Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про усунення перешкод у користуванні власністю, шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням за наступними підставами: [PERSON] на праві приватної власності належить будинок [ADDRESS] . Відповідачі по справі є синами, вони зареєстровані в будинку, але фактично з 2009 року в ньому не проживають, у добровільному порядку не виписуються, що й спонукало позивача звернутись до суду з зазначеною позовною заявою, так як вона не може розпорядитися своїм майном на власний розсуд і на підставі чого просить суд усунути перешкоди у користуванні власністю, шляхом визнання [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування будинком [ADDRESS] . Позивач [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що відповідачі по справі [PERSON] та [PERSON] є її синами. З 2009 року вини в будинку не проживають, речей, що їм належать в будинку не має, зв`язок з ними втрачений. Просить суд задовольнити позовні вимоги, так як реєстрація відповідачів в будинку ускладнює користування житловим будинком та вона не має змоги оформити субсидію. Також зазначила, що не заперечує проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явились без повідомлення причин неявки, хоча про час і місце судового розгляду були повідомлені належним чином. Своїм правом надати суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, відзив на позовну заяву не скористалися. Клопотань про відкладення слухання справи від них не надходило. Враховуючи, що відповідачі, які належним чином були повідомлені про час і місце розгляду справи, не з`явились в судове засідання без повідомлення причин, не подали відзив на позовну заяву, при тому, що згідно письмової заяви позивач не заперечувала проти заочного вирішення справи, суд розглянув справу в заочному порядку. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 02.22.2018 року, копії витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 02.11.2018 року, копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 02.11.2018 року, будинок [ADDRESS] на праві приватної власності належить [PERSON] (а.с.13,14,15) Відповідно до копії довідки Малоянисольської сільської ради Нікольського району Донецької області № 813 від 02.09.2019 року [PERSON] , 1983 року народження та [PERSON] , 1991 року народження, зареєстровані в будинку [ADDRESS] , однак в ньому не проживають. (а.с.11) З копії акту обстеження сім`ї від 02.09.2019 року, складеного депутатом Малоянисольської сільської ради Нікольського району Донецької області [PERSON]., в присутності свідків [PERSON] та [PERSON] , встановлено, що [PERSON] , 1983 року народження та [PERSON]. 1991 року народження в будинку [ADDRESS] не проживають. (а.с.12) Факт не проживання [PERSON] та [PERSON] за місцем реєстрації підтверджений поясненнями свідків [PERSON] та [PERSON] , які в судовому засіданні пояснили, що [PERSON] та [PERSON] в будинку позивача за адресою: [ADDRESS] не проживають довгий час. В будинку проживає лише [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, про що говориться у ст. 321 ЦК України. Права власника житлового будинку визначені ст. 383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які визначають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. [PERSON] та [PERSON] в розумінні ст.ст. 64 ч.2, 156 ч.4 ЖК України є членами сім`ї позивача, як власника будинку, в якому відповідачі зареєстровані. Згідно ст. 9 ЖК України, ніхто не може буди обмежений у праві користування жилою площею інакше як з підстав і в порядку передбаченим законом. Згідно до ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад 1 рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. На підставі досліджених доказів судом встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] не проживають в будинку позивача і суду не представлено ніяких доказів про існування домовленостей між сторонами щодо користування будинком, витрат на утримання будинку вони не несуть, їх реєстрація в будинку позивача перешкоджає праву [PERSON] , як власнику, розпоряджатися своєю власністю на власний розсуд та отримати субсидію на оплату комунальних послуг. Таким чином, реєстрація місця проживання [PERSON] та [PERSON] не тягне за собою виникнення у них прав на житло, в якому вони зареєстровані, а лише посвідчують факт проживання особи в певному місці і то за умови згоди власника цього житла, а тому слід усунути перешкоди в користуванні [PERSON] в будинком [ADDRESS] , визнавши [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування будинком [ADDRESS] . Судовий збір по справі за подання позовної заяви немайнового характеру становить 1536,80 грн. та підлягає стягненню з відповідачів. На підставі викладеного,

Outcome: approved