Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина та додаткових витрат на його утримання. Посилається на те, що з 2010 року вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 06 квітня 2015 року. Від спільного проживання з відповідачем у них народився 05.01.2012 року син [PERSON]. Після розлучення, дитина проживає з нею у квартирі яку вона винаймає та знаходиться на її утриманні. Відповідач виконує свій батьківський обовязок по утриманню дитини нерегулярно, не бере участі у додаткових витратах, які потребує дитина у звязку з хворобою. Зазначає, що син перебуває на диспансерному обліку у кардіоревматолога та дерматовенеролога, потребує щорічного обстеження та лікування. У звязку з цими хворобами, потребує спеціальної дієти, заснованої на екологічно чистих продуктах, що потребує додаткових витрат на його харчування. Крім цього, син відвідує платні гуртки англійської мови та хореографії, на що теж необхідні додаткові витрати. Позивач зазначає, що відповідач інших дітей на утриманні немає, а також немає на утриманні непрацездатних осіб. Відповідач постійно працює телеоператором у телекомпанії «Чернівецький промінь», має стабільну заробітну плату, а тому просить стягнути з відповідача на її користь на утримання малолітнього сина аліменти у розмірі 1/4 від його заробітку (доходу), але не менше половини розміру прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку починаючи з моменту подачі позову до суду і до повноліття дитини. Окрім того, вважає, що відповідач в змозі нести додаткові витрати у розмірі 1000грн. щомісячно на утримання дитини у звязку з хворобою сина та його заняттям англійською мовою і хореографією, що необхідно для нормального розвитку дитини. Крім цього просить судові витрати покласти на відповідача, а саме стягнути з відповідача на користь держави судовий збір по справі, та стягнути на її користь витрати на правову допомогу в сумі 1500грн. Рішення в частині стягнення платежу за один місяць допустити до негайного виконання. У відповідності із ст.ст. 274-279 ЦПК України, розгляд справи проведено у порядку спрощеного провадження. Згідно ст.279 ч.5 ЦПК України розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження проводився в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала повністю з підстав викладених в позові просить його задовольнити. Представник позивача [PERSON] позов підтримала повністю, просила його задовольнити. Додатково пояснила, що дитина хворіє і потребує додаткових витрат, а відповідач має змогу сплачувати додаткові витрати на дитину, оскільки він не офіційно підробляє. Крім цього, зазначила що відповідно до ст.137 ЦПК України надасть додатковий розрахунок витрат на правову допомогу, які в майбутньому просить стягнути з відповідача на користь позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, згідно поданого відзиву на позовну заяву, просив розглянути справу у його відсутність. Крім цього, у своєму відзиві відповідач зазначає, що після розірвання шлюбу він постійно виконує свій батьківський обовязок по утриманню дитини шляхом надання відповідачці грошових коштів, а саме в період з квітня 2015 року по теперішній час в загальній сумі 28 031 грн., що підтверджується копіями квитанцій. Також постійно приймає участь в утриманні дитини безпосередньо купуючи їй необхідні предмети для фізичного та духовного розвитку, одяг, предмети дозвілля при відвідуваннях дитини та в той час, коли дитина знаходиться з ним. Вважає, що позивач звернулась до суду з даним позовом з надуманих нею підстав, оскільки він постійно приймав активну участь по утриманню дитини. Крім цього, дитина є здоровою, на стаціонарному лікуванні не перебувала, не хворіє на хронічні захворювання, а позиції позивачки в даному випадку є антиморальною і недобросовісним наговором. До лікарів з дитиною звертались обмежену кількість разів, хронічних захворювань не виявлено. Жодними доказами не підтверджуються відвідування дитиною платних гуртків з англійської мови та хореографії. Таким чином, відповідач зауважує, що дитина не знаходиться на повному утриманні позивачки і він приймає активну участь в утриманні та вихованні сина, його фізичному і духовному розвитку, а позивачка вводить суд в оману надаючи довідки з дошкільного навчального закладу із викривленим змістом, що спростовується новою довідкою цього ж навчального закладу. Позивачка вказує голослівно, що без доказів на відвідування дитиною платних гуртків, хоча в теперішні час відвідування гуртка з хореографії є безкоштовним, а гурток з англійської мови дитина не відвідує. Крім цього, заперечує проти стягнення з нього витрат на правову допомогу в розмірі 1500 грн. згідно квитанції до прибуткового касового ордеру без дати та номера з підписом касира та печаткою адвоката [PERSON] Така квитанція не може бути належним та допустимим доказом понесення грошових витрат в тому числі на правничу допомогу, оскільки не є документом підтверджуючим здійснення платежу. Крім цього, дані вимоги позивачки суперечать вимогам ст.137 ЦПК України. Також, має бути враховано розмір його заробітку, який в середньому становитиме 3000 грн. щомісяця. Просить позов задовольнити частково, а саме стягнути з нього на користь позивачки аліменти в розмірі 1/4 частки його заробітку, але не менше половини розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. В інших вимогах позивачки відмовити повністю. Допустити до негайного виконання рішення в межах стягнення платежу за один місяць з врахуванням вже сплачених ним на користь позивачки аліментів в розмірі 500 грн. з часу подання позову. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу без відповідача на підставі наявних у ній матеріалів. Суд, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обґрунтований і підлягає частковому задоволенні, виходячи з наступного. Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Судом встановлено, що сторони перебували в шлюбі, під час якого у сторін народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження Серія І-МИ №156828 (а.с.6). Згідно з вимогами\~ст.12 Закону України «Про охорону дитинства»\~на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виходячи з цього сторони, як батьки дитини, повинні спільно вирішувати питання про фізичний, духовний та моральний розвиток дитини. \~\~\~\~ Відповідно до вимог ст.ст.150,\~157 Сімейного кодексу України\~батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той з батьків, хто проживає окремо від дитини зобов'язаний брати участь у її вихованні та утриманні. \~Відповідно до вимог\~ст.141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За відсутності домовленості між батьками щодо цього обовязку, кошти на утримання дитини стягуються в судовому порядку. Обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері так і батька до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що відповідач офіційно працює в ТзОВ «Чернівецький промінь» оператором відеозапису, що підтверджується довідкою про доходи (а.с.). Статтею 183 Сімейного кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи відсутність в матеріалах справи відомостей про те, що відповідач має на утриманні інших неповнолітніх дітей, окрім сина [PERSON], що могло б вплинути на розмір частки від його доходів, що стягуватиметься на утримання сина, також те, що відповідач в даній частині позов визнав, суд вважає доведеними та такими, що підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідача на утримання спільної дитини аліментів у розмірі 1/4 частини від доходів (заробітку) відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до\~ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Щодо позовних вимог про стягнення додаткових витрат на утримання сина [PERSON], слід зазначити наступне. Згідно\~статті 185 СК України\~той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотні значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. У п.18 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що участь у додаткових витратах на утримання дитини, можна притягати лише батьків, у цих випадках йдеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину, а також повинен обґрунтовуватись відповідними документами. На відміну від аліментів, додаткові витрати носять несталий характер та пов'язані не з питання належного матеріального утримання дитини, а з передбачуваними/або не передбачуваними особливими обставинами того з батьків, з яким проживає дитина у зв'язку з хворобою, зокрема. Позивач просить стягнути з відповідача 1000 грн. на забезпечення розвитку та лікування сина. При цьому, позивач надала суду документи на підтвердження того, що дитина відвідує гуртки, однак не надала підтвердження розміру витрат на розвиток дитини. Водночас, позивачкою наведені обставини та надані докази про те, що син потребує щорічного обстеження та лікування з приводу перебування на диспансерному обліку у кардіоревматолога та дерматовенеролога. У звязку з цими хворобами, потребує постійного дієтичного харчування, заснованого на екологічно чистих продуктах, що потребує додаткових витрат. За таких обставин, слід стягнути з відповідача на користь позивача додаткові витрати в розмірі 400грн. на утримання малолітнього сина в іншій частині позовних вимог відмовити. Встановлені судом обставини повністю підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами. Відповідно до ст.137 ч.1 ЦПК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.\~ Так, згідно квитанції до прибуткового касового ордеру за надану правову допомогу, позивачем було понесено витрати на правову допомогу в сумі 1500 грн. (а.с.25). На підставі викладеного, суд вважає виходячи з обставин справи, матеріального становища сторін, слід стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітної плати (доходів) та додаткові витрати в розмірі 400 грн. щомісячно, починаючи з 04.04.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до вимог ст.ст.137, 141 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь позивача витрати за надання правової допомоги у розмірі 1500 грн. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь Держави судовий збір в розмірі 704,80 грн. Відповідно до\~ст. 430 ЦПК України\~рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: partial