Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою № 65 у будинку № 4 по Східному кварталу в м.Марганець Дніпропетровської області. Позов обґрунтовує тим, що вона є співвласником квартири 65 у будинку № 4 по Східному кварталу в м.Марганець, крім неї співвласниками квартири є її чоловік [PERSON] та дві доньки [PERSON] та [PERSON] З 2002 року у квартирі зареєстрована її донька [PERSON], оскільки останній потрібна була прописка. Відповідач в квартирі з дня реєстрації не проживала. Участі в утриманні квартири не приймає, оплату за комунальні послуги не оплачує, добровільно знятися з реєстрації не має можливості, оскільки постійно працює за кордоном. Відповідач перешкоджає їй вільно розпоряджатися своєю квартирою, зокрема, вона не може скористатися своїм право на отримання субсидії. Відповідач надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, підтверджує факт не проживання в квартирі № 65 у будинку № 4 по Східному кварталу в м.Марганець з 2002 року. Не заперечує проти її виписки з вказаної квартири (а.с.21-22). Представник третьої особи Марганецької міської ради пояснень щодо позову, а також заяв і клопотань до суду не надав. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та наведені у позовній заяві доводи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст.13 ЦПК України). Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про власність на житло від 13 березня 1998 року позивач [PERSON] є співвласником квартири за адресою: [ADDRESS]. Іншими співвласниками квартири є [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.4). В зазначеній квартирі зареєстрована [PERSON], [INFO], що підтверджується витягом з домової книги (а.с.5-6). Факт реєстрації відповідача за даною адресою підтверджується також довідкою адресно-довідкового підрозділу ГУДМС України в Дніпропетровській області від 25 вересня 2018 року (а.с.13). 04 вересня 2018 року головою правління ОСББ «Щаслива оселя-4» [PERSON] в присутності мешканців будинку № 4 по Східному кварталу [PERSON] (кв.№53), [PERSON] (кв.№54) та [PERSON] (кв.№54) складено акт про те, що [PERSON], [INFO], не проживає в квартирі № 65 у будинку № 4 по Східному кварталу в м.Марганець Дніпропетровської області з 2002 року (а.с.8). Також, факт не проживання відповідача [PERSON], [INFO] в квартирі № 65 у будинку № 4 по Східному кварталу в м.Марганець Дніпропетровської області з 2002 року підтверджується довідкою про склад сімї від 04 вересня 2018 року (а.с.7). Співвласники квартири № 65 у будинку № 4 по Східному кварталу Боровик Іван Миколайович та [PERSON] (згідно копії свідоцтва про шлюб серія І-КИ № 194440 від 07.05.2007 року змінила прізвище [PERSON] на [PERSON]) не заперечували проти задоволення позовних вимог позивача [PERSON] (а.с.23-28). За правилами ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною 1 ст.321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому, згідно вимог ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст.150 Житлового кодексу України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі заяви особи органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.\~ Ухвалюючи рішення, суд зважає на те, що позивач є співвласником частини квартири № 65 у будинку № 4 по Східному кварталу в м.Марганець Дніпропетровської області, відповідач, хоча і зареєстрований в квартирі, однак не проживає в ній з 2002 року. Факт реєстрації в квартирі відповідача, який в ній не проживає, порушує права позивача як власника. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що вимоги [PERSON] є законними, обґрунтованими й такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки підтверджені наявними у справі доказами. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір. На підставі статей 319, 321, 391 ЦК України,

Outcome: approved