Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення з останнього аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], у розмірі 1/3 частини з усіх видів його доходу щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, та про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дружини [PERSON], у розмірі 1/6 частини з усіх видів доходів відповідача щомісячно, до досягнення сином трирічного віку. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 11.02.2015 року вона перебуває з відповідачем [PERSON] у шлюбі, який зареєстровано відділом ДРАЦС по місту Новомосковську реєстраційної служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, про що складено відповідний актовий запис за № 30. Від шлюбу вони мають малолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. У серпні 2015 року, коли вона перебувала на 6-му місяці вагітності, відповідач поїхав відвідати своїх батьків до Київської області, та до даного часу, не пояснюючи причин, не повернувся. Виходячи з даної ситуації, за ініціативи відповідача, з вищезазначеного періоду часу, вони припинили з ним спільне проживання і ведення спільного господарства та бюджету. Відповідач жодного разу не бачив свого сина від народження, спілкуватися не бажає. Дитина перебуває повністю на її утриманні. До досягнення сином повноліття відповідач у добровільному порядку сплачувати аліменти на його утримання відмовляється. Всупереч статті 180 СК України будь-якої матеріальної допомоги своїй неповнолітній дитині відповідач не надає. Крім сина вона має на своєму утриманні іще неповнолітню доньку від першого шлюбу [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що її матеріальне становище є тяжким, так як на її утриманні перебувають двоє малолітніх дітей. Даними, що стосуються працевлаштування відповідача, вона не володіє, так як він проживає у іншій місцевості, але при цьому відповідач є чоловіком працездатного віку, дітей та непрацездатних членів сім'ї на своєму утриманні не має. Позивач у судове засідання не з'явилася, але подала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, при цьому позивач змінила свої вимоги в частині розміру їх стягнення, тобто просить стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі не 1/3, а 1/4 частини усіх видів доходу відповідача, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Відповідача допитано у судовому засіданні Богуславського районного суду Київської області, в зв'язку з чим на адресу Томаківського районного суду надійшли відповідні матеріали по виконанню судового доручення щодо допиту відповідача [PERSON] З даних матеріалів суд вбачає, що відповідач не заперечує проти розгляду справи за його відсутності, при цьому зазначив, що позов визнає частково, а саме не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини в розмірі ? частини, а проти стягнення аліментів на утримання дружини заперечує, мотивуючи тим, що на даний час не працевлаштований. Відповідно до ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, так як знайшов своє підтвердження: копією свідоцтва про шлюб, виданого 11.02.2015 р. відділом ДРАЦС по місту Новомосковську реєстраційної служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, про що складено відповідний актовий запис за № 30, з якого вбачається, що сторони у справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 11.02.2015 року; копією свідоцтва про народження серії 1-КИ № 572153, виданого виконкомом Вищетарасівської сільскої ради Томаківського району, з якого вбачається, що [PERSON] [INFO] та його батьками дійсно є сторони у справі; копією свідоцтва про народження серії 1-КИ № 320913, виданого Вищетарасівською сільською радою Томаківського району, з якого вбачається, що [PERSON] [INFO], тобто також є малолітньою дитиною позивача. Вищевказані малолітні діти перебувають повністю на утриманні позивача, що підтверджується доданими до матеріалів справи довідками, наданими Вищетарасівською сільською радою Томаківського району від 09.02.2016 р. за вих. № № 88, 89. Відповідач зобов?язаний надавати матеріальну допомогу на утримання дітей, але добровільно цього не робить. Відповідно до ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дітей (аліменти) присуджуються у частці від доходу їх батька, або у твердій грошовій сумі. Статтею 191 СК України передбачено стягнення аліментів від дня пред'явлення позову, а тому аліменти на утримання малолітньої дитини підлягають стягненню з 15.02.2016 року. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що відповідач інших дітей не має, окрім малолітнього сина [PERSON] [INFO]. Відповідно до ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Позивач наполягає на задоволенні уточнених позовних вимог у повному обсязі та стверджує, що відповідач матеріальної допомоги не надає. Вона на даний час не працює, так як займається доглядом за дитиною до трьох років. Тому наполягає на визначеному нею розмірі аліментів, а саме на стягненні з відповідача на її користь та на її утримання аліментів у розмірі 1/6 частини з усіх видів доходів відповідача щомісячно, до досягнення сином трирічного віку. Ці обставини встановлені судом, підтверджені доказами, що є у справі, відповідач не надав суду належних доказів щодо своїх заперечень проти позовних вимог в частині стягнення аліментів на утримання дружини. Таким чином, позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини підлягають задоволенню і суд, виходячи з принципів розумності та справедливості, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дружини у вищевказаному розмірі. \~ Відповідно до ч. ч. 2, 6\~ст. 84 СК України\~\~дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років і в разі розірвання шлюбу. Відповідно до вимог\~ст. 75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст.192 Сімейного Кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану. Відповідно до ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Згідно ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтуєтъся на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослiдженнi наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Згідно з п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України судовий збір на користь держави слід стягнути з відповідача у справі, у розмірі передбаченому ст. 4 Закону України «Про судовий збір». На підставі викладеного та

Outcome: approved