Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення суми грошового зобов`язання за договором позики, в якому просила стягнути з відповідача [PERSON] на її користь суму грошового зобов`язання в сумі 52800 гривень, 3% річних від суми позики у розмірі 1980 гривень 40 копійок та судові витрати у справі. Позов мотивовано тим, що 20 лютого 2016 року відповідач [PERSON] позичив у неї 2000 доларів США. Сторони встановили строк повернення позики до 20 лютого 2018 року. Позивач зазначила, що відповідач порушив зобов`язання. 25 жовтня 2019 року ухвалою судді відкрито провадження у справі (а.с. 16). 14 січня 2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду (а.с. 31). Позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Статтею 99 Конституції України визначено, грошовою одиницею України є гривня. Гривня є законним платіжним засобом на території України. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом (частини перша, друга статті 192 ЦК України). Згідно зі статтею 524 ЦК України зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті. За змістом статей 526, 530 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а якщо у зобов`язанні встановлено термін виконання, то воно підлягає виконанню в цей термін. Відповідно до статті 1046, частини 2 статті 1047 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками; на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Судом встановлено, що 20 лютого 2016 року між громадянами [PERSON] і [PERSON] укладено договір позики, відповідно якого позичальник [PERSON] отримав в борг від позикодавця [PERSON] гроші в сумі 2000 доларів США на строк до 20 лютого 2018 року, що підтверджується розпискою (а.с. 8). Відповідач [PERSON] порушив умови укладено договору і не повернув суму боргу у встановлені строки, тому відповідно вимог частини 1 статті 1050 ЦК України є законні підстави для стягнення з відповідача боргу в сумі 2000 доларів США у судовому порядку, оскільки відповідно до правової позиції Верховного Суду України у справі № 6-63цс13 від 18.09.2013 року письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладання договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Відповідач не надав суду письмові докази, які підтверджують факт не отримання ним грошей, або повернення позики, що підтверджує факт порушення зобов`язання. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідач порушив зобов`язання, а тому повинен сплатити на користь позивача три проценти річних від простроченої суми за п`ятнадцять місяців - 1980 гривень 40 копійок. Відповідно до курсу продажу валют станом на 22 травня 2019 року курс долара США відносно гривни складає: за 100 доларів США - 2640 гривень. Таким чином, належна до сплати сума складає: (2000:100) х 2640 = 52800 гривень. В частині відшкодування моральної шкоди позов не підлягає задоволенню, враховуючи, що за умовами укладеного договору відшкодування моральної шкоди не передбачено. Судові витрати слід віднести за рахунок відповідача.

Outcome: partial