Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, який був зареєстрований 12 липня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову №2 Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 709. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 12 липня 2008 року вони зареєстрували шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають дочку, [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинені шість років назад. Відносини між ними не склалися, постійно виникали сварки, відповідач не бажав утримувати сім'ю. Кожен з них має різні погляди на шлюб, сім'ю. Згодом відповідач забрав свої речі та переїхав до батьків. З того часу вони не примирялися, не поновляли відносини та проживають окремо. Позивач у судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву, згідно якої позов підтримала повністю, просила шлюб розірвати. Також просила розглядати справу без її участі. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «[PERSON]». Відповідач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, згідно якої позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував та просив розглядати справу без його участі. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Відповідно до ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно зі ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який був зареєстрований 12 липня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову №2 Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 709, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.4) Від шлюбу сторони мають дочку, [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] (а.с.5) Сімейно-шлюбні відносини сторони не підтримують з серпня 2013 року. Мають спільне бажання розірвати шлюб, за обставин, що склалися, поновлювати сімейно-шлюбні відносини сторони бажання не мають. Таким чином, виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливо, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам та інтересам дитини, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За таких обставин шлюб підлягає розірванню, після розірвання шлюбу прізвище позивача залишити без змін.

Outcome: approved