Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом до відповідача [PERSON]. В обґрунтування позову зазначила, що їй на праві власності належить житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами № 50 по вул. Горохівській у селі Гірка Полонка Луцького району Волинської області, у якому зареєстрований відповідач [PERSON] З червня 1989 року відповідач фактично не проживає у будинку [PERSON], особистих речей у ньому не зберігає, комунальних послуг та інших витрат по будинку не несе, у звязку з чим позивачка змушена звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. Від позивача у справі надійшла заява від 30.10.2018 про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в\~судове засідання\~не зявився,\~хоча належним\~чином був\~повідомлений про\~час та\~місце розгляду\~справи. Заперечень проти розгляду справи в спрощеному провадженні, відзиву чи клопотань від відповідача не надходило. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши письмові докази в справі, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] належить на праві приватної власності будинок з надвірними будівлями та спорудами № 50 по вул. Горохівській у селі Гірка Полонка Луцького району Волинської області, право власності виникло на підставі договору дарування № 271 від 13.02.2009 та підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 22005838 від 26.02.2009. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. \~ \~ \~ \~ \~Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Відповідно до ч.1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб. Частиною 2 ст.405 ЦК України передбачено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Як зазначено у Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», відповідно до положень статей\~391,\~396 ЦК\~позов про усунення порушень права, не повязаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не повязаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Відповідач [PERSON] зареєстрований у вказаному будинку як брат голови домогосподарства, про що свідчить довідка про склад сімї та зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб № 2973, видана Гіркополонківською сільською радою 20.08.2018. З 1989 року відповідач у будинку [PERSON] фактично не проживає, оскільки з даного часу став проживати за іншою адресою: вул. Горохівська, 65, с. Гірка Полонка Луцького району Волинської області. Вказані обставини підтверджуються висновком № 1553 від 27.08.2018, затвердженим т.в.о. начальника Луцького районного відділення поліції Луцького відділу поліції ГУНП у Волинській оласті підполковником поліції [PERSON] А відтак, станом на день розгляду справи, підтверджується не проживання відповідача у квартирі позивача більше одного року. Між позивачем [PERSON]\~\~та відповідачем [PERSON] не існує домовленостей щодо збереження за ним права користування житлом у разі його відсутності за місцем реєстрації понад один рік у належному позивачу на праві приватної власності домоволодінні по вул. Горохівська, 50 в с. Гірка Полонка Луцького району Волинської області. Реєстрація відповідача у належному на праві власності позивачу житловому будинку створює позивачу перешкоду у здійсненні ним права власності обєктом нерухомості. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що слід визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим будинком з надвірними будівлями та спорудами № 50 по вул. Горохівській у селі Гірка Полонка Луцького району Волинської області. Згідно з ч.1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Задовольняючи позов про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом, суд використовує права надані ст. 267 ЦПК України, щодо встановлення порядку виконання рішення суду, і вважає, що в рішенні слід вказати на те, що дане рішення є підставою для зняття особи з реєстрації. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача слід стягнути понесені судові витрати в розмірі 704, 80 грн.

Outcome: approved