Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про виділ частки зі спільного майна в натурі. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який було розірвано 30 вересня 2014 року відділом актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції. За час шлюбу ними збудовано будинок з погрібом та прибудовою, що розташований по вул. Володимирській, 30а в м. Луцьку. Зазначає, що будівельні матеріали, з яких побудовано спірний будинок, подарували її батьки. Після завершення будівництва, 26 грудня 2011 року проведено реєстрацію права власності в КП «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації». В отриманому свідоцтві про право власності на будинок вона та відповідач зазначені співвласниками, а форма власності спільна сумісна. Аналізуючи норми ЦК України, вважає, що вона вправі вимагати розподілу спільного сумісного майна та виділу належної їй частки в натурі. Крім того, вважає, що її часка в спільній сумісній власності подружжя має бути збільшеною, оскільки будівельні матеріали на будівництво спірного будинку їй подарували батьки. Також її батьками надавалися кошти для придбання інших матеріалів та техніки, що використовувались для оздоблення будинку. На підставі наведеного вважає, що її частка в спірному житловому будинку має становити 3/4 та просить виділити їй, [PERSON], 3/4 частини житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований в м. Луцьку по вул. Володимирській, 30А. В ході розгляду справи [PERSON] неодноразово уточнювала позовні вимоги. Відповідно до заяви про зміну позовних вимог від 30 січня 2018 року [PERSON] просить ухвалити рішення про виділ в натурі частки з майна, яке є спільною сумісною власністю, а саме: 3/4 частини житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований по вул. Володимирській, 30-А в м. Луцьку, виділивши їй, [PERSON], наступні приміщення: коридор (1-1) площею 16,8 кв. м, коридор (1-2) площею 1,0 кв. м, туалет (1-3) площею 1,3 кв.м, ванна (1-4) площею 4,5 кв.м, кухня (1-5) площею 12,2 кв.м, кімната (1-6) площею 14,8 кв.м, кімната (1-7) площею 16,8 кв.м, коридор (1-9-ІІ) площею 10,3 кв.м, кімната (1-14) площею 17,0 кв.м, погріб (а-1), - відповідно до запропонованого варіанту №3 висновку інженерно-технічної експертизи №7717-7718 від 30 листопада 2016 року; Виділити [PERSON] в натурі ? частину житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований по вул. Володимирській, 30-А в м. Луцьку, виділивши йому наступні приміщення: коридор (1-9-І) площею 6,4 кв.м, санвузол (1-10) площею 2,5 кв.м, кімната (1-11) площею 12,7 кв.м, гардероб (1-12) площею 6,4 кв.м, кімната (1-130 площею 14,9 кв.м, кімната (1-14) площею 17,0 кв.м., прибудова-гараж (а), - відповідно до запропонованого варіанту №3 висновку інженерно-технічної експертизи №7717-7718 від 30 листопада 2016 року; Стягнути з [PERSON] в її користь грошову компенсацію за відхилення від ідеальних часток при виділі в натурі житлового будинку у відповідності до висновків експертиз. Також просить зобовязати [PERSON] влаштувати автономну інженерну мережу, розробити проектну документацію на реконструкцію житлового будинку, погодити її з місцевими органами виконавчої влади та відповідними службами, отримати дозвіл в інспекції ДАБК щодо проведення будівельних робіт. Стягнути зі [PERSON] понесені нею судові витрати. До спільного розгляду з первісним судом прийнято зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя, який обґрунтовано тим, що за час перебування в шлюбі сторонами набуто у власність не лише житловий будинок, а цілий ряд іншого майна, яке також підлягає поділу. З приводу житлового будинку загальною площею 154,6 кв. м з погребом та прибудовою-гаражем, площею 17 кв.м, то вважає, що дане майно має бути розділено, виходячи з принципу рівності часток у майні подружжя. Разом з тим, розподілу також підлягає наступне майно, придбане у шлюбі: праска Braun TS 725, вартістю 2000 грн.; Karcher WD 3, вартістю 2799 грн.; гладильна дошка, за ціною 1200 грн.; компютер (монітор, системний блок, колонки, навушники), вартістю 2000 грн.; принтер струменевий 350 грн.; вайфай роутер Asus 579 грн.; електрокамін 4800 грн.; стіл скляний 800 грн.; двокамерний холодильник Atlant 10369 грн.; морозильна камера Atlant 6800 грн.; духовка Hotpoint Ariston 6500 грн.; газова варочна поверхня Hotpoint Ariston 4900 грн.; вбудована посудомийна машина Eltktrolux, вартістю 8000 грн.; керамічна мийна [PERSON] 3244 грн., кухонна витяжка Інтерлайн 2100 грн.; котел газовий Viessmann Vitopend 100WH1D258 14919 грн.; стабілізатор напруги 526 грн.; вентилятор 277 грн.; пилосос Скарлет б/у 500 грн.; хлібопічка Оріон 500 грн.; мясорубка Белвар 300 грн.; соковарка калитва 8 л 479 грн.; соковижималка 1130 грн.; мікрохвильова піч самсунг 2800 грн.; телевізор Оріон 19 2399 грн.; телевізор Оріон 16 2346 грн.; комбайн браун к700 2800 грн.; комбайн мулінекс Оваціо2 1000 грн.; пральна машина Whirlpoo, вартістю 5468 грн.; сушка для білизни 200 грн.; міксер-блендер Браун 1590 грн.; кавомолка Скарлет 390 грн.; тостер Маестро 250 грн.; домашній кінотеатр LG з караоке 1500 грн.; відеомагнітофон Sony 400 грн.; електролобзик Фіолент 430 грн.; шуруповерт Енхель 300 грн.; перфоратор Енхель 500 грн.; електрорубанок 700 грн.; праска [PERSON] 280 грн.; праска Тефаль 400 грн.; кухонна шафа 20\~000 грн.; кухонний стіл+4 стільці+лавка 4000 грн.; полиці гардеробної+двері купе 8000 грн.; компютерний стіл шпоновий 4000 грн.; диван Еліс+пуф 8500 грн.; ліжко шпонове, 2 тумбочки та комод 20\~000 грн.; 2 тумби, комод та підставка на телевізор 6000 грн.; стілець на колесах (компютерний) 400 грн.; комплект мяких меблів, диван та 2 стільці 20\~000 грн.; диван+стіл+6стільців+шкаф для посуду 18\~000 грн. Просить провести поділ спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] наступним чином: визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину житлового будинку, загальною площею 154,6 кв. м з погребом та прибудовою-гаражем, площею 17 кв.м за адресою: м. Луцьк, вул. Володимирська, 30А,та виділити в натурі; визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину житлового будинку, загальною площею 154,6 кв. м з погребом та прибудовою-гаражем, площею 17 кв.м за адресою: м. Луцьк, вул. Володимирська, 30А,та виділити в натурі; здійснити розподіл меблів та побутової техніки. В ході розгляду справи сторонами подано спільну заяву, якою частково погодили розподіл між собою меблів та побутової техніки та визначились, що за [PERSON] залишається наступне майно: праска Braun TS 725, вартістю 2000 грн.; Karcher WD 3, вартістю 2799 грн.; гладильна дошка, за ціною 1200 грн.; компютер (монітор, системний блок, колонки, навушники), вартістю 2000 грн.; принтер струменевий 350 грн.; вайфай роутер Asus 579 грн.; стіл скляний, вартістю 800 грн.; вентилятор 277 грн.; пилосос Скарлет б/у 500 грн.; соковарка калитва 8 л 479 грн.; соковижималка 1130 грн.; телевізор Оріон 19 2399 грн.; комбайн браун к700 2800 грн.; пральна машина Whirlpoo, вартістю 5468 грн.; кавомолка Скарлет 390 грн.; домашній кінотеатр LG з караоке 1500 грн.; електролобзик Фіолент 430 грн.; шуруповерт Енхель 300 грн.; електрорубанок 700 грн.; праска [PERSON], вартістю 280 грн.; диван Еліс+пуф, вартістю 8500 грн. та стілець на колесах (компютерний), вартістю 400 грн. За [PERSON] залишається наступне майно: електрокамін 4800 грн.; духовка Hotpoint Ariston 6500 грн.; газова варочна поверхня Hotpoint Ariston 4900 грн.; хлібопічка Оріон 500 грн.; мясорубка Белвар 300 грн.; мікрохвильова піч самсунг 2800 грн.; телевізор Оріон 16 2346 грн.; комбайн мулінекс Оваціо2 1000 грн.; сушка для білизни 200 грн.; міксер-блендер Браун 1590 грн.; тостер Маестро 250 грн.; відеомагнітофон Sony 400 грн.; перфоратор Енхель 500 грн.; праска Тефаль 400 грн.; кухонний стіл+4 стільці+лавка 4000 грн.; ліжко шпоноване, 2 тумбочки та комод 20 000 грн.; 2 тумби, комод та підставка на телевізор 6000 грн.; комплект мяких меблів, диван та 2 стільці 20 000 грн.; диван+стіл+6стільців+шкаф для посуду 18 000 грн. Одночасно сторонами зазначено, що вони не дійшли згоди щодо поділу наступного майна: двокамерного холодильника Atlant 10369 грн.; морозильної камери Atlant 6800 грн.; вбудованої посудомийної машини Eltktrolux, вартістю 8000 грн.; керамічної мийки [PERSON] 3244 грн., кухонної витяжки Інтерлайн 2100 грн.; котлу газового Viessmann Vitopend 100WH1D258 14919 грн.; стабілізатора напруги 526 грн.; кухонної шафи 20 000 грн.; полиць гардеробної+двері купе 8000 грн.; компютерного стола шпонового 4000 грн.; Позивач за первісним позовом [PERSON] в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала, просить їх задовольнити в повному обсязі. Зустрічний позов [PERSON] не визнає. Представник позивача [PERSON] первісний позов підтримав з підстав, зазначених позивачем в заяві про зміну позовних вимог від 30 січня 2018 року, просив його задовольнити. При цьому в зустрічному позові просить відмовити в повному обсязі. Відповідач за первісним позовом [PERSON] позов [PERSON] не визнає, просить в його задоволенні відмовити, при розподілі спірного житлового будинку виходити з презумпції рівності часток подружжя в спільній сумісній власності. Заперечуючи проти первісного позову [PERSON] також зазначав про те, що, перебуваючи в шлюбі з [PERSON], вони спільно вирішили будувати будинок для їхньої сімї, в звязку з чим придбали в його бабусі земельну ділянку площею 0,0201 га для обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: м. Луцьк, вул. Володимирська, 30. Даний правочин було оформлено договором купівлі-продажу, хоча насправді мало місце дарування. При будівництві житлового будинку були задіяні як власні сили так і сили їхніх батьків. Вказує, що велику кількість будівельних робіт виконувалось його батьком. Деякі будівельні матеріли також дарували його батьки. Представник відповідача [PERSON] первісний позов заперечувала, просить поділ спільного майна сторін проводити, виходячи з рівності їх часток в такому майні. Зустрічний позов підтримала, просить його задовольнити в повному обсязі. Заслухавши пояснення сторін та представників сторін, дослідивши письмові докази в справі, суд дійшов до висновку, що первісний та зустрічний позови підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 29 травня 2005 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстровано Великобережецькою сільською радою Кременецького району Тернопільської області, актовий запис 07, по підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії 1-ИД № 003003 (а.с.54, том 1). Згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-ЕГ №039617 шлюб між чоловіком [PERSON]. та дружиною [PERSON] 30 вересня 2014 року розірвано відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції. Після розірвання шлюбу чоловікові присвоєно прізвище [PERSON] (а.с.5 том1). Під час перебування в шлюбі, а саме: 15 липня 2007 року, сторонами придбано земельну ділянку площею 201 кв.м, що знаходиться на вул. Володимирській, 30 в м. Луцьку, цільове призначення земельної ділянки для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Вказане підтверджується копією договору купівлі-продажу від 15 липня 2007 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON], [PERSON] Договір посвідчено приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу [PERSON], зареєстровано в реєстрі за №2578 (а.с.56, том1). На підставі вищезазначеного договору купівлі-продажу [PERSON] та [PERSON] видано державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,0201 га. Земельна ділянка розташована на вул. Володимирській, 30а в м. Луцьк (а.с.59, том1). 22 грудня 2011 року виконавчим комітетом Луцької міської ради видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно, відповідно до якого [PERSON] та [PERSON] є співвласниками житлового будинку за адресою: Волинська обл., м. Луцьк, вул. Володимирська, 30а, форма власності приватна спільна сумісна (а.с.60, том1). Таким чином, сторони, перебуваючи в зареєстрованому шлюбі, спільно придбали земельну ділянку, на якій спільно побудували житловий будинок. Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно із ст. 68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпоряджання майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України. Статтею 69 СК України передбачено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. Тобто, право подружжя на поділ спільного майна існує доти, поки існує це майно. Поділ може відбутися як під час шлюбу, так і після його розірвання. Пунктом 3 частини 1 статті 57 СК України передбачено, що особистою приватною власністю дружини, чоловіка, зокрема, є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. Проте така обставина повинна бути доведено належними, достовірними та допустимими доказами. Як передбачено ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Стаття 70 СК України встановлює рівність часток подружжя у разі поділу спільного майна подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (частина 1). Законом передбачено право співвласників на виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, і на поділ майна, що є у спільній сумісній власності (статті 370, 372 ЦК, статті 69 - 71 СК). У порядку, встановленому статтею 364 ЦК, з дотриманням вимог статті 370 ЦК щодо рівності часток співвласників, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду, здійснюється і виділ частки з майна, що є у спільній сумісній власності. Винятком є положення частин 2 та 3 статті 70 СК України, якими передбачено, що при вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Як розяснив Пленум Верховного Суду України у п. 30 постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11, рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об'єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч. 1 ст. 63, ч. 1 ст. 65 СК. При вирішенні спору про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, суд згідно з частинами 2, 3 ст. 70 СК в окремих випадках може відступити від засади рівності часток подружжя, враховуючи обставини, що мають істотне значення для справи, а також інтереси неповнолітніх дітей, непрацездатних повнолітніх дітей (за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування). Під обставинами, що мають істотне значення для справи, потрібно розуміти не тільки випадки, коли один із подружжя не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї, але і випадки коли один із подружжя не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку чи доходу (ч. 1 ст. 60 СК). Рішення суду повинно містити мотиви та обґрунтування відступу від засади рівності часток подружжя у їхньому спільному майні. Інтереси неповнолітніх дітей, непрацездатних повнолітніх дочки, сина або другого з подружжя, що заслуговують на увагу, можуть враховуватися судом при визначенні способу поділу спільного майна в натурі й у тому разі, коли суд не відступив від засади рівності часток. Суд дійшов висновку, що позивач за первісним позовом не довела обставин, які є підставою для збільшення її частки при поділі спірного майна, та вважає за можливе провести поділ майна в натурі відповідно до висновків експертизи з дотримання вимог закону щодо рівності часток співвласників. При цьому, суд бере до уваги те, що у сторін неповнолітніх чи непрацездатних повнолітніх дітей немає, кожен з них на час будівництва спірного житлового будинку дбав про матеріальне забезпечення сімї як коштами так і особистою працею, шлюбний договір чи будь-який інший договір з приводу спірного майна між сторонами не укладено. Суд відхиляє доводи [PERSON] про те, що будівельні матеріли, з який побудовано спірний житловий будинок, подаровані її батьками, оскільки на підтвердження даної обставини нею не надано належних, достовірних та допустимих доказів, наприклад, відповідних договорів дарування. Копії розрахункових документів (квитанції, чеки та накладні) про придбання будівельних матеріалів, які надані [PERSON], достовірно не підтверджують, що такі будівельні матеріали придбані нею за особисті кошти чи отримані нею в подарунок від інших осіб. Сам по собі факт того, що батьки позивача [PERSON] надавали кошти на придбання певних будівельних матеріалів, на думку суду, є недостатнім для збільшення частки позивача в спільній сумісній власності подружжя. Оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням письмові докази в їх сукупності з наданими поясненнями сторін, суд дійшов висновку, що будівництво спірного житлового будинку сторонами здійснювалось в інтересах сімї з метою облаштування житла для себе. Вказане також підтверджується показами свідків. Зокрема, допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON], який є батьком [PERSON], суду пояснив, що, на його думку, 90 % фінансування будівництва проводилось батьками позивача, однак «свати» (батьки відповідача [PERSON]Ю.) допомагали по будівництву фізичною силою. Надаючи кошти, він вважав, що будинок будується для дочки. Матір позивача за первісним позовом [PERSON], допитана в якості свідка, підтвердила, що вони з чоловіком надавали кошти на будівництво спірного будинку та ту обставину, що [PERSON] та його батько постійно працювали на будівництві. Свідок [PERSON], який являється батьком [PERSON], вказував, що, на його думку, 70% усіх робіт на будівництві спірно житлового будинку він з сином робили своїми руками. Свідок [PERSON] суду повідомила, що вона двічі надавала кошти [PERSON] в позику, а саме 10\~000 грн. та 12\~000 грн., які останній повертав їй частинами. Коли відповідач позичав в неї гроші, то вказував, що вони йому необхідні для придбання будівельних матеріалів для будівництва спірного будинку. Таким чином, при здійсненні розподілу спірного житлового будинку між сторонами суд виходить з рівності їх часток, а саме: [PERSON] та [PERSON] належить по 1/2 частині будинку. Відповідно до розяснень, які викладені в п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 4 жовтня 1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», в спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з врахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною у зв'язку з цим стосовно до ст. 119 ЦК ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась. При поділі жилого будинку суд зобов'язаний зазначити в рішенні, яка відокремлена (ізольована після переобладнання) частина будинку конкретно виділяється і яку частку в будинку вона складає, а також, які підсобні будівлі передаються власнику. Технічна можливість поділу спірного домоволодіння відповідно до часток співвласників встановлена висновком судової інженерно-технічної експертизи №7717-7719 від 30 листопада 2016 року та додатками до нього (а.с.92-130, том 1). З даного висновку вбачається, що поділ досліджуваного житлового будинку на дві ізольовані квартири, з виділенням співвласникам по 1/2 частки, є технічно можливим. Однак, з врахуванням вимог ДБН встановлено, що поділ вказаного житлового будинку в натурі по ідеальних частках не надається можливим. А тому, можливі варіанти поділу передбачають відхилення від ідеальних часток. З наданих в судовому засіданні пояснень судового експерта [PERSON] встановлено, що серед запропонованих нею варіантів поділу спірного домоволодіння найменш затратними для сторін з технічної точки зору є варіант №2 (частка 1/2 до 1/2). Отже, вирішуючи даний спір по суті, враховуючи спірні правовідносини, що склались між сторонами в справі та неможливість досягнення ними домовленості щодо обрання варіанту поділу, розмір часток будинковолодіння, які належать сторонам, суд, враховуючи рекомендації, викладені у висновку судової інженерно-технічної експертизи №7717-7719 від 30 листопада 2016 року та додатками до нього, вважає, що поділ спірного домоволодіння слід провести у відповідності до варіанту №2 (частка 1/2 до 1/2), який схематично відображений експертом в Додтках №9 та №10, визначивши, що співвласником №1 є [PERSON], а співвласником №2 [PERSON] Не підлягають до задоволення позовні вимоги [PERSON] про зобовязання [PERSON] вчинити певні дії, а саме: влаштувати автономну інженерну мережу, розробити проектну документацію на реконструкцію житлового будинку, погодити її з місцевими органами виконавчої влади та відповідними службами, отримати дозвіл в інспекції ДАБК щодо проведення будівельних робіт, оскільки згідно з висновком експерта кожному зі співвласників, залежно від виділеної йому в натурі частки, належить здійснити певні переобладнання, а також влаштувати автономні інженерні мережі на своїй частині домоволодіння. А тому, влаштування автономних інженерних мереж, розробка проектної документації на реконструкцію житлового будинку, погодження її з місцевими органами виконавчої влади та відповідними службами, отримання дозволу в інспекції ДАБК на проведення будівельних робіт належить здійснити [PERSON] та [PERSON] самостійно, кожному окремо, у відповідності до виділеної їм у власність частини спірного домоволодіння. Щодо розподілу між сторонами іншого спільно набутого за час шлюбу майна, а саме: двокамерного холодильника Atlant; морозильної камери Atlant ; вбудованої посудомийної машини Eltktrolux; керамічної мийки [PERSON] , кухонної витяжки Інтерлайн; котлу газового Viessmann Vitopend 100WH1D258; стабілізатора напруги; кухонної шафи; полиць гардеробної+двері купе; компютерного стола шпонового, суд зазначає наступне. Відповідно до п. 22 Постанови Пленуму ВСУ від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК ( 2947-14) та ст. 372 ЦК ( 435-15 ). Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. В ході судового розгляду справи сторонами погоджено вартість двокамерного холодильника Atlant в розмірі 4450 грн., вбудованої посудомийної машини Elеktrolux в розмірі 3000 грн., керамічної мийки в розмірі 3244 грн., кухонної витяжки Інтерлайн в розмірі 1300 грн.; котлу газового Viessmann Vitopend 100WH1D258 в розмірі 5956 грн., стабілізатора напруги в розмірі 256 грн., кухонної шафи 10\~000 грн., полиць гардеробної+двері купе в розмірі 4300 грн.; компютерного стола шпонованого в розмірі 4000 грн. Враховуючи, що приміщення кухні в спірному житловому будинку виділяється [PERSON], то суд вважає за доцільне залишити за нею наступне майно, що підлягає поділу: вбудовану посудомийну машину Elеktrolux, керамічну мийку, кухонну витяжку та кухонну шафу, загальною вартість 17\~544 грн. (вартість визначено згідно погоджених сторонами цін спірного майна). Відповідно [PERSON] виділити наступне майно, що підлягає поділу: холодильник Atlant, котел газовий Viessmann Vitopend 100WH1D258, стабілізатор напруги, полиці гардеробної+двері купе; компютерний стіл, загальною вартістю 18\~962 грн. (вартість визначено згідно погоджених сторонами цін спірного майна). Разом з тим, сторони не дійшли взаємної згоди щодо визначення вартості морозильної камери Atlant. З врахування того, що суд позбавлений можливості визначити дійсну вартість вказаного майна на час розгляду справи, а сторони не подали відповідних доказів на підтвердження вартості морозильної камери Atlant, то суд вважає, що в частині поділу вказаного майна слід відмовити. На основі повно та всебічно зясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозвязок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про часткове задоволення первісного позову [PERSON] до [PERSON] про виділ частки зі спільного майна в натурі та часткове задоволення зустрічного позову [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Встановлено, що при зверненні з позовом [PERSON] сплачено судовий збір в загальному розмірі 9322 грн. Фактично заявляючи майнову вимогу про визнання за нею права власності на 3/4 частини житлового будинку, немайнову вимогу про виділ частки в натурі та дві немайнових вимоги про зобовязання [PERSON] вчинити певні дії, враховуючи ринкову вартість спірного домоволодіння, яка визначена відповідно до висновку інженерно-технічної експертизи №7717-7718 від 30 листопада 2016 року, що становить 1\~038\~000 грн., та відповідно до ч.2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір» (в редакції станом на день звернення з даним позовом) позивачу [PERSON] належало сплатити судовий збір в розмірі 8543,6 грн. (6890 грн.+551,20 грн. х 3). Враховуючи, що позовні вимоги за первісним позовом підлягають частковому задоволенню, а саме на 41,67% (майнова вимога про визнання права власності на 3/4 частини підлягає задоволенню на 66,67 %, вимога про виділ частки в натурі задоволенню в повному обсязі, а дві немайнові вимоги про зобовязання [PERSON] вчинити певні дії до задоволення не підлягають), то розподіл судових витрат слід виконувати, виходячи саме з такої пропорції. Таким чином, за первісним позовом [PERSON] до [PERSON] про виділ частки зі спільного майна в натурі при розподілі витрат по сплаті судового збору з [PERSON] в користь [PERSON] слід стягнути 3560,12 грн. Звертаючись до суду з зустрічним позовом [PERSON] сплатив судовий збір на загальну суму 4134,20 грн. З врахуванням заявлених ним позовних вимог, позивачу за зустрічним позовом належало сплатити 7441,2 грн. судового збору (6890 грн.+551,20 грн.). Визначаючи відсоток задоволених вимог за зустрічним позовом, суд виходить з наступного: позовна вимога [PERSON] про визнання за ним права власності на ? частину спірного домоволодіння та виділ частки в натурі підлягають до задоволення в повному обсязі, а вимога про розподіл меблів та побутової техніки підлягає до задоволення на 32,62 %. А тому, відсоток задоволених вимог [PERSON] за зустрічним позовом становить 77,53 %. Таким чином, за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя при розподілі витрат по сплаті судового збору з [PERSON] в дохід держави слід стягнути 3307 грн., а також стягнути з [PERSON] в користь [PERSON] 5769,16 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial