Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-14 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернулася до суду з позовом до Білицької селищної ради Полтавського району Полтавської області про визнання права власності на самочинно збудовану нежитлову будівлю по [ADDRESS] . В обґрунтування позову позивач вказала, що 13 березня 1999 року вона\~ придбала у власність приміщення магазину-кулінарія № [NUMBER] «Вітерець», розташованого на земельній ділянці розміром 0,0336 га, по [ADDRESS] . Дане приміщення позивач використовувала під магазин « [INFO] ». У червні 2005 року отримала в оренду земельну ділянку площею 0,0355 га з цільовим призначенням «для комерційного використання», на якій знаходиться даний магазин.\~ У листопаді 2008 року\~ [PERSON] отримала від Білицької селищної ради Полтавського району Полтавської області дозвіл на реконструкцію та перепланування магазину « [INFO] ». В подальшому, на замовлення позивача Кобеляцьким комунальним підприємством «Архітектурно-проектна група «АРГО» виготовлено робочий проект реконструкції даного магазину. Протягом 2008-2011 років на орендованій земельній ділянці здійснювалась реконструкція та перепланування магазину-кулінарії шляхом добудови, однак, дозвільного документу на початок будівельних робіт в державній архітектурно-будівельній інспекції позивач не отримала, тобто здійснила будівництво самочинно. У квітні 2021 року позивач [PERSON] подала до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області декларацію про готовність до експлуатації об`єкта, однак отримала відповідь про неможливість прийняття в експлуатацію самочинно реконструйованої нежитлової будівлі магазину через порушення вимог Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів та рекомендовано вирішити дане питання в судовому порядку. Враховуючи вищевикладене, позивач прохає суд визнати за нею право власності на самочинно збудовану нежитлову\~ будівлю по [ADDRESS] . Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 16 червня 2021 року провадження по справі відкрито та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач, [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце судового розгляду, до суду не з`явилася, однак\~ її представник, адвокат Монастиренко С.М., надав суду заяву, у якій прохав справу розглядати за відсутності позивача та її представника. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі.\~ Представник відповідача, Білицької селищної ради Полтавського району Полтавської області, будучи належним чином повідомлений про час та місце судового засідання, в судове засідання не з`явився, однак селищний голова подав до суду заяву в якій вказав, що скарги та заяви\~ щодо проведення реконструкції за адресою [ADDRESS] до селищної ради не надходило та прохав справу розглядати без їх участі.\~ Представник третьої особи, Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився,\~ однак подав до суду заяву, в якій прохає суд розглянути справу без його участі. При винесенні рішення покладається на розсуд суду. Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що 13 березня 1999 року [PERSON] придбала у власність приміщення магазину-кулінарія № [NUMBER] «Вітерець», розташованого на земельній ділянці розміром 0,0336 га, по [ADDRESS] (а.с. 9, 12). Рішенням виконавчого комітету Білицької селищної ради Полтавського району Полтавської області № 200 від 30 червня 2005 року надано [PERSON] в оренду земельну ділянку площею 0,0355 га з цільовим призначенням -«для комерційного використання» терміном на 30 років на якій розміщений магазин-кулінарія « [PERSON] »\~ (а.с. 14-19). Рішенням виконавчого комітету Білицької селищної ради Полтавського району Полтавської області від 25.11.2008 р. № 183\~ [PERSON] надано дозвіл на реконструкцію та перепланування магазину по [ADDRESS] (а.с. 10). Відповідно до звіту про проведення технічного обстеження нежитлової будівлі ФОП [PERSON] від 21.01.2021 р. на предмет визначення можливості або неможливості її надійної та безпечної експлуатації за результатами технічного обстеження об`єкта реконструкція магазину-кулінарії під нежитлову будівлю (літ. А1, А2, А3, а4, а5, а6, а7) [ADDRESS] , нежитлова будівля (літ. А1, А2, А3, а4, а5, а6, а7), загальна площа 261,8 кв. м., [PERSON] встановлена їх готовність до експлуатації (а.с. 30-37). За змістом статтей 316, 317 ЦК України право власності це право особи володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на свій розсуд, але у межах, передбачених законом, здійснення особою самочинного будівництва відповідно до ч. 2 ст. 376 ЦК України не породжує в неї права власності на таке майно, відтак виключає це майно із цивільного обороту. За змістом ч. 1 ст. 376 ЦК України самочинним вважається будівництво житлового будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво; або відведена не для цієї мети; або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту; або з істотним порушенням будівельних норм і правил. Таким чином, виходячи зі змісту цієї норми самочинним є будівництво об`єкта нерухомого майна за наявності будь-якої з умов, зазначених у ній. Отже, відсутність дозволу на будівництво, проекту або порушення умов, передбачених у цих документах, тягне визнання такого будівництва самочинним відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України Так, в розумінні ч. 1 ст. 376 ЦК України\~ самочинним будівництвом є не тільки новостворений об`єкт, а й об`єкт нерухомості, який виник у результаті реконструкції, капітального ремонту, перебудови, надбудови вже існуючого об`єкта, здійснених без одержаного дозволу місцевих органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, розробленої та затвердженої в установленому порядку проектної документації, дозволу на виконання будівельних робіт, наданого органами архітектурно-будівельного контролю, оскільки в результаті таких дій об`єкт втрачає тотожність із тим, на який власником (власниками) отримано право власності. Судом\~\~ встановлено, що\~ нежитлова\~ будівля\~ по [ADDRESS] позивачем побудовано самовільно. Листом Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області позивачу відмовлено щодо прийняття вищевказаного об`єкту в експлуатацію та повідомлено, що вказана дія можлива після визнання права власності у судовому порядку (а.с. 61). П.10 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів затвердженого Постановою КМУ № 461 від 13.04.2011 року передбачено, що у випадку визнання права власності на самочинно збудований об`єкт за рішенням суду він приймається в експлуатацію за умови можливості його надійної та безпечної експлуатації за результатами проведення технічного обстеження такого об`єкта. \~ П. 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 30.03.2012 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» передбачено, що у справах, пов`язаних із самочинним будівництвом нерухомого майна, суди мають враховувати, що за загальним правилом особа, яка здійснила або здійснює таке будівництво, не набуває права власності на нього (ч. 2 ст. 376 ЦК України). Разом із цим власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно (ч. 2 ст. 375 ЦК України), тому на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудовано на ній, якщо це не порушує права інших осіб (ч. 5 ст. 376 ЦК України). Вирішуючи справу за позовом власника (користувача) земельної ділянки про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, суди зобов`язані встановлювати усі обставини справи, зокрема: чи є позивач власником (користувачем) земельної ділянки; чи звертався він до компетентного державного органу про прийняття забудови до експлуатації; чи є законною відмова у такому прийнятті; чи є порушені будівельні норми та правила істотними. За приписами ч. 5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Дослідивши наявні докази по справі та враховуючи вищевикладене, суд приходить до переконання, що самочинне будівництво було здійснено позивачем, [PERSON] без передбаченого законом дозволу, однак з початку будівництва жодних заяв, претензій та скарг не надходило, що свідчить про відсутність факту порушення прав інших осіб цим будівництвом. Відповідно до ч. 3 ст. 376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Позивач є орендарем\~ земельної\~ ділянки, на якій розміщений\~ спірний\~ об`єкт\~\~\~ будівництва,\~\~\~ проте\~\~ визнати\~ за ним\~\~ право власності\~ на самочинно збудовані споруди\~ в позасудовому порядку не можливо. За таких обставин, права позивача є порушеними і підлягають судовому захисту, шляхом визнання такого права.

Outcome: approved