Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі, в якому у них [INFO] народилася дочка [PERSON] . Поряд з тим зазначила, що майже з самого початку їхнього одруження, в них життя не склалося, постійно виникали непорозуміння та сварки. На даний час з відповідач разом не проживають та не підтримують сімейних зв`язків. Дочка проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, який вона одна не може забезпечити. В той же час відповідач є здоровим та працездатним, зможе сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі 2000 грн., оскільки працює в Коммунальному некомерційному підприємстві «Більче - Золотецька обласна фізіотерапевтична лікарня реабілітації» Тернопільської обласної ради», на посаді медичний брат - массажист, крім того має додатковий дохід, оскільки під час їхнього спільного проживання, він неодноразово надавав послуги массажиста поза робочий час. Також відповідач інших осіб на утриманні не має, працездатний, отримує дохід, має транспортний засіб, його стан здоров`я дозволяє працювати, а тому може сплачувати такий розмір аліментів. А тому враховуючи вище наведене, просила суд стягнути з нього аліменти на утримання дочки [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і до досягнення нею повноліття. Ухвалою Борщівського районного суду Тернопільської області від 12 серпня 2019 року відкрито провадження у даній справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів з дня одержання копії ухвали надіслати відзив на позовну заяву. Як встановлено з поштового повідомлення, відповідач 15 серпня 2019 року отримав ухвалу суду, однак, станом на 12 вересня 2019 року відзиву на позов до суду не надіслав. За таких обставин, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатнихчоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Як встановлено судом, [PERSON] та [PERSON] є батьками непонолітньої [PERSON] , [INFO] , що сторонами не оспорювалося, стверджено свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданим 14 серпня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Борщівського районного управління юстиції у Тернопільській області. Крім того, встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21 червня 2014 року, який було зареєстровано у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Борщівського районного управління юстиції у Тернопільській області. Наведене підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Борщівського районного управління юстиції у Тернопільській області 21 червня 2014 року. Позивач на даний час разом із дочкою проживають у [ADDRESS] . Чоловік проживає окремо. Позивач працює в Борщівській РДА, а відповідач в Більче - Золотецькій лікарні. Наведене підтверджується довідкою виконавчого комітету Борщівської міської ради №1737 від 01.08.2019 року, актом обстеження житлових умов від 01.08.2019 року, складеного комісією Борщівської міської ради. Доказів, які б стверджували, ті обставини, що відповідач є непрацездатним, з незадовільним станом здоров`я, має інших утриманців, отримує нерегулярний дохід, суду не надано, не здобуто таких і в ході судового розгляду. Аналізуючи всі досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що, оскільки, відповідач є працездатною особою, батьком малолітньої дитини, то зобов`язаний надавати матеріальну допомогу на її утримання, а отже вимоги позивача щодо стягнення з нього аліментів знаходить такими, що підлягають задоволенню. При визначенні розміру стягуваних аліментів, суд враховує розмір мінімального прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, який відповідно до вимог ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» визначений для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень. Враховує суд і загальновідомі обставини, що в державі постійно відбуваються зміни економічного характеру, що призводять до підвищення цін на продукти харчування, промислові товари, послуги. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. А тому, за відсутності заперечень з сторони відповідача, суд знаходить вимоги позивача в частині визначеного розміру адіментів такими, що підлягають задоволенню частково в повному обсязі, а саме, в сумі 2000 грн. щомісячно на дитину. Поряд з тим, суд не вбачає підстав для визначення розміру стягуваних аліментів таким, який не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, так як це не відповідає нормам ст. 182 ч. 2 Сімейного Кодексу України, оскільки дана норма права застосовується виключно до розміру аліментів, які визначаються у частці від отримуваного доходу чи заробітку. А тому, вимоги позивача в цій частині не знаходить такими, що підлягають задоволенню. Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судові витрати по справі у виді судового збору на користь держави. Виходячи з наведенного вище, на підставі ст.ст. 180, 182, 184 Сімейного кодексу України, ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 р.»,

Outcome: approved