Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідачів [PERSON] та [PERSON] , де третя особа на стороні позивача, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Грушівська сільська рада Тячівського району Закарпатської області про визнання відповідачів [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право на користування житловим будинком [ADDRESS] . Свої вимоги позивач мотивує тим, що на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно вона являється власником житлового будинку з надвірними спорудами [ADDRESS] . Її син [PERSON] та внучка [PERSON] зареєстрована в даному будинку. Однак, після одруження син [PERSON] у 1997 році перейшов з дружиною проживати до власного будинку в [ADDRESS] . Внучка [PERSON] також з часу свого народження проваживає у будинку своїх батьків [ADDRESS] . Вже більше 20 років син [PERSON] та внучка [PERSON] не проживають у цьому будинку, не сплачують комунальні платежі, в утриманні житла участі не беруть та їх особистих речей в будинку немає. Добровільно зняти себе з реєстраційного обліку відповідачі не бажають. На даний час реєстрація місця проживання відповідачів перешкоджає позивачу розпоряджатися належним їй будинком та отримувати субсидію. Оскільки відповідачі [PERSON] та [PERSON] не проживають у будинку позивача більше 20 років, не оплачують комунальних послуг та не несуть витрат по утриманню будинку, просить позбавити їх права користування житловим будинком [ADDRESS] . Позивачка [PERSON] та її представник - адвокат Мацола А.В. в судовому засіданні вимоги позову підтримали та просять позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися повторно з невідомої суду причини, хоч належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, а тому, суд на підставі ст. 223 ЦПК України справу розглянув у їх відсутності на підставі письмових доказів, що є у матеріалах справи. Представник третьої особи на стороні позивача, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Грушівської сільськоїради Тячівського району Закарпатської області в судове засідання не з`явився з невідомої суду причини, хоч належним чином повідомений про час та місце розгляду, а тому суд розглянув справу у його відсутності на підставі письмових доказів, що є в матеріалах справи відповідно до ст. 223 ЦПК України. Заслухавши думку позивача [PERSON] та її представника - адвоката Мацоли А.В., покази свідків [PERSON] та [PERSON] , дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити, виходячи з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, позивач [PERSON] являється власником житлового будинку [ADDRESS] , який їй належить на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно за № 116 від 12 жовтня 2012 року, виданого на підставі рішення виконкому Грушівської сільської ради Тячівського району Закарпатської області від 28 серпня 2012 року (а.с. 7). Відповідачі [PERSON] та [PERSON] зареєстровані у належному позивачу житловому будинку, проте не проживають у ньому більше 20 років, що також підтверджено актами обстеження матеріально-побутових умов від 25 березня 2018 року та довідками виконкому Грушівської сільської ради Тячівського району, Закарпатської області від 25 березня 2019 року за № 487 (а.с. 9-12, ). Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні показали, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] не проживають у будинку позивача [ADDRESS] більше 20 років, не допомагають позивачу матеріально та тривалий час не відвідували позивачку. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 150 ЖК України власник житла має право користуватися ним на власний розсуд. У розумінні цієї статті, реєстрація відповідача у будинку позивача є перешкодою для користування і розпорядження своєю власністю на свій розсуд позивачем. Таке становище є порушенням конституційних прав позивача на право вільного розпоряджання своєю власністю. З матеріалів справи вбачається, що відповідачі являють сином та внучкою позивача, протягом двадцяти років не проживають у належному позивачу на праві власності житловому будинку [ADDRESS] . За таких обставин, відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України відповідачі [PERSON] та [PERSON] є такими, що втратили право користування вказаним житловим будинком. Враховуючи викладене та той факт, що відповідачі не проживають у належному позивачу житловому будинку понад двадцять років без поважних причин та вони втратили право на користування житловим будинком позивача, а тому, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення. У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідачів слід стягнути на користь позивача судові витрати в розмірі у сумі по 384, 20 гривень з кожного.

Outcome: approved