Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до КЗ «Вузлова лікарня станції Шепетівка» про стягнення витрат на відрядження в сумі 900 грн. та індексацію заробітної плати в сумі 2605 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 18.02.2011 року по 22.02.2016 року працювала у відповідача на посаді терапевта. Згідно наказу № 21 від 28.05.2015 року була направлена у відрядження в Вінницький медичний університет ім..Пирогова на курси підвищення кваліфікації з 01.06.2015 року по 30.06.2015 року, перебувала на зазначених курсах 30 днів. За перебування у відрядженні їй мали виплатити добові в сумі 900 грн., проте їй в цьому було відмовлено. Крім того, з серпня по грудень 2015 року їй не нарахована та не виплачена індексації заробітної плати на загальну суму 2\~605 грн. (серпень 864 грн., вересень 500 грн., жовтень 500 грн., листопад 500 грн., грудень 241 грн.). Просить стягнути вказані кошти з відповідача. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала. Представник відповідача [PERSON] позов визнала частково в сумі 900 грн. витрат на відрядження, в частині стягнення індексації заробітної плати заперечувала з підстав відсутності коштів у районному бюджеті. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до ст.121 КЗпП України працівники мають право на відшкодування витрат та одержання інших компенсацій у зв?язку з службовими відрядженнями. Працівникам, які направляються у відрядження, виплачуються: добові за час перебування у відрядженні, вартість проїзду до місця призначення і назад та витрати по найму жилого приміщення в порядку і розмірах, встановлених законодавством. Згідно додатку № 1 до Постанови Кабінету Міністрів України № 98 від 02.02.2011 року розмір добових виплат у межах України становить 30 грн. З матеріалів справи вбачається, що позивачка з 18.02.2011 року по 22.02.2016 року працювала на посаді лікаря-терапевта у Вузловій лікарні станції Шепетівка, що підтверджується записами у її трудовій книжці. З 01.06.2015 року по 30.06.2015 року позивачка перебувала у відрядженні в Вінницькому медичному університеті ім.М.І.Пирогова, факультет післядипломної освіти на курси підвищення кваліфікації, куди вона була направлена за наказом Вузлової лікарні станції Шепетівка № 21 від 28.05.2015 року, що підтверджується посвідченням про відрядження. На теперішній час позивачці не виплачено витрати на відрядження добові в сумі 900 грн. (30 днів х 30 грн.). Згідно статуту відповідача, затвердженого рішенням сесії Шепетівської районної ради № 3/3-216 від 13.01.2016 року, «Вузлова лікарня станції Шепетівка» є правонаступником Комунального закладу «Вузлова лікарня станції Шепетівка» Таким чином, суд дійшов висновку, що вказана сума добових підлягає стягненню з «Вузлова лікарня станції Шепетівка» на користь позивачки. Відповідно до ст.115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до ч.5 ст.95 КЗоТ заробітна плата підлягає індексації у встановленому законодавством порядку. Згідно п.4 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1078 від 17.07.2003 року, сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків. У разі коли особа працює неповний робочий час, сума індексації визначаться із розрахунку повного робочого часу, а виплачується пропорційно відпрацьованому часу. Статтею 43 Конституції України визначено, що право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Згідно довідки Вузлової лікарні станції Шепетівка № 130 від 19.04.2016 року [PERSON] нараховано, але не виплачено індексацію заробітної плати за період з липня по грудень 2015 року на суму 1886,28 грн. (липень 0 грн., серпень 850,16 грн., вересень 487,24 грн., жовтень 274,44 грн., листопад 274,44 грн., грудень 0 грн.) Позивачка [PERSON] погодилася із вказаним розрахунком. Відповідно до ч.6 ст.5 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов?язкового державного соціального страхування на відповідний рік. З наданих відповідачем доказів слідує, що індексацію заробітної плати не було виплачено позивачу через відсутність фінансування з місцевого бюджету. Відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Рішенням Європейського Суду з прав людини у справі «Сук проти України» (Заява № 10972/05) визначено, що держава на власний розсуд визначає, які доплати надавати своїм працівникам із державного бюджету. Держава може ввести, призупинити або припинити їх виплату, вносячи відповідні законодавчі зміни. Однак, якщо законодавча норма, яка передбачає певні доплати, є чинною, а передбачені умови - дотриманими, державні органи не можуть відмовляти у їх наданні, доки законодавче положення залишається чиним. Державні органи не можуть посилатися на відсутність коштів як на підставу невиконання зобов'язань. Зважаючи на те, що індексація заробітної плати є державної гарантією права на оплату праці, суд вважає, що відсутність фінансування з бюджету не є підставою для позбавлення позивачки її майнових прав. За таких обставин суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума індексації заробітної плати в розмірі 1886,28 грн., який узгодили сторони. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача на користь якого ухвалено рішення, звільнено від оплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню судовий збір в сумі 347,26 грн. в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial