Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом [PERSON] про вселення та визначення порядку користування житловим будинком. В обґрунтування свого позову позивач [PERSON] посилається на те, що у 1975 році вона разом зі своїм чоловіком [PERSON] почали будувати будинок за адресою: [ADDRESS], перебуваючи у шлюбі, де почали мешкати разом з 23 січня 1976 року і до листопада 2013 року. 06 грудня 2013 року шлюб з відповідачем розірвано згідно рішення Старобільського районного суду Луганської області від 06 грудня 2013 року. У листопаді 2013 року чоловік [PERSON] вигнав її з вищезазначеного будинку, у зв'язку з чим, вона змушена була тимчасово проживати у чужих людей та орендувати собі житло у м. Старобільську. Відповідач перешкоджає їй проживати у вказаному житловому будинку і користуватися ним. 14 січня 2014 року ухвалою Старобільського районного суду Луганської області було визнано мирову угоду, згідно якої за позивачем [PERSON] було визнано право власності на ? частину житлового будинку та сільськогосподарські будівлі, розташовані за адресою: [ADDRESS]. Спірний будинок має три житлові кімнати жилою площею 26,2 квадратних метрів, площа у розмірі 32 квадратних метрів є підсобні та нежилі кімнати. З трьох житлових кімнат дві кімнати є ізольовані, а саме кімната 1-5, площею 4,8 квадратних метрів та кімната 1-4 площею 7,4 квадратних метрів, кімната 1-6 площею 14 квадратних метрів є не ізольована, а прохідною. В даному випадку, для забезпечення її права на проживання в цьому житловому будинку, необхідно встановити його порядок користування. Виділення кімнати, що є ізольованою 1-4 площею 7,4 квадратних метрів і має індивідуальний вхід до однієї кімнати на її користування, а виділення кімнати 1-5 площею 4,8 квадратних метрів, яка теж має індивідуальний вхід, у індивідуальне користування відповідачу [PERSON] та залишення у загальному користуванні усіх підсобних і нежилих приміщень та придомову територію, не порушить житлових прав та інтересів відповідача. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала в повному обсязі свої позовні вимоги та просила суд вселити її у будинок за адресою: [ADDRESS]; визначити порядок користування житловим будинком за адресою: [ADDRESS] наступним чином: кімнату, що є ізольованою, 1-4 площею 7,4 квадратних метрів і має індивідуальний вхід до однієї кімнати виділити на її користування; кімнату 1-5 площею 4,8 квадратних метрів, яка має індивідуальний вхід, виділити у індивідуальне користування відповідача [PERSON], залишивши у загальному користуванні усі підсобні і нежилі приміщення та придомову територію та зобов'язати [PERSON] не порушувати визначений порядок користування житловим будинком. В судовому засіданні позивач представник позивача [PERSON] - [PERSON] підтримала в повному обсязі позовні вимоги та просила суд вселити позивача [PERSON] у будинок за адресою: [ADDRESS]; визначити порядок користування житловим будинком за адресою: [ADDRESS] наступним чином: кімнату, що є ізольованою, 1-4 площею 7,4 квадратних метрів і має індивідуальний вхід до однієї кімнати виділити на користування позивача; кімнату 1-5 площею 4,8 квадратних метрів, яка має індивідуальний вхід, виділити у індивідуальне користування відповідача [PERSON], залишивши у загальному користуванні усі підсобні і нежилі приміщення та придомову територію та зобов'язати [PERSON] не порушувати визначений порядок користування житловим будинком. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги позивача визнав в повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER] сторони перебувають у шлюбі з 27 березня 1970 року, шлюб зареєстрований Білолуцькою селищною радою Новопсковського району Ворошиловградської області за актовим записом № 4. В судовому засіданні встановлено, що у 1975 році позивач [PERSON] разом зі своїм чоловіком [PERSON] почали будувати будинок за адресою: [ADDRESS], перебуваючи у шлюбі, де почали мешкати разом з 23 січня 1976 року і до листопада 2013 року. Згідно рішення Старобільського районного суду Луганської області від 06 грудня 2013 року, шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. Також, в судовому засіданні було встановлено, що у листопаді 2013 року чоловік [PERSON] вигнав [PERSON] з будинку, у зв'язку з чим, вона змушена була тимчасово проживати у чужих людей та орендувати собі житло у м. Старобільську. Таким чином, суд вважає, що відповідач [PERSON] перешкоджає позивачу [PERSON] проживати у будинку і користуватися ним. Відповідно до ухвали Старобільського районного суду Луганської області від 14 січня 2014 року було визнано мирову угоду, згідно якої за позивачем [PERSON] було визнано право власності на ? частину житлового будинку та сільськогосподарські будівлі, розташовані за адресою: [ADDRESS]. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. У відповідності до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Факт належності позивачу [PERSON] ? частини житлового будинку та сільськогосподарські будівлі, розташовані за адресою: [ADDRESS], підтверджується ухвалою Старобільського районного суду Луганської області від 14 січня 2014 року, яка набрала законної сили. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, визнання відповідачем [PERSON] пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи, чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного, ст. ст. 64, 150, 155 Житлового кодексу України,

Outcome: approved