Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-14 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та поділ спільного сумісного майна подружжя, визнання договору дарування удаваним Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 23 січня 2019 року позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та поділ спільного сумісного майна подружжя, визнання договору дарування удаваним прийнято до розгляду та відкрито провадження в цивільній справі за правилами загального позовного провадження. Призначено дату проведення підготовчого судового засідання Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 18 січня 2021 року виділено в самостійне провадження позовні вимоги за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу; виділено в самостійне провадження позовні вимоги за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання договору дарування удаваним. В обґрунтування позовних вимог щодо розірвання шлюбу позивач зазначає, що шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 01 листопада 1997 року Харківським міським відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис №2079. Від шлюбу мають дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що протягом останніх декількох років стосунки з чоловіком не складалися, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки, з боку відповідача навіть було неодноразове застосування фізичної сили до неї. Вказує, що примирення та збереження шлюбу між ними неможливе, перебування у шлюбі суперечить інтересам дітей та її інтересам. Також зазначає, що спору щодо проживання неповнолітньої [PERSON] , [INFO] після розірвання шлюбу, не мають, за обоюдною згодою вона залишиться проживати з нею. Після реєстрації розірвання шлюбу просить залишити шлюбне прізвище « [PERSON] ». За вказаних підстав вона звернулася до суду з даним позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 01 листопада 1997 року Харківським міським відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис №2079. Позивач у підготовче судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач в підготовче судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав у повному обсязі. В зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 200 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 24 СК України також визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Доведено, що любов, повага, взаєморозуміння, взаємопідтримка, взаємодопомога, спільні життєві інтереси між сторонами відсутні, не проживають разом протягом тривалого часу, миритися не бажають, що унеможливлює спільне життя подружжя та збереження шлюбу. Враховуючи наведене, з`ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємини подружжя, дослідивши письмові докази, суд вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сім`ї неможливим, оскільки це може зашкодити інтересам сторін та неповнолітньої дитини. У відповідності із ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а сторони не мають наміру зберегти шлюб. У відповідності із положеннями ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги пояснення позивача у позові, заяву відповідачяа про визнання ним позову, враховуючи, що сім`я існує формально, сімейно - шлюбні відносини припинені, суд вважає, що причини, які спонукають наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Частиною 3 статті 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно з ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач [PERSON] зазначила в позові своє бажання після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище « [PERSON] ». Судові витрати зі сплати судового збору, що документально підтверджені, залишити за рахунок позивача .

Outcome: approved