Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів у розмірі 1/3 частини заробітку на утримання дитини, що продовжує навчання, починаючи стягнення з 09 серпня 2016 року на період навчання до 30.06.2018 року. В обґрунтування позову вказано, що вона донька відповідача, продовжує навчання у вищому навчальному закладі. Відповідач добровільної матеріальної допомоги на її утримання на період навчання їй не надає, та на її утримання з відповідача слід стягнути аліменти в розмірі 1/3 частини на період навчання. Сторони звернулись до суду з заявами про розгляд справи в їх відсутності, позивач позовні вимоги підтримала. Відповідач позовні вимоги визнав частково, надав заперечення, вказавши, що згоден виплачувати аліменти на утримання доньки, що продовжує навчання в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, щомісяця. Крім того, просив при ухваленні рішення врахувати, вимоги ст. 182 Сімейного кодексу України, та те що він сплачує комунальні послуги, має кредитні зобовязання, та надає матеріальну допомогу старенькій матері. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON], перебувають в зареєстрованому шлюбі з 27 листопада 1993 року, мають повнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Повнолітня донька [PERSON], є студенткою 5 курсу Державного закладу «Дніпропетровська медична академія», денної (контрактної) форми навчання. Згідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Визначаючи вид і розмір аліментів суд керується ст. 182 Сімейного кодексу України, де зазначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів на утримання інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення та Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Дослідивши письмові матеріали справи, а саме: свідоцтво про шлюб (а. с. 2), свідоцтво про народження (а. с. 8), довідка з місця навчання (а. с. 4, 22), договір з місця навчання (а. с. 5-6), довідка календарні строки та розміри оплати за навчання (а. с. 7 довідка про доходи [PERSON] (а. с. 23), довідка про сплату витрат на гуртожиток (а. с. 24), квитки, квитанції (витрати на харчування, ліки) (а. с. 26 32), враховуючи матеріальне забезпечення сторін, приймаючи до уваги їх стан здоровя, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, а саме з відповідача необхідно стягнути на користь позивача аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку, починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви до суду, що відповідає ст. 191 СК України, тобто з 09 серпня 2016 року до досягнення донькою двадцяти трьох років, тобто до 05 серпня 2017 року, що відповідає ст. 199 СК України. Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, яка звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому у відповідності зі ст. 88 ЦПК України судовий збір в дохід держави в розмірі 551, 20 гривень підлягає стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: partial