Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом. В своїй заяві позивач зазначила, що [INFO] помер її батько [PERSON]. Вона є спадкоємцем за законом. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно - житловий будинок з господарськими будівлями, який вона не має можливості успадкувати через втрату оригіналу правовстановлюючого документу, в зв'язку з чим державний нотаріус Глобинської державної нотаріальної контори відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину. Окрім неї спадкоємцями за законом є рідні сини померлого - [PERSON] та [PERSON], які подали до нотаріальної контори заяви про відмову від спадщини. Інші спадкоємці відсутні. Посилаючись на викладене, позивач просила суд, визнати за нею в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] батька - [PERSON] право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] У судовому засіданні позивач та її представник позов підтримували, посилаючись на підстави та обставини, викладені в ньому. Представники відповідача - Глобинської міської ради та третіх осіб - Сектору державної реєстрації Глобинської районної державної адміністрації Полтавської області, Глобинської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явилися, подали до суду заяви, в яких просили справу розглядати за їх відсутності, проти задоволення позову не заперечували. Третя особа [PERSON] надав суду письмові заперечення та в судовому засіданні заперечував проти позову, посилаючись на наступні обставини. Після того як помер їх батько [PERSON] його сестра пообіцяла йому виплатити гроші в сумі 20000 грн. в рахунок відшкодування частини вартості спадкового майна, в зв'язку з чим він написав заяву про відмову від прийняття спадщини, разом з тим виплатила близько 7000 грн. Представник третьої особи [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, пояснив, що зі слів довірителя йому відомо, що позивач обіцяла придбати [PERSON] житловий будинок в рахунок відшкодування його частки у спадщини, в зв'язку з чим він написав заяву про відмову від прийняття спадщини на користь позивача. Крім того пояснив, що він проживає у спірному домоволодінні. Вислухавши пояснення позивача та її представника, третьої особи [PERSON], представника третьої особи [PERSON] - [PERSON], дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об'єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. [INFO] помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть, [NUMBER] виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Глобинського районного управління юстиції Полтавської області 27 грудня 2013 року (а.с.12). Згідно копії свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок № 48 виданого 08.12.1986 року виконавчим комітетом Глобинської міської Ради народних депутатів Глобинського району Полтавської області, житловий будинок з господарськими будівлями [ADDRESS] належить [PERSON] на праві особистої власності. Відповідно до Реєстрового напису на звороті свідоцтва, право власності на зазначений житловий будинок зареєстроване в Кременчуцькому бюро технічної інвентаризації 08.12.1986 року в реєстрову книгу № 19 за реєстровим №3589 (а.с. 13). Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна № 81294825 від 27.02.2017 року, на житловий будинок [ADDRESS] право власності, інші речові права, іпотеки та обтяження не зареєстровані (а.с.72). Згідно оголошення в газеті «Зоря Придніпров'я», випуск за 23 грудня 2016 року, втрачене Свідоцтво№48 на право особистої власності на житловий будинок від 08.12.1986 року по [ADDRESS] на ім'я [PERSON], вважається недійсним (а.с. 27). Як вбачається із повідомлення виконавчого комітету Глобинської міської ради Полтавської області №М-02-18/3503 від 21.12.2016 року, дублікат свідоцтва на право власності на житловий будинок [ADDRESS], виданий гр. [PERSON] (нині померлому), виконком міської ради видати не може, оскільки видача і реєстрація свідоцтва на об'єкти нерухомості на померлих осіб не проводиться ( а.с. 26). Відповідно до технічного паспорту від 21.10.2016 року, житловий будинок [ADDRESS] та господарські споруди мають наступні технічні характеристики: житловий будинок літ. «А» площа основи 59,00 кв.м, загальною площею 73,6 кв.м, житловою площею 31,8 кв.м, підсобна площа 41,8 кв.м; погріб з шийкою літ. «В» площею 7,60 кв.м; прибудова літ. «а» площею 13,80 кв.м; прибудова літ. «а1» площею 23,4 кв. м; сарай літ. «б» площею 5,9 кв.м; сарай-літня кухня літ. «Б» площею 30,30 кв. м; сарай літ. «б1» площею 7,60 кв.м; огорожу № 1 (а.с. 15-17). [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є дітьми померлого [PERSON] (а.с. 9,10,20, 23). Згідно з дослідженої в судовому засіданні копії спадкової справи №109/2014, заяву про прийняття спадщини після померлого [INFO] [PERSON] до Глобинської державної нотаріальної контори подала його дочка [PERSON], яка є спадкоємицею за законом. Крім неї, спадкоємцями після померлого є його сини - [PERSON] та [PERSON], які в установлені законом строки відмовилися від прийняття спадщини, про що подали відповідні заяви, підписи на яких в установленому законом порядку засвідчені (а.с.39-45). [PERSON] (позивач) звернулася до Глобинської державної нотаріальної контори із заявою про видачу на її ім'я свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [INFO] [PERSON] на житловий будинок, 13 грудня 2016 року нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтва, оскільки позивачем не було надано правовстановлюючих документів на спадкове майно (а.с.24). Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне. Стосовно належності житлового будинку до спадкового майна. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч. 4 ст. 334 ЦК України, права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. У відповідності до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] за життя на передбачених законом підставах набув право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований в [ADDRESS] та в установленому законом порядку зареєстрував право власності на нього. За таких обставин спірний будинок є майном, яке входить до складу спадщини. Стосовно спадкових правовідносин суд зазначає наступне. У відповідності до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Як встановлено судом, померлий [PERSON] заповіту не залишив (а.с. 44). У такому випадку спадкування здійснюється за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Як вбачається з ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що [PERSON] (позивач) прийняла спадщину після померлого [PERSON] шляхом подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини у шестимісячний строк в порядку передбаченому ст. 1269 ЦК України. Згідно ч.ч. 1,5 ст. 1273 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною. Як зазначено в ч. 2 ст. 1274 ЦК України, спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Як встановлено судом, [PERSON] в установлений законом шестимісячний строк відмовився від прийняття спадщини на користь [PERSON] (а.с. 41). [PERSON] в установлений законом шестимісячний строк відмовився від прийняття спадщини за законом (а.с.43). Зі змісту заяв [PERSON] та [PERSON], які вони читали та особисто підписували, вбачається що вони усвідомлювали значення своїх дій, мали можливість керувати ними, розуміли обставини, що мають істотні значення, без впливу насильства (фізичного чи психологічного тиску) з боку інших осіб, за своєю справжню волею відмовилися від прийняття спадщини. Нотаріусом роз'яснено, що відмова від прийняття спадщини є безумовною та беззастережною. Зазначені обставини встановлені судом в ході судового розгляду, їх підтвердили під час дачі пояснень [PERSON] та представник [PERSON] - [PERSON] Згідно ч. 6 ст. 1273 ЦК України, відмова від прийняття спадщини може бути відкликана протягом строку, встановленого для її прийняття. Відповідно до ч. 5 ст. 1274 ЦК України, відмова від прийняття спадщини може бути визнана судом недійсною з підстав, встановлених статтями 225, 229-231 і 233 цього Кодексу. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] не подавали заяви про відкликання заяви про відмову від прийняття спадщини, з позовними заявами до суду про визнання їх відмов недійсними не зверталися. Частиною 5 статті 1268 ЦК України визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. За таких обставин, суд дійшов висновку, що житловий будинок на який просить визнати право власності позивач є спадковим майном, позивач є єдиним спадкоємцем, який на час розгляду справи судом прийняв спадщину, відмови від спадщини інших спадкоємців ними не відкликані, не визнані судом недійсними, позови про визнання їх недійсними не перебувають в провадженні судів, а тому позовні вимоги [PERSON] є законними та обґрунтованим, а тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved