overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, укладеного між нею та відповідачем, який зареєстрований 20.06.1992р. Житомирським міським відділом запису актів громадянського стану, актовий запис №904. Позов мотивувала тим, що спільне життя з відповідачем не склалося. Починаючи з січня 2009р. відносини погіршилися, в зв`язку із зловживанням відповідачем спиртними напоями. Також, через різні погляди на шлюб та сім`ю, шлюб між ними фактично розпався, шлюбних стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть з 2016р., примирення неможливе. Подальше спільне життя та збереження шлюбу буде суперечити її інтересам та є недоцільним. Спорів щодо розподілу майна та визначення місця проживання дитини немає. На підставі вищезазначеного позивач просив розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про час, дату та місце розгляду справу був повідомлений належним чином, відзиву на позов не подав. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності сторін та на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 20 червня 1992 р. сторони уклали шлюб, який зареєстровано Житомирським міським відділом ЗАГС, актовий запис №904 (а.с.9). Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї суперечить інтересам подружжя. З викладених у позові пояснень позивача вбачається, що спільне життя у сторін не склалося, подальше існування їхньої сім`ї неможливе, через що позивач наполягає на розірванні шлюбу. Згідно зі ст. 56 СК України кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Таким чином, виходячи з вищевикладеного, оцінюючи докази по справі у їх сукупності, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї суперечило б інтересам позивача, що бажає їх припинення, у зв`язку з чим укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати, що складаються з судового збору у розмірі 768 грн. 40 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, укладеного між нею та відповідачем, який зареєстрований 29.06.1990р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис №1287. Позов мотивувала тим, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на шлюб та сімю, шлюб між ними фактично розпався, шлюбних стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть, примирення неможливе. Подальше спільне життя та збереження шлюбу буде суперечити її інтересам та є недоцільним. На підставі вищезазначеного позивач просила розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності сторін та на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 29 червня 1990 р. сторони уклали шлюб, який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис №1287 (а.с.4). Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї суперечить інтересам подружжя. З викладених у позові пояснень позивача вбачається, що спільне життя у сторін не склалося, подальше існування їхньої сім`ї неможливе, через що позивач наполягає на розірванні шлюбу. Згідно зі ст. 56 СК України кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Таким чином, виходячи з вищевикладеного, оцінюючи докази по справі у їх сукупності, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї суперечило б інтересам позивача, що бажає їх припинення, у зв`язку з чим укладений шлюб між [PERSON] до [PERSON] слід розірвати на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати, що складаються з судового збору у розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, укладеного між нею та відповідачем, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис №66. Позов мотивувала тим, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на шлюб та сімю, шлюб між ними фактично розпався, шлюбних стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть, примирення неможливе. Подальше спільне життя та збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, дітей та є недоцільним. На підставі вищезазначеного позивач просила розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з`явилась, в позовній заяві просила розгляд справи здійснювати за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності сторін та на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 31 січня 2012 р. сторони уклали шлюб, який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис №66 (а.с.4). Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї суперечить інтересам подружжя. З викладених у позові пояснень позивача вбачається, що спільне життя у сторін не склалося, подальше існування їхньої сім`ї неможливе, через що позивач наполягає на розірванні шлюбу. Згідно зі ст. 56 СК України кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Таким чином, виходячи з вищевикладеного, оцінюючи докази по справі у їх сукупності, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї суперечило б інтересам позивача, що бажає їх припинення, у зв`язку з чим укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати, що складаються з судового збору у розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, який було зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Фрунзенського районного управління юстиції м. Харкова, актовий запис № 349. Від цього шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову позивач зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалось у звязку із непорозумінням один одного, різними поглядами на життя, розбіжностями у способах ведення спільного господарства та побуту. У звязку з чим, у них часто виникали сімейні конфлікти. На протязі досить тривалого часу вони не підтримують шлюбно - сімейні відносини і відновлювати не збираються. Стосунки, які склалися між ними перешкоджають їх подальшому спільному проживанню а подальша наявність юридичного факту реєстрації шлюбу суперечить її інтересам. У судовому засіданні позивач надала письмову заяву про слухання справи за її відсутністю та просила задовольнити позовні вимоги повністю. Відповідач [PERSON] у судове засідання також надав заяву про слухання справи за його відсутністю, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Відповідно до ст.197 України - фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає необхідним позовні вимоги задовольнити з наступних підстав. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Фрунзенського районного управління юстиції м. Харкова, актовий запис № 349. ( свідоцтво серія 1-ВЛ № 0218605). Від цього шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Як встановлено у судовому засіданні причиною розірвання шлюбу сталі різні погляди на життя. Позивач втратила до відповідача почуття поваги та кохання та не має наміру в подальшому проживати з ним однією сімєю. На сьогоднішній час сторони мешкають окремо, не ведуть спільне господарство, відсутній сімейний бюджет, не підтримують шлюбно-сімейні відносини. Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємостосунки подружжя, дослідивши матеріали справи, вважає подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї за неможливе і тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач при реєстрації шлюбу змінила прізвище і наполягає щоб була залишена шлюбне прізвище після розірвання шлюбу, тому після шлюбне прізвище позивача визначити як - «Луцька». Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, який було зареєстровано 03 вересня 2011 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис за № 854. Від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову позивач зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалося, так як вони не могли дійти спільної думки у вирішенні важливих сімейних питань внаслідок різних погляді на сімейне життя, на права і обов*язки подружжя, що призвело до припинення шлюбних відносин. З червня 2015 року шлюбні стосунки не підтримують і подальше спільне проживання з відповідачем вважає неможливим, збереження шлюбу недоречним. Стосунки, які склалися між нею та відповідачем перешкоджають їх подальшому спільному проживанню, тому примирення неможливо. Подальша наявність юридичного факту реєстрації шлюбу суперечить її інтересам, тому просить суд розірвати шлюб. Після розырвання шлюбу син залишається мешкати з нею. В судове засідання позивач [PERSON] надала письмову заяву про слухання справи за її відсутністю та просила задовольнити позовні вимоги повністю. Відповідач [PERSON] у судове засідання також надав заяву про слухання справи за його відсутністю. Позовні вимоги визнає у повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає необхідним позовні вимоги задовольнити з наступних підстав. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 03 вересня 2011 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис за № 854. (свідоцтво серія 1-НО №257854). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] . Як встановлено у судовому засіданні причиною розірвання шлюбу сталі різні погляди на життя. Позивач втратила до відповідача почуття поваги та кохання та не має наміру в подальшому проживати з ним однією сімєю. На сьогоднішній час сторони мешкають окремо, не ведуть спільне господарство, відсутній сімейний бюджет, не підтримують шлюбно-сімейні відносини. Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємостосунки подружжя, дослідивши матеріали справи, вважає подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї за неможливе і тому шлюб підлягає розірванню. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, який було зареєстровано 12 грудня 2012 року у Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції, актовий запис за № 714. Від даного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову позивач зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалося, у нас неприязні стосунки, відсутня взаємна повага, різні погляди на сімейне життя та обов'язки, що негативно впливає на неї та дитину. Спільне господарство вже тривалий час не ведеться. З вересня 2015 року шлюбні не підтримують і подальше спільне проживання з відповідачем вважає неможливим, збереження шлюбу недоречним. Стосунки, які склалися між нею та відповідачем перешкоджають їх подальшому спільному проживанню, тому примирення неможливо. Подальша наявність юридичного факту реєстрації шлюбу суперечить її інтересам, тому просить суд розірвати шлюб. У судовому засіданні позивач [PERSON] надала письмову заяву про слухання справи за її відсутністю та просила задовольнити позовні вимоги повністю. Відповідач [PERSON] у судове засідання також надав заяву про слухання справи за його відсутністю. Позовні вимоги визнає у повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає необхідним позовні вимоги задовольнити з наступних підстав. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 12 грудня 2012 року у Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції, актовий запис за № 714 . (свідоцтво серія І-ЕД №161061). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] . Як встановлено у судовому засіданні причиною розірвання шлюбу сталі різні погляди на життя. Позивач втратила до відповідача почуття поваги та кохання та не має наміру в подальшому проживати з ним однією сімєю. На сьогоднішній час сторони мешкають окремо, не ведуть спільне господарство, відсутній сімейний бюджет, не підтримують шлюбно-сімейні відносини. Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємостосунки подружжя, дослідивши матеріали справи, вважає подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї за неможливе і тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач при реєстрації шлюбу змінила прізвище і наполягає щоб було залишено післяшлюбне прізвище після розірвання шлюбу, тому післяшлюбне прізвище позивача визначити як - «Крошко». Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, який було уточнено до початку підготовчого засідання, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з відповідачем [PERSON] вона перебуває у шлюбі з 24 жовтня 2016 року, який був зареєстрований Виконавчим комітетом Миколаївської міської ради Донецької області, про що 24 жовтня 2016 року складено відповідний актовий запис № 48. Вказала, що від шлюбу вони мають дитину доньку [PERSON], [INFO]. Зазначила, що з лютого 2018 року шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, внаслідок того, що вони мають різні погляди на сімейне життя, між ними відсутнє взаєморозуміння, в звязку з чим вони проживають окремо та спільного господарства не ведуть. Позивач вважає, що подальше збереження шлюбу неможливе та суперечить її інтересам, оскільки між нею та відповідачем втрачено почуття любові та поваги, а тому просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. Позивач [PERSON] та її представник адвокат [PERSON], що здійснює свої повноваження на підставі ордеру серії ДН № 017198 від 18 червня 2018 року, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилися, надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, в яких позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, надав суду відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення. Суд, дослідивши матеріали справи, та враховуючи, що відповідно до приписів ч. 3 ст. 200 ЦПК України у випадку визнання позову відповідачем суд за результатами підготовчого провадження ухвалює рішення, приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 24 жовтня 2016 року, що був зареєстрований Виконавчим комітетом Миколаївської міської ради Донецької області, про що 24 жовтня 2016 року складено відповідний актовий запис № 48. Фактично шлюбні відносини між [PERSON] та [PERSON] з лютого 2018 року були припинені, внаслідок того, що кожний із подружжя має різні погляди на сімейне життя, між сторонами відсутнє взаєморозуміння, в звязку з чим сторони шлюбні стосунки не підтримують, проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Від наведеного шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Спір про місце проживання дитини та розподіл спільного сумісного майна на час розгляду даної справи між позивачем та відповідачем відсутній. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбних відносин суперечило б інтересам сторін. Суд вважає, що сімя розпалася остаточно та її збереження є неможливим. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, який зареєстрований 27 листопада 1992 року у Московському відділі ЗАГС м. Харків, актовий запис № 1683. Від шлюбу сторони не мають неповнолітніх дітей. В обґрунтування позову позивач зазначив, що спільне життя з відповідачем не склалася, так як у них з чоловіком різні погляди на сімейне життя та обовязки, у родини були постійно сварки, які поступово призвели до того, що вони стали чужими людьми. Шлюбні стосунки в відповідачем припинені більше два роки позаду. На даний момент не ведуть спільного господарства, шлюбні сімейні стосунки не підтримують і подальше спільне проживання з відповідачем вважає неможливим, збереження шлюбу недоречним. Стосунки, які склалися між нею та відповідачем перешкоджають їх подальшому спільному проживанню, тому примирення неможливо. Подальша наявність юридичного факту реєстрації шлюбу суперечить її інтересам, тому просить суд розірвати шлюб. У судове засідання позивач [PERSON] надала письмову заяву про слухання справи за її відсутністю та просила задовольнити позовні вимоги повністю. Відповідач [PERSON] у судове засідання також надав заяву про слухання справи за його відсутністю, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає необхідним позовні вимоги задовольнити з наступних підстав. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 27 листопада 1992 року у Московському відділі ЗАГС м. Харків, актовий запис № 1683. ( свідоцтво 1- ВЛ № 292667). Від шлюбу сторони не мають неповнолітніх детей. Як встановлено у судовому засіданні причиною розірвання шлюбу сталі різні погляди на життя. Позивач втратила до відповідача почуття поваги та кохання та не має наміру в подальшому проживати з ним однією сімєю. На сьогоднішній час сторони мешкають окремо з 09.05.2016 року, не ведуть спільне господарство, відсутній сімейний бюджет, не підтримують шлюбно-сімейні відносини. Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємостосунки подружжя, дослідивши матеріали справи, вважає подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї за неможливе і тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач при реєстрації шлюбу змінила прізвище та наполягає на том, щоб їй була залишена шлюбне прізвище після розірвання шлюбу, тому після шлюбне прізвище позивача визначити як - «Яловега» Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved