Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме [ADDRESS] (далі по тексту спірна квартира). Обґрунтовуючи свої вимоги, посилається на те, що відповідач, який є її колишнім чоловіком, за зазначеною адресою зареєстрований, але не проживає з листопада 2012 року, квартирою не цікавиться, не несе витрати по її утриманню. До суду від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явилася, хоча про час та місце розгляду справи судом повідомлялася належним чином. Як вбачається з акту, складеного працівниками ЖБК «Академічний -16», вручити судову повістку відповідачу неможливо через відсутність останнього за місцем проживання. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути спір за відсутності відповідача відповідно до ст.ст. 224-227 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення, про що не заперечувала позивач. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Спірна квартира належить на праві власності [PERSON] (позивач), що підтверджується свідоцтвом про право власності від 21.11.2014. (а.с.5) Належна квартира в минулому була кооперативною, [PERSON] отримала її на підставі ордера від 10.02.1989, виданого виконкомом Київської міської ради народних депутатів. (а.с.7) Станом на 12.02.1991 позивач повністю сплатила пайовий внесок. (а.с.8) З відповідачем [PERSON] перебуває в зареєстрованому шлюбі з 22.11.2000, однак останній не є співвласником даної квартири, оскільки право власності набуто позивачем до реєстрації шлюбу. Відповідно до довідки ЖБК «Академічний -16» Ф-3 у спірній квартирі на даний час зареєстровані сторони по справі та третя особа. (а.с.11) Відповідач в спірній квартирі не проживає. Факт непроживання останнього на спірній житловій площі підтверджується довідкою та актами, складеними працівниками ЖБК «Академічний -16», відповідно до яких відповідач не проживає в спірній квартирі. Зокрема, згідно з довідкою, наданою ЖБК «Академічний -16», відповідач з будь - якими заявами чи скаргами в ЖБК «Академічний -16» не звертався. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року з наступними змінами, у справах про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, необхідно з'ясувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки, у разі їх поважності, суд може продовжити пропущений строк. Відповідач не звертався до суду з вимогою про продовження строку на відсутність у спірній квартирі. Вище викладені обставини свідчать про те, що відповідач не проживала у квартирі за місцем реєстрації без поважних причин понад рік. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що спірна квартира є власністю позивача. Суду не надані докази, які б свідчили про те, що відповідач не проживає в спірній квартирі понад рік з поважних причин. Вона виїхала із спірної квартири добровільно, ніяких перешкод у користуванні спірним житлом з боку позивача та інших осіб відповідачу не чинилося. Статтею 405 ЦК України встановлено, що член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідач не проживаючи в спірній квартирі, але залишаючись зареєстрованим в ній, перешкоджає позивачу в користуванні власністю, оскільки в неї виникають ускладнення з розпорядженням майном. Приймаючи до уваги викладене, суд визнає вимоги позову обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved