Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом 06.06.2017 року, в якому просила суд стягувати із відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання їх малолітньої дитини сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня предявлення позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування предявлених\~ вимог вказала, що під час перебування з [PERSON] в шлюбі 26.01.2012 року у них народився син [PERSON]. Після припинення між сторонами шлюбних відносин син залишився проживати з нею та перебуває на її утриманні, матеріальну допомогу на дитину відповідач в добровільному порядку не надає, хоча має стабільний заробіток та офіційно працює офіцером обліку особового складу ВЧ-3011. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, однак подала заяву про розгляд справи за її відсутності, предявлені вимоги підтримала. Із змінами в законодавстві ознайомлена, просила суд стягувати аліменти з урахуванням положень ст.182 СК України в редакції, діючій на момент ухвалення рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, згідно заяви просив суд справу розглядати за його відсутності, предявлені вимоги визнав. Не заперечував проти стягнення аліментів в заявленому позивачем розмірі з урахуванням змін в законодавстві, які набрали чинності 08.07.2017 року. За даних обставин суд вважає за можливе справу розглянути за відсутності сторін, з урахуванням поданих ними клопотань. Суд,\~дослідивши\~ письмові докази по справі, враховуючи позицію сторін та визнання відповідачем позову, приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що в період перебування сторін в шлюбі, офіційно зареєстрованому 22.07.2011 року Центрально-Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції в Дніпропетровській області, актовий запис № 419 (а.с.7), у них народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом серії І-КИ № 378471 від 01.02.2012 року (а.с.8). Згідно довідки ЖБК «Рассвет-11» (а.с.9), [PERSON] значиться зареєстрованим разом з матірю [PERSON] за адресою: вул. Співдружності 108/56, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область. Як вказувала позивач, що визнано відповідача, після припинення між сторонами шлюбних відносин, син залишився проживати з [PERSON] Одним із основних прав дитини є право на утримання (ст.8 Закону України «Про охорону дитинства»), яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття і закріплене у ст.180 СК України, ст.27 Конвенції про права дитини. Згідно ст.ст.141,180 СК України, батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька. Як слідує з положень ч.2 ст.180, ч.1 ст.183,\~ ч.1 ст.191 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються від дня пред'явлення позову у частці від доходу її матері, батька і/або у твердій грошовій сумі, при цьому частка заробітку (доходу), яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ст.ст.141,180 СК України, батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших майнових представників дитини, разом з якими проживає дитина. 08.07.2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» № 102 від 08.06.2017 року, яким внесено зміни до ч.2 ст.182 СК України, відповідно до якої розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони помякшують або скасовують відповідальність особи. Як визначено в ч.3 ст.2 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Положення вказаних норм деталізовано в ч.4 ст.2 ЦПК України, згідно з якою закон, який встановлює нові обовязки, скасовує чи звужує права, належні учасникам процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі. Враховуючи те, що Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» № 102 від 08.06.2017 року, яким збільшено розмір аліментів, хоча і відповідає інтересам дітей, покращуючи їх матеріальне становище, однак тим самим погіршує становище платника аліментів, обсяг аліментних зобовязань якого відповідно збільшується, а тому при вирішенні питання про розмір аліментів суд виходить з відсутності у Закону зворотної дії в часі. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За даних обставин, враховуючи визнання відповідачем позову, що не суперечить закону та не порушує права і свободи інших осіб, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог з урахуванням змін в діючому законодавстві на час ухвалення рішення, із стягненням з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання їх малолітньої дитини сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 08.07.2017 року і до досягнення дитиною повноліття, а аліменти за період з моменту звернення позивача до суду 06.06.2017 року по 08.07.2017 року стягнути в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Оскільки рішення ухвалюється на користь позивача, яка на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору,\~відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України судовий збір в розмірі 640 грн. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. В порядку п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, рішення суду в межах стягнення з відповідача суми аліментних платежів за один місяць допустити до негайного виконання.

Outcome: approved