overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом 25.01.2019 року, уточнивши вимоги (а.с.19-20), просить суд: скасувати постанову №28896699 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 26.09.2011 року, належного [PERSON] , винесену державним виконавцем Саксаганського відділу ДВС Криворізького МУЮ Зікуновою І.В. у виконавчому провадженні ВП №28896699; скасувати в Єдиному реєстрі заборони про відчуження об`єктів нерухомого майна - арешт всього нерухомого майна, яке належить [PERSON] Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що 30.09.2008 року Саксаганським відділом ДВС м. Кривий Ріг ГТУЮ в Дніпропетровській області було відкрито виконавче провадження з примусового виконання судового наказу №2н-5232, виданого Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» грошових коштів. В рамках виконавчого провадження постановою державного виконавця Зікунової О.В. від 26.09.2011 року накладено арешт на майно [PERSON] як боржника та оголошено заборону на його відчуження, відомості про що внесено до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за реєстраційним номером №11646843. Об`єктом обтяження визначено все нерухоме майно, належне [PERSON] , у тому числі квартира [ADDRESS] . 01.02.2012 року виконавче провадження завершено на підставі п.2 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження». Заборгованість у [PERSON] перед АТ КБ «ПРИВАТБАНК» відсутня. Не дивлячись на це, арешт на її майно із забороною відчуження державним виконавцем не скасовано та продовжує діяти, в той час як виконавче провадження закінчено та знищено. Наявність таких обтяжень порушує її конституційне право як співвласника та унеможливлює вільну реалізацію спадкових прав на частку квартири, яка належала її синові [PERSON] , померлому [INFO] . Вона намагалась вирішити питання в позасудовому порядку, однак у виконавчій службі їй повідомили, що зняти обтяження не можуть у зв`язку зі знищенням виконавчого провадження, в рамках якого такі обтяження було застосовано. Ухвалою суду від 28.01.2019 року позов прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач та її представник [PERSON] правом на участь в судовому засіданні не скористались, останній подав заяву про розгляд справи за його відсутності, пред`явлені вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні з підстав, викладених в позові. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час, місце слухання справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, не надав суду жодної заяви або клопотання, а також відзиву. Представник третьої особи Саксаганського відділу ДВС м. Кривий Ріг ГТУЮ в Дніпропетровській області в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Письмових пояснень у встановлений законом строку суду не надано.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом 28.04.2021 року, в якому просила суд стягувати із [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття. Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що 06 березня 2009 року сторони зареєстрували шлюб. Від фактичних шлюбних стосунків сторін у них народився син- [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач [PERSON] ухиляється від утримання дитини, регулярної матеріальної допомоги не надає. За даних обставин,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом 28.08.2018 року, в якому просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: мкр-н. Сонячний 11/70, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область. В обґрунтування\~предявлених вимог\~позивач зазначає,\~що відповідно\~до договору\~купівлі-продажу\~від 18.12.2014\~року вона\~є власником\~квартири №70\~в будинку\~№11\~на мкр-ні\~Сонячний в\~м.\~Кривому Розі.\~В квартирі\~значиться зареєстрованим\~місце проживання\~її,\~неповнолітньої доньки\~[PERSON],\~та [PERSON]\~ її\~знайомого,\~який раніше\~був членом\~її сімї.\~Вона планувала\~створити з\~ним сімю,\~зареєструвавши його\~в квартирі\~в 2016\~році.\~До травня\~2017\~року відповідач\~проживав з\~нею в\~житловому приміщенні,\~а потім\~добровільно залишив\~квартиру,\~обравши собі\~інше місце\~для проживання.\~ Після\~того вони\~більше не\~бачились,\~не спілкувались,\~дійсне місце\~його проживання\~їй не\~відоме.\~У звязку з чим вона як власник не може в повній мірі користуватись, розпоряджатись своїм майном на власний розсуд, а оплата комунальних послуг за відповідача є для нею непомірною. Ухвалою суду від 08.11.2018 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач правом на участь в судовому засіданні не скористалася, подавши заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час, місце слухання справи повідомлявся належним чином. Про поважність причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не подав. Представник третьої особи [PERSON] до суду не зявилась, через канцелярію суду 03.12.2018 року надала заяву, в якій просить розглянути позов за її відсутності та прийняти рішення на розсуд суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на майно у порядку спадкування. В обґрунтування свого позову позивач посилається на те, що 07 травня 2003 року помер її чоловік [PERSON]. Після його смерті залишилося спадкове майно у вигляді домоволодіння, розташованого за адресою: вул. Красноармійська буд. 2-б м. Старобільськ Луганської області, який належав померлому на підставі договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки № 395 від 07.04.1967 року, засвідченого Старобільською державною нотаріальною конторою. Після смерті [PERSON], спадкоємцями першої черги за законом на підставі ст. 1261 ЦК України є вона, дружина померлого та їхні діти відповідачі по справі, [PERSON] та [PERSON], які на прийняття спадщини після смерті батька не претендують. Вона з синами фактично прийняли спадщину після смерті чоловіка, тому що постійно і на момент його смерті мешкали разом з ним, разом вели спільне господарство та поховали його. На теперішній час їй необхідно узаконити свої права на спадкове майно, яке залишилося після смерті чоловіка. Оформити спадщину в нотаріальній конторі вона не може, оскільки відсутні оригінали правовстановлюючих документів, до того ж нею пропущений строк звернення з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори. У звязку з цим, позивач була змушена звернутися до суду з даним позовом. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, в своїй заяві просила суд розглянути справу без її участі. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. В судове засідання відповідачі [PERSON], [PERSON] не зявилися. Від них надійшла заява, в якій вони просили розглянути справу без їх участі. Позовні вимоги визнали в повному обсязі. У звязку з вищевикладеним та беручи до уваги, що відповідачі цілком визнали позовні вимоги позивача та не заперечували проти їх задоволення, та те, що визнання позову відповідачами не суперечить закону і не порушує права і свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 30липня 2010 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Рожнятівського районного управління юстиції, посилаючись на те, що спільне подружнє життя у них не склалося, через зловживання відповідачем алкогольними напоями в сім»ї виникають сварки та скандали, вважає, що надалі підтримувати сімейні відносини немає сенсу, а тому просить позов задовольнити. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі, пояснила, що наданий судом термін на примирення не дав позитивного результату, відповідач не змінив свого відношення до сім»ї, переконана, що сімейні відносини зберегти неможливо, проживати з відповідачем не бажає, спір матеріального характеру відсутній, а тому просить шлюб розірвати. За домовленістю із відповідачем дитина залишиться проживати із матір'ю. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, проти розірвання шлюбу заперечив, пояснив, що має намір зберегти сім»ю. Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив такі факти: Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Рожнятівського районного управління юстиції у Тернопільській області, [PERSON], [INFO], та [PERSON], зареєстрували шлюб 30 липня 2010 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Рожнятівського районного управління юстиції Івано-Франківської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 36. Під час перебування у шлюбі у сторін народився син [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 14 січня 2011 року. 20 серпня 2014 року за клопотанням відповідача Підволочиським районним судом сторонам надано термін для примирення та збереження сім»ї 1 місяць. Однак, як вбачається з пояснень позивача наданий термін не приніс позитивного результату, сімейні відносини не змінились. За вказаних обставин судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є таким, що суперечить їх інтересам, тому відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, шлюб підлягає до розірвання. За згодою сторін після розірвання шлюбу дитина залишається проживати з матір»ю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування свого позову посилається на те, що з відповідачем за даним позовом вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 08.09.2007 року, від даного шлюбу мають одну неповнолітню дитину сина [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з нею та знаходиться на її повному утриманні. Рішенням Старобільського районного суду Луганської області від 25.11.2019 року, шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, у зв`язку з чим просила суд винести рішення, яким стягнути з відповідача на її користь аліментні платежі на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позову та до його повноліття. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, до початку судового засідання представник позивача [PERSON] надав заяву, у якій повністю підтримує позовні вимоги та просить суд розглянути справу за його відсутності та за відсутності позивача. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного: Згідно ч.2 ст.51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в долі від доходу його матері чи батька або у твердій грошовій сумі, та оскільки відповідач [PERSON] є батьком неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , добровільної допомоги на його утримання не надає, домовленості між позивачкою і відповідачем про спосіб виконання відповідачем обов`язку по утриманню дитини не досягнуто, у зв`язку з чим суд вважає позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно - законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд вважає за необхідне, стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць - допустити до негайного виконання. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір в дохід держави в розмірі 840 гривень 80 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей. Вказала, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від спільного проживання в сім'ї народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO], та донька [PERSON], [INFO]. На даний час сторони разом не проживають, шлюб між ними розірвано. Діти проживають з позивачем і перебувають на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, постійного місця роботи не має. Тому позивач вимушена звернутись в суд з даним позовом і просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі по 800 гривень на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття. В судовому засіданні позивач [PERSON] зменшила позовні вимоги і просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 450 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з 22.03.2016 року, до досягнення дітьми повноліття. Відповідач змінені позовні вимоги визнав. Не заперечував проти їх задоволення. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши надані документи, суд вважає, що змінені позовні вимоги підлягають до задоволення. Із наданих документів встановлено, що [PERSON] дійсно являється батьком[PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Відповідно ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Враховуючи ту обставину, що відповідач змінені позовні вимоги визнав, являється працездатним, однак не надає позивачеві матеріальної допомоги на утримання дітей, постійного місця роботи не має, має мінливий заробіток, тому суд має підстави для задоволення заявлених вимог і визначає розмір аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі по 450 гривень щомісячно на кожну дитину, враховуючи вік дітей, які потребують значних матеріальних витрат та встановлений мінімальний розмір аліментів на одну дитину відповідного віку, відповідно до ст.182 Сімейного Кодексу України. Поскільки при подачі позовної заяви позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», суд в порядку ст.88 ЦПК України має підстави стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 551 гривня 20 копійок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом від 08 лютого 2018 року, в якому просить розірвати шлюб, укладений нею з відповідачем, зареєстрований 07 вересня 2007 року у Відділі РАЦС Люботинського міського управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 130. В обґрунтування заявленого позову [PERSON] вказувала, що з чоловіком сімейні відносини припинені з квітня 2016 року через різні погляди на життя та взаємовідносини в сім'ї. Від тоді вони не ведуть спільного господарства, а їх спільна донька [PERSON], [INFO], залишилась проживати разом з нею. Збереження сім'ї, на думку позивача, неможливе. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, але подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та за відсутності відповідача в заочному порядку, вказувала, що позов підтримує в повному обсязі та просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, але в судове засідання не зявився без поважних на то причин та відзив на позов не подав. Заяву про відкладення розгляду справи до суду відповідач не подавав. Тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Сторони перебувають у шлюбі з 07 вересня 2007 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб 1-ВЛ № 069173, виданим 07 вересня 2007 року відділом РАЦС Люботинського міського управління юстиції у Харківській області. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку, [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серія 1-ВЛ № 107480, виданого 19 березня 2008 року відділом РАЦС Люботинського міського управління юстиції у Харківській області. В квітні 2016 року сімейно-шлюбні відносини між сторонами припинились і відтоді носять формальний характер через відсутність бажання перебувати у шлюбі, спільне господарство вони не ведуть та проживають окремо один від одного. Сім'я розпалась через різні погляди у кожного з подружжя на життя та взаємовідносини в сім'ї, що призвело до взаємного відчуження і втрати ними почуття кохання. Примирятися позивач не бажає і наголошує на розірванні шлюбу. Намір позивача розірвати шлюб є остаточним та не суперечить його інтересам. За таких обставин суд вважає,що шлюб між сторонами необхідно розірвати, тому задовольняє позов в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом від 26 грудня 2017 року, в якому просить розірвати шлюб, укладений нею з відповідачем, зареєстрований 22 червня 2017 року у Білоцерківському міськрайонному відділі державної РАЦС Головного територіального управління юстиції у Київський області, актовий запис № 657, та відновити її дошлюбне прізвище «Близнюк». В обґрунтування заявленого позову [PERSON] вказувала, що з чоловіком сімейні відносини вона не підтримує і вже понад два місяці проживає окремо через постійні сварки, образи і приниження, які виникали на ґрунті життєвих і побутових проблем. Збереження сім'ї, на думку позивача, неможливе, оскільки подальше спільне проживання суперечить її інтересам та навіть є для неї шкідливим. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, але подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та за відсутності відповідача в заочному порядку, вказувала, що позов підтримує в повному обсязі та просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, але в судове засідання не зявився без поважних на то причин та відзив на позов не подав. Заяву про відкладення розгляду справи до суду відповідач не подавав. Тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Згідно з свідоцтвом про шлюб І-ОК № 220606, Білоцерківським міськрайонним відділом державної РАЦС Головного територіального управління юстиції у Київський області 22 червня 2017 року був зареєстрований шлюб, укладений між чоловіком - [PERSON], [INFO], і жінкою [PERSON], [INFO], якій після державної реєстрації шлюбу присвоєне спільне прізвище «Джафарова». Від даного шлюбу у сторін спільних дітей немає. В серпні 2017 року сімейно-шлюбні відносини між сторонами припинились і відтоді носять формальний характер через відсутність бажання перебувати у шлюбі, спільне господарство вони не ведуть та проживають окремо один від одного. Сім'я розпалась через постійні сварки, які виникали на ґрунті життєвих і побутових проблем, під час яких відповідач висловлював образи на адресу позивача. Сторони втратили почуття кохання, що призвело до взаємного відчуження. Примирятися позивач не бажає і наголошує на розірванні шлюбу. Намір позивача розірвати шлюб є остаточним та не суперечить його інтересам. За таких обставин суд вважає,що шлюб між сторонами необхідно розірвати, тому задовольняє позов в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом відносно себе та неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] та просить визначити порядок користування квартирою № 73 по вул.. Гвардійців Широнінців, 60 в м. Харкові та виділити їй та неповнолітньому сину на належні їй 3/10 частини та її сину 1/5 частину спірної квартири приміщення кімнату літ 9 з лоджією, житловою площею 15,5 кв.м.. Приміщення кімнату літ. 5 площею 12,9 кв.м., коридор літ. 1 площею 10; 2,1 кв.м., кухню літ. 4 площею 6 кв.м., туалет літ. 8 площею 1,2 кв.м., ванну кімнату літ. 3 площею 2, 1 кв.м., вбудовані шафи площею 04, 04, 1,8 кв.м. залишити в загальному користуванні. Відповідачу просить виділити кімнату літ.8 площею 12,1 кв.м. В обґрунтування посилається на те, що їй на праві власності належить 1/5 частина спірної квартири на підставі рішення Московського райсуду м. Харкова від 02.04.2015 року, [PERSON] на підставі цього ж рішення належить 1/10 частина квартири, [PERSON] 1/5 частина. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину після померлого 25.05.2014 року [PERSON] на належні йому 3/10 частини спірної квартири спадщину отримали в рівних частках [PERSON], [PERSON] та [PERSON], тобто по 1/10 частині кожний . Так як між ними виникають спори про порядок користування квартирою, позивач просить визначити порядок користування. Відповідач [PERSON] проти позову не заперечує. Відповідач [PERSON] про час розгляду повідомлений належним чином, в судове засідання не з*явився, причини неявки суду не повідомив. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. Як було встановлено судом, квартира [ADDRESS] належить на праві власності позивачу [PERSON] 1/5 частина на підставі рішення Московського райсуду м. Харкова від 02.04.2015 року, [PERSON] на підставі цього ж рішення належить 1/10 частина квартири, [PERSON] 1/5 частина. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину після померлого 25.05.2014 року [PERSON] на належні йому 3/10 частини спірної квартири спадщину отримали в рівних частках [PERSON], [PERSON] та [PERSON], тобто по 1/10 частині кожний. Таким чином позивачу належить на праві власності 3/10 частини квартири, її неповнолітньому сину належить на праві власності 1/5 частина квартири, а всього позивачу та її неповнолітньому сину належить 5/10 частин спірної квартири. Згідно з технічним паспортом, квартира ізольована, трикімнатна та складається із житлової кімнату літ. 5 площею 12, 9 кв.м., літ. 8 площею 12, 1 кв.м., літ. 9 площею 15,5 кв.м., коридор літ. 1 площею 10; 2,1 кв.м., кухня літ. 4 площею 6 кв.м., туалет літ. 8 площею 1,2 кв.м., ванна кімната літ. 3 площею 2, 1 кв.м., вбудовані шафи площею 04, 04, 1,8 кв.м. Всі житлові кімнати ізольовані. Задовольняючи позовні вимоги, суд виходить з того, що права позивача не порушаються, так як остання не заперечую проти надання їй в користування кімнати площею 15,5 кв.м., що менше чим приходиться на її частку. В частині позовних вимог про виділення в користування [PERSON] кімнати площею 12,1 кв. м. суд відмовляє, так як останній з таким позовом до суду не звертався

Outcome: partial