Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до АТ Банк «Фінанси та Кредит» про захист прав споживачів та повернення коштів по депозитному вкладу, мотивуючи вимоги тим, що 16.12.2014 року вона уклала з АТ Банк «Фінанси та Кредит» договір № 3000937/79311/3-14 про банківський строковий вклад ,,Стандарт» строком на три місяці по 16.03.2015 року. Згідно договору загальна сума вкладу складає 14000 грн. 18.03.2015 року звернувшись до банку з метою повернення коштів, однак їй було повідомлено, що договір автоматично пролонгований до 17 червня 2015 року зі зменшенням процентів за ставкою до 14.5% . 15.06.2015 року,17.06.2015 року, 23.06.2015 року зверталася з заявою про припинення дії договору та про видачу вкладу та процентів. Станом на 05.09.2015 року депозит не повернуто. Позивач в судове засідання не з'явилася . Надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечила , позов просила задовольнити в повному обсязі з урахуванням внесених уточнень. Представник відповідача АТ Банк «Фінанси та Кредит» в судове засідання не з'явився про день, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином. У відповідності до ст. 169 ч. 4 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів - в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково. Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України, передбачено , що одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання . Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповідно до ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. Якщо відповідно до договору банківського вкладу вклад повертається вкладникові на його вимогу до спливу строку або до настання інших обставин, визначених договором, проценти за цим вкладом виплачуються у розмірі процентів за вкладами на вимогу, якщо договором не встановлений більш високий процент. Якщо вкладник не вимагає повернення суми строкового вкладу зі спливом строку, встановленого договором банківського вкладу, або повернення суми вкладу, внесеного на інших умовах повернення, після настання визначених договором обставин договір вважається продовженим на умовах вкладу на вимогу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 1061 ЦК України банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу . Якщо договором не встановлений розмір процентів, банк зобов'язаний виплачувати проценти у розмірі облікової ставки Національного банку України. Відповідно ст. 1060 ЦК України вказано, що договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. Якщо відповідно до договору банківського вкладу вклад повертається вкладникові на його вимогу до спливу строку або до настання інших обставин, визначених договором, проценти за цим вкладом виплачуються у розмірі процентів за вкладами на вимогу, якщо договором не встановлений більш високий процент. Якщо вкладник не вимагає повернення суми строкового вкладу зі спливом строку, встановленого договором банківського вкладу, або повернення суми вкладу, внесеного на інших умовах повернення, після настання визначених договором обставин договір вважається продовженим на умовах вкладу на вимогу, якщо інше не встановлено договором. Судом встановлено, що 16.12.2014 року позивач [PERSON] уклала з АТ Банк «Фінанси та Кредит» договір № 3000937/79311/3-14 про банківський строковий вклад ,,Стандарт». Строк дії вкладу з 16.12.2014 року по 16.03.2015 року. Згідно договору загальна сума вкладу складає 14000 грн. Відповідно до договору банк зобов'язувався нараховувати і виплачувати проценти за ставкою 22,50 % річних. 15.06.2015 року,17.06.2015 року, 23.06.2015 року позивач зверталася з заявою про припинення дії договору та про видачу вкладу та процентів, однак кошти повернуто не було. Відповідно до ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Частиною 2 п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Оскільки відповідач суму вкладу позивачу не повернув, не виконавши взяті на себе зобов'язання, а тому банк зобов'язаний був повернути позивачці вкладені грошові кошти в сумі 14000 грн., проценти за користуванням депозитом в сумі 1346,02 грн. (22,5%:365 днів *14000 грн. *270 днів ). В задоволенні позовної вимоги в частині стягнення 3 % річних слід відмовити, оскільки відповідно до положень ст. 625 ЦПК України 3 % річних стягуються у разі якщо договором не встановлена процентна ставка. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. В даному випадку з відповідача в дохід держави має бути стягнуто судовий збір в розмірі 487,20 грн.

Outcome: partial