Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом в якому просила стягнути аліменти на неповнолітню дитину в розмірі 1/4 частини від усіх доходів відповідача. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що з 05 вересня 2005 року перебувала у шлюбі з відповідачем [PERSON]. Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO], який проживає разом з матірю та знаходиться на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку допомоги на утримання дитини не надає, а заробітної плати позивача не вистачає для утримання неповнолітньої дитини, через що позивач змушена звернутись до суду та просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини. Позивач про час та місце розгляду справи повідомлена в установленому законом порядку, до судового засідання не зявилась, надала до суду заяву, в якій просила розглядати справу без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив (а.с. 11, 14). Звертаючи увагу, що відповідач не з'явився, у відповідності до вимог ч. 4\~ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у справі даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК Українифіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв'язку з неявкою в судове засідання сторін. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Зі свідоцтва про народження серії 1-НО № 342018, виданого 10 липня 2010 року виконкомом Курахівської міської ради Марїнського району Донецької області, вбачається, що сторони мають спільну дитину, сина [PERSON], [INFO]. При вирішенні спору, суд враховує норму ст. 180 СК України, відповідно до якої батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними віку повноліття.\~ Згідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дітей (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 182 СК України суд при визначенні розміру аліментів враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини і платника аліментів, інші обставини, які мають значення для справи. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З огляду на наведене вище, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей узгоджуються з положеннями ст. 16 ЦК України, та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом, який відповідає змісту встановлених судом правовідносин. Враховуючи вищевказане, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини є ґрунтовними та такими, що підлягають задоволенню, виходячи з вимог викладених в позовній заяві. Згідно зі ст. 191 СК України аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову, тобто з 16.05.2017 року. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, з відповідача [PERSON] підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 640 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved