Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позову зазначила, що вона є власником квартири за адресою: [ADDRESS] , в якій зареєстрований відповідач, який не проживають там понад рік, і на даний час місце проживання відповідача позивачу невідоме. Будь-яких витрат на утримання квартири відповідач не несе, особистих речей відповідача у квартирі немає. Зазначені позивачем обставини створюють їй (позивачу) перешкоди у користуванні власністю. За таких обставин, просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 02.03.2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін, призначено судове засідання для розгляду справи по суті. У судове засідання позивач подала заяву від 05.05.2020 року зі змісту якої вбачається, що остання позовні вимоги підтримала у повному обсязі, виходячи з підстав, викладених у позовній заяві, просить позов задовольнити та розглядати справу без її участі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку. Причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи не надав, відзиву на позовну заяву від відповідача до суду не надходило. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 23.11.2000 року, посвідченим приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Стоєвою Г.Ф., зареєстрованого у реєстрі за № 4482, та реєстраційним посвідченням Кіровоградського ООБТІ за № 15590 від 22.12.2000 року (а.с. 8,9). Згідно довідки КП «ЖЕО №2» Міської ради м. Кропивницького № 1058 від 20.02.2020 року, відповіді Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Кіровоградській області від 26.02.2020 року, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 10,13). Відповідно до вимог ст. ст. 319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Як вбачається з акту про відсутність (не проживання) особи за місцем реєстрації від 18.02.2020 року складеного сусідами [PERSON] , [PERSON] , підписи яких засвідчені начальником КП «ЖЕО №2» Міської ради м. Кропивницького Марченко Л.М., у квартирі [ADDRESS] , [PERSON] з грудня 2018 року не проживає, особистих речей за вказаною адресою немає (а.с. 11). Згідно ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно ч. 3 ст. 12, ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підставі викладеного, та приймаючи до уваги, що відповідач не проживає більше року у квартирі, яка належить позивачу, і місце його перебування невідоме, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] підлягають задоволенню. Крім цього, відповідно вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в сумі 840,80 грн. на користь позивача.

Outcome: approved