Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем [PERSON] , зареєстрований 25 листопада 1995 року у Галицькому відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №408. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 25 листопада 1995 року зареєструвала з відповідачем шлюб, в якому мають дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які на даний час є повнолітніми. Зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося, причиною розірвання шлюбу став факт, що у 2015 році останній раптово зник, при цьому повідомив, що їде у службове відрядження у м. Рівне по роботі. Однак, в подальшому як стало відомо позивачці, у відрядження він не поїхав, на телефонні дзвінки не відповідав. Подальше підтримання сімейних відносин із відповідачем вважаю неможливими, а формальне перебування у шлюбі є недоцільним та не бажаним. Фактично з лютого 2015 року, спільного господарства не ведуть. Просила шлюб розірвати та стягнути із відповідача на її користь судові витрати, які складаються із судового збору та витрат на правову допомогу. 15 січня 2020 року ухвалою судді прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження. Призначено підготовче судове засідання. 03 березня 2020 року ухвалою суду закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до розгляду по суті. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала суду письмову заяву, в якій просить розглядати справу у її відсутності, позов підтримує та просить задовольнити, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився та доказів про поважність причин своєї неявки суду не надав, хоча про час і місце розгляду справи неодноразово повідомлявся належним чином за місцем своєї реєстрації. З урахуванням положень ст. ст. 128-131, 223, 280-282 ЦПК України, та з метою уникнення затягування розгляду справи суд вважає, що в матеріалах справи є достатньо даних про права та взаємовідносини сторін по справі для її розгляду по суті заочно за відсутності учасників справи. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, з`ясувавши її дійсні обставини та причини позову, повно та всебічно з`ясувавши фактичні взаємини сторін, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 25.11.1995 року в Галицькому відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №408. В шлюбі мають дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які на даний час є повнолітніми. Сімейне життя між сторонами не склалось, перебуваючи в зареєстрованому шлюбі з 25 листопада 1995 року, міцної сім`ї вони не утворили. З 2015 року вони не ведуть спільне господарство, не підтримують подружні відносини та проживають окремо. Позивач категорично стверджує, що вони втратили один до одного почуття любові, довіри та взаєморозуміння, без яких повноцінна сім`я існувати не може, і відновлення сімейних стосунків неможливе; переконана, що не буде вживати заходів для збереження формально існуючого шлюбу. Наведені обставини приводять суд до переконання, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, суперечить інтересам сторін, сім`я розпалась остаточно та шлюб існує формально. Враховуючи наведене, суд вважає необхідним формально існуючий шлюб розірвати. Згідно з п.1 ч.3 ст.133ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Для захисту свого порушеного права позивачем було укладено договір про надання правової допомоги №267 від 26.12.2019 з адвокатським об`єднанням «Мицик та партнери» та позивачем згідно з вказаним договором було сплачено 1500 грн, що підтверджується квитанцією №64 від 27.12.2019, відтак з урахуванням положень ст.141 ЦПК України такі слід стягнути з відповідача. Відповідно до статті 141 ЦПК України, з відповідача підлягають також стягненню на користь позивача понесені судові витрати, пов`язані з розглядом даної справи, а саме 768 грн. 40 коп. сплаченого при зверненні до суду з даним позовом судового збору.

Outcome: approved