Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті своєї батька [PERSON], який помер 11.12.2013 року. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, у позивача виникло право на спадкування як спадкоємиці першої черги за законом, тому вона звернувся до приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу [PERSON] для оформлення свого права на спадщину, проте позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій у звязку з пропуском строку для прийняття спадщини. Встановлений законодавством строк для прийняття спадщини після померлого [PERSON] був пропущений з поважних причин; тому просить суд поновити строк для прийняття спадщини. Позивач у судове засідання не зявилася, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить надати додатковий строк на прийняття спадщини (а.с. 24). Представник відповідача [PERSON] сільської ради Житомирського району Житомирської області у судове засідання не з`явився; до суду відповідачем подано заяву про розгляд справи у відсутність представника сільської ради, позовні вимоги підтримує; рішення просив ухвалити на розсуд суду (а.с. 23). Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України, суд вважає, що рішення по справі можливо постановити за відсутності сторін. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та давши оцінку доказам у справі, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що батько позивача [PERSON] помер 11.12.2013 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ТП № 228970, яке видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 2895 (а.с. 6). [PERSON] є донькою померлого [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження та копією свідоцтва про одруження (а.с. 9, 10). Після смерті [PERSON] позивач звернулася до приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу [PERSON] із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого 11.12.2013 року батька та розяснено, що вона пропустила встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини після її смерті (а.с. 5). Із довідки №2043/02-14, виданої 30.11.2016 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу [PERSON], вбачається, що останнім заведено спадкову справу №109/2016 після померлого [PERSON]; із заявою про видачу свідоцтва на спадщину звернулась лише дочка померлого [PERSON] (а.с. 39). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 1 ст. 1220 Цивільного кодексу України, далі ЦК України). Часом відкриття спадщини, зокрема, є день смерті особи (ч. 2 ст. 1220 ЦК України). Відповідно до ч. 1\~ст. 1269 ЦК України\~спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час її відкриття не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкодавця на вчинення цих дій. Відповідно до ст. 3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. До матеріалів справи позивачем надано виписку із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого Житомирської обласної психіатричної лікарні від 06.06.2016 року, яка підтверджує, що лікування позивача співпало зі строком, у який необхідно було звертатися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини (а.с. 25). Таким чином суд визнає, що позивач пропустила строк з поважної причини, а тому позов слід задовольнити. Враховуючи те, що в законі не міститься визначення поняття поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини і їх поважність повинна визначатися судом у кожному випадку та виходячи з конкретних обставин справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених вимог, у зв'язку з чим причини пропуску позивачем строку для прийняття спадщини слід визнати поважними та надати додатковий строк. На підставі вказаного вище, суд вважає причини пропуску позивачем строку для прийняття спадщини після смерті матері поважними.

Outcome: approved