Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача: Відділ ведення реєстру територіальної громади міста Чернівецької міської ради про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Заявлені вимоги мотивує тим, що вона є власником квартири [ADDRESS], що належить їй на підставі договору дарування; відповідач [PERSON] є її колишнім чоловіком, який фактично значиться в ньому зареєстрованим з 25.11.2003 року, однак не проживає у вказаній квартирі з 2008 року до даного часу. Вказує, що відповідач участі в утриманні житла не приймає, речей відповідача в квартирі не має, де на даний час проживає відповідач їй невідомо. Зазначаючи, що їй одній важко сплачувати комунальні платежі і вона внаслідок наявної реєстрації відповідача в квартирі не може вільно розпоряджатися своїм майном, просить позовні вимоги задовольнити. До початку розгляду справи по суті позивачем 27.09. 2017 року було подано в суд позовну заяву в новій редакції, в якій [PERSON] просить визнати її порушене право і усунути перешкоди у користуванні її власністю, вищенаведеною спірною квартирою шляхом визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщення квартири [ADDRESS]. В судове засідання позивач [PERSON] та в її інтересах представник [PERSON] не зявилися, про дату та час розгляду справи були повідомлені належним чином, від останніх до суду поступила заява в якій просять справу розглянути в їх відсутність, позовні вимоги підтримано в повному обсязі; в заяві надано згоду на заочний розгляд справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявився, про дату, час розгляду справи який був повідомлений належним чином, відомостей про поважність причини неявки суд не повідомив. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача: Представник Відділу ведення реєстру територіальної громади міста Чернівецької міської ради в судове засідання не зявилися, про дату та час розгляду справи були повідомлені належним чином, про поважні причини неявки суд не повідомили. Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Судом, належними доказами по справі встановлено, що позивач [PERSON] зареєстрована за адресою: [INFO] «А» кв.5 в м. Чернівці у відповідності до паспорта громадянина України (а.с.6). Відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO] у відповідності до довідки виписки з домової книги про склад сімї та реєстрацію від 19.09.2016 року ПП «Регіон Центр», як колишній чоловік власника позивача [PERSON] (а.с.11). У відповідності договору дарування від 11.06.1999 року, посвідченого приватним нотаріусом [PERSON], обдарована [PERSON] прийняла в дар квартиру №43, що складається з однієї житлової кімнати, загальною площею 30,70 кв.м., в тому числі житловою площею 16,00 кв.м., за адресою: м. Чернівці вул. Сокольська, 1 (а.с.8). Позивач [PERSON] є власником квартири №43 за адресою: м. Чернівці вул. Сокольська, 1, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №87867346 від 24.05.2017 року (а.с.9). Згідно Рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 14.04.2011 року, шлюб зареєстрований між сторонами 12.06.1998 року міським відділом РАЦС Чернівецького обласного управління юстиції, актовий запис №624 розірвано (а.с.10). Актом №16 ПП «Регіон Центр» від 26.05.2017 року встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрований в квартирі №43 за адресою: м. Чернівці вул. Сокольська, 1, проте не проживає за місцем реєстрації з 2008 року, виїхав за кордон, де проживає по теперішній час (а.с.12). Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ст. 317 ч. 1 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на свій розсуд, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Частиною 1 ст. 321 ЦК України передбачено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності або обмежений у його здійсненні. У відповідності до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом також встановлено, що відповідач [PERSON], як колишній чоловік позивача, з 2008 року не проживає в квартирі №43 за адресою: м. Чернівці вул. Сокольська, 1 в м. Чернівці, належних відповідачу речей не має, місце його проживання не відоме. Отже, відповідно до зазначених вимог Закону відповідач є особою, яка втратила\~\~право на користування спірним житлом. Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно положень ст. 10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно ст. 212 ч. 1\~ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним\~\~ є\~\~рішення,\~\~яким\~\~суд,\~\~виконавши\~\~вимоги цивільного судочинства, вирішив справу відповідно до закону. Обгрунтованим є\~\~рішення,\~\~ухвалене\~\~на\~\~основі\~\~повно, всебічно\~\~з'ясованих\~\~обставин,\~\~на\~\~які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень,\~\~підтверджених\~\~тими\~\~доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст.ст.\~15,\~16 ЦК України,\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. На основі всебічно з'ясованих обставин, на які посилається позивач, як сторона по справі, як на підставу заявлених вимог підтверджених доказами, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги грунтуються на законі і підлягають до задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: approved