON]. Судом встановлено, що подружні відносини між сторонами фактично припиненні більше десяти років назад, причиною розпаду їхньої сімї стали непорозуміння, що в свою чергу призвели до втрати почуття любові та поваги один до одного. Неявку відповідача в судове засідання суд розцінює, як його небажання зберегти сімю. Відповідно до положень ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. При таких обставинах, суд дiйшов висновку, що сторони по справі не підтримують подружні стосунки, сiмя розпалась остаточно i шлюб необхiдно розiрвати, оскільки його збереження суперечить інтересам сторін. На підставі викладеного, ст.ст.104, 105, 110, 112, 114 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказавши в позові, що вона зареєструвала шлюб з останнім 08 листопада 2016 року в Сторожинецькому районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області. Вказує на те, що у їхнього подружжя дітей немає. Разом з чоловіком, як повноцінна сім'я вони не проживають. Причиною розпаду їхньої сім'ї стало те, що вони не розуміли один одного. Між сторонами інколи виникали скандали з різного роду причин. Зазначила, що вони стали чужими людьми один одному, у них не було спільних інтересів та прагнення зберегти сім'ю. На даний час кожен з них живе своїм особистим життям. Вважає, що їхня сім'я розпалась остаточно та примирення між ними неможливе. На підставі наведеного просить шлюб розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, проте подала заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує, просить шлюб розірвати, а справу розглянути у її відсутності. Вiдповiдач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак надіслав суду заяву, у якій зазначає, що на розірвання шлюбу згоден та просить шлюб розірвати, а справу розглядати у його відсутності. Дослідивши матерiали справи, суд дiйшов висновку, що позовнi вимоги обгрунтованi та пiдлягають задоволенню. Так, із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] вбачається, що 08.11.2016 року у Сторожинецькому районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області був зареєстрований шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], актовий запис № 266. Прізвище дружини після укладення шлюбу - [PERSON]. З матеріалів справи вбачається, що шлюбні відносини між сторонами припинені, разом як повноцінна сім'я вони не проживають, причиною розірвання шлюбу стали скандали та непорозуміння, різні погляди на сімейне життя та відсутність спільних інтересів, що і призвело до фактичного розпаду сім'ї. При цьому позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти цього. Відповідно до положень ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. При таких обставинах, суд дiйшов висновку, що сторони по справі не підтримують подружні стосунки, сiм'я розпалась остаточно i шлюб необхiдно розiрвати, оскільки його збереження суперечить інтересам сторін. На підставі викладеного, ст.ст.104, 105, 110, 112, 114 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказавши в позові, що вона зареєструвала шлюб з останнім 08 листопада 2016 року в Сторожинецькому районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області. Вказує на те, що у їхнього подружжя дітей немає. Разом з чоловіком, як повноцінна сім'я вони не проживають. Причиною розпаду їхньої сім'ї стало те, що вони не розуміли один одного. Між сторонами інколи виникали скандали з різного роду причин. Зазначила, що вони стали чужими людьми один одному, у них не було спільних інтересів та прагнення зберегти сім'ю. На даний час кожен з них живе своїм особистим життям. Вважає, що їхня сім'я розпалась остаточно та примирення між ними неможливе. На підставі наведеного просить шлюб розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, проте подала заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує, просить шлюб розірвати, а справу розглянути у її відсутності. Вiдповiдач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак надіслав суду нотаріально завірену заяву, у якій зазначає, що на розірвання шлюбу згоден та просить шлюб розірвати, а справу розглядати у його відсутності. Дослідивши матерiали справи, суд дiйшов висновку, що позовнi вимоги обгрунтованi та пiдлягають задоволенню. Так, із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] вбачається, що 08.11.2016 року у Сторожинецькому районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області був зареєстрований шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], актовий запис № 267. Прізвище дружини після укладення шлюбу - [PERSON]. З матеріалів справи вбачається, що шлюбні відносини між сторонами припинені, разом як повноцінна сім'я вони не проживають, причиною розірвання шлюбу стали скандали та непорозуміння, різні погляди на сімейне життя та відсутність спільних інтересів, що і призвело до фактичного розпаду сім'ї. При цьому позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти цього. Відповідно до положень ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. При таких обставинах, суд дiйшов висновку, що сторони по справі не підтримують подружні стосунки, сiм'я розпалась остаточно i шлюб необхiдно розiрвати, оскільки його збереження суперечить інтересам сторін. На підставі викладеного, ст.ст.104, 105, 110, 112, 114 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказавши в позові, що вона зареєструвала шлюб з останнім 10 жовтня 2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції. Вказує на те, що від шлюбу у них народилася донька - [PERSON], [INFO] року. Разом з чоловіком, вже близько одного року і десяти місяців вони не проживають разом та не ведуть спільного господарства. Зазначає, що їхні погляди на життя у великій мірі розходяться. За весь час спільного проживання між ними виникали різного роду сварки. В результаті чого відповідач покинув їхню сім'ю. На даний час кожен з них живе своїм особистим життям. Розривають шлюб вперше. Претензій майного характеру на даний момент один до одного не мають. Вказує, що попередньо з [PERSON] визначили, що їхня донька залишиться проживати разом з матір'ю. На підставі наведеного просить шлюб розірвати та відновити її дошлюбне прізвище - [PERSON]. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, проте подала заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує, а справу розглянути у її відсутності. Вiдповiдач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак надіслав суду заяву, у якій зазначає, що на розірвання шлюбу згоден, а справу розглядати у його відсутності. Дослідивши матерiали справи, суд дiйшов висновку, що позовнi вимоги обгрунтованi та пiдлягають задоволенню. Так, із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] вбачається, що 10.10.2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції був зареєстрований шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], актовий запис № 1777. Прізвище дружини після укладення шлюбу - [PERSON]. З матеріалів справи вбачається, що шлюбні відносини між сторонами припинені, разом як повноцінна сім'я вони не проживають близько одного року і десяти місяців, причиною розірвання шлюбу стали непорозуміння, різні погляди на життя, що і призвело до фактичного розпаду сім'ї. При цьому позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти цього. Відповідно до положень ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. При таких обставинах, суд дiйшов висновку, що сторони по справі не підтримують подружні стосунки, сiм'я розпалась остаточно i шлюб необхiдно розiрвати, оскільки його збереження суперечить інтересам сторін. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, суд вважає за можливе задовольнити позовну вимогу позивача щодо зміни прізвища на дошлюбне - [PERSON]. На підставі викладеного, ст.ст.104, 105, 110, 112,113,114 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved