Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу стягнення аліментів на утримання дитини, мотивуючи позов тим, що вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27.03.2010 року. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], яка знаходяться на утриманні та вихованні позивача. Позивач зазначила, що за останні пять років, їх сімя фактично розпалася, подальше спільне проживання, відновлення сімейних стосунків або збереження шлюбу є неможливим та суперечить їх інтересам та інтересам їх дитини. Причиною того стало те, що відповідач зловживає спиртними напоями, що негативно впливає на розвиток їх доньки. Зазначила, що вони проживають окремо відносин не підтримують. Шлюб існує лише формально, а тому просить шлюб розірвати. Оскільки, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, тому позивач просить щомісячно стягувати з нього аліменти в її користь на утримання доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1\\4 частки усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення нею повноліття. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, однак згідно заяви просила розглянути справу без її участі та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] до суду не зявився, однак подав заяву в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Перевіривши матеріали справи, з'ясувавши повно і всебічно обставини, на які позивач посилалася, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає позов задовольнити, виходячи з наступного. В силу ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. В судовому засіданні достовірно встановлено, що між сторонами припинилися шлюбні відносини, і сімя фактично перестала існувати, що дає для суду підстави вважати, що припинення шлюбних відносин між сторонами носить не тимчасовий, а постійний характер, що унеможливлює їх примирення. За таких обставин, у суду немає підстав для вжиття заходів для примирення подружжя, оскільки це буде суперечити моральним засадам суспільства і інтересам подружжя, а тому відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України такий шлюб розривається судом. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії I-ФМ № 063677 від 27.03.2010 року, сторони зареєстрували шлюб 27 березня 2010 року у виконкомі Четфалвівської сільської ради, Закарпатської області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 01. Подружжя від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], яка знаходяться на повному утриманні та вихованні позивачки. Встановлено, що відповідач в добровільному порядку допомогу на утримання доньки не надає. Ст. 183 СК України передбачено, що частка заробітку, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Позовні вимоги про стягнення аліментів з батька дитини предявлено позивачкою в розмірі 1\\4 частки усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення нею повноліття. Визначення розміру аліментів у частці від заробітку позивачка мотивує тим, що відповідач має можливість виплачувати аліменти, оскільки офіційно працює в Благодійному фонді «Закарпатський центр економічного розвитку «Еган Еде». Таким чином, з огляду на обумовлені ст.183 СК України обставини розмір аліментів підлягає визначенню у частці від заробітку. При визначенні розміру аліментів підлягають врахуванню стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення (ч.1 ст.182 СК України). Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2 ст.182 СК України). Виконання передбачених ст. 150 СК України обовязків батьків щодо виховання та розвитку дитини, повязане з належним утриманням дитини, від якого залежить забезпечення умов для розвитку дитини, здоровою як фізично так і духовно. Тому, визначений на законодавчому рівні прожитковий мінімум для дитини певного віку має забезпечуватись насамперед батьками дитини. Враховуючи вищенаведене щодо стягування аліментів, суд вважає необхідним задовольнити позов та щомісячно стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки в розмірі 1\\4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму встановленого, для дитини відповідного віку і до досягнення нею повноліття, починаючи з дня подання заяви до суду. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову, що відповідає вимогам закріпленим ч. 1 ст. 191 СК України. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Судові витрати по справі відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК слід стягнути з відповідача на користь позивача. Крім того, приймаючи до уваги, що позивач при предявленні позову щодо вимоги про стягнення аліментів, була звільнений від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір, на виконання вимог ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в користь держави судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп..

Outcome: approved