Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, який в процесі розгляду справи уточнила. Уточнені позовні вимоги обґрунтувала тим, що з відповідачем [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі, який розірвано на підставі рішення Ленінського районного суду міста Луганська від 29.12.2010 року, справа № 2 «о» - 26/2011 р. Від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею. З моменту розірвання шлюбу вона з чоловіком припинили будь-які відносини та втратили зв'язок. Дитині він не допомагає та жодним чином не приймає участі в її житті, вихованні, оздоровленні. Відповідач на контакт з питання надання дозволу на виїзд дитини не йде, а тому чинить опір та не надає відповідний дозвіл на періодичні виїзди в її супроводі їх дитини з метою фізичного, морального та духовного розвитку, психологічного відновлення, оздоровлення, відпочинку та збільшення її кругозору. Крім того, дитина потребує лікування, що підтверджується висновком ВКК № 343 Білокуракинської ЦРЛ, яке може бути більш ефективним за межами України. Крім того, дитина потребує відпочинку в нормальних умовах після постійного перебування на неконтрольованій державою території в зоні проведення антитерористичної операції. Просить суд надати дозвіл на періодичні виїзди з обов'язковим поверненням в її супроводі малолітньої [PERSON], [INFO]: -з контрольованої українською владою території через лінію зіткнення, а саме з селища міського типу Білокуракине Луганської області до неконтрольованої українською владою території - міста Луганськ Луганської області із зазначенням дати перетинання кордону України - перше число кожного місяця у зимовий період (з 01.12 по 28.02 щорічно), весняний період (з 01.03. по 31.05. щорічно), осінній період (з 01.09. по 30.11. щорічно), літній період (01.06. по 31.08. щорічно) з метою постійного відвідування родичів, що цілком відповідає інтересам дитини; та за межі України: -до Російської Федерації у зимовий період (з 01.12. по 28.02. щорічно), весняний період (з 01.03. по 31.05. щорічно), осінній період (з 01.09. по 30.11. щорічно) з метою навчання в загальноосвітній школі у місті Москві та відвідування родичів у період канікул в інших країнах, що цілком відповідає інтересам дитини; -до Туреччини у літній період (з 01.06. по 31.08. щорічно) з метою психологічного відновлення, оздоровлення, відпочинку, що цілком відповідає інтересам дитини; -до Польщі у літній період (з 01.06. по 31.08. щорічно) з метою її фізичного, морального та духовного розвитку, психологічного відновлення та збільшення її кругозору, що цілком відповідає інтересам дитини; -до Угорщини у літній період (з 01.06. по 31.08. щорічно) з метою її фізичного, морального та духовного розвитку, психологічного відновлення та збільшення її кругозору, що цілком відповідає інтересам дитини; -до Чехії у літній період (з 01.06. по 31.08. щорічно) з метою її фізичного, морального та духовного розвитку, психологічного відновлення та збільшення її кругозору, що цілком відповідає інтересам дитини; -до Франції у літній період (з 01.06. по 31.08. щорічно) з метою її фізичного, морального та духовного розвитку, психологічного відновлення та збільшення її кругозору, що цілком відповідає інтересам дитини без дозволу (згоди) батька дитини [PERSON], [INFO], до досягнення дитиною 16-річного віку. В судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не з'явились, надавши суду письмові заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечували (а.с. 22, 23). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином шляхом розміщення оголошення в газеті «Урядовий кур'єр» (а.с. 66), заяв про розгляд справи без його участі до суду не надійшло. Представник третьої особи - служба у справах дітей Білокуракинської районної державної адміністрації Луганської області у судове засідання не прибув, відповідно до письмової заяви (а.с. 59) просили прийняти рішення на розсуд суду та без їх представника. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши в судовому засіданні надані докази, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони мають спільну малолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с. 12). Дитина народилась у шлюбі, який між сторонами за рішенням суду від 29.12.2010 року було розірвано (а.с. 14-15). Окрім іншого в судовому порядку вирішено питання стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання їх спільної дитини [PERSON] (а.с. 16-19). За станом здоров'я [PERSON], [INFO], потребує оздоровлення, санаторно-курортного лікування, що підтверджено медичним висновком Білокуракинської районної лікарні від 15.06.2017 (а.с. 13). Як зазначила позивач у своєму позові, відповідач ухиляється від надання згоди на перетин їхньою спільною дитиною кордону України та лінії зіткнення без його супроводу. Згідно ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Частина 2 ст. 150 СК України передбачає обов'язок батьків піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ч. 2 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ст. 6 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 17, 31 визначають право дитини на відпочинок та охорону здоров'я. Відповідно до ст. 17 Конвенції про права дитини Держави-учасниці визнають важливу роль засобів масової інформації і забезпечують, щоб дитина мала доступ до інформації і матеріалів із різних національних і міжнародних джерел, особливо до таких інформації і матеріалів, які спрямовані на сприяння соціальному, духовному і моральному благополуччю, а також здоровому фізичному і психічному розвитку дитини. Ст.10 Конвенції про права дитини передбачає право дитини залишати будь-яку країну, включаючи власну, і повертатися в свою країну. Відповідно до ст. 31 Конвенції про права дитини, Держави-учасниці визнають право дитини на відпочинок і дозвілля, право брати участь в іграх і розважальних заходах, що відповідають її віку, та вільно брати участь у культурному житті та займатися мистецтвом , поважають і заохочують право дитини на всебічну участь у культурному і творчому житті та сприяють наданню їй відповідних і рівних можливостей для культурної і творчої діяльності, дозвілля і відпочинку. Відповідно до абз. 3 ч. 3 ст. 313 ЦК України, фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Відповідно до п. 4 «Правил перетинання державного кордону громадянами України», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється: за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску або без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків за рішенням суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Крім того в ст. 10 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» зазначено, що громадяни України мають право на вільний та безперешкодний в'їзд на тимчасово окуповану територію і виїзд з неї через контрольні пункти в'їзду-виїзду за умови пред'явлення документа, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України. Поряд з цим, відповідно до п. З Порядку в'їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї, затвердженого постановою КМУ від 04.06.2015 року № 367 визначено, що в'їзд на тимчасово окуповану територію України громадян України, які не досягли 16-річного віку, здійснюється через контрольні пункти за умови пред'явлення паспорта громадянина України, або паспорта громадянина України для виїзду за кордон, або проїзного документа дитини з дотриманням вимог, передбачених для таких осіб пунктами 3-6 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 р. № 57. Виїзд з тимчасово окупованої території України громадян України, які не досягли 16- річного віку, здійснюється через контрольні пункти за умови пред'явлення паспорта громадянина України, або паспорта громадянина України для виїзду за кордон, або проїзного документа дитини у супроводі одного з батьків (усиновлювачів), опікунів, піклувальників або інших законних представників чи в супроводі інших осіб, уповноважених одним із батьків (усиновлювачів), опікунів, піклувальників або інших законних представників. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Відповідно до п. 5.1.1. Тимчасового порядку контролю за переміщенням осіб, транспортних засобів та вантажів (товарів) через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської областей, в'їзд на неконтрольовану територію дітей, які не досягли 16-річного віку, здійснюється з дотриманням вимог, передбачених для таких осіб Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57, якими, зокрема п.п. 2 п. 4, передбачено, що підставою для виїзду з України громадян України, які не досягли 16-річного віку, у супроводі одного з батьків без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків, є рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. З огляду на викладене, діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду малолітньої дитини на тимчасово окуповану територію та за кордон України, а лише встановлено певний порядок її в'їзду/виїзду за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків. Оскільки позивач позбавлена можливості отримати нотаріально посвідчену згоду відповідача на в'їзд/виїзд дитини на тимчасово окуповану територію, за кордон України беручи до уваги той факт, що судом не встановлено обмежень чи заборон, які унеможливлюють в'їзд/виїзд малолітньої дитини з та на тимчасово окуповану територію України та за межі кордону України суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved