overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 грн., щомісячно до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що відповідач ухиляється від утримання дитини, добровільно матеріальної допомоги не надає, хоча зобов'язаний надавати. Позивач в судовому засіданні позов підтримала з підстав, викладених в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився, з невідомих на те суду причин, доказів про причини неявки та заперечень проти позову суду не подав, хоча про день та час слухання справи був повідомлений належним чином. Тому суд вважає за можливе розгляд справи у відсутності відповідача на підставі доказів, що є в матеріалах справи та постановлення заочного рішення, оскільки щодо заочного розгляду справи не заперечує позивач. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 04.10.2002 року, який було розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 04.08.2010 року. Від даного шлюбу у сторін [INFO] народилася дочка [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER], яке видане Козівською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що неповнолітня дитина [PERSON], [INFO] проживає разом з матір'ю [PERSON] в. [ADDRESS] та знаходиться на її утриманні, а відповідач [PERSON] не виконує свій обов'язок по утриманню неповнолітньої дитини, не надає їй матеріальної допомоги без поважних на те причин, хоча повинен її надавати. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку, що в даному випадку мають місце порушення права неповнолітньої дитини, тому суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення шляхом стягнення з відповідача в користь позивача аліментів на утримання дитини. Визначаючи розмір аліментів, суд на підставі ст. 182 СК України враховує матеріальне становище відповідача та дитини, виходить з розміру прожиткового мінімуму для дитини від 6 до 18 років, з рівності та обов'язку батьків щодо утримання дитини, тому суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення шляхом стягнення з відповідача в користь позивача аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн., щомісячно, починаючи з 13.05.2014 року до досягнення дитиною повноліття, відмовивши в задоволенні решти позовних вимог.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 грн., щомісячно до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що відповідач ухиляється від утримання дитини, добровільно матеріальної допомоги не надає, хоча зобов'язаний надавати. Позивач в судовому засіданні позов підтримала з підстав, викладених в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково та суду пояснив, що заробіток його є нестабільний а тому він має можливість сплачувати аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі 300,00 грн. щомісячно. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав: Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 12.09.2002 року, який було розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 26.06.2012 року. Від даного шлюбу у сторін [INFO] року народилася дочка [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER], яке видане відділом РАЦС реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що неповнолітня дитина [PERSON], [INFO] проживає разом з матір'ю [PERSON] та знаходиться на її утриманні, а відповідач [PERSON] не виконує свій обов'язок по утриманню неповнолітньої дитини, не надає їй матеріальної допомоги без поважних на те причин, хоча повинен її надавати. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку, що в даному випадку мають місце порушення права неповнолітньої дитини, тому суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення шляхом стягнення з відповідача в користь позивача аліментів на утримання дитини. Визначаючи розмір аліментів, суд на підставі ст. 182 СК України враховує матеріальне становище відповідача та дитини, виходить з розміру прожиткового мінімуму для дитини від 6 до 18 років, з рівності та обов'язку батьків щодо утримання дитини, тому суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення шляхом стягнення з відповідача в користь позивача аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн., щомісячно, починаючи з 27.03.2014 року до досягнення дитиною повноліття, відмовивши в задоволенні решти позовних вимог.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 1200,00 грн., щомісячно до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що відповідач ухиляється від утримання дочки, добровільно матеріальної допомоги не надає, хоча зобовязаний надавати. Позивач в судовому засіданні позов підтримала з підстав, викладених в позовній заяві. Відповідач \~в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, заперечень проти позову та доказів про причини відсутності суду не подав. Тому суд вважає за можливе розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів та постановлення заочного рішення, оскільки проти заочного розгляду справи не заперечує позивач. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав: Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 28.11.1996 року який було розірвано 16.03.2005 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії І-ИД №051731. Від даного шлюбу у сторін 05.02.2001 року народилася дочка [PERSON] (свідоцтво про народження серії І-ИД №017364). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що неповнолітня дитина [PERSON], [INFO] проживає разом з матірю [PERSON] [ADDRESS] та знаходиться на її утриманні, а відповідач [PERSON] не виконує свій обовязок по утриманню дочки, не надає їй матеріальної допомоги без поважних на те причин, хоча повинен її надавати. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку, що в даному випадку мають місце порушення права неповнолітньої дитини, тому суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення шляхом стягнення з відповідача в користь позивача аліментів на утримання дитини. Визначаючи розмір аліментів, суд на підставі ст. 182 СК України враховує матеріальне становище відповідача та дітей, виходить з розміру прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, з рівності та обовязку батьків щодо утримання дітей, тому суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення шляхом стягнення з відповідача в користь позивача аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн., щомісячно, починаючи з 27.05.2015 року до досягнення дитиною повноліття. В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 1300,00 грн., щомісячно до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що відповідач ухиляється від утримання дитини, добровільно матеріальної допомоги не надає, хоча зобов'язаний надавати. Позивач в судовому засіданні позов підтримала та просить його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, заперечень проти позову та доказів про причини відсутності суду не подав. Тому суд вважає за можливе розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів та постановлення заочного рішення, оскільки проти заочного рішення справи не заперечує позивач. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав: [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 06.03.2003 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Від даного шлюбу у сторін [INFO] року народилася дочки [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно довідки виданої Острівською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області від 28.01.2015 року, [PERSON], 2004 р.н. зареєстрована та проживає з матір'ю [PERSON] по [ADDRESS] Судом встановлено, що відповідач [PERSON] не виконує свій обов'язок по утриманню неповнолітньої дочки [PERSON], не надає їй матеріальної допомоги без поважних на те причин, хоча повинен її надавати. На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку, що в даному випадку мають місце порушення права неповнолітньої дитини, тому суд вважає, що позов підлягає до задоволення шляхом стягнення з відповідача в користь позивача аліментів на утримання дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів, суд на підставі ст. 182 СК України враховує матеріальне становище відповідача та дитини, виходить з розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з рівності та обов'язку батьків щодо утримання дитини, тому суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення шляхом стягнення з відповідача в користь позивача аліментів на утримання дочки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн., щомісячно, починаючи з 28.01.2015 року до досягнення дитиною повноліття. В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 250,00 грн. щомісячно, посилаючись на те, що від шлюбу з відповідачем мають спільну дочку [PERSON], [INFO], на утримання якої відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, хоча зобов'язаний та може її надавати. Саме тому вона змушена звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача. Позивач в судове засідання не з'явилася, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності, вказавши, що позов підтримує та прохає задовольнити його в повному обсязі (а. с. 22, 33). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду справи (а. с. 25, 32), письмових заяв чи клопотань суду не надіслав. З цих підстав суд, відповідно до норм ст.ст. 169, 224 ЦПК України, розглянув справу у заочному порядку та ухвалив рішення. Перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO] народження, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 12 січня 2012 року Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського МУЮ Полтавської області (а. с. 3). Також судом встановлено, що дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач [PERSON] в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дочки не надає. Згідно з вимогами ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи вимоги ч.1 ст.182 СК України, суд при визначенні розміру аліментів враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи те, що відповідач зобов'язаний утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття та може її утримувати, інших осіб, які перебувають на його утримання немає, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини підлягають задоволенню у повному обсязі. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 500,00 грн., щомісячно до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що відповідач ухиляється від утримання дитини, добровільно матеріальної допомоги не надає, хоча зобов'язаний надавати. Позивач в судовому засіданні позов підтримала з підстав, викладених в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов визнав та не заперечив проти його задоволення. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 18.02.2012 року, який було розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 01.04.2014 року. Від даного шлюбу у сторін 27.06.2012 року народилася дочка [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER], яке видане Великоберезовицькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що малолітня дитина [PERSON], [INFO] проживає разом з матір'ю [PERSON] по [ADDRESS] та знаходиться на її утриманні, а відповідач [PERSON] не виконує свій обов'язок по утриманню малолітньої дитини, не надає їй матеріальної допомоги без поважних на те причин, хоча повинен її надавати. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку, що в даному випадку мають місце порушення права неповнолітньої дитини, тому суд вважає, що позов підлягає до задоволення шляхом стягнення з відповідача в користь позивача аліментів на утримання дитини. Визначаючи розмір аліментів, суд на підставі ст. 182 СК України враховує матеріальне становище відповідача та дитини, виходить з розміру прожиткового мінімуму для дитини до 6 років, з рівності та обов'язку батьків щодо утримання дитини та визнання позову відповідачем, тому суд вважає, що позов підлягає до задоволення шляхом стягнення з відповідача в користь позивача аліментів на утримання дочки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн., щомісячно, починаючи з 21.07.2014 року до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 600,00 грн., щомісячно до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що відповідач ухиляється від утримання дитини, добровільно матеріальної допомоги не надає, хоча зобов'язаний надавати. Позивач в судове засідання не з'явилася, однак в матеріалах справи міститься її клопотання про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує та просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, з невідомих на те суду причин, доказів про причини неявки та заперечень проти позову суду не подав, хоча про день та час слухання справи був повідомлений належним чином. Тому суд вважає за можливе розгляд справи у відсутності відповідача на підставі доказів, що є в матеріалах справи та постановлення заочного рішення, оскільки щодо заочного розгляду справи не заперечує позивач. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: Сторони з 21.09.2002 року перебували в зареєстрованому шлюбі який було розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 28.09.2011 року. Від даного шлюбу у сторін 07.10.2005 року народилася дочка [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження виданого 20.10.2005 року бюро реєстрації актів цивільного стану м. Фігурес, Іспанія. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що неповнолітня дитина [PERSON] [INFO] проживає разом з матір'ю [PERSON] [ADDRESS] та знаходиться на її утриманні, а відповідач [PERSON] не виконує свій обов'язок по утриманню дитини, не надає їй матеріальної допомоги без поважних на те причин, хоча повинен її надавати. На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку, що в даному випадку мають місце порушення права неповнолітньої дитини, тому суд вважає, що позов підлягає до задоволення шляхом стягнення з відповідача в користь позивача аліментів на утримання дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів, суд на підставі ст. 182 СК України враховує матеріальне становище відповідача та дитини, виходить з розміру прожиткового мінімуму для дитини до 6 років, з рівності та обов'язку батьків щодо утримання дитини, тому суд вважає, що позов підлягає до задоволення шляхом стягнення з відповідача в користь позивача аліментів на утримання дочки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн., щомісячно, починаючи з 26.08.2014 року до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання неповнолітньої сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 500,00 грн. щомісячно, посилаючись на те, що з відповідачем мають спільного сина [PERSON], [INFO], на утримання якого відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, хоча зобовязаний та може її надавати. Саме тому вона змушена звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача. В ході судового розгляду справи позивач змінила позовні вимоги про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі на стягнення аліментів у розмірі 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У судове засідання сторони не зявилися, надіслали до суду заяви про розгляд справи за їхньої відсутності, позивач позов підтримала, відповідач позов після зміни позовних вимог визнав в повному обсязі (а. с. 15-16). Перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, визнання позову відповідачем не суперечить вимогам закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, підстав для неприйняття судом визнання позову відповідачем немає. Судом встановлено, що сторони від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], 09 квітня 2000 народження, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-КЕ № 080376, виданим 09 грудня 2008 року Октябрським відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції (а. с. 4). Також судом встановлено, що дитина проживає разом із позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач [PERSON] в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання сина не надає. Згідно з вимогами ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи вимоги ч. 1 ст.182 СК України, суд при визначенні розміру аліментів враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, який є інвалідом ІІ групи довічно та отримує пенсію, що підтверджується пенсійним посвідченням серії АЗ № 255723, виданим Управлінням Пенсійного фонду України Октябрського району в м. Полтаві (а. с. 24-25). При визначенні розміру аліментів суд враховує вимоги щодо мінімального розміру аліментів, який не може бути менший, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що передбачено ч. 2 ст. 182 СК України. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Враховуючи те, що відповідач зобовязаний утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття та може її утримувати, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини підлягають задоволенню у повному обсязі. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ч. 1 ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved