Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 15 серпня 1998 року між нею і відповідачем був укладений шлюб, який зареєстрований виконавчим комітетом Кисличуватської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області, актовий запис № 6. Позивач зазначає, що від шлюбу вони не мають неповнолітніх дітей. Одруження з відповідачем виявилося невдалим. Протягом сумісного життя дедалі частіше між нею та чоловіком виникали непорозуміння, що спричиняли повсякденні сварки навіть через незначні дрібниці, створюючи психологічно нездорову атмосферу в сім'ї, внаслідок чого їх подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити її інтересам. В зв'язку з цим, з червня 2015 року вона припинила з відповідачем шлюбні стосунки і перестала вести спільне господарство та спільне проживання. Примирення з відповідачем неможливе. Спроби збереження сім'ї вона вважає недоцільними, оскільки факт її існування лише формальний, тривалий час вона та чоловік проживають окремо своїм особистим життям. Спори щодо поділу спільного сумісного майна відсутні. Сторони подали до суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, при цьому позивач наполягає на позовних вимогах, авідповідач проти позову не заперечує. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони у даній справі перебувають у шлюбі з 15 серпня 1998 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], виданим виконкомом Кисличуватської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області, актовий запис № 6. Сторони не мають неповнолітніх дітей. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 СК України. Окрім того, частиною 8 ст. 235 ЦПК України передбачено, що у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Тому суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню, позивач наполягає на розірванні шлюбу та відповідач не заперечує, при цьому позивач не зазначила у заяві про бажання змінити прізвище на дошлюбне. Статтею 115 СК України передбачено, що документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі викладеного та

Outcome: approved