Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про те, що 17 квітня 2012 року зареєструвала шлюб з відповідачем по справі [PERSON] Від цього шлюбу мають двох дітей: дочку [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. Через постійні конфлікти, життя з відповідачем стало нестерпним, кожен з них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу не можливі. Шлюб існує формально, його подальше збереження суперечить її інтересам і не відповідає її дійсній волі, у звязку з чим бажає розірвати шлюб. По домовленістю між ними, діти залишаться проживати з нею. Спір щодо спільного майна відсутній. Шлюб розривають вперше. Примирення між ними неможливе і не виправить стан їх шлюбних відносин, оскільки вказані вище обставини продовжуються протягом тривалого часу, а спроби примирення в минулому не принесли жодних результатів. Таким чином просить суд не надавати їм строку для примирення, оскільки це лише погіршить стан її відносин з відповідачем по справі. Просить суд постановити рішення, яким шлюб між нею [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 17.04.2012 року в Городецькій сільській раді Уманського району Черкаської області, актовий запис № 3 розірвати. Стягнути з [PERSON] на її користь сплачений судовий збір у сумі 704 гривні 80 копійок. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, на адресу суду подала письмову заяву, у якій просить суд справу слухати у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обємі та просить суд позов задоволити. У разі неявки в судове засідання відповідача по справі, не заперечує проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений своєчасно, у відповідності до вимог чинного законодавства, але про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв чи клопотань до суду не надходило. На підставі вищевикладеного та відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі. Суд, дослідивши докази по справі встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Судом достовірно встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії 1-СР № 083193, виданого Городецькою сільською радою Уманського району Черкаської області, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб 17.04.2012 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис № 3. Прізвища після реєстрації шлюбу: чоловіка [PERSON], дружини [PERSON]. Від шлюбу позивач та відповідач по справі мають двох дітей, що підтверджується копіями свідоцтв про народження: серії І-СР № 140034, виданого Городецькою сільською радою Уманського району Черкаської області, [PERSON], 01.01.2012 року та серії І-СР № 188223, виданого виконавчим комітетом Городецької сільської ради Уманського району Черкаської області, [PERSON], [INFO] (а.с. 9, 10), які після розірвання шлюбу залишаться проживати з матірю, згідно усної домовленості між сторонами по справі. На цей час сторони у справі не проживають однією сім'єю та не ведуть спільного господарства. Статтею 56 Сімейного кодексу України\~визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Суд виходить з того, що вжиття заходів щодо збереження сімї у цьому випадку не може дати позитивного результату, оскільки подальше спільне життя подружжя неможливе та є таким, що суперечило б інтересам сторін у справі та їх дітей, враховуючи обставини, що склалися у вказаному випадку, у звязку із чим позовні вимоги підлягають задоволенню. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач у своєму позові не ставить питання про зміну прізвища, суд вважає, що після розірвання шлюбу, останній необхідно залишити прізвище «Матійко». Згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved