Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що більше року вони не проживають разом, не мають спільного бюджету, не ведуть спільного господарства, між ними відсутнє почуття любові, взаєморозуміння та взаємоповаги. Підтримувати подружні відносини не бажає. У зв`язку з наведеним просить позов задовольнити та розірвати шлюб з [PERSON] . Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала, вказала, що примирення з відповідачем виявилось невдалим, просить позов задовольнити, судові витрати - залишити за нею. Представник відповідача - адвокат Гнатишин В.В. у судовому засіданні пояснила, що відповідач позов не визнає, просить у розірванні шлюбу відмовити, оскільки, на думку відповідача, він має ознаки фіктивності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, у матеріалах справи наявна його письмова заява (підпис засвідчено приватним нотаріусом Монастириського районного нотаріального округу Садівським М.А. від 5.07.2019 року), у якій вказав про те, що на розірвання шлюбу не погоджується, просив надати строк на примирення, а також про судові засідання повідомляти його представника - адвоката Гнатишин В.В., з якою уклав договір про представництво інтересів у справі про розірвання шлюбу. Ухвалою суду від 18.07.2019 року провадження у справі зупинено до закінчення строку для примирення, визначеного судом. Згідно ухвали Монастириського районного суду Тернопільської області від 18.09.2019 року провадження у справі поновлено. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21.05.2011 року, про що Монастириським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області повторно видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 21.05.2019 року. За час шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] (скорочена копія свідоцтва про народження, виданого 29.05.2012 року Відділом ЗАГСу в Богатині , Польща, переклад з польської мови). Згідно довідки №61317/19-536-70, виданої 03.10.2012 року Генеральним Консульством України в Кракові, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований громадянином України. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав. Як передбачено ч.1 ст. 63 Закону України «Про міжнародне приватне право» припинення шлюбу та правові наслідки припинення шлюбу визначаються правом, яке діє на цей час щодо правових наслідків шлюбу. У відповідності до ч.1 ст. 60 вищевказаного Закону правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином. Частиною 1 статті 24 СК України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У силу ст. 56 СК України кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Відповідно до п. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. У відповідності до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони не підтримують подружніх відносин, шлюб існує лише формально, таким чином, подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. Відповідач [PERSON] є громадянином Республіки Польща, позивач - громадянка України (копії паспортів наявні у матеріалах справи). Як слідує з пояснень позивача, разом із відповідачем вони проживали в Україні, на даний час відповідач проживає в Польщі, а позивач - в Україні, де і зареєстрована. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п.п. 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21 грудня 2007 року, шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом вжито заходів щодо примирення подружжя, зокрема було надано термін на примирення строком два місяці, який позитивних результатів не дав. Під час підготовчого засідання відповідач [PERSON] заявив, що має намір звернутися до суду з позовом про визнання шлюбу недійсним (фіктивним), а також до відповідних правоохоронних органів. Як пояснила представник відповідача в судовому засіданні, на даний час відповідач із таким позовом до суду не звертався, справа між сторонами про розірвання шлюбу в судових органах Республіки Польща, як їй відомо зі слів відповідача, не розглядалася. Враховуючи вищенаведене, а також те, що, за переконанням позивача, подальше збереження шлюбу із відповідачем суперечитиме її інтересам, суд приходить висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати.

Outcome: approved