Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача Київської міської клінічної офтальмологічної лікарні «Центр Мікрохірургії ока» та просила суд постановити рішення яким визнати недіймним та скасувати наказ Київської міської клінічної офтальмологічної лікарні «Центр мікрохірургії ока» № 132 від 13.11.2014року про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді догани. В обґрунтування заявлених вимог вказуючи на те, що позивач [PERSON] працює на посаді лікаря-офтальмолога відділення №6 « Реконструктивної хірургії» Київської міської клінічної лікарні «Центр мікрохірургії ока» (далі - КМКОЛ «ЦМХО») з 2004року. Наказом КМКОЛ «ЦМХО» № 132 від 13.11.2014 р. позивач була притягнута до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани, причиною до притягнення до дисциплінарної відповідальності стало нібито неналежне виконання посадових обов'язків; порушення порядку ведення медичної та статистичної документації та порядку ведення лікування хворих, неякісне надання медичної допомоги. Однак, як вказує позивач, будь-яких порушень трудової дисципліни з її боку не було допущено, а оголошення догани не має законного підґрунтя і є наслідком неприязних стосунків, що склалися між ним та Головним лікарем КМКОЛ «ЦМХО» [PERSON] позивач вважає, що застосування Відповідачем до неї оскаржуваного дисциплінарного стягнення, що передбачене Наказом № 132 від 13.11.2014 р., є актом непрямої дискримінації за ознакою участі у ППО КМКОЛ «ЦМХО». Разом з тим, факти викладені в акті № 2 від 30.10.2014 року не відповідають положенням Наказу Міністерства охорони здоров'я № 110 від 14.02.2012 року «Про затвердження форм первинної облікової документації та інструкцій щодо їх заповнення, що використовуються у закладах охорони здоров'я незалежно від форми власності та підпорядкування» та положенням Наказу КМКОЛ «ЦМХО» № 35 від 06.02.2013 року «Про удосконалення системи управління та експертизи якості медичної допомоги в КМКОЛ «ЦМХО». Також позивач зазначає, що при веденні історії хвороб нею не було порушено лікарську таємницю та Закону України «Про захист персональних даних», оскільки позивач не передавав, не розголошував та не оброблював конфіденційну інформацію про пацієнтів лікарні. Позивач вважає, що відповідач при застосуванні до неї дисциплінарного стягнення не врахував письмові пояснення працівника щодо порушень, що викладені в Акті № 2 від 30.10.2014 року, чим порушив положення ч. 1 ст. 149 КЗпП України, якою передбачено до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. Пояснювальна позивача від 14.11.2014 р. на ім'я головного лікаря КМКОЛ «ЦМХО» була написана позивачем через нетривалий проміжок часу після ознайомлення з Актом № 2 від 30.10.2014 року, проте, надані позивачем письмові пояснення з приводу порушення трудової дисципліна враховані не були, що свідчить про формальність застосування дисциплінарного стягнення до позивача. Також в обґрунтування свого позову позивач посилається на порушення відповідачем положень ч. 1, 3 ст. 241 КЗпП України, тобто не дотримання відповідачем строку ознайомлення з наказом про застосування дисциплінарного стягнення. З наказу № 132 від 13.11.2014 року видно, що позивача було ознайомлено з даним наказом лише 18.11.2014 року, тобто з порушенням строків передбачених п. 31 Постановою Державного комітету СРСР по праці і соціальних правах № 213 від 20.07.1984 року «Про затвердження типових правил внутрішнього трудового розпорядку для робітників і службовців підприємств, установ, організацій», що є також підставою для його скасування. Крім того позивач вважає, що при постановленні оскаржуваного наказу відповідач порушив вимоги ч. 2 ст. 149 КЗпП України, якою передбачено, що за кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. З змісту акту № 2 від 30.10.2014 року видно, що комісією було встановлено порушення посадових обов'язків не лише позивачем, а й лікарем офтальмологом КМКОЛ «ЦМХО» [PERSON], але чіткого розмежування порушень вчинених позивачем та лікарем [PERSON] даний акт не містить. Крім того позивач зазначив, що вона є членом первинної профспілкової організації Київської міської клінічної офтальмологічної лікарні «Центр мікрохірургії ока», яка була утворена у період березня-травня 2014 року, про що було відомо відповідачу. З огляду на те, що позивач є членом профспілки відповідачем, в порушення вимог ч.2 ст. 252 КЗпП України, було накладено дисциплінарне стягнення без попередньої згоди виборного профспілкового органу. З врахуванням вимог ст. 43 Конституції України, ст. 11 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 2-1, 5, 139, 147, 149, 150, 237-1, 252 КЗпП України, ст. 5 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» позивач просить суд визнати наказ Київської міської клінічної офтальмологічної лікарні «Центр мікрохірургії ока» № 132 від 13.11.2014 року «Про винесення догани» [PERSON] незаконним та скасувати його. Позивач в судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги та просила їх задовольнити, вказуючи на обставини викладені в позовній заяві та додаткових поясненнях до неї. Представник позивача в судовму засіданні підтримала заявлені позовні вимоги та просила їх задовольнити. Зазначала, що суперечки позивача з керівництвом дійсно мали місце і виникли лише внаслідок того, що позивач стала членом Первинної профспілкової організації КМКОЛ «ЦМХО». Представник відповідача Київської міської клінічної офтальмологічної лікарні «Центр Мікрохірургії ока» в судовому засіданні заперечував щодо заявлених позовних вимог та просив в їх задоволенні відмовити вказуючи на обставини викладені в запереченнях до даної позовної заяви. Представник третьої особи Первинної профспілкової організації Київської міської клінічної офтальмологічної лікарні «Центр Мікрохірургії ока» в судовому засіданні підтримала заявлені позивачем позовні вимоги вказуючи на те, що керівництвом Київської міської клінічної офтальмологічної лікарні «Центр Мікрохірургії ока» здійснюється переслідування всіх членів Первинної профспілкової організації Київської міської клінічної офтальмологічної лікарні «Центр Мікрохірургії ока», шляхом накладення дисциплінарних стягнень, звільнення. Суд, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідача, третьої особи, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Як вбачається з матеріалів справи, позивач [PERSON] працює на посаді лікаря-офтальмолога відділення №6 « реконструктивної хірургії Київської міської клінічної лікарні «Центр мікрохірургії ока» (далі - КМКОЛ «ЦМХО») з 2004року. Судом встановлено, що Наказом Київської міської клінічної офтальмологічної лікарні «Центр мікрохірургії ока» № 132 від 13.11.2014 року «Про винесення догани», [PERSON] було притягнуто до дисциплінарної відповідальності за неналежне виконання позивачем посадових обов'язків; порушення порядку ведення медичної та статистичної документації та порядку ведення лікування хворих, неякісне надання медичної допомоги (а.с.20). Підставою накладення на позивача дисциплінарного стягнення став акт про перевірку № 2 від 30 жовтня 2014 року, де комісією було встановлено неналежне, на думку відповідача, виконання позивачем посадових обов'язків; порушення порядку ведення медичної та статистичної документації та порядку ведення лікування хворих, неякісне надання медичної допомоги. (а.с. 15-19). З пояснень позивача видно, що з даним актом її було ознайомлено приблизно 12-13 листопада 2014 року, та вже 14.11.2014 року нею було складено пояснювальну від 14.11.2014 року, яку було подано головному лікарю у той же день. Відповідно до ст. 139 КЗпП України працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Таким чином, трудовою дисципліною передбачено додержання працівниками норм, закріплених КЗпП України, правил внутрішнього трудового розпорядку, статутів, положень, посадових інструкцій, за порушення якої до працівника можливо застосування положень ст. 147 КЗпП України. Відповідно до ст. 147 Кодексу законів про працю України (далі по тексту - КЗпП України), за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана; звільнення. Частиною 1 статті 147-1 КЗпП України передбачено, що дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника. Відповідно до ст. 148 КЗпП України, дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не враховуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебуванням його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладено пізніше шести місяців з дня вчинення проступку. Відповідно до вимог ч.ч. 1, 4 ст. 149 КЗпП України, до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 22 постанови від 6 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» судам необхідно з'ясувати, в чому конкретно проявилось порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1, 148, 149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника. Тобто, виключною компетенцією власника або уповноваженого ним органу є видача наказів, визначення підстав, мотивів, обґрунтування та виду дисциплінарного стягнення. В свою чергу, до компетенції суду належить перевірка додержання передбачених законом підстав та порядку застосування до працівників дисциплінарного стягнення, тобто законність наказу. Однак в даному випадку судом встановлено, що до застосування даного дисциплінарного стягнення до [PERSON] жодних нарікань з приводу виконання обов»язків не мала, працює з 2004 року, а тому суд вважає, що в даному випадку при застосуванні до позивча дисциплінарного стягнення у вигляді догани керівництвом КМКОЛ «Центр мікрохірургії ока» не враховано як ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, так і обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника. Відповідно до ч.1ст.148 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Згідно ч. 1, 3 ст. 241-1 КЗпП України встановлено, що строки виникнення і припинення трудових прав та обов'язків обчислюються роками, місяцями, тижнями і днями. Строк, обчислюваний місяцями, закінчується у відповідне число останнього місяця строку. Якщо кінець строку, обчислюваного місяцями, припадає на такий місяць, що відповідного числа не має, то строк закінчується в останній день цього місяця. Обґрунтовуючи вказані в Наказі № 132 від 13.11.2014 р. підстави притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, відповідач посилається на Акт перевірки історій хвороб № 2 комісії. Крім того, з наказом від 13.11.2014 року про застосування дисциплінарного стягнення позивач був ознайомлений 18.11.2014 року. Вказаний факт не оспорюється представником відповідача. Відповідно до п. 31 Постанови Державного комітету СРСР по праці і соціальних правах № 213 від 20.07.1984 року «Про затвердження типових правил внутрішнього трудового розпорядку для робітників і службовців підприємств, установ, організацій», наказ (розпорядження) про застосування дисциплінарного стягнення із зазначенням мотивів його застосування оголошується (повідомляється) працівникові, підданому стягненню, під розписку в триденний термін. А отже судом встановлено, що відповідачем при прийнятті оскаржуваного наказу № 132 від 13.11.2014 року про застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді догани, порушено строк ознайомлення із наказом про застосування дисциплінарного стягнення. Відповідно до протоколу №1 установчих зборів первинної профспілкової організації КМКОЛ «Центр мікрохірургії ока» від 18 березня 2014 р. створено на базі КМКОЛ «Центр мікрохірургії ока» дану первинну профспілкову організацію та прийняти до її членів осіб за списком та поданими заявами, як вбачається з доданого списку [PERSON] є членом даної профспілкової організації. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», забороняється дискримінація за ознаками належності до профспілки. Суд, не вважає доведеними обставини на які посилається позивач щодо дискримінації за ознаками належності до профспілки. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до ст..88 ЦПК України суд вважає доцільним стягнути з відпвідача на користь держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі ст. ст. 3, 4, 10, 11, 60, 88, 169, 209, 212-215, 367 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved