Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до Першої Хмельницької Державної нотаріальної контори, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Центрально-Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький), [PERSON] про скасування постанови про відмову у вчинені нотаріальної дії, зобов`язати вчини дії та визначення додаткового строку для прийняття спадщини. З метою оформлення свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , позивач звернулася до Ярмолинецької районної державної нотаріальної контори. 30 травня 2018 року завідувачем Ярмолинецької районної державної нотаріальної контори Мостовою Г.А. було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Будучи повідомленим про існування заповіту [PERSON] , 25 травня 2019 року подав до органів нотаріату письмову заяву про відмову від зазначеної спадщини в заповіті на користь [PERSON] . В зв`язку із наведеним позивач змушена звернутися до суду та просить продовжити строк для прийняття спадщини після померлої [PERSON] у один місяці з дня набрання рішенням законної сили. Представник позивача та позивач в судове засідання не з`явилася, подавши заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, причини неявки суду невідомі. Представник Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) в судове засідання не з`явився, причини неявки суду невідомі. [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи та відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується Сертифікатом статистичних даних штату Вісконсін, США. (а.с.39-42) Згідно із Заповітом, посвідченим секретарем виконкому Монастироцької сільської ради Ярмолинецького району Хмельницької області Комарніцкою Л.М. 01.06.1999 року, [PERSON] належні ій: майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що їх буде належати на день смерті і на що вона матиме прово заповіла [PERSON] та [PERSON] в рівних частках (а.с.56) Факт родиних відносин між [PERSON] та [PERSON] підтверджується рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25 вересня 2018 року у справі №686/15985/18 (а.с. 8,66) Згідно заяви [PERSON] , він обізнаний про існування заповіту на його користь, відмовляється від спадщини на користь [PERSON] (а.с.51) Згідно ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1272 Цивільного кодексу України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. У відповідності до роз`яснень, що містяться в абз. 6 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, вирішуючи питання при визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Як роз`яснив у своїй постанові від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17 Верховний Суд у складі Другої судової палати Касаційного цивільного суду, поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Згідно ч.3 ст. 259 ЦПК України, якщо в одному провадженні об`єднані кілька взаємопов`язаних самостійних вимог, суд може ухвалити щодо будь-якої вимоги часткове рішення та продовжити провадження в частині невирішених вимог. Враховуючи поважність пропуску позивачем строку для прийняття спадщини після спадкодавця у зв`язку із тим, що вона не знала про існування заповіту. Пропуск строку для прийняття спадщини стався через причини, які на думку позивача дають правові підстави вважати їх поважними. За даних обставин позивач [PERSON] пропустила строк з поважних причин їй слід встановити додатковий строк для прийняття спадщини в 1 (один) місяць.

Outcome: approved