overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого вказала, що 17 жовтня 2009 року вона зареєструвала з відповідачем шлюб, у якому [INFO] народилася донька [PERSON]. З жовтня 2013 року сімейні стосунки між нею та відповідачем фактично припинені через постійні побутові сварки. З цих обставин позивач вважає, що відновлення сім'ї та збереження шлюбу з відповідачем неможливе, окрім того між ними остаточно втрачені почуття, тому позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Сторони до судового засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи сповіщені належним чином, письмово повідомили суд про розгляд справи у їх відсутність, при цьому позивач вказала, що вона наполягає на позові, а відповідач - що він визнає позов у повному обсязі, примирятися з позивачем не бажає. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 17 жовтня 2009 року сторони зареєстрували шлюб у виконкомі Новоекономічної селищної ради Красноармійського району Донецької області, актовий запис № 17, у якому [INFO] народилася донька [PERSON], яка мешкає разом з позивачем. Зазначені факти встановлено на підставі свідоцтв про шлюб, про народження дитини, довідки про склад сім,ї позивача, письмових заяв сторін (а.с.6, 7, 8). Згідно за ст.112 Сімейного кодексу України суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищенаведене та те, що шлюб сторін фактично розпався більше півроку тому, примирення та збереження сім'ї сторони вважають неможливим, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти цього, спір про майно відсутній, місце проживання дитини між сторонами узгоджено, суд вважає, що подальше сумісне життя сторін і збереження сім'ї не відповідало б їх інтересам, тому їх шлюб підлягає розірванню. За приписами ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач висловила бажання не відновляти дошлюбне прізвище, вказавши це у своїй письмовій заяві. На підставі ст.ст.110, 112, 113 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого вказала, що 18 лютого 2006 року вона зареєструвала з відповідачем шлюб, у якому [INFO] року народилася донька [PERSON]. З липня 2013 року сімейні стосунки між нею та відповідачем фактично припинені, спільне господарство не ведеться. Припиненню шлюбних відносин послужило те, що на протязі останнього півроку сумісного проживання між нею та відповідачем постійно виникали суперечки, які закінчувалися особистими образами, свідками яких була дитина. Також нещодавно їй стало відомо, що відповідач фактично підтримує стосунки з іншою жінкою. З цих обставин позивач вважає, що відновлення сім'ї та примирення неможливе, тому просить суд розірвати шлюб з відповідачем. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала свої позовні вимоги, додавши, що з січня 2014 року, після того, як вона дізналася про вагітність жінки, з якою зраджував її чоловік, відповідач виїхав із квартири, і з ним вона не спілкується. Донька залишається проживати разом з нею, на теперішній час вона звернулася до суду з окремим позовом про стягнення аліментів з відповідача на утримання дитини. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні проти позовних вимог не заперечував, на розірвання шлюбу згоден, підтвердив, що дійсно проживає з іншою жінкою, яка чекає від нього дитину. Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 18 лютого 2006 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану по м.Красноармійську Красноармійського міськрайонного управління юстиції Донецької області, актовий запис № 34, у якому [INFO] року народилася донька [PERSON], яка мешкає разом з позивачем. Шлюбно-сімейні стосунки сторони припинили в липні 2013 року. Зазначені факти встановлено на підставі свідоцтв про шлюб, про народження дитини, пояснень сторін (а.с.7, 8). Згідно за ст.112 Сімейного кодексу України суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Проаналізувавши вищенаведене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки шлюб сторін розпався більше півроку тому, примирення та збереження сім'ї сторони вважають неможливим, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти цього, має намір створити нову сім'ю з іншою жінкою, спір про майно відсутній, місце проживання дитини між сторонами узгоджено. Тому подальше сумісне життя сторін і збереження сім'ї не відповідало б їх інтересам і шлюб підлягає розірванню. За приписами ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач висловила бажання не відновляти дошлюбне прізвище, вказавши це у своєму позові. На підставі ст.ст.110, 112, 113 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого вказала, що 20.02.2010 року вона зареєструвала з відповідачем шлюб, в якому народилася донька Анастасія, [INFO], яка проживає разом з нею. З 28.11.2015 року вона припинила з чоловіком сумісне проживання та ведення з ним спільного господарства, оскільки за час їх подружнього життя між ними постійно виникали суперечки щодо організації їх сумісного проживання, спільної думки з цього приводу ними не досягнуто, між ними повністю відсутнє взаєморозуміння. Вважаючи відновлення шлюбних відносин з відповідачем неможливим, оскільки вимушене спілкування та вимоги відповідача до формату їх сімейного життя негативно впливають на стан психіки та здоровя їх дитини, позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Сторони до судового засідання не зявилися, про час і місце розгляду справи сповіщені належним чином, письмово повідомили суд про розгляд справи у їх відсутність, при цьому позивач вказала, що вона наполягає на позові, а відповідач що він визнає позов у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 20 лютого 2010 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції у м.Донецьку Донецької області, актовий запис № 82, у якому народилася донька Анастасія, [INFO], яка проживає разом з матірю. Шлюбно-сімейні стосунки сторони припинили з листопада 2015 року. Зазначені факти встановлено на підставі свідоцтв про шлюб, про народження дитини, пояснень сторін (а.с. 3, 4). Згідно за ст.112 Сімейного кодексу України суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищенаведене та те, що шлюб сторін фактично розпався, примирення та збереження сімї сторони вважають неможливим, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти цього, місце проживання дитини узгоджено, спір про майно відсутній, суд вважає, що подальше сумісне життя сторін і збереження сімї не відповідало б їх інтересам та інтересам їх дитини, тому їх шлюб підлягає розірванню. За приписами ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище.\~ Позивач не висловила бажання на відновлення дошлюбного прізвища. На підставі ст.ст.110, 112, 113 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого вказала, що 20.02.2015 року вона зареєструвала з відповідачем шлюб, в якому [INFO] року народилася донька [PERSON], яка проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Шлюбно-сімейні відносини з відповідачем фактично припинені з листопада 2015 року, з того часу вони не мешкають разом та не ведуть спільного господарства, в кожного з них своє життя. Сімейне життя з відповідачем не склалося через повну протилежність характерів, різних поглядів на сімейні відносини, внаслідок чого між ними часто виникали різномовності та сварки. У неї є інший чоловік, з яким вона має намір створити сім'ю. Вважаючи, що сім'я розпалась остаточно, примирення та збереження шлюбу з відповідачем неможливими та такими, що суперечать її інтересам, та інтересам дитини і відповідача, позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Сторони до суду не з'явилися, про час і місце розгляду справи сповіщені належним чином, письмово повідомили суд про розгляд справи у їх відсутність, при цьому позивач [PERSON] вказала, що вона наполягає на позові, а відповідач [PERSON], що він визнає позов. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 20 лютого 2015 року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Димитровського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 62, у якому народилася донька [PERSON], [INFO], яка на теперішній час проживає разом з позивачем. Шлюбно-сімейні стосунки сторони припинили з кінця листопада 2015 року. Зазначені факти встановлено на підставі свідоцтв про шлюб, про народження дитини, довідки приватного підприємства «ПЖФ Гарант-Сервіс» від 14.03.2016 року, письмових заяв сторін (а.с.9, 10, 11). Згідно за ст.112 Сімейного кодексу України суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищенаведене та те, що шлюб сторін фактично розпався, примирення та збереження сім'ї сторони вважають неможливим, позивач бажає створити сім'ю з іншим чоловіком, наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти цього, місце проживання дитини узгоджено, спір про майно відсутній, суд вважає, що подальше сумісне життя сторін і збереження сім'ї не відповідало б їх інтересам, тому їх шлюб підлягає розірванню. На підставі ст.ст.110, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого вказала, що 20.04.2013 року вона зареєструвала з відповідачем шлюб, в якому 13.08.2013 року народився син [PERSON], який мешкає разом з нею. На початку серпня 2014 року вона та відповідач припинили підтримувати шлюбні відносини з тих підстав, що після народження дитини у них склалися різні погляди на сімейний побут, побудову сімейних відносин та спільне ведення господарства. З моменту припинення шлюбних стосунків і до теперішнього часу вона з відповідачем проживають окремо. Вважаючи подальше спільне життя неможливим, а збереження сімї таким, що суперечить її інтересам, позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Сторони до судового засідання не зявилися, про час і місце розгляду справи сповіщені належним чином. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] письмово повідомили суд про розгляд справи у їх відсутність, при цьому позивач вказала, що на позові наполягає, а відповідач що позовні вимоги визнає в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 20 квітня 2013 року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Красноармійську реєстраційної служби Красноармійського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 135, в якому 13 серпня 2013 року народився син [PERSON], який проживає разом з позивачем. Шлюбно-сімейні стосунки сторони припинили з серпня 2014 року, не поновлюючи їх до теперішнього часу. Зазначені факти встановлено на підставі свідоцтв про шлюб, про народження дитини, письмових заяв сторін (а.с.15, 16). Згідно за ст.112 Сімейного кодексу України суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Формуючи свою правову позицію з приводу позовних вимог, суд керується принципом добровільності шлюбу, викладеним у ст.24 СК України, відповідно до якого шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається Крім того, відповідно до ст.55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Враховуючи вищенаведене та те, що шлюб сторін фактично розпався більше двох років тому, примирення та збереження сімї позивач вважає неможливими, наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти цього, спір про майно відсутній, місце проживання дитини узгоджено, суд вважає, що подальше сумісне життя сторін і збереження сімї не відповідало б їх інтересам, тому їх шлюб підлягає розірванню. На підставі ст.ст.110, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого вказала, що 20 липня 1985 року вона зареєструвала з відповідачем шлюб, в якому народилися діти: донька [PERSON], [INFO], та донька [PERSON], [INFO], які повнолітні та мешкають разом з нею. Подружні відносини з відповідачем не склалися у зв'язку з тим, що вони мали різні погляди на життя, наслідками чого були постійні сварки з чоловіком. Їх подальше спільне життя стало суперечить її інтересам. У зв'язку з чим вона з червня 2007 року припинила з відповідачем шлюбні стосунки та перестала вести з ним спільне господарство. Вважаючи примирення та збереження шлюбу з відповідачем неможливими, позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Сторони до судового засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи сповіщені належним чином, письмово повідомили суд про розгляд справи у їх відсутність, при цьому позивач вказала, що вона наполягає на позові, а відповідач - що він визнає позов у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 20 липня 1985 року сторони зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Димитровської міської ради народних депутатів Донецької області, актовий запис № 299, у якому народилися діти: донька [PERSON], [INFO], та донька [PERSON], [INFO], які досягли повноліття. Шлюбно-сімейні стосунки сторони припинили з червня 2007 року. Зазначені факти встановлено на підставі свідоцтв про шлюб, про народження дітей, письмових заяв сторін (а.с.9, 10, 11). Згідно за ст.112 Сімейного кодексу України суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищенаведене та те, що шлюб сторін фактично розпався більше дев'яти років тому, примирення та збереження сім'ї сторони вважають неможливим, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти цього, спір про майно відсутній, суд вважає, що подальше сумісне життя сторін і збереження сім'ї не відповідало б їх інтересам, тому їх шлюб підлягає розірванню. За приписами ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач висловила своє бажання на відновлення дошлюбного прізвища «[PERSON]», вказавши це у своїй письмовій заяві. На підставі ст.ст.110, 112, 113 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого вказала, що 21 грудня 2007 року вона зареєструвала з відповідачем шлюб, у якому народилася донька [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Спільне життя між нею та відповідачем не склалося через чисельні сварки, свідком яких була їх дитина. У зв'язку з чим вони припинили між собою шлюбні стосунки, перестали вести спільне господарство. З цих обставин позивач вважає, що примирення та збереження їх шлюбу неможливе та таке, що суперечить її інтересам та інтересам їх дитини, тому просить суд розірвати шлюб з відповідачем. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала свої позовні вимоги, додавши, що з відповідачем вона припинила шлюбні стосунки 25 жовтня 2014 року, намагання примиритися після цього були марні, відповідач не надавав допомоги у вихованні дитини та застосовував насилля в сім'ї, що стало однією з причини їх розлучення, але з цього приводу до правоохоронних органів вона не зверталася, на розірванні шлюбу наполягає. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщений належним чином, письмово повідомив суд про розгляд справи у його відсутність та про те, що він погоджується на розірвання шлюбу. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 21 грудня 2007 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Димитровського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 484, у якому [INFO] народилася донька [PERSON], яка мешкає разом з позивачем. Шлюбно-сімейні стосунки сторони припинили з жовтня 2014 року. Зазначені факти встановлено на підставі свідоцтв про шлюб, про народження дитини, довідки ПП «Гарант-Сервіс» від 03.03.2015 року про склад сім'ї відповідача, пояснень позивача. Згідно за ст.112 Сімейного кодексу України суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищенаведене та те, що шлюб сторін фактично розпався близько п'яти місяців тому, примирення та збереження сім'ї сторони вважають неможливим, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти цього, спір про майно відсутній, місце проживання дитини між сторонами узгоджено, суд вважає, що подальше сумісне життя сторін і збереження сім'ї не відповідало б їх інтересам, тому їх шлюб підлягає розірванню. За приписами ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач у судовому засіданні висловила бажання не відновляти дошлюбне прізвище. На підставі ст.ст.110, 112, 113 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого вказала, що 21 травня 2010 року вона зареєструвала з відповідачем шлюб, в якому [INFO] народився син [PERSON], який проживає разом з нею. З червня 2017 року вона з відповідачем перестали жити разом, не ведуть спільного господарства, в кожного з них своє життя. Спільне життя у неї з відповідачем не склалося у зв'язку з повною протилежністю характерів, різних поглядів на сімейні відносини, внаслідок чого між ними постійно виникали різномовності та сварки. Шлюбні відносини між ними фактично повністю припинені. Вважаючи подальше спільне життя та примирення неможливим, позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Сторони до судового засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи сповіщені належним чином, письмово повідомили суд про розгляд справи у їх відсутність, при цьому позивач [PERSON] вказала, що на позові наполягає, а відповідач [PERSON] - що позовні вимоги визнає у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 21 травня 2010 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Димитровського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 114, та є батьками сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем. Шлюбно-сімейні стосунки сторони припинили з червня 2017 року. Зазначені факти встановлено на підставі свідоцтв про шлюб, про народження дитини, довідки виконавчого комітету Мирноградської міської ради від 21.09.2017, письмової заяв сторін (а.с.6, 7, 8). Згідно за ст.112 Сімейного кодексу України суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Крім того, відповідно до ст.55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. З'ясовуючи фактичні взаємини подружжя, судом встановлено небажання позивача продовжувати шлюбні стосунки з відповідачем. Примирення та збереження сім'ї позивач вважає неможливими, наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти цього, місце проживання дитини узгоджено, спір про майно відсутній. Тому суд вважає, що подальше сумісне життя сторін і збереження сім'ї не відповідало б їх інтересам, тому їх шлюб підлягає розірванню. За приписами ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач висловила бажання не відновляти дошлюбне прізвище. На підставі ст.ст.110, 112, 113 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved