Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів. Свій позов мотивувала тим, що 20 вересня 2013 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстрований міським відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, про що складено відповідний актовий запис № 2463. За час перебування у шлюбі у сторін народилась спільна дитина [PERSON], [INFO]. Оскільки подружнє життя із відповідачем не склалось, через місяць після народження дитини відповідач перестав підтримувати позивача з дитиною як свою сімю в матеріальному плані. Крім того не став цікавитись взагалі як проблемами сімї, так і розвитком і вихованням спільного сина, внаслідок чого позивачу важко утримувати одній сина. На підставі вищевикладеного позивач просила стягнути з [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання сина в розмірі 1100 грн. та 600 гривень на утримання позивачки. Позивач в судовому засіданні уточнила позовні вимоги , згідно яких просила стягнути лише 1000, 00 гривень на утримання спільного з відповідачем сина. Відповідач в судовому засіданні з урахуванням уточнених позовних вимог, визнав позов в повному обсязі. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 20 вересня 2013 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстрований міським відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, про що складено відповідний актовий запис № 2463. За час перебування у шлюбі у сторін народилась спільна дитина [PERSON], [INFO]. Син проживає разом з матірю, що не заперечується відповідачем. Позивач на даний момент не працює, їй складно матеріально утримувати сина та нести всі витрати з приводу цього. Натомість, відповідач проживає окремо, є фізично здоровою особою та має можливість надавати допомогу на утримання дитини та погоджується сплачувати аліменти в розмірі про який клопоче позивач. Між сторонами виникли правовідносини врегульовані нормами Сімейного кодексу України стосовно обовязку батьків утримувати дітей та його виконання. Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, інші обставини, що мають істотне значення; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Визначаючись щодо розміру аліментів, суд враховує взаємний обовязок батьків по утриманню дитини, а також те, що відповідач здорова, працездатна особа, позов визнав та погоджується сплачувати аліменти в розмірі, визначеному позивачем. Таке визнання позову не суперечить нормам законодавства, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, протилежного судом не встановлено, а тому, суд, зважаючи на реальні і розумні потреби в матеріальному утриманні дитини, взаємний обовязок батьків по її утриманню, викладені обставини, що мають значення в їх сукупності, вважає справедливим встановлення аліментів в розмірі 1000,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Судом при визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню, враховано всі обставини у відповідності зі ст. 182 СК України. При цьому суд звертає увагу сторін, що відповідно до ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом збільшено або зменшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. До того ж, суд зауважу, що відповідно до ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, зобовязані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Аліменти підлягають стягненню в контексті ст. 191 СК України з дня пред'явлення позову, тобто у даній справі з 05.08.2016 року. У відповідності до п.1. ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми платежу (аліментів) за один місяць підлягає негайному виконанню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави 551,20 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved