Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням, вказавши, що вона являється власником будинку в с. Скоморохи по вул. Задвірна №25 Сокальського району Львівської області. Разом із нею за даною адресою є зареєстровані: дочка - [PERSON], внучка - [PERSON], син - [PERSON], та [PERSON] - відповідач по справі та колишній чоловік дочки. Оскільки [PERSON] та [PERSON] розірвали шлюб, останній перейшов проживати в інше місце, яке позивачці невідоме. Для захисту свого права власності позивачка звернулася із позовною заявою до суду та просить визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням (будинком в с. Скоморохи по вул. Задвірна №25 Сокальського району Львівської області. В судове засідання позивачка не прибула, однак надала заяву, в якій позовні вимоги підтримує, просить справу розглядати у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак надав суду заяву, в якій просить суд справу розглядати у його відсутності, щодо задоволення позову не заперечує. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання відповідає вимогам чинного законодавства, інтересам сторін по справі, в свою чергу, не суперечить правам та інтересам інших осіб. Згідно оглянутої в судовому засіданні копії свідоцтва про право особистої власності від 23.02.1989р. виданого начальником Червоноградського МБТІ, встановлено, що [PERSON] на праві власності належить будинковолодіння в цілому по вул. Шустера(Задвірна) 25 в с. Скоморохи Сокальського району. Відповідно до ч.1 ст.319 Цивільного Кодексу України позивач як власник має право володіти, користуватись та розпоряджатись своїм майном на власний розсуд. Зазначені права вказані і в ст.150 Житлового Кодексу України. Так згідно довідки №52 від 22.01.2016 року виданої виконкомом Скоморохівської сільської ради Сокальського району відомо, що у вище вказаному будинку по вул. Задвірна 25 в с. Скоморохи Сокальського району разом із [PERSON] зареєстровані: [PERSON] - син; [PERSON] - дочка; [PERSON] - зять; [PERSON] - внучка. За ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Проте вже із Акту обстеження вище вказаного будинку проведено спільно з депутатом Скоморохівської сільської ради, секретарем ради та сусідами встановлено, що [PERSON] в даному будинку не проживає більше одного року, що дає можливість суду визнати його таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Згідно ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Згідно ч.2 ст.405 Цивільного кодексу України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Як встановлено в ході розгляду справи, родинні стосунки між сторонами розірвано, співвласником житла він не являється та понад рік він без поважних причин не проживає в будинку позивачки, підстав, які б були визначені законом щодо збереження за відповідачем житла не встановлено, відтак, його слід визнати таким, що втратив право на користування житлом позивачки.

Outcome: approved