Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-19 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що 1 липня 1989 року, позивачка [PERSON], [INFO] уклала шлюб з [PERSON], [INFO], про що виконавчим комітетом Радивонівської сільської ради Якимівського району Запорізької області 1 липня 1989 року зроблений відповідний актовий запис за № 12. На жаль сімейне життя між ними не склалось та з 2014 року вони з відповідачем проживають окремо, не ведуть спільного бюджету та господарства. В наступний час позивачка вирішила розірвати шлюб, однак у зв'язку з тим, що відповідач відмовляється добровільно розірвати шлюб в органах реєстрації, вона вирішила звернутись до суду з позовом про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Крім того, ч. І ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжям. Оскільки укладання шлюбу здійснюється на засадах взаємної любові та поваги, то збереження подружніх відносин неможливо, якщо втрачена їх основа. Тому норма вказаної вище статті надає позивачці право звернутись до суду з відповідним позовом, в якому вимагати розірвання шлюбу. Підстави, які б перешкоджали звернутися до суду з позовом про розірвання шлюбу, передбачених ст.. 110 Сімейного кодексу України, зокрема таких як недосягнення нашими спільними дітьми одного року - відсутні. Тому вважає за необхідне, постановити рішення про розірвання шлюбу, оскільки їх подальше спільне життя як подружжя є неможливим, а збереження шлюбу суперечить як її інтересам так і її чоловіка. Таким чином позивачка просить розірвати шлюб, укладений 1 липня 1989 року між нею, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], який зареєстровано виконавчим комітетом Радивонівської сільської ради Якимівського району Запорізької області по актовому запису № 12 від 1 липня 1989 року. Позивач [PERSON] в судове засідання надала на адресу суду письмову заяву, в якій просить розглянути дану справу без її участі. Проти винесення заочного рішення по справі про розірвання шлюбу не заперечує. Відповідач про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчать розписки про одержання судової повістки, долучені до матеріалів справи, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані, та такі, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Небажання відповідача надавати докази, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, а саме: копією паспорта позивачки ( а.с.3,4,5); копією свідоцтва про шлюб ( а.с. 6); поштовими повідомленнями про отримання відповідачем судових повісток. Відповідно до ч.1 ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Отже, суд приходить до висновку про те, що причини, які виникли між сторонами та змусили їх звертатися до суду та наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, подальше сумісне життя подружжя та збереження сім'ї між [PERSON] та [PERSON] стали неможливими, тому шлюб між сторонами підлягає розірванню. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 110,112 СК України та

Outcome: approved