Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про поділ майна, що є сумісною власністю подружжя посилаючись на те, що з 11 липня 2008 року вона перебувала у шлюбі з відповідачем по справі, який рішенням Марганецького суду Дніпропетровської області від 26 березня 2013 року було розірвано. За час шлюбу, 09 грудня 2010 року, вони з відповідачем за договором купівлі-продажу придбали квартиру [ADDRESS], який посвідчений приватним нотаріусом Марганецького міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстровано в реєстрі під № 3795. Згідно вказаного договору купівлі-продажу, право власності на квартиру було зареєстровано в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 29.12.2012 року на ім*я відповідача, що підтверджується витягом 37074236. Оскільки квартиру було придбано під час шлюбу, то їй і відповідачу належить по ? частини вищевказаної квартири. Загальна вартість квартири, згідно ві-домостей Марганецького міського БТІ, становить 33 802 грн., вартість ? частини квартири складає 16 901 грн. Просить суд визнати за нею право власності на ? частину квартири [ADDRESS], яка є об*єктом спільної сумісної власності. \~\~\~\~\~\~\~\~\~У судове засідання позивача не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає, просить суд визнати за нею право власності на ? частину квартири [ADDRESS], яка є об*єктом спільної сумісної власності. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день слухання справи був належним чином повідомлений, причини неявки суду не відомі. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 11 липня 2008 року, який рішенням Марганецького мііського суду Дніпропетровської області від 26 березня 2013 року було розірвано, що підтверджується копією рішення Марганецького міського суду від 26 березня 2013 року року (а.с.5). За час шлюбу сторонами було придбано квартиру, яка розташована за адресою [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 09 грудня 2010 року ( а.с. 6). Право власності на дану квартиру зареєстровано за відповідачем [PERSON], що підтвердждується витягом продержавну реєстрацію прав за № 37074236 від 29.12.2012 року ( а.с. 7). Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини та самостійного заробітку. Вважається, що кожна річ набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ч.1 ст.69 Сімейного кодексу України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ч.1, 2 ст.71 Сімейного кодексу України, майно, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Відповідно до ч.1 ст. 70 СК України, майно набуте подружжям за час шлюбу належить їм на праві сумісної власності і у разі його поділу частки дружини та чоловіка є рівними. Відповідно до п.22 Постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу визнання його недійсним та поділити спільного майна подружжя» поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими ст.ст. 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди виходячи з дійсної вартості на час розгляду справи. Відповідно до п. 25 Постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» якщо неподільні речі не можуть бути реально поділенні між подружжям відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. Оскільки відповідно до ч.1 ст. 70 СК України, майно набуте подружжям за час шлюбу належить їм на праві сумісної власності і у разі його поділу частки дружини та чоловіка є рівними, суд вважає за необхідне позов [PERSON] до [PERSON] про поділ майна, що є сумісною власністю подружжя задовольнити, визнати спільною власністю подружжя квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS]. Визнати право власностіна 1/2 частину квартири, розташованої за адресою [ADDRESS] за [PERSON]. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved