Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із даним позовом, в якому просила визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини на спадкове майно після смерті [PERSON]. Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що 26 вересня 2015 року помер [PERSON], який за життя, 24 липня 2015 року, склав заповіт, заповівши позивачці все належне йому майно. 22 березня 2016 року позивачка звернулася до Гурєво-Козачанської сільської ради Золочівського району Харківської області для посвідчення посадовими особами підпису позивачки на заяві про прийняття спадщини та направлення її до Золочівської державної нотаріальної контори Харківської області. В липні 2016 року позивачка звернулася до державного нотаріуса Золочівської державної нотаріальної контори Харківської області, де їй було повідомлено, що заява про прийняття нею спадщини не надходила і в матеріалах спадкової справи відсутня. Із заявою про прийняття спадщини у встановлений законом строк звернувся син [PERSON] відповідач по справі [PERSON] Державним нотаріусом Золочівської державної нотаріальної контори Харківської області постановою №1182/02-31 від 14.07.2016 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлого 26 вересня 2015 року [PERSON] Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві. Пояснила, що їй було відомо, що [PERSON] за життя було складено заповіт, яким він заповів їй усе належне йому майно. 26 вересня 2015 року [PERSON] помер. 22 березня 2015 року вона звернулася до Гурєво-Козачанської сільської ради Золочівського району Харківської області для отримання консультації, складення заяви від її імені про прийняття спадщини після смерті [PERSON] і подання заяви до Золочівської державної нотаріальної контори Харківської області. Секретарем виконкому сільської ради [PERSON] було складено від її імені заяву про прийняття спадщини та повідомлено, що заява буде направлена поштою до державної нотаріальної контори. Після спливу 6 місяців з дня смерті спадкодавця вона звернулася до Золочівської державної нотаріальної контори Харківської області, де їй повернули заяву і сказали, що вона складена неправильно. Після цього заява декілька разів перероблялася секретарем виконкому сільради і лише в липні 2016 року вона її подала до державної нотаріальної контори. Оскільки заяву було подано із пропуском 6 місячного строку після смерті спадкодавця, державним нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] До 22 березня 2016 року вона не займалася оформленням своїх прав на спадкове майно у звязку із наявністю особистих складнощів, хворобою родичів. Крім того, оскільки вона юридично не обізнана з приводу порядку оформлення спадщини, вона за консультацією юриста звернулася до сільської ради, а не безпосередньо до нотаріальної контори. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, подавши письмові заперечення, додатково пояснив, що твердження позивача про своєчасне подання нею заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] є безпідставними, оскільки відсутні докази направлення заяви позивача про прийняття спадщини Гурєво-Козачанською сільською радою Золочівського району Харківської області до Золочівської державної нотаріальної контори Харківської області та надходження її до нотконтори. Чинним законодавством не встановлено обовязку сільських рад отримувати заяви про прийняття спадщини для їх подальшого пересилання до нотаріуса. Посадові особиГурєво-Козачанської сільської ради Золочівського району Харківської області не мають права видавати свідоцтва про право на спадщину, оскільки не відповідають встановленим у ст. 37 Закону України «Про нотаріат» вимогам. У звязку із пропуском позивачкою строку для подання заяви про прийняття спадщини, вона вважається такою, що не прийняла спадщину. Поважних причин пропущення строку для прийняття спадщини, тобто повязаних з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця, позивачкою не наведено. Представник третьої особи Гур'єво-Козачанської сільської ради Золочівського району Харківської області [PERSON] в судовому засіданні просив прийняти рішення на розсуд суду, пояснив, що є сільським головою. [PERSON] проживав в [INFO], був тяжкохворим. Син останнього [PERSON] проживав окремо, за спадкодавцем не доглядав. [PERSON] забрала [PERSON] до себе і доглядала до дня смерті, за що останній за життя склав заповіт, заповівши позивачці все своє майно. Секретар виконкому сільської ради [PERSON] не має юридичної освіти і не відповідає встановленим Законом України «Про нотаріат» вимогам до осіб, які мають право видавати свідоцтва про право на спадщину, тому не приймала заяву [PERSON] про прийняття спадщини. Секретарем виконкому сільради [PERSON] 22.03.2016 року було засвідчено справжність підпису [PERSON] на заяві про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON], після чого позивачка мала самостійно її подати або надіслати нотаріусу. В справах сільської ради відсутня інформація про подальший рух заяви [PERSON] про прийняття спадщини, тому як дана заява не приймалася і не пересилалася нотаріусу. Представник третьої особи Золочівської державної нотаріальної контори Харківської області в судове засідання не зявився, просив слухати справу у відсутності представника. Вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, представника третьої особиГур'єво-Козачанської сільської ради Золочівського району Харківської області, показання свідка, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про неможливість задоволення позову з огляду\~на наступне. Згідно ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). 26 вересня 2015 року помер [PERSON] (а.с.64), у звязку з чим відкрилась спадщина на майно, яке належало померлому. Відповідно до ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. У відповідності зі ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу або уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідач [PERSON], батьком якого є [PERSON] (а.с.65), як спадкоємець першої черги, 25.03.2016 року звернувся до Золочівської державної нотаріальної контори Харківської області, із заявою про прийняття спадщини, на підставі якої було відкрито спадкову справу №68/2016 (а.с.63, 78 звор.). 24.07.2015 року [PERSON] було складено заповіт, яким все належне йому майно він заповів [PERSON] (а.с.82 звор., 45-51). 14.07.2016 року із заявою про прийняття спадщини після смерті 26.09.2015 року [PERSON] до Золочівської державної нотаріальної контори Харківської області звернулася [PERSON], якій постановою державного нотаріуса Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області в порядку виконання обовязків державного нотаріуса Золочівської державної нотаріальної контори Харківської області №182/02-31 від 14.07.2016 року відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом внаслідок пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини (а.с.80). Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини вважаються причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій для прийняття спадщини. Якщо у спадкоємця не було перешкод для подання заяви, а він не скористався правом на прийняття спадщини, то правові підстави для визнання додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. На переконання суду позивач цих фактів не довела, що є підставою для відмови у задоволенні вимог. Згідно із статтею 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 1 статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Звертаючись до суду із позовом, позивач посилається на те, що вона 22 березня 2016 року, тобто своєчасно, до спливу 6 місяців після смерті спадкодавця, звернулася до Гур'єво-Козачанської сільської ради Золочівського району Харківської області, секретар виконкому якої засвідчила її підпис на адресованій Золочівській державній нотаріальній конторі Харківської області заяві про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON], та в подальшому повинна була направити дану заяву до нотаріальної контори, але не зробила цього. До 22.03.2016 року позивач не мала можливості звернутися із заявою про прийняття спадщини у звязку із наявністю особистих складнощів, хворобою родичів. Крім того, вона юридично не обізнана з приводу порядку оформлення спадщини. Відповідно до п.1.1, 1.2 Розділу І порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 11.11.2011 року №3306/5, перелік нотаріальних дій, що вчиняються посадовими особами органів місцевого самоврядування, визначено статтею 37 Закону України «Про нотаріат». Нотаріальні дії вчиняють посадові особи, на яких за рішенням відповідного органу місцевого самоврядування покладено вчинення цих дій. Згідно ст. 37 Закону України «Про нотаріат» у сільських населених пунктах уповноважені на це посадові особи органу місцевого самоврядування вчиняють такі нотаріальні дії: 1) вживають заходів щодо охорони спадкового майна; 2) посвідчують заповіти (крім секретних); 3) видають дублікати посвідчених ними документів; 4) засвідчують вірність копій (фотокопій) документів і виписок з них; 5) засвідчують справжність підпису на документах; 6) видають свідоцтва про право на спадщину; 7) видають свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя в разі смерті одного з подружжя. Дії, передбачені пунктами 6 і 7 частини першої цієї статті, вчиняють уповноважені посадові особи органу місцевого самоврядування, які мають вищу юридичну освіту, досвід роботи у галузі права не менше трьох років, пройшли протягом року стажування у державній нотаріальній конторі або приватного нотаріуса, завершили навчання щодо роботи з єдиними та державними реєстрами, що функціонують в системі Міністерства юстиції України, та склали іспит із спадкового права у порядку, встановленому Міністерством юстиції України. Згідно посадової інструкції, затвердженої рішенням ІІ сесії VІІ скликання від 14.12.2015 року №7, секретар Гур'єво-Козачанської сільської ради Золочівського району Харківської області [PERSON] має право вчиняти нотаріальні дії (а.с.123-124). 22.03.2016 року секретарем виконкому Гур'єво-Козачанської сільської ради Золочівського району Харківської області [PERSON] засвідчено справжність підпису [PERSON] на заяві останньої про прийняття спадщини за заповітом після смерті 26.09.2015 року [PERSON] (а.с.8, 125-126). В судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що є секретарем виконкому Гур'єво-Козачанської сільської ради Золочівського району Харківської області, має право засвідчувати справжність підпису особи. Право видавати свідоцтва про право на спадщину не має, оскільки не відповідає встановленим Законом України «Про нотаріат» вимогам. 22 березня 2016 року до неї звернулася позивач [PERSON] з приводу засвідчення справжності підпису на заяві про прийняття спадщини після смерті [PERSON] Нею було засвідчено справжність підпису позивачки і одразу повернуто заяву останній, розяснено строки подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори і наголошено на тому, що до закінчення строку залишилося декілька днів. Залишити заяву про прийняття спадщини для направлення до державної нотаріальної контори вона не має права і не залишала її. Позивачка з питань прийняття спадщини до неї зверталася лише 22 березня 2016 року. Крім того, позивачкою копію даної заяви долучено до позову, що підтверджує зазначене нею. Зазначене підтверджено в судовому засіданні і представником третьої особи сільським головою Гур'єво-Козачанської сільської ради Золочівського району Харківської області [PERSON] Згідно листа Гур'єво-Козачанської сільської ради Золочівського району Харківської області №02-16/219 від 17.11.2016 року сільська рада не має повноважень на прийняття документів про прийняття спадщини, інформація про рух заяви [PERSON] про прийняття спадщини після смерті [PERSON] відсутня (а.с.93). Таким чином, позивачкою не надано належних і допустимих доказів наявності поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини, тобто об'єктивних, непереборних, істотних труднощів для неї на вчинення дій щодо прийняття спадщини. Юридична необізнаність позивачки не може вважатися поважною причин пропуску строку для прийняття спадщини. У звязку із чим підстав для визначення додаткового строку для подання позивачкою заяви про прийняття спадщини суд не вбачає. З урахуванням викладеного, суд вважає, що позовні вимоги є безпідставними, недоведеними та такими, що не підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного і

Outcome: dismissed