Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Доросинівської сільської ради Рожищенського району про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Свій позов мотивує тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] , а [INFO] померла її баба [PERSON] . Після смерті баби відкрилася спадщина на майно, а саме на право на земельну частку (пай), площею 2,91 га, яка знаходиться на території Щуринської сільської ради Рожищенського району Волинської області. Позивач маючи намір оформити спадщину у березні-квітні 2004 року звернулася до Рожищенської державної нотаріальної контори, де їй був наданий перелік документів, які необхідно надати нотаріусу з заявою про прийняття спадщини. Однак, при зібранні документів виявилося, що у позивача відсутнє свідоцтво про народження її матері [PERSON] , для підтвердження родинних відносин з спадкодавцем [PERSON] . Зазначає, що ні у 2004 році, ні у 2020 році у Щуринській сільській раді Рожищенського району, Рожищенському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану, відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Волинській області, Державному архіві Волинської області та у навколишніх церквах району актового запису про народження її матері виявлено не було. У зв`язку з відсутністю у позивача свідоцтва про народження її матері та будь-якої інформації від державних органів та релігійних установ про спорідненість позивача з її бабусею [PERSON] вона у 2004 році не змогла протягом шести місяців звернутись з заявою до нотаріуса для оформлення спадщини після смерті баби. У вересні 2020 року для отримання вказаної інформації позивач з заявою звернулася до Рожищенського районного відділу міграційної служби. Згідно відповіді від 07 жовтня 2020 року наданої відділом міграційної служби встановлено у документах на ім`я матері позивача [PERSON] у графі, де зазначаються батьки вказано, що мати - [PERSON] . З відповіддю Рожищенського районного відділу міграційної служби та наявними документами, позивач з усною заявою звернулася до приватного нотаріуса Рожищенського районного нотаріального округу Матвійчук С. П. про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак їй було роз`яснено, про необхідність звернення до суду для встановлення факту родинних відносин з спадкодавцем [PERSON] та для визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Рішенням Рожищенського районного суду Волинської області від 30 листопада 2020 року встановлено факт, що позивач є внучкою [PERSON] , яка померла [INFO] . Рішення суду набрало законної сили 31 грудня 2020 року. Зазначає, що в передбачений законом строк не звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини через неможливість підтвердження родинних відносин з спадкодавцем. На підставі наведеного та у зв`язку з карантинними обмеженнями просить суд визначити додатковий строк тривалістю два місяці для подання заяви про прийняття спадщини після [PERSON] , яка померла [INFO] . В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась. 11 березня 2021 року подала до суду заяву в якій позов підтримує повністю та просить розгляд справи проводити за її відсутності. Судові витрати просить залишити за нею. Відповідач в судове засідання не з`явився. 19 березня 2021 року на електронну адресу суду від Доросинівської сільської ради Рожищенського району надійшла заява про розгляд справи у відсутності їх представника.Заперечень відносно даної справи сільська рада не має. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності учасників справи, які беруть участь у справі не здійснюється. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд доходить висновку, що позов належить задовольнити з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 18 травня 2001 року Щуринською сільською радою Рожищенського району встановлено, що [PERSON] померла [INFO] . Згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВЛ № 0276250 спадкодавцю [PERSON] належить право на земельну частку (пай), площею 2,91 га, що знаходиться на території Щуринської сільської ради Рожищенського району Волинської області. З копії довідки Щуринської сільської ради Рожищенського району від 10 квітня 2020 року встановлено, що заповіт від імені [PERSON] у виконавчому комітеті Щуринської сільської ради не посвідчувався. Спадкодавець [PERSON] була зареєстрована і постійно проживала до дня смерті за адресою: [ADDRESS] одиноко. З матеріалів справи судом встановлено, що позивач у зв`язку з відсутністю свідоцтва про народження матері, для підтвердження родинних відносин з спадкодавцем [PERSON] зверталась в відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Волинській області, Рожищенський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану та Державний архів Волинської області. З копії повідомлення Рожищенського РВ ДМС України у Волинській області від 07 жовтня 2020 року встановлено, що згідно із записами у Ф1 на ім`я [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON] ), [INFO] с. Щурин, Рожищенського району, у графі де зазначаються батьки дитини вказано, мати - [PERSON] . Рішенням Рожищенського районного суду Волинської області від 30 листопада 2020 року встановлено факт, що [PERSON] , [INFO] є внучкою [PERSON] , яка померла [INFO] . За встановленими законом правилами здійснення права на спадкування право на спадщину виникає у день її відкриття, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1223, ч. 1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1270 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України)). Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ч. 3 ст. 1272 ЦК України). За змістом наведених норм матеріального права право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття і для реалізації цього права закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, а правила ч.3 ст.1272 ЦК України можуть бути застосовані лише у випадку, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви та ці обставини визнані судом поважними. Позивач [PERSON] не проживала постійно разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та пропустила строк для подачі заяви про прийняття спадщини, згідно з ст. 1270 ЦК України, що стверджується копією довідки приватного нотаріуса Рожищенського районного нотаріального округу Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів) Матвійчук С. П. від 19 жовтня 2020 року №213/01-16. Спадкова справа після смерті [PERSON] не реєструвалася, про що свідчить інформаційна довідка зі Спадкового реєстру № 62111857, видана 19 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Рожищенського районного нотаріального округу Матвійчук С. П. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому, необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Звертаючись до суду із цим позовом, позивач покликалася на те, що причиною пропуску строку для прийняття спадщини було відсутність у державних органах та релігійних установах відомостей про батьків її матері. Аналіз наведених причин пропуску строку для прийняття спадщини та обставин справи в їх сукупності дає підстави для визнання таких причин в контексті положень ч. 3 ст. 1272 ЦК України поважними, оскільки вони унеможливили реалізацію нею передбаченого і гарантованого законом права на спадкування в межах встановленого шестимісячного строку для прийняття спадщини. Ураховуючи наведене, відповідно до зазначених норм матеріального права, виходячи із характеру спірних правовідносин та обставин справи, суд доходить висновку, що пропущення позивачем строку для прийняття спадщини не має стати причиною усунення її від права спадкування, а відтак, про наявність передбачених законом правових підстав для задоволення позову і визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] - два місяці після набрання рішенням законної сили. На думку суду, визначений строк є достатнім для подання позивачем нотаріусу заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Однак, згідно клопотання [PERSON] судовий збір слід залишити за позивачем.

Outcome: approved