Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 25 лютого 1995 року. Від спільного подружнього життя у сторін народились двоє дітей, дочка [PERSON], [INFO], яка на даний час є повнолітньою та син [PERSON], [INFO]. Зазначає, що з 2013 року сімейних відносин з відповідачем не підтримують, хоча на даний час проживають разом. Сім'я існує лише формально, подальше збереження шлюбу суперечитиме її інтересам та інтересам дітей, а тому просить шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, суду надана заява про підтримання позову та розгляд справи у її відсутності. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоч належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності осіб, які беруть участь у справі не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. З матеріалів справи судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 25 лютого 1995 року виконавчим комітетом Кременецької сільської ради Рожищенського району Волинської області, актовий запис №2 (а.с.3). Від даного шлюбу у сторін народилося двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO], яка на даний час є повнолітньою та син [PERSON], [INFO] (а.с.4, 5). Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст.55 СК України дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобовязаний утверджувати в сімї повагу до матері. Дружина зобовязана утверджувати в сімї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч.3 та ч.4 ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Судом встановлено також, що позивач та відповідач тривалий час подружніх стосунків не підтримують, проживають разом, не ведуть спільного господарства, шлюб існує лише формально. На основі наведеного та виходячи із вимог ст.112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що мають істотне значення, тому шлюб між ними слід розірвати. Згідно вимог ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На вимогу позивача після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]. На підставі ст.ст.55, 56, 104, 105, 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved