Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання відповідача такою, що втратила право на користування житловим будинком [ADDRESS] посилаючись на те, що відповідач - яка була співмешканкою її сина, була зареєстрований у вказаному житловому будинку, однак фактично в ньому не проживає з серпня 2014 року, чим створює позивачу перешкоди у користуванні житлом, що належить їй на праві приватної власності, зокрема у праві на отримання пільг, передбачених законодавством України. Ухвалою Збаразького районного суду Тернопільської області від 11.10.2018 року справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін по справі. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав і пояснив, що відповідач проживала та була зареєстрована у житловому будинку позивача, оскільки приходилася співмешканкою сина позивача. В кінці літа 2014 року [PERSON] залишила вказане житло і виїхала на проживання в іншу місцевість, що ні позивачу, ні представнику позивача не відома. Формальна реєстрація відповідачки у житловому будинку позивача, створює перешкоди у користуванні житлом, зокрема у праві позивача на отримання субсидії. Представник позивача не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, не повідомила суд про причини неявки, не направила суду заяву про розгляд справи у її відсутності та не подала відзив на позовну заяву. Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд вважає за необхідне проводити заочний розгляд даної справи. Дослідивши та оцінивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником цілого житлового будинку [ADDRESS] згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Збаразької державної нотаріальної контори 18.04.2003 року за реєстром №952, що зареєстрований у Збаразькому районному бюро технічної інвентаризації 21.04.2003 року за №1355. Як вбачається із записів будинкової книги, відповідач [PERSON], як член сім`ї власника житла, зареєстрована в житловому будинку [ADDRESS] 27 липня 2010 року. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що є сусідкою позивача і їй відомо, що на протязі приблизно 20 років відповідач [PERSON] - співмешканка сина позивача, проживала у житловому будинку [PERSON]. На протязі трьох останніх років, відповідач у вищевказаному будинку не проживає та члени її сім`ї, не чинили та не чинять відповідачу перешкоди у користуванні нею даним житловим приміщенням. Відповідно до ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла за законом. Проаналізувавши докази по даній справі, суд приходить до висновку, що в даному конкретному випадку, відповідач [PERSON] втратила право на користування житловим будинком [ADDRESS], оскільки без поважних причин понад один рік не проживає у вказаному житлі та інше не встановлено домовленістю між нею і власником житла за законом. За вказаних обставин, суд вважає за необхідне визнати відповідача такою, що втратила право на користування даним житловим приміщенням. Суд не приймає до уваги як належні докази - депутатські акти обстеження та опитування громадян від 04.05.2018 року, від 04.09.2018 року, від 02.09.2017 року, з яких вбачається, що відповідач у вищевказаному житловому будинку зареєстрована але не проживає, оскільки вказаними актами встановлюється наявність або відсутність події на момент його складання, тобто виходами 04.05.2018 року, 04.09.2018 рок, та 02.09.2017 року, неможливо встановити відсутність або наявність члена сім'ї наймача протягом річного терміну, а тим більше протягом чотирьох років.

Outcome: approved