Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON]. про стягнення в її користь аліментів на повнолітнього сина [PERSON], [INFO], який продовжує навчання, у розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку, починаючи з 27 червня 2015 року до закінчення сином навчання, посилаючись на те, що син є студентом Мирогощанського аграрного коледжу Дубенського району Рівненської області, та потребує матеріальної допомогипов'язаної з проїздом, харчуванням та проживанням. Оскільки позивач ніде не працює, зареєстрована в центрі зайнятості як безробітна, допомоги по безробіттю не отримує по закінченню терміну виплати, самостійно забезпечити потреби сина не має можливості, відповідач має постійне місце роботи, - просить позов задовольнити. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, подала заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу розглянути у її відсутності у зв'язку із неможливістю прибути в судове засідання через скрутне матеріальне становище. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, згідно поданої ним заяви позовні вимоги визнає, має на утриманні неповнолітнього сина, однак проти стягнення з нього аліментів не заперечує, справу просить розглянути у його відсутності у зв'язку із перебування у відрядженні. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що справу слід розглянути у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив такі факти: [PERSON] та [PERSON](прізвище після розірвання шлюбу [PERSON]) перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 22 жовтня 2002 року, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу серії [NUMBER], видане відділом РАГС Підволочиського районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис № 77. Під час перебування у шлюбі у сторін народився син [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] від 24 вересня 2002 року. Згідно рішення Підволочиського районного суду Тернопільської області № 2-459/09 від 08 вересня 2009 року [PERSON] сплачував в користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі ? частки всіх видів заробітку, починаючи з 14 серпня 2009 року до досягнення дитиною повноліття. [INFO] року [PERSON] виповнилось 18 років. Згідно довідки № 156 від 05 травня 2015 року [PERSON] являється студентом ІІІ курсу агрономічного відділу Мирогощанського аграрного коледжу І рівня акредитації, форма навчання - денна, державна. Термін навчання - 01 вересня 2012 - 30 червня 2016 року. Згідну акту обстеження матеріально побутових умов проживання від 22 червня 2015 року № 842, [PERSON], 1973 року народження, проживає разом із сином [PERSON] в [ADDRESS]. У квартирі є усі необхідні умови для нормального виховання, навчання та розвитку дитини. Позивач [PERSON] з липня 2014 року не працює, отримувала виплату допомоги по безробіттю, що стверджується випискою із трудової книжки [NUMBER]. Згідно ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцять трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів в має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. У відповідності до ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Із статті 201 СК України слідує, що до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Так, згідно ст.. 191 Кодексу аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. у цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більше як за три роки. Таким чином судом встановлено, що [PERSON] на час розгляду справи досяг повноліття, однак у зв'язку з навчанням на денному відділенні потребує матеріальної допомоги, оскільки перебуває на утриманні матері - позивача [PERSON], яка не в змозі забезпечити всім необхідним для його навчання у зв'язку з скрутним матеріальним становищем. Відповідач має постійний заробіток, добровільно коштів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, - не надає. З пояснень [PERSON] судом встановлено, що на його утриманні перебуває неповнолітній син, проте будь-яких доказів про те, що за своїм станом здоров'я чи матеріальним становищем не може виконувати своїх обов'язків щодо утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги відповідачем не надано. Разом з тим, позивачем не обґрунтовано вимоги щодо стягнення з відповідача аліментів за період з 27 червня 2015 року, оскільки позов надійшов до суду 03 липня 2015 року, а за минулий час можуть бути присуджені аліменти, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. На підставі наведеного суд приходить до переконання, що позов [PERSON] підлягає до часткового задоволення шляхом стягнення із відповідача в її користь аліментів на утримання повнолітнього сина, котрий продовжує навчання [PERSON], [INFO], у розмірі ? частки заробітку (доходу) платника щомісячно, починаючи з 03 липня 2015 року, до припинення навчання до досягнення сином 23 річного віку відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України.

Outcome: partial