Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 03 червня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №306. Позивач в обґрунтування своїх вимог за позовом зазначив, що вони знаходяться з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 03 червня 2014 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] Спільне життя між ними не склалося у звязку із різними поглядами на життя, ведення сумісного господарства. Шлюбно-сімейні відносини припинені з 05 березня 2016 року, сторони не ведуть спільне господарство, у них відсутній єдиний сімейний бюджет, проживають окремо. Позивач вважає, що збереження родини не є можливим, на примирення вона не згодна. У судове засідання позивач не з`явилася, надала суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище «Ковалевська». Відповідач у судове засідання не зявився, надав суду заяву, з якої вбачається, що він просить суд розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі та просить шлюбу розірвати. Враховуючи, що розгляд справи відбувся у відсутність позивача та відповідача, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову, з наступних підстав. Згідно ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 03 червня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №306 (свідоцтво про шлюб серії 1-ВЛ №230651) а.с. 3. Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії 1-ВЛ №399065 від 19.02.2015 року) а.с. 4. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і зберігання шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. У ході судового розгляду встановлено, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені з 05 березня 2016 року, з того ж часу сторони не ведуть спільне господарство, у них відсутній єдиний сімейний бюджет, вони не підтримують шлюбно-сімейні відносини, тому суд вважає необхідним шлюб розірвати, так як подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї за неможливе. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право залишити його після розірвання шлюбу. Суд, зясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємовідносини подружжя, вважає подальше сімейне життя подружжя і зберігання сімї неможливим. При таких обставинах, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За письмовою заявою позивача, суд зазначає про вибір прізвища позивачем, яка просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Ковалевська». На підставі викладеного,

Outcome: approved