Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач мотивує свій позов тим, що вона з 16 вересня 2007 року перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем. Від даного шлюбу є діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем у неї не склалося через те, що він має різні з позивачем погляди на сімейне життя, відбуваються постійні конфлікти. Оскільки їх шлюб існує тільки формально, позивач просить його розірвати, стягнути з відповідача судові витрати по справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак скерував заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає, на розірвання шлюбу згідний. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак скерувала до суду письмову заяву, у якій просить розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] вбачається, що 16 вересня 2007 року сторони зареєстрували шлюб у Терешківцівській сільській раді Волинської області. Як вбачається зі змісту ч.3 та ч.4 ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст.105 ч.3 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні, в даному випадку сім`я розпалась остаточно, судом приймалися заходи до збереження сім`ї, але в судовому засіданні достовірно встановлено, що наданий для примирення сторін строк результатів не дав та не привів до відновлення шлюбних відносин, шлюб існує формально, його збереження суперечить інтересам позивача та відповідача, які наполягають на розірванні шлюбу, а тому шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. Як вбачається із свідоцтва про народження серії [NUMBER] , свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] народилася [INFO] , [PERSON] - [INFO] , їх батьком є [PERSON] , матір`ю - [PERSON] . Суд не вирішує питання про місце проживання дітей, оскільки позивач даної вимоги в позовній заяві не заявляла. Крім того, у відповідності до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені нею по справі судові витрати в сумі 840,80 грн. Оскільки відповідач позов визнав повністю, визнання позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову суд не знаходить.

Outcome: approved