Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, де просить винести рішення, яким розірвати шлюб між нею та відповідачем - [PERSON], зареєстрованого 4.09.2004 року Кременчуцькому міському відділі реєстрації актів цивільного стану Полтавського обласного управління юстиції за актовим записом № 639. Місце проживання дитини прохала визначити з нею. Свої вимоги мотивувала тим, що 4.09.2004 року Кременчуцькому міському відділі реєстрації актів цивільного стану Полтавського обласного управління юстиції між нею та [PERSON] було зареєстровано шлюб. Шлюбні відносини між ними фактично припинені по причині несхожості характерів різних поглядів на життя. У зв'язку з тим, що на даний час відповідач зняв з реєстрації її та їх малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Звернувшись до центру адміністративних послуг для реєстрації за іншою адресою, їй було відмовлено, у зв'язку з тим, що необхідна згодна батька. Відповідач по справі в добровільному порядку не бажає з'являтися до центру адміністративних послуг для надання своєї згоди для реєстрації їх малолітнього сина, тому вона змушена звернутися з даною вимогою до суду. В судове засідання позивач в судове засідання не з'явилася, але завчасно надіслала заяву згідно якої прохає справу розглянути без її участі позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] не з'явився, але завчасно надіслав заяву згідно якої прохає справу розглянути без його участі позовні вимоги визнає в повному обсязі. Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради - [PERSON] в судове засідання не з'явилася, але завчасно надіслала заяву про розгляд справи без її участі, стосовно позовних вимог покладається на розсуд суду. Суд, вивчивши представлені докази по справі вважає, що позовні вимоги законні та обґрунтовані і підлягають задоволенню з наступних підстав: Шлюб між сторонами в справі зареєстрований 4.09.2004 року Кременчуцькому міському відділі реєстрації актів цивільного стану Полтавського обласного управління юстиції за актовим записом № 639, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER]. Подружжя має малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження від 22.03.2005 року. Згідно із постановою Пленуму Верховного суду України № 11 від 21 грудня 2007 року, шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Судом було встановлено, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що між сторонами втрачено почуття любові одне до одного. Сім'я розпалася та існує формально. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово сімейний засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово союз підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б його інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого шлюб підлягає розірванню. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватись судом. При вирішенні спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та правомірними і підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved