Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON], третя особа - [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, посилаючись на те, що позивач є рідною дочкою відповідача, 16.12.2004 року шлюб між батьком та матір'ю позивача було розірвано. 16 серпня 2014 року позивачка поступила на навчання до медичного університету імені О.о. Богомольця. Позивачка потребує матеріальної допомоги з боку відповідача. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання не надає. Тому вона просить суд стягнути з нього аліменти, у зв'язку із навчанням в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісяця, починаючи від дня пред'явлення позову до суду до досягнення двадцяти трьох років. В судовому засіданні позивачка просила позов задовольнити, стягнути з відповідача аліменти в розмірі ? частину з усіх доходів щомісяця. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, просив суд стягнути аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1200 гривень, оскільки він не працює і стягнення аліментів з частини його заробітку може негативно відобразитися на правах на забезпечення іншої його дитини. Третя особа в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі, просила суд його задовольнити. Суд, заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], яка на даний час навчається в медичному університеті імені О.О. Богомольця на денній формі навчання, на контрактній основі, що підтверджується відповідною довідкою. Своїх прибутків позивачка не має, ніде не працює. Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно з частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] має ще двох неповнолітніх дітей, не працює, має на утриманні непрацездатну матір. Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1200 грн. щомісячно. Суд вважає, що розмір аліментів, які визначив суд є цілком можливим для сплати відповідачем та відповідає його матеріальному стану. Строк стягнення аліментів з відповідача суд зазначає саме з 26.02.2015 року, тобто з дати подачі позову до суду. Відповідно до ст. 199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає донька, син, а також самі донька, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами ( розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо). Відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з Відповідача на користь держави.

Outcome: partial