Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просить встановити факт належності її покійній матері [PERSON] правовстановлюючого документу Державного акту на право приватної власності на землю та визнати за нею право власності на спадкове майно - земельні ділянки розміром 0,6153 га та розміром 0,4886 га, які розташовані на території Бехівської сільської ради з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. В підтвердження своїх вимог посилається на те, що [INFO] померла її мати [PERSON] , вона належним чином прийняла спадщину за законом, звернувшись до нотаріальної контори . Нотаріус позбавлений можливості видати їй свідоцтво про право на спадщину на вказане майно, так як відсутні документи підтверджуючі право власності на дане майно у покійної спадкодавця, в Державному акті та свідоцтві про смерть матері наявні розбіжності, а в кадастрових номерах вказані неправильно деякі цифри. В судове засідання позивачка не з'явилася, надіслала заяву про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просить їх задовольнити. Представник Бехівської сільської ради в судове засідання не з'явився, надіслав заяву, в якій просить слухати справу без його участі, позовні вимоги визнає. А тому суд вважає за можливе розглядати справу на підставі наявних матеріалів та без фіксації технічними засобами . Перевіривши матеріали справи, оцінивши всі докази та обставини по справі, суд задовольняє позовні вимоги , виходячи з таких підстав. Як встановлено судом позивачка [PERSON] є рідною дочкою [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про її народження та про одруження .Мати позивачки мала у власності земельні ділянки розміром 0,6153 га площею 4,4886 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. [INFO] в с. Бехи Коростенського району Житомирської області у віці 73 років померла мати позивачки [PERSON], про що виконкомом Бехівської сільської ради Коростенського району Житомирської області зроблено запис за № 5 в Книзі реєстрації смертей. В передбачений законом шестимісячний строк позивачка [PERSON] звернулася до Коростенської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, де відкрито спадкову справу. Проте, нотаріус обґрунтовано відмовляє позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказане майно , оскільки у Державному акті на право власності на земельну ділянку та свідоцтві про смерть спадкодавця наявні розбіжності, а в кадастрових номерах неправильно зазначено деякі цифри. Так, у свідоцтві про смерть вказано , що померла [PERSON], а у Державному акті зазначено, що земельна ділянка належить [PERSON]. Відповідно до вимог ст.256ч.1п.6 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я , по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям , по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.Оскільки з копій документів видно, що покійна спадкодавець була [PERSON], то суд встановлює спірний факт. Крім того, земельній ділянці площею 4,4886 га присвоєно кадастровий номер 1822380600:07:000:0289, а згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-1800921812014 кадастровий номер змінено на 1822380600:05:000:0289; земельній ділянці площею 0,6153 га згідно вищевказаного Державного акта присвоєно кадастровий номер 1822380600:07:000:0211, а згідно вищевказаного Державного витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-1800921662014 кадастровий номер змінено на 1822380600:05:000:0211. Як роз'яснено у п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно п.4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна. Відтак, суд приходить до висновку, що вимоги позивачки щодо встановлення факту належності правовстановлюючих документів та визнання права власності на земельні ділянки підлягають до задоволення. У відповідності до вимог ст. 125 ЗК України право користування земельною ділянкою виникало після одержання її власником або землекористувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування або укладення договору оренди, їх державної реєстрації та встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), а з 2 травня 2009 року право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. На підставі викладеного та

Outcome: approved