Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-11 00:00:00

Позивач [PERSON] , звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] , в обґрунтування якого зазначила, що з 17 листопада 2007 року, перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 2. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Позивач в своїй заяві зазначила, що однією сім`єю вони прожили протягом дванадцяти років, але починаючи з весни 2020 року їх проживання однією сім`єю було фактично припинено. Спільне господарство не ведуть, майнові спори відсутні. Після розірвання шлюбу, дитина буде проживати разом з позивачем. Також зазначила, що надання строку для примирення не виправить стан шлюбних відносин, оскільки вказані вище обставини продовжуються протягом тривалого часу, а спроби примирення між ними в минулому не принесли жодних результатів, у зв`язку з чим це лише погіршить стан відносин та продовжить їх перебіг в часі. За таких обставин вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим. Просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. Позивач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, в своїй заяві зазначила про те, що просить суд справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить суд їх задовольнити (а.с.3). Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву згідно якої просить суд розгляд справи провести у його відсутність, позовні вимоги визнає у повному обсязі та просить суд їх задовільнити (а.с.35). Матеріалами справи встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] від 18 лютого 2015 року яким було поновлено запис повторно, між позивачем та відповідачем, 17 листопада 2007 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві зареєстровано шлюб, актовий запис № 2 (а.с.21). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, від 17 лютого 2015 року (а.с. 8). В своєму позові позивач зазначила, що однією сім`єю вони прожили протягом дванадцяти років, але починаючи з весни 2020 року їх проживання однією сім`єю було фактично припинено. Спільне господарство не ведуть, майнові спори відсутні. Після розірвання шлюбу, дитина буде проживати разом з позивачем. Також зазначила, що надання строку для примирення не виправить стан шлюбних відносин, оскільки вказані вище обставини продовжуються протягом тривалого часу, а спроби примирення між ними в минулому не принесли жодних результатів, у зв`язку з чим це лише погіршить стан відносин та продовжить їх перебіг в часі. За таких обставин вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим. Відповідно до ст. ст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз чоловіка і жінки, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 105 СК України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 СК України. Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, шлюб існує формально, суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати. У чинність ч. 2 ст. 115 Сімейного Кодексу України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач в своєму позові зазначила про те, що прохає суд при вирішенні питання про розірвання шлюбу, залишити їй прізвище « [PERSON] », яке було набуте у зв`язку із реєстрацією шлюбу. У чинність п. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного Кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі ст.ст. 24, 56, 105, 110, 112, 115 Сімейного Кодексу України, та

Outcome: approved