Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 27 червня 2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану м.Харкова, актовий запис № 242. Позивач в обґрунтування своїх вимог за позовом зазначив, що вони знаходяться з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 27 червня 2003 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем. Спільне життя між сторонами не склалось, оскільки між ними відсутнє взаєморозуміння, відповідач не брав участі у веденні домашнього господарства, не надавав належної матеріальної допомоги сім'ї, вихованням дитини не займався. Фактично шлюбні відносини і ведення спільного господарства припинились у листопаді 2013 року. Сім'я розпалась остаточно та за думкою позивача, відновлена бути не може. Позивач вважає, що збереження родини не є можливим, на примирення вона не згодна. У судове засідання позивач не з`явилася, повідомлявся про дату та час слухання справи своєчасно та належним чином, надала суду заяву, з якої вбачається, що вона просить розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти примирення заперечує. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище «[PERSON]» Відповідач у судове засідання не з'явився, повідомлений про дату та час розгляду справи своєчасно та належним чином, надав до суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутністю, при цьому зазначив, що позовні вимоги визнає у повному обсязі, проти примирення заперечує. Враховуючи, що розгляд справи відбувся у відсутність позивача та відповідача, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову, з наступних підстав: Згідно ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 27 червня 2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис № 242 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 27.06.2003 року). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], (свідоцтво про народження серія [NUMBER] від 11.07.2003 року). Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і зберігання шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. У ході судового розгляду встановлено, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені у листопаді 2013 року, з того ж часу сторони не ведуть спільне господарство, у них відсутній єдиний сімейний бюджет. Позивач вважає, що збереження родини не є можливим, на примирення вона не згодна. З заяви відповідача також вбачається, що він просить шлюб розірвати. Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємовідносини подружжя, вважає подальше сімейне життя подружжя і зберігання сім'ї неможливим. При таких обставинах, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved