Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із даним позовом в якому зазначила, що вона з 06 листопада 2004 року по 26 жовтня 2012 року перебувала в зареєстровану шлюбу з відповідачем [PERSON], від якого мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Під час шлюбу подружжям було придбано однокімнатну квартиру №54, яка знаходиться в с.Висока Піч по вул.Воронкіна, буд.5, Житомирського району, Житомирської області та автомобіль [NUMBER]. В ході судового розгляду позивач уточнила позовні вимоги та просила визнати за нею та відповідачем право власності на квартиру №54, яка знаходиться в с.Висока Піч по вул.Воронкіна, буд.5, Житомирського району, Житомирської області та автомобіль [NUMBER] по 1/2 частині за кожним. Ухвалою Житомирського районного суду Житомирської області від 19 серпня 2015 року клопотання представника позивача задоволено та залишено без розгляду позовні вимоги у частині виділення спірного майна в натурі, а саме: за [PERSON] визнати право особистої власності на квартиру №54, яка знаходиться в с.Висока Піч по вул.Воронкіна, буд.5, Житомирського району, Житомирської області; за [PERSON] визнати право особистої власності на автомобіль [NUMBER]; припинити право спільної сумісної власності [PERSON] на квартиру №54, яка знаходиться в с.Висока Піч по вул.Воронкіна, буд.5, Житомирського району, Житомирської області а [PERSON] припинити право спільної сумісної власності на автомобіль [NUMBER]. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, підтримав позовні вимоги в повному обсязі з підстав зазначених в ньому. Відповідач позов визнав та подав заяву про розгляд справи у його відсутність. З огляду на зазначене суд не вбачає перешкод у судовому розгляді справи. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 06 листопада 2004 року по 26 жовтня 2012 року, що підтверджується рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 26 жовтня 2012 року (а.с.13). Під час спільного шлюбу [PERSON] придбав квартиру №54, яка розташована в с.Висока Піч по вул.Воронкіна, буд.5, Житомирського району, Житомирської області та автомобіль [NUMBER]. Згідно ч.ч.1, 2 ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21.12.2007 року спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 Сімейного кодексу України, ч.3 ст.368 ЦК України), відповідно до частин 2, 3 ст.325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. В судовому засіданні достовірно встановлено, що під час перебування сторін в шлюбі, було придбано оспорюване майно, а саме: квартира №54, яка розташована в с.Висока Піч по вул.Воронкіна, буд.5, Житомирського району, Житомирської області та автомобіль [NUMBER]. Враховуючи те, що дане майно було придбано сторонами по справі та оформлене на відповідача під час перебування сторін в зареєстрованому шлюбі за спільні кошти, все це в сукупності дає підстави для визнання спірного майна спільним майном подружжя, не зважаючи на те, що право власності оформлено на відповідача по справі. Згідно ст.368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. За підставі вищевказаного вбачається, що у відповідності до вимог ч.1 ст.70 Сімейного кодексу України, спірне майно належить на праві спільної сумісної власності, як позивачу так і відповідачу, а відповідно і за позивачем має бути визнано право власності на 1/2 частину спірного майна. Набуття майна за час шлюбу створює презумпцію права спільної сумісної власності подружжя, якщо майно набуте за час шлюбу, передбачається, що воно є спільним. Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст.4 ЦПК України). Відповідно до ст.372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними. Припинення шлюбу не припиняє права подружжя на спільне майно.

Outcome: approved