Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів. Свій позов мотивує тим, що з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, від даного шлюбу народилося двоє дітей, а саме: донька - [PERSON], [INFO] та донька - [PERSON], [INFO]. Відповідно до рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 20.10.2009 року з [PERSON] в користь позивача - [PERSON] було ухвалено стягувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей, а саме доньки - [PERSON], [INFO] та доньки - [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі - 50 грн. на кожну дитину, щомісячно починаючи з 01.09.2009 року і до досягнення ними повноліття. Вказує, що з моменту постановлення рішення значно зросла потреба у коштах на утримання неповнолітніх дітей, а саме доньки - [PERSON], [INFO] та доньки - [PERSON], [INFO], крім того в умовах збільшення рівня цін та прожиткового мінімуму на дітей, недостатньо для їх матеріального утримання, що ставить позивача у скрутне матеріальне становище. На підставі наведеного, просить збільшити розмір аліментів та стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей, а саме доньки - [PERSON], [INFO] та доньки - [PERSON], [INFO], у розмірі 2000 (дві тисячі) грн. на кожну дитину, щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з врахуванням індексу інфляції, починаючи з моменту набрання рішення законної сили та до досягнення дітьми повноліття. Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 11.01.2019 року даний позов прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Дослідивши письмові докази у справі, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу (далі -СК) України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду аліменти присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Як вбачається з копії свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 24.05.2001 року та свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 01.05.2003 року, вбачається, що [PERSON] є батьком неповнолітніх дітей, а саме: доньки - [PERSON], [INFO] та доньки - [PERSON], [INFO] /а.с.8-9/. Відповідно до рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 20.10.2006 року [PERSON] в користь позивача - [PERSON] було ухвалено стягувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей, а саме доньки - [PERSON], [INFO] та доньки - [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі - 50 грн. на кожну дитину, щомісячно починаючи з 01.09.2009 року і до досягнення ними повноліття /а.с.10/. Згідно ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно п. п. 3 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім'ї. Під зміною сімейного стану розуміється з'явлення у сім'ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов'язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров'я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров'я платника аліментів. З урахуванням вищенаведеного, а також положень статті 182 СК України щодо встановлення мінімального розміру аліментів відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», суд приходить до висновку, що розмір аліментів, які стягуються з відповідача підлягає до збільшення. В силу ст. 184 ч. 1 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог ст.ст.13, 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. При цьому, кожна із сторін зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи вищевикладене, виходячи з засад справедливості, добросовісності розумності, що до розміру стягнення аліментів, з відповідача на користь позивача слід стягувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі у розмірі 1300 грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з урахуванням індексу інфляції, оскільки позивач не довела суду, що відповідач має можливість сплачувати аліменти у розмірі, якому вона просить. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна із сторін зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Задовольняючи позов частково, суд, відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягує із відповідача в користь держави судові витрати у виді судового збору в розмірі 768,40 грн.

Outcome: partial