Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] зареєстрованого 24 вересня 2010 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Краснодонського міськрайонного управління юстиції Луганської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 298. Просить розірвати шлюб та залишити прізвище [PERSON] . Позовні вимоги мотивовані тим, що між нею та [PERSON] 24 вересня 2010 року зареєстровано шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Краснодонського міськрайонного управління юстиції Луганської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 298. Від шлюбних відносин сторони мають неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Подальше збереження шлюбу неможливе, шлюбні відносини припинені з вересня 2019 року. Вони не ведуть спільне господарство, проживають окремо. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, подала письмову заяву в якій просила розглянути справу без його та позивача участі, позовні вимоги просить задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, а саме, відповідно до положень ч.11 ст.128 ЦПК України та ст. 12-1 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» - шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Відповідач про причини неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності не надходило, відзив на позов не подав. Суд на місці постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони 24 вересня 2010 року зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Краснодонського міськрайонного управління юстиції Луганської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 298 та видане свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 7). З позовної заяви вбачається, що фактичні взаємовідносини подружжя припинені, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Від шлюбу сторони мають спільних дітей неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджено копіями свідоцтв про народження дітей (а.с. 8, 9). Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач просить вирішити питання про залишення прізвища « [PERSON] » і така вимога підлягає задоволенню. Враховуючи викладені обставини, суд вважає встановленим, що подальше спільне проживання подружжя, збереження їх шлюбу неможливе та суперечило б інтересам кожного з них, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved