Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обгрунтування позовних вимог вказала, що вона є бабусею малолітнього [PERSON], 30.11.2011 р. н. Батько дитини, [PERSON], 12.05.1977 р. н. у шлюбі не перебувала, є хронічним наркоманом. [PERSON] з 2009 р. і по день направлення позову до суду вихованням, утриманням сина не займається. Вона повністю самостійно виконує обовязки щодо утримання та виховання онука, який знаходиться виключно на її утриманні. Весь цей час [PERSON] не потурбувалась про сина, щодо його розвитку, виховання та утримання, тим самим відсторонившись від покладеного на неї обовязку щодо матеріального забезпечення дитини, виховування сина, піклування про його здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток. З урахуванням наведеного, на думку позивачки, відповідачка [PERSON] ухиляється від виконання своїх прямих обов'язків, не піклується про фізичний і духовний розвиток сина, його навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, вказують на свідоме нехтування [PERSON], як матірю дитини, своїми обов'язками. Крім того, позивачка вказує на те, що відповідачка працездатна, здорова але матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому вона просить суд стягнути з [PERSON] на її користь, на утримання онука аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів прибутку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня предявлення позову до суду до виповнення дитині повноліття. Позивачка у судовому засіданні наполягала на задоволені позовних вимог. Відповідачка у судове засідання не зявилася, про день та час слухання справи була повідомлена належним чином. Представник третьої особи, у судовому засіданні надав суду висновок зі змісту якого свідчить, що орган опіки та піклування виконавчого комітету Житомирської міської ради вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON], 12.05.1977 р. н. відносно малолітнього [PERSON], 30.11.2011 р. н. Суд вважає, що в справі є достатньо матеріалів про права та обовязки сторін та немає потреби для виклику осіб, не зявившихся до судового засідання. Вивчивши позовні вимоги, пояснення позивачки, представника третьої особи, перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню. Судом встановлено. Згідно паспорта громадянина України [PERSON], 23.11.1955 р. н. зареєстрована за адресою: [INFO]. (а. с. 4-5). Зі змісту свідоцтва про народження [PERSON], 30.11.2011 р. н. батьками дитини вказані [PERSON] та [PERSON]. (а. с. 6) Зі змісту довідки обласного наркологічного диспансера Житомирської обласної ради [PERSON] перебуває на обліку в наркологічному диспансері з 2009 року. (а. с. 10) Зі змісту довідки Житомирського дошкільного навчального закладу № 26 свідчить, що [PERSON], 30.11.2011 р. н. відвідує їх заклад. Дитиною опікується лише бабуся, мати до закладу жодного разу не навідувалась. (а. с. 11). З тексту висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Житомирської міської ради за № 329 від 20.04.2016 р. свідчить, що вказана державна установа вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON], 12.05.1977 р. н., відносно малолітнього [PERSON], 30.11.2011 р. н. (а. с. 31) Відповідно до положень ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. Саме цією підставою позивач обгрунтовує свої вимоги щодо позбавлення відповідачки батьківських прав. Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повнолітнього віку. Обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька. Одним з способів виконання батьками обовязку по утриманню дитини є стягнення аліментів за рішенням суду. З урахуванням вищезазначеного, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивачки і стягнути з відповідачки на її користь аліменти на утримання онука в розмірі ? частини усіх видів прибутку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня предявлення позову до суду до виповнення дитині повноліття. Судом встановлено, що відповідач всупереч встановленим Конвенцією про права та захист дитини положенням, не бажає надати дитині повний і гармонійний розвиток у сімейному оточенні, не турбується про її добробут і розвиток, ухиляється від належного утримання та виховання дитини. Дослідження доказів по справі дає суду підстави вважати вимоги органу опіки та піклування про позбавлення відповідачки батьківських прав обєктивними, обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. На підставі ст. 150, ч. 4 ст. 155, п. 2 ч. 1 ст. 164, ст. 165, ст. 180, 182 Сімейного кодексу України, п. п. 14, 27 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, повязаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 р. № 866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, повязаної із захистом прав дитини»,

Outcome: approved