Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. Свою заяву обґрунтовує тим, що 30 вересня 1997 року помер її чоловік, [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина до складу якої входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по вул. Будівельна, 11-а, с. Ярешки, Баришівського району, Київської області. 19 березня 2016 року позивач [PERSON] звернулася до Баришівської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка [PERSON], де було зареєстровано спадкову справу. Крім позивача в той же день до нотаріальної контори звернулися її діти: [PERSON] та [PERSON] з заявами про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON], які на спадковий житловий будинок не претендують. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок позивачу було відмовлено за відсутності реєстрації документів про право власності та запропоновано звернутись до суду. Позивач [PERSON] просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок загальною площею 78,4 кв. м. з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по вул. Будівельна, 11-а, с. Ярешки, Баришівського району, Київської області. В судове засідання на розгляд справи представник позивача [PERSON] не зявилася, подала через канцелярію суду клопотання, в якому вказала, що позовну заяву [PERSON] підтримує в повному обсязі, просить суд задовольнити та розглядати справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання на розгляд справи не зявився, подав через канцелярію суду клопотання про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги визнає в повному обсязі. На спадковий житловий будинок, який залишився після смерті його батька, [PERSON] не претендує та не заперечує проти того, щоб даний будинок був оформлений на імя його матері [PERSON]. З рішенням суду буде згоден. Відповідач [PERSON] у судове засідання на розгляд справи не зявився, подав через канцелярію суду клопотання про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги визнає в повному обсязі. На спадковий житловий будинок, який залишився після смерті його батька, [PERSON] не претендує та не заперечує проти того, щоб даний будинок був оформлений на імя його матері [PERSON]. З рішенням суду буде згоден. Оскільки сторони в судове засідання не зявилися, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд вважає, що заявлений позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань. Судом встановлено, що 30 вересня 1997 рокуу віці 41 р. помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-БК №042290 від 02 жовтня 1997 року (а.с. 14). В день смерті [PERSON] відкрилася спадщина на все належне йому майно, зокрема на житловий будинок загальною площею 78,4 кв. м. з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по вул. Будівельна, 11-а, с. Ярешки, Баришівського району, Київської області. [PERSON] ніякого розпорядження (заповіту) стосовно свого спадкового майна за життя не зробив. Спадкоємцями [PERSON] є його діти [PERSON] та [PERSON], а також його дружина [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с. 9, 12) та свідоцтвом про одруження (а.с. 13). Зі спадкової справи №116/2016 до майна померлого 30 вересня 1997 року [PERSON]вбачається, що 19 березня 2016 року позивач [PERSON] звернулася до Баришівської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті свого чоловіка [PERSON](а.с. 54), та отримала витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 19 березня 2016 року (а.с. 59). 19 березня 2016 року до нотаріальної контори звернулися [PERSON] та [PERSON] з заявами про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] (а.с. 55, 56). Здійснюючи своє право на спадщину за законом, під час оформлення спадщини позивачу [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, який належав [PERSON] згідно договору купівлі-продажу житлового будинку від 01 липня 1995 року в звязку з тим, що право власності на вищезгаданий житловий будинок за покійним не зареєстровано у відповідності до вимог законодавства України, про що державним нотаріусом [PERSON] було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 03 листопада 2017 року (а.с. 28). 15 листопада 2017 року відповідачі [PERSON] та [PERSON] подали до суду клопотання вказали, що на спадковий житловий будинок, який залишився після смерті їх батька, [PERSON]не претендують (а.с. 40, 41). Згідно технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, що розташований за адресою: вул. Будівельна, 11-а, с. Ярешки, Баришівський район, Київська область, житловий будинок побудований в 1986 році, загальною площею 78,4 кв. м.. (а.с. 16-20). Відповідно до п. 1 ч. 1\~ст. 549 ЦК УРСР\~визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивач [PERSON] на підставі ст. 549 ЦК УРСР фактично прийняла спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON], так як проживала зі спадкодавцем однією сімєю та вела з ним спільне господарство. Таким чином, підсумовуючи викладене, беручи до уваги неможливість оформлення спадкових прав у встановленому законом порядку, враховуючи визнання відповідачами позову, що не суперечить закону, не порушує законних прав чи інтересів інших осіб, суд вважає, що позов слід задовольнити. Згідно ч. 2 ст. 88 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Як вбачається з матеріалів справи, позивач [PERSON], віднесена до 2 категорії постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи (а.с. 1), звернулася до суду з позовом про визнання права власності на житловий будинок, яка згідно Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] також віднесені до 2 категорії постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується посвідченнями (а.с. 8, 11). Відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються громадяни, віднесені до 1 та 2 категорій постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи. А тому, відповідно до ч. 2 ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне компенсувати судові витрати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Встановлене судом підтверджується: - ксерокопією паспорта [PERSON], серії СК №627887 від 25 липня 1997 року; - ксерокопією паспорта [PERSON], серії СМ №209767 від 29 січня 2000 року; - ксерокопією свідоцтва про народження [PERSON] від 20 вересня 1983 року; - ксерокопією паспорта [PERSON], серії СН №779951 від 10 квітня 1998 року; - ксерокопією свідоцтва про народження [PERSON]; - ксерокопією свідоцтва про одруження від 14 квітня 1979 року; - ксерокопією свідоцтва про смерть серії І-БК №042290 від 02 жовтня 1997 року; - ксерокопією договору купівлі-продажу житлового будинку від 01 липня 1995 року; - ксерокопією технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, що розташований за адресою: вул. Будівельна, 11-а, с. Ярешки, Баришівський район, Київська область; - ксерокопією витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 19 березня 2016 року; - постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 03 листопада 2017 року; - ксерокопією спадкової справи №116/2016 до майна померлого 30 вересня 1997 року [PERSON]; - ксерокопією довіреності; - іншими матеріалами справи.

Outcome: approved