Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-18 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Харківської міської ради і просила встановити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], який помер 06 липня 2017 року, строком 2 місяці з моменту набрання судовим рішенням законної сили. \~ \~ \~ \~В обґрунтування позову позивач посилався на те, що [PERSON], який помер 06 липня 2017 року, є рідним племінником позивача. Після його смерті позивач звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але постановою нотаріуса від 23 березня 2018 року у вчиненні нотаріальної дії позивачу було відмовлено у звязку з пропуском шестимісячного строку на прийняття спадщини. Позивач вважав, що пропустив вказаний строк з поважної причини, оскільки нотаріус, до якого він звернувся, роз'яснив, що заяву про прийняття спадщини необхідно подавати у строк через шість місяців після смерті спадкодавця. Крім того, в період з 19 листопада 2017 року до 10 лютого 2018 року вона доглядала двоюрідну сестру [PERSON], яка проживає у Російській Федерації. \~ \~ \~ \~Позивач в судове засідання не прибув, причину неявки суду не повідомив. \~ \~ \~ \~Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав. \~ \~ \~ \~Представник відповідача в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про що свідчить зворотне поштове повідомлення про отримання рекомендованого листа суду з судовою повісткою, звернувся до суду з відзивом на позов, відповідно до якого заперечував проти задоволення позову, оскільки судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, невизначеність між спадкоємцями, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. \~ \~ \~ \~Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви про прийняття спадщини не було, а він не скористався цим правом через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. \~ \~ \~ \~Наведений правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду України від 26 вересня 2012 року (справа № 6-85цс12) та від 04 листопада 2015 року (справа № 6-1486цс15). Вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає. До такого висновку суд дійшов виходячи з наступного… \~ \~ \~ \~Судовим розглядом встановлено, що 06 липня 2017 року помер рідний племінник позивача [PERSON] (а.с. 13). \~ \~ \~ \~У звязку зі смертю спадкодавця 06 липня 2017 року відкрилася спадщина. \~ \~ \~ \~Після смерті [PERSON] до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом звернулася [PERSON] \~ \~ \~ \~Постановою Четвертої Харківської державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 23 березня 2018 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], померлого 06 липня 2017 року, у звязку з пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини (а.с. 10-12). \~ \~ \~ \~Представник позивача посилався на те, що в листопаді 2017 року позивач вимушено покинув територію України та поїхав до своєї двоюрідної сестри [PERSON], яка проживає у Російській Федерації. З 19 листопада 2017 року по 10 лютого 2018 року позивач перебував разом з сестрою, оскільки вона не могла самостійно вести домашнє господарство внаслідок свого похилого віку та незадовільного стану здоровя. Також в цей період сестра позивача хворіла та їй був необхідний сторонній догляд. Відповідно вимог ст. 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд вважає, що позивачем не надано необхідних належних і допустимих доказів в підтвердження обставин, які наведені ним в якості поважних причин пропуску строку прийняття спадщини. Так, надану позивачем нотаріально посвідчену заяву своєї двоюрідної сестри - [PERSON] від 12 квітня 2018 року, якою остання підтверджує факт вимушеного тимчасового проживання з нею позивача з 19 листопада 2017 року по 10 лютого 2018 року, суд оцінює критично, оскільки факт перебування позивача за межами України у зазначений період ніякими іншими доказами не підтверджується, а [PERSON], у разі, якщо вона дійсно є родичкою позивача, є особою, зацікавленою в результатах розгляду цієї справи Так, суду не надані докази: перетинання позивачем державного кордону України у вказаний в заяві час; того, що [PERSON] є двоюрідною сестрою позивача; складу сім'ї [PERSON] і відсутність інших близьких осіб, які б могли надавати їй допомогу; стану здоров'я [PERSON]; медичного висновку про необхідність надання їй постійної сторонньої допомоги у зазначений період. Крім того, вірність підпису [PERSON] на заяві від 12 квітня 2018 року посвідчена приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON], що також ставить під сумнів посилання позивача на незадовільний стан здоров'я [PERSON], яка для складання зазначеної заяви приїхала з сел. Яковлево Яковлевського району Белгородської області РФ до м. Харкова (а.с. 19). На підставі аналізу наданих позивачем доказів суд дійшов висновку про їх недостатність для підтвердження факту перебування позивача за межами України в період з 19 листопада 2017 року по 10 лютого 2018 року і недоведеність цього факту. Також суд не може прийняти в якості об'єктивної обставини посилання позивача на те, що нотаріус, до якого він звернувся, неправильно роз'яснив йому, що заяву про прийняття спадщини необхідно подавати у строк через шість місяців після смерті спадкодавця, оскільки відомостей про цього нотаріуса позивач суду не повідомив, клопотання про витребування у нотаріуса відомостей про надання позивачу консультації з питань прийняття та оформлення спадщини або допит нотаріуса в якості свідка не заявлялися, що позбавило суд можливості перевірити зазначену обставину, а тому суд також вважає її не доведеною. Одночасно суд вважає необхідним зазначити, що за загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобовязує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини вважаються причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій для прийняття спадщини. Якщо у спадкоємця не було перешкод для подання заяви, а він не скористався правом на прийняття спадщини через необізнаність та перебування на території іншої держави, то правові підстави для визнання додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Зазначена правова позиція міститься у постановах Верховного Суду України від 14 вересня 2016 року № 6-1215цс16, від 26 вересня 2012 року (справа № 6-85цс12) та 4 листопада 2015 року (справа № 6-1486цс15). Відповідно до Листа № 24-753/0/4-13 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. \~ \~ \~ \~На підставі наведеного, суд не може прийняти в якості поважних причини пропуску позивачем строку звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини посилання представника позивача на ту обставину, що позивач був необізнаний про необхідність звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини протягом шести місяців з дня її відкриття, перебував у Російській Федерації, де доглядав свою сестру похилого віку. Таким чином, судовим розглядом встановлено, що причини, на які посилається позивач та його представник як на підставу для визначення додаткового строку для прийняття спадщини, а саме: що позивач був необізнаний про необхідність звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини протягом шести місяців з дня її відкриття, перебував у Російській Федерації, де доглядав свою сестру похилого віку не можуть бути визнані поважними, і тому суд доходить висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову і надання позивачу додаткового строку для прийняття спадщини. Відповідно до ст. ст. 10, 15, 88, 209, 212, 215 ЦПК України, ст. ст. 1220, 1222, 1269, 1270, 1272 ЦК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», суд -

Outcome: dismissed