Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просить визнати за нею право власності в порядку набувальної давності на 6/300 частин та 76/300 частин домоволодіння, з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS]. В своїх доводах позивач посилається на те, що їй належить на праві власності 6/300 частин вказаного домоволодіння на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.05.1980 року, яке було отримане після смерті чоловіка [PERSON], який помер [INFO]. За час життя [PERSON] належали 18/300 частин вказаного домоволодіння на підставі договору дарування, посвідченого 2 ХДНК 07.06.1975 року, до складу яких входять приміщення 11, 8-2, 8-3 (квартира №8) у житловому будинку літ.Б-1. Після його смерті спадкоємцями майна були, позивачка- його дружина, його дочка [PERSON] та батько [PERSON], кожен з яких мав право на 6/300 частин спадкового майна. Позивачка та їх зі спадкодавцем дочка [PERSON] оформили належне їм право власності на частину житлового будинку літ.Б-1. Батько спадкодавця [PERSON] спадщину після смерті сина не прийняв, та не оформив. [INFO] [PERSON] помер, після смерті якого спадкоємці відсутні. [PERSON], користується належною [PERSON] частиною житлового будинку літ.Б-1 з часу реєстрації, а саме з 15 липня 1977 року. Окрім того, позивач претендує в порядку набувальної давності на 76/300 частин вказаного домоволодіння, які по праву власності зареєстровані за [PERSON] на підставі свідоцтв про право на спадщину за заповітом, виданих 2 ХДНК, від 22.08.1961 року та 20.07.1973 року, яка померла [INFO], але за час свого життя була сусідкою позивачки, з якою знаходилася у дружніх відносинах. Після смерті [PERSON] були відсутні спадкоємці її майна, у зв'язку з чим позивач стала використовувати для проживання належні їй приміщення, зробила внутрішні та зовнішні ремонтні роботи у вказаній частині будинку. Таким чином, позивач користується приміщеннями 1-1, 1-2, 1-3, 1-4 (квартира №1) у житловому будинку літ.А-1 у домоволодінні [ADDRESS] з 1986 року, з 15 липня 1977 року зареєстрована у домоволодінні за вказаною адресою. Позивач добросовісно заволоділа приміщеннями 11, 8-2, 8-3 (квартира №8) у житловому будинку літ.Б-1 та приміщеннями 1-1, 1-2, 1-3, 1-4 (квартира №1) у житловому будинку літ.А-1 за вказаною вище адресою, більше десяти років відкрито, безперервно володіє ними, підтримує вказані приміщення будинку у технічно належному стані, оплачує необхідні комунальні платежі. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання з'явився, проти позову не заперечував. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] до судового засідання не зявилися, надали до суду заяви з проханням розглядати справи без їхньої участі, проти позову не заперечували. Представник третьої особи Харківської міської ради не з'явився, повідомлений судом належним чином, про причину неявки суду не повідомили. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Право власності на домоволодіння по [ADDRESS] зареєстроване на ім'я: [PERSON] - 6/100 частин на підставі дублікату договору дарування, посвідченого 2 ХДНК 18.11.1969 року; [PERSON] - 9/600 частин на підставі рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 28.08.2006 року; [PERSON] - 55/600 частин на підставі рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 28.08.2006 року, дублікату договору купівлі-продажу, посвідченого 2 ХДНК 13.02.1974 року,р.№2-591, рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 21.08.1973 року; [PERSON] - 13/300 частин на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 2 ХДНК 05.08.1967 року, р.№2-3258; [PERSON] - 24/300 частини на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 2 ХДНК 28.07.1973 року, р.№2-3896; [PERSON] - 30/300 частини на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 2 ХДНК 28.11.1978 року, р.№2-7366; [PERSON] - 39/300 частин на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 2 ХДНК 14.08.2008 року, р.№5-1052; [PERSON] - 50/300 частин на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Белгородською МНК 18.09.2056 року, р.№ 8687, свідоцтва про право на спадщину, виданого 1 ХДНК 25.11.1938 року, р.№14831; [PERSON] - 6/300 частин на підставі договору дарування, посвідченого 2 ХДНК 07.06.1975 року, р.№2-3896; [PERSON] - 6/300 частин на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 2 ХДНК 20.05.1980 року, р.№2-2174; [PERSON] - 6/300 частин на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 2 ХДНК 20.05.1980 року, р.№2-2174; [PERSON] - 76/300 частин на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 2 ХДНК 22.08.1961 року, р.№3-1101, свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 2 ХДНК 20.07.1973 року, р.№2-3560. Вказане вище домоволодіння розташоване на земельній ділянці площею 1003 кв.м; до його складу входять житлові будинки літ. А-1, літ.Б-1, літ.Г-1, літ.Д-1 загальною площею 254,9 кв.м, житловою - 161,0 кв.м, з надвірними будівлями, що підтверджується копією технічного паспорту КП ХМБТІ від 8 травня 2014 року. Позивач [PERSON], є власницею 6/300 частин вказаного домоволодіння на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.05.1980 року, яке було отримане нею після смерті чоловіка [PERSON], який помер [INFO]. За час життя [PERSON] належали 18/300 частин вказаного домоволодіння на підставі договору дарування, посвідченого 2 ХДНК 07.06.1975 року, до складу яких входять приміщення 11, 8-2, 8-3 (квартира №8) у житловому будинку літ.Б-1. Після його смерті спадкоємцями майна були, позивачка - його дружина, його дочка [PERSON] та батько [PERSON], кожен з яких мав право на 6/300 частин спадкового майна. Позивач та її дочка [PERSON] оформили належне їм право власності на частину житлового будинку літ.Б-1. Батько спадкодавця [PERSON] спадщину після смерті сина не прийняв, та не оформив. [INFO] [PERSON] помер, після смерті якого спадкоємці відсутні. Позивачка є колишньою невісткою спадкодавця та не має права на належну йому частину домоволодіння в порядку спадкування за законом, але з урахуванням постійного користування частиною домоволодіння, яка належала [PERSON], має право на набуття права власності в порядку набувальної давності. Позивач [PERSON], користується належною [PERSON] частиною житлового будинку літ.Б-1 з часу реєстрації, а саме з 15 липня 1977 року, що підтверджується копіями паспорту позивачки та будинкової книги, вказаний будинок є місцем її постійного проживання. Окрім того, позивачка має право в порядку набувальної давності на 76/300 частин вказаного домоволодіння, які по праву власності зареєстровані за [PERSON] на підставі свідоцтв про право на спадщину за заповітом, виданих 2 ХДНК, від 22.08.1961 року та 20.07.1973 року. До складу вказаних 76/300 частин входять приміщення 1-1, 1-2, 1-3, 1-4 (квартира №1) у житловому будинку літ.А-1. [PERSON] померла [INFO], але за час свого життя була сусідкою позивача, з якою вона знаходилася у дружніх відносинах, допомагала їй. Після смерті [PERSON] були відсутні спадкоємці її майна, у зв'язку з чим позивач стала використовувати для проживання належні їй приміщення, зробила внутрішні та зовнішні ремонтні роботи у вказаній частині будинку. Таким чином, позивач користується приміщеннями 1-1, 1-2, 1-3, 1-4 (квартира №1) у житловому будинку літ.А-1 у домоволодінні [ADDRESS] з 1986 року, з 15 липня 1977 року зареєстрована у домоволодінні за вказаною адресою. Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Як встановлено у судовому засіданні позивач добросовісно заволодів чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном . Відповідно до п. 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, правила статті 344 Цивільного кодексу України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Оскільки ЦК України набрав чинності з 1 січня 2004 року, норми ст. 344 ЦК України поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року, а отже визнати право власності за набувальною давністю суд може не раніше 1 січня 2011 року. Оскільки позивач добросовісно заволодів вказаним майном, продовжує відкрито та безперервно користуватися вказаними приміщеннями більше 10 років, то суд вважає за можливе задовольнити позов та визнати за ним право власності за набувальною давністю. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Суд, оцінивши достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги позивача законні та обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved