Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить виділити в натурі їй у власність 1/2 частину земельної ділянки площею 2,5446 га, кадастровий номер 3220682200:05:002:0217, розташованої на території Ісайківської сільської ради Богуславського району Київської області, цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та припинити право спільної часткової власності на цю ділянку та 1/2 частину земельної ділянки площею 0,8000 та, кадастровий номер 3220682201:01:014:0129, розташованої за адресою: с. Ісайки Богуславського району Київської області, цільове призначення якої - для ведення особистого селянського господарства та припинити право спільної часткової власності на цю ділянку. Також просить виділити в натурі у власність відповідачу [PERSON] 1/2 частину земельної ділянки площею 2,5446 га, кадастровий номер 3220682200:05:002:0217, розташованої на території Ісайківської сільської ради Богуславського району Київської області, цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та припинити право спільної часткової власності на цю ділянку та 1/2 частину земельної ділянки площею 0,8000 га, кадастровий номер 3220682201:01:014:0129, розташованої за адресою: с.Ісайки Богуславського району Київської області, цільове призначення якої - для ведення особистого селянського господарства та припинити право спільної часткової власності на цю ділянку. Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що вона та відповідач є спадкоємцями за законом після смерті її баби та матері відповідача - [PERSON] , яка померла [INFO] та якій належали вказані земельні ділянки. Вона та її дядько [PERSON] прийняли та юридично оформили кожен своє право на 1/2 частину вказаних земельних ділянок, однак згоди щодо порядку користування земельними ділянками вони з відповідачем не дійшли, у зв`язку з чим позивачка звернулася до суду для проведення поділу спадкових земельних ділянок шляхом виділення в натурі кожному належну його частку. В судове засідання представник позивачки [PERSON] не з`явилася, але подала до суду заяву, в якій просить суд справу розглянути без її участі та без участі позивачки, а також зазначила, що позов підтримує в повному обсязі. Відповідач - [PERSON] в судове засідання не з`явився, але надіслав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить суд справу розглянути без його участі, а також зазначив, що позов визнає. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до частини 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові докази надані позивачкою, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] померла [PERSON] , яка до дня смерті постійно проживала та була зареєстрована в с. Ісайки, Богуславського району Київської області та якій на праві власності належали дві земельні ділянки: земельна ділянка площею 2,5446 га, кадастровий номер 3220682200:05:002:0217, розташована на території Ісайківської сільської ради Богуславського району Київської області, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та земельна ділянка площею 0,8000 та, кадастровий номер 3220682201:01:014:0129, розташована за адресою: с. Ісайки Богуславського району Київської області, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства. Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 23.11.2019 року та зареєстрованого в реєстрі за № 1-1752 державним нотаріусом Богуславської районної державної нотаріальної контори Вашекою С.В. вбачається, що [PERSON] та [PERSON] після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , успадкували кожен по 1/2 частці земельної ділянки площею 2,5446 гектара, кадастровий № 3220682200:05:002:0217, розташованої на території Ісайківської сільської ради Богуславського району Київської області та переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 23.11.2019 року та зареєстрованого в реєстрі за № 1-1751 державним нотаріусом Богуславської районної державної нотаріальної контори Вашекою С.В. вбачається, що [PERSON] та [PERSON] після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , успадкували кожен по 1/2 частці земельної ділянки площею 0,8000 гектара, кадастровий № 3220682201:01:014:0129, розташованої за адресою: село Ісайки, Богуславського району Київської області та переданої для ведення особистого селянського господарства. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 23.11.2019 року, індексний номер витягу 189995418, [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності належить 1/2 частка земельної ділянки кадастровий номер 3220682200:05:002:0217 загальною площею 2,5446 га, розташованої на території Ісайківської сільської ради Богуславського району Київської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 23.11.2019 року, індексний номер витягу 189995199, [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності належить 1/2 частка земельної ділянки кадастровий номер 3220682201:01:014:0129 загальною площею 0,8 га, розташованої в с.Ісайки, Богуславського району Київської області, для ведення особистого селянського господарства. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права. У ст. 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ч. 4 ст. 355, ч. 1 ст. 356, ст. 367 ЦК України, спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Відповідно до ч. 3 ст. 358 ЦК України, кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Статтею 361 ЦК України передбачено, що співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності. Однією з правових форм такого розпорядження є право співвласника на виділ у натурі частки із спільного майна. У відповідності до ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Відповідно до ч. 1 ст. 86 Земельного Кодексу України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з зазначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Як зазначено в ч. 1 ст. 87 Земельного кодексу України, право спільної часткової власності на земельну ділянку виникає при прийнятті спадщини на земельну ділянку двома або більше особами. Згідно ч. 3 ст. 88 ЗК України визначено, що учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки вимагати відповідної компенсації. Постановою Пленуму Верховного суду України від 16.04.2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» роз`яснено порядок захисту права власності на землю. Зокрема в п.18 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 вказано, що вирішуючи спори про право власності на земельну ділянку, суди мають виходити з того, що: у випадках, передбачених статтями 86-89 ЗК України, володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, яка перебуває в спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, у разі недосягнення згоди - за рішенням суду. Учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки зі складу земельної ділянки (у тому числі й разом з іншими учасниками, які цього вимагають) або виплати рештою учасників грошової компенсації за цю частку при неможливості її виділення та отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру його частки. Позивачем [PERSON] доведено обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог належними та допустимими доказами, визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позову. Згідно положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України про судовий збір. Оскільки відповідачем позов визнано під час підготовчого судового засідання до початку розгляду справи по суті, позивачці необхідно повернути з державного бюджету 50% відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 454 гривні 20 коп. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved