Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-11 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулася до суду із позовною заявою, де просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між нею та відповідачем, [PERSON]; місце проживання неповнолітньої доньки, [PERSON], [INFO], залишити з позивачем. Свої вимоги мотивувала тим, що 29 липня 2009 року між нею та [PERSON] було зареєстровано шлюб у Крюківському відділі реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького МУЮ Полтавської області за актовим записом №245. Від вказаного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що протягом останніх декількох років шлюбні стосунки між нею та відповідачем не склалися, вони не приділяють уваги один одному, проживають окремо. Подальше спільне життя і збереження шлюбу позивач вважає неможливим. У зв'язку із зазначеними обставинами позивач і вимушена звернутись до суду із позовом про розірвання шлюбу. Позивач, [PERSON], в судове засідання не з'явилась, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, однак надала до суду заяву, згідно якої просила суд розглянути справу без її участі та зазначила, що позовні вимоги просить задовольнити; після розірвання шлюбу просила суд залишити їй прізвище «[PERSON]». Відповідач, [PERSON], в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, не надав до суду пояснень про причини неявки. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 280 Цивільно-процесуального Кодексу України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причини або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторони позивача та відповідача, на підставі письмових матеріалів справи. При цьому суд враховує, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, він не повідомив суд про причини неявки, ним не подано відзив. Враховуючи думку позивача [PERSON], вивчивши та проаналізувавши представлені докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги законні та обґрунтовані, і підлягають задоволенню з наступних підстав. Шлюб між сторонами у справі, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрований 25 липня 2009 року у Крюківському відділі реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького МУЮ Полтавської області за актовим записом №245, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] та записом в паспорті позивача серії [NUMBER]. Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], що вбачається зі свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 20 травня 2010 року Крюківським відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького МУЮ Полтавської області. В судовому засіданні встановлено, що подружжя шлюбних відносин не підтримує значний час, проживає окремо. Позивач, зокрема, не має наміру щодо збереження шлюбу, вважає подальше спільне життя неможливим. Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі статтею 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Відповідно до частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із положеннями пункту 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Приймаючи до уваги ту обставину, що сторони не підтримують шлюбно-сімейних стосунків значний час, проживає океремо; збереження шлюбу суперечить, зокрема інтересам позивача; приймаючи до уваги відсутність заперечень щодо розірвання шлюбу зі стороні відповідача, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог, і вважає їх такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після реєстрації шлюбу позивач [PERSON] прізвище не змінювала. Позивач бажає визначити місце проживання малолітньої дитини, [PERSON], [INFO], з нею, і суд вважає це таким, що відповідає інтересам дитини. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при подачі позву до суду з підстав, передбачених статтею 5 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI (зі змінами), та з урахуванням положень статті 141 Цивільно-процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача, [PERSON], на користь держави судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved