Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача АТ «Перший Український Міжнародний Банк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору:\~приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., приватний виконавець виконавчого округу Кіровоградської області Юхименко О.Л. про визнання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Н.С. від 05.08.2019 року, зареєстрованого в реєстрі за № 17587, таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою суду від 08.12.2020 відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання (а.с.18). 05.01.2021 на адресу суду від позивача надійшла заява про застосування строку позовної давності (а.с.28). Ухвалою суду від 04.02.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду (а.с.50-51). Позивач у судове засідання не з`явилася, надала клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просила його задовольнити. Крім того, відмовилась від свого клопотання про застосування строку позовної давності (а.с. 48). Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзив не подав (а.с. 60). Третя особа, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. у судове засідання не з`явилася, надала клопотання про розгляд справи без її участі (а.с. 45). Третя особа, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Юхименко О.Л., у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином (а.с. 58). Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що 17.12.2010 між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, та остання змінила прізвище на [PERSON] (а.с.10). Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 02.10.2015, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 11). Відповідно до свідоцтва про шлюб, 21.07.2018 уклладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] , і остання змінила прізвище на [PERSON] (а.с. 12). Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. вчинено виконавчий напис № 17587 про стягнення з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованості у сумі 19 238,43 грн. Вказане підтверджується постановою приватного виконавеця виконавчого округу м. Києва Юхименко О.Л. про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника [PERSON] (а.с. 7). Копії документів, на підставі яких був вчинений вищезазначений виконавчий напис, не були предметом дослідження судом, оскільки не надані приватним нотаріусом. Згідно зі\~ст. 18 ЦК України\~нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Відповідно до\~ст. 87 Закону України «Про нотаріат»\~для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. За приписами\~ст. 88 цього Закону, нотаріуси вчиняють виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Виконавчий напис пред`явлено на примусове виконання до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Юхименко О.Л. За змістом статей 12 та 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі статтею 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Отже, з урахуванням принципу диспозитивності цивільного судочинства та беручи до уваги саме обов`язок сторін довести ті обставини на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, суд розглядає справу за наявними у ній доказами. Відповідно до п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Правова позиція Верховного Суду України справі за № 6-887цс17: З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Матеріали справи не містять відомостей про те, що нотаріусом при вчиненні виконавчого напису з`ясовані всі обставини заборгованість, крім того не вбачається чи отримував нотаріус від позивача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його погашення. Посилання на заборгованість в сумі 19238,43 грн., яку нарахував нотаріус, не підтверджена належними доказами. Приймаючи до уваги вище наведені факти, у суду є всі підстави вважати, що на час вчинення виконавчого напису безспірність заборгованості за кредитом не була встановлена. Зазначена обставина є однією із підстав для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, а тому суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства та він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути на користь позивача судовий збір в сумі 840 гривні 80 копійок.

Outcome: approved