Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення витрат, понесених на поховання. Вказала, що 15.07.2011 року м.Вінниця помер її дядько [PERSON]. До дня смерті дядько довгий час хворів, знаходився на її утриманні та проживав у неї в [ADDRESS] та на дачі в с.Мізяківські Хутори по вул.Некрасова. Позивач зазначила, що 21.03.2007 року її дядько [PERSON] уклав спадковий договір з відповідачем [PERSON], згідно якого Відчужувач [PERSON] передає після його смерті у власність Набувачеві [PERSON] належну йому на праві власності квартиру №34, яка розташована в будинку №140 по вул.Леніна в м.Ямпіль, Вінницької області. Набувач, тобто [PERSON] згідно даного договору зобовязаний був забезпечувати Відчужувача [PERSON] належними лікувальними засобами, незалежно від їх вартості. Позивач вказує, що відповідач даний пункт договору не виконав, так як [PERSON] під час хвороби знаходився на її утриманні та проживав у неї. Також відповідач [PERSON] згідно даного договору зобовязаний був надавати [PERSON] побутові послуги та щоденне триразове харчування, що також не виконувалося. Крім цього, [PERSON] у разі смерті [PERSON] зобовязаний був здійснити комплекс заходів та обрядових дій за характерними звичаями, повязаних з похованням [PERSON] на кладовищі в м.Ямпіль, Вінницької області, однак цього він також не виконав, так як [PERSON] був похований нею в м.Вінниці. Позивач вказала, що на поховання [PERSON] та його лікування вона витратила значні кошти, однак не зберегла всіх квитанцій, а наявна лише квитанція до прибуткового касового ордеру №690, яка підтверджує сплату нею послуг щодо поховання [PERSON] на суму 8200 гривень. На її усну вимогу повернути їй кошти, витрачені на лікування та поховання [PERSON], [PERSON] не реагує і не відшкодовує їй витрачені кошти. Враховуючи дані обставини, позивач змушена звернутися до суду з даним позовом, так як згідно закону спадкоємець [PERSON] відповідач по справі, зобовязаний відшкодувати витрати, повязані з похованням [PERSON], а також просила суд стягнути з відповідача на її користь судові витрати, повязані зі сплатою судового збору в розмірі 487 грн 20 коп та витрати, повязанні з наданням їй правової допомоги згідно акту виконаних робіт №12 від 18.11.2015 року в розмірі 6772 грн. Представник позивача [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні 18.11.2015 року позовні вимоги підтримав. Просив задоволити їх в повному обємі. Представник відповідача [PERSON] позовні вимоги не визнав. Вважає, що позивач [PERSON] пропустила строк для звернення до суду з даним позовом. В задоволенні позовних вимог просив суд відмовити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. Із наданих документів встановлено, що 15.07.2011 року в м.Вінниця помер [PERSON]. Відповідно до Свідоцтва про поховання №1166 від 16.07.2011 року, поховання померлого [PERSON] здійснено позивачем [PERSON] Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордеру №590 від 15.07.2011 року та товарного чеку №26/11/15-3 від 26 листопада 2015 року позивачем [PERSON] витрачені кошти на ритуальні товари та послуги, повязані з похованням [PERSON], проведеного 15.07.2011 року, в розмірі 8200 (вісім тисяч двісті) гривень. Відповідно до ч.1 ст.1232 ЦК України спадкоємці зобовязані відшкодувати розумні витрати, які були зроблені одним із них або іншою особою на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця. Враховуючи дані обставини, суд вважає позовні вимоги в даній частині обґрунтованими і такими, що підлягають до задоволення. Поскільки позовні вимоги позивача в частині стягнення витрат, понесених на поховання задоволені, позивач має право на відшкодування їй відповідачем понесених нею і документально підтверджених судових витрат, повязаних зі сплатою судового збору та витрат, за надання їй правової допомоги. Відповідно до ч.1 ч.2 ст.84 ЦПК України витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Відповідно до ст.1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах субєктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. З 01 жовтня 2015 року мінімальна заробітна плата становить 1378 гривень. [PERSON] виконаних робіт №12 від 18.11.2015 року адвокат [PERSON] надала розрахунок, згідно якого вартість наданих нею юридичних послуг по даній справі складає: 1378грнх40%х10год=5512 грн та 1260 грн витрат на відрядження та використання свого автотранспорту. Всього витрати складають 6772 грн. Вирішуючи питання про відшкодування понесених витрат позивачем [PERSON] на правову допомогу, суд виходить із граничного розміру компенсації витрат на правову допомогу встановлену Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» та вважає за необхідне задоволити його частково, а саме: в розмірі 15% мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, що складає 1378грнх15%х10год=826грн80коп, які підлягають до задоволення. Поскільки Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» не передбачено відшкодування витрат на відрядження та використання свого автотранспорту особою, яка надає правову допомогу, тому суд вважає в даній частині відмовити. Заяву представника відповідача [PERSON] про застосування строку позовної давності суд не може прийняти до уваги, так як вимоги даної заяви спростовані рішенням Ямпільського районного суду Вінницької області від 17 жовтня 2013 року №231/32/2012, яке свідчить про те, що позивач [PERSON] в межах строку звернулася до суду з вимогою про відшкодування витрат.

Outcome: approved