Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів, які стягуються з [PERSON] на підставі рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 13 жовтня 2016 року на її користь на утримання сина [PERSON] , [INFO] з твердої грошової суми в розмірі 800,00 грн., щомісяця на тверду грошову суму в розмірі 2500,00 грн., щомісячно до досягнення дитиною повноліття з дня подання позову до суду. Свої вимоги обґрунтувала тим, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі. Від цього шлюбу вони мають сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 13 жовтня 2016 року стягнуто з відповідача на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON] аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 800,00 грн. щомісяця, починаючи з 08 серпня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття. З часу ухвалення вказаного рішення розмір витрат на утримання сина значно зріс. Весь тягар утримання дитини ліг на її плечі, а згідно із законом як мати, так і батько повинні утримувати дитину до її повноліття. Так, відповідач на протязі довгого часу працює без офіційного оформлення, виконує ремонті та будівельні роботи, середній заробіток працівника у сфері будівництва у січні 2019 року за даними Головного управління статистики у Дніпропетровській області склав 8212,00 грн. Крім того, зазнали зміни у законодавстві та розмір аліментів на утримання дитини не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімум для дитини відповідного віку. Отже, виходячи з викладеного, вважала, що наявні підстави для збільшення розміру аліментів. Водночас, відповідач не погодившись із позовом подав відзив на нього у якому зазначив, що надання матеріальної допомоги на утримання сина є його обов`язком, однак він не згодний із визначеним позивачем розміром 2500,00 грн. Так, на тепер він не працює, постійного заробітку не має, для того щоб якось заробляти собі на життя час від часу підробляє та отримує невеликий заробіток. Крім того, він має ще одну дитину сина [PERSON] , [INFO] на користь якого також сплачує аліменти в розмірі 1000,00 грн. До того ж, через свій стан здоров`я, а саме через проблеми з серцево-судинною системою він не має змоги працювати у повну міру своїх можливостей. Отже, виходячи з викладених обставин, розумний та справедливий розмір аліментів на утримання сина у твердій грошовій сумі повинен становити 50 відсотків прожиткового мінімум для дитини відповідного віку. Разом із тим, позивач подала відповідь на відзив в якій зазначила, що сплата відповідачем аліментів на утримання сина [PERSON] в розмірі 1000,00 грн. не звільняє його від обов`язку сплати аліментів на утримання сина [PERSON] . Ті доводи відповідача, що його дохід не є стабільним та іноді досягає лише прожиткового мінімуму не відповідає дійсності, оскільки нещодавно відповідач у належному йому будинку зробив ремонт, придбав телевізор, нові меблі, нову сантехніку. Крім того у відповідача є авто, яким він керує та заправляє пальним. Щодо стану здоров`я відповідача, то окрім виписки за 2016 рік, він більше ніяких доказів поганого самопочуття, чи перебування на диспансерному обліку з будь-якої хвороби не надав. Вважає, що ніщо не заважає відповідачу працювати та сплачувати гідні аліменти на утримання дітей. Ухвалою суду від 16 квітня 2019 року відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні. Відповідач та його представник позов визнали частково, не заперечували проти збільшення розміру аліментів до розміру, який буде відповідати 50 відсоткам прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Заслухав доводи сторін, врахувавши нижченаведені фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин, оцінку доказів та аргументів, суд прийшов до такого. Судом установлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 27 листопада 2015 року між ними розірваний (а.с.11). Від цього шлюбу вони мають сина [PERSON] , [INFO] (а.с.7). Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 13 жовтня 2016 року стягнуто з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 800,00 грн. щомісячно, починаючи з 08 серпня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.4,5). Також, відповідач має від іншого шлюбу сина [PERSON] , [INFO] , на утримання якого сплачує аліменти, що підтверджується копіями долучених розписок (а.с.35-37). Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 pоку держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з частиною другою\~статті 150 СК України\~батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. За змістом частин першої та другої\~статті 155 СК України\~здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до\~статті 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Законом України від 17 травня 2017 року № 2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», який набрав чинності 08 липня 2017 року, внесено зміни до\~СК України,\~ЦПК України,\~Закону України «Про судовий збір», який, зокрема, передбачає підвищення мінімального розміру аліментів, спрощення процедури стягнення аліментів та оголошення аліментів власністю дитини. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (частина третя\~статті 181 СК України\~у редакції\~Закону України від 17 травня\~2017 року № 2037-VIII). Відповідно до\~статті 182 СК України\~(тут і далі у редакції у редакції\~Закону України від 17 травня 2017 року № 2037-VIII) при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з частиною другою\~статті 182 СК України\~розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний\~розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж\~50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У силу положень\~статті 184 СК України\~суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Крім того, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом (частина перша\~статті 192 СК України). Таким чином,\~виходячи з\~викладеного та\~враховуючи права\~дитини на\~фізичний,\~розумовий,\~духовний,\~моральний та\~соціальний розвиток\~та зміни\~у законодавстві\~щодо збільшення\~мінімального розміру\~аліментів,\~що узгоджується\~з вимогами\~статей 181,182,184,192\~СК України\~та Законом\~України від\~17\~травня 2017\~року №2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», який набрав чинності 08 липня 2017 року, суд вважає, що наявні підстави для часткового задоволення вимог позивача і збільшення розміру аліментів, визначених рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 13 жовтня 2016 року, до 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Щодо вимоги позивача про збільшення стягуваних аліментів із 800,00 грн. до 2500,00 грн., то задоволенню вона не підлягає, оскільки відсутні об`єктивні та достатні докази, передбачені\~ст. 192 СК України\~(зміна матеріального або сімейного стану, погіршення здоров`я позивача, тощо). Також, відсутні підстави для збільшення розміру аліментів з дня пред`явлення позову, оскільки як роз`яснив у пункті 23\~постанови Пленум Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили, а тому, період стягнення аліментів у зміненому розмірі має здійснюватись з дня набрання даним рішенням суду законної сили.\~\~\~\~ Що стосується питання розподілу судових витрат, то відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768,40 грн., оскільки позивачка відповідно ст. 5 Закону України є особою звільненою від його сплати.

Outcome: partial