Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 21.08.2013 між сторонами було укладено договір строкового банківського вкладу на строк 212 днів. 15.04.2014 нею було подано до відповідача заяву про повернення депозитного вкладу в сумі 7200 доларів США, згідно договору. Але по закінченню строку депозиту - 21.03.2014 їй було відмовлено у поверненні грошових коштів у зв'язку зі складною фінансовою ситуацією та відсутністю коштів у банку. 12.08.2014 нею було направлено до генерального департаменту банківського нагляду НБУ з копією на відповідача скаргу про порушення законодавства у сфері банківської діяльності, але станом на 06.10.2014 відповіді на її скаргу від 12.08.2014 не отримано, повернення грошових коштів і процентів проігноровані. Вважає односторонню відмову відповідача від належного виконання своїх зобов'язань за договором порушенням вимог діючого законодавства України. Станом на 06.10.2014, сума неповернутого їй суми основного вкладу становить 7200 доларів США. Тому просила визнати відмову відповідача в поверненні їй суми вкладу та процентів по неї такою, що не відповідає вимогам закону. Зобов'язати відповідача повернути їй суму вкладу згідно умов договору строкового банківського вкладу №2630/03/128767 від 21 серпня 2013 року, у розмірі 7 200 доларів США. Зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити їй проценти по вкладу в розмірі, передбаченому п. 1.2.4 договору, тобто 8,8% річних від суми вкладу за весь час користування відповідачем її грошима з 21.08.2013 по день виплати їй банком всієї суми вкладу повністю. В судовому засіданні представник позивача уточнив позовні вимоги щодо розрахунку суми вимог в частині нарахування та виплати процентів, зазначивши, що розрахунок суми нарахованих відсотків здійснено виходячи з відсоткової ставки, передбаченої п. 1.2.4 договору, а саме 8,8% річних за весь час користування відповідачем грошима, тобто з 22.08.2013 по 05.11.2014. Загальна сума процентів за весь час становить 745,41 доларів США.Сума процентів, яка підлягає сплаті банком згідно умов договору строкового банківського вкладу станом на 05.11.2014 становить - 510 доларів США. Тому просив зобов'язати відповідача повернути їй суму вкладу згідно умов договору строкового банківського вкладу №2630/03/128767 від 21.08.2013 у розмірі 7 200 доларів США, нарахувати та виплатити їй проценти по вкладу в розмірі, передбаченому п. 1.2.4 договору, тобто 8,8% процентів річних від суми вкладу за весь час користування відповідачем ї грошима з 22.08.2013 по 05.11.2014 , а саме 510 доларів США. Відповідач в судове засідання, не з»явився, про день слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, позов задовольняє з наступних підстав: Судом встановлено, що 21.08.2013 між позивачем та ПАТ «МІСЬКИЙ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК» Відділення №2 (код ЄДРПОУ 34353904) було укладено договір строкового банківського вкладу на строк 212 днів. 15.04.2014 позивач подала до ПАТ «МІСЬКИЙ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК» Відділення №2 заяву про повернення депозитного вкладу в сумі 7200 доларів США, згідно договору №2630/03/128767, згідно умов якого вклад повинен бути повернутий по першій вимозі. Але по закінченню строку депозиту - 21.03.2014 позивачу було відмовлено у поверненні грошових коштів у зв'язку зі складною фінансовою ситуацією та відсутністю коштів у банку. Статтею 55 ЗУ «Про банки та банківську діяльність» визначено, що відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Банк зобов'язаний докладати максимальних зусиль для уникнення конфлікту інтересів працівників банку і клієнтів, а також конфлікту інтересів клієнтів банку. Станом на 06.10.2014, сума неповернутої позивачу суми основного вкладу становить 7200 доларів США. Статтею 1058 ЦК України передбачено, що за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка, якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу. Ч. 2 ст. 1060 ЦК України передбачено що за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов'язання мас виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України також передбачено, що договір є обов 'язковим для виконання сторонами. Згідно із ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до п.5.1 договору, сторони за невиконання та/або неналежне виконання своїх зобов'язань за цим договором несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України та умовами цього договору. Відповідач не виконав свої зобов'язання по договору строкового банківського вкладу №2630/03/128767 від 21.08.2013, щодо повернення суми вкладу та процентів. Виходячи з відсоткової ставки, передбаченої п. 1.2.4 договору, а саме 8,8% річних з 22.08.2013 по 05.11.2014 загальна сума процентів становить 745,41 доларів США, а сума процентів, яка підлягає сплаті банком станом на 05.11.2014 становить 510 доларів США. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Отже, суд, оцінюючи докази в їх сукупності, дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність вимог позивача, оскільки вони відповідають вимогам ст..ст.57-59 ЦПК України. Згідно ст.. 88 ЦПК України суд, судові витрати покладає на відповідача. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved