Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про те, що між нею та відповідачем 21 червня 1995 року було укладено шлюб, який рішенням суду від 15 жовтня 2013 року - розірвано. Від спільного подружнього проживання у них народилися діти: дочка [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO], батьком яких є відповідач [PERSON]. У зв'язку з тим, що відповідач не надавав у добровільному порядку кошти на утримання дітей, вона вимушена була звернутися до суду про стягнення з нього аліментів. Відповідно до рішення Уманського міськрайонного суду від 15 серпня 2013 року з відповідача аліменти стягуються. Їх дочка [PERSON] досягла повноліття, але потребує матеріальної допомоги, оскільки продовжує навчатися на стаціонарному відділенні Українського державного університету фінансів та міжнародної торгівлі. Просить винести нове судове рішення про продовження терміну стягнення аліментів з [PERSON], [INFO], уродженця с. Полянецьке Уманського району Черкаської області на утримання дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/2 всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до закінчення відповідного терміну навчання. Судові витрати стягнути з відповідача. В ході розгляду справи позивач змінила позовні вимоги, а саме просить суд винести нове судове рішення про продовження терміну стягнення аліментів з [PERSON], [INFO], уродженця села Полянецьке Уманського району Черкаської області на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі, який відповідає сумі затрат на проживання в гуртожитку та проїзд, що на цей час складає 600 гривень або ж 1/2 усіх видів заробітку щомісячно, до закінчення відповідного терміну навчання. Судові витрати стягнути з відповідача. Позивач [PERSON] в судовому засіданні в повному об'ємі підтримала змінені позовні вимоги та пояснила, що перебувала з відповідачем [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, але оскільки сімейне життя не склалося, шлюб між ними було розірвано. У шлюбі у них народилося двоє дітей, на утримання яких відповідач згідно рішення суду сплачував аліменти. На утримання дочки [PERSON], на цей час виплата аліментів була припинена, оскільки вона досягла повноліття, але, у зв'язку з тим, що дочка навчається на стаціонарному відділенні Українського державного університету фінансів та міжнародної торгівлі в м. Києві, потребує додаткової матеріальної допомоги. Це і проїзд, оплата гуртожитку, харчування, одяг, ліки тощо. Так як відповідач добровільно відмовляється надавати таку матеріальну допомогу, вона вимушена звернутися до суду з вказаним позовом, який просить задоволити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, позов вважає необґрунтованим та безпідставним. Пояснив, що на цей час, згідно рішення суду, продовжує сплачувати аліменти на утримання сина, після відрахування яких, йому залишається зовсім невелика сума для забезпечення власних потреб. Донька [PERSON], на цей досягла повноліття, аліменти на її утримання він сплачував і не має по ним ніякої заборгованості. Просить суд відмовити у задоволенні позову. Згідно рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 15 серпня 2013 року вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] та сина [PERSON], в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 01 серпня 2013 року до досягнення дітьми повноліття. Згідно довідки від 03 березня 2014 року вих. № 3730, виданої деканом фінансово-економічного факультету Українського державного університету фінансів та міжнародної торгівлі, [PERSON], [INFO] у 2013 році вступила до Українського державного університету фінансів та міжнародної торгівлі (ІV рівень акредитації) і зараз навчається на 1 курсі денної форми навчання фінансово-економічного факультету за спеціальністю «Облік і аудит» освітньо-кваліфікаційний рівень «бакалавр». Термін закінчення університету липень 2017 року. Суд, вислухавши позивача, відповідача та вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. Судом достовірно встановлено, що позивач та відповідач є батьками [PERSON], [INFO], яка на цей час є повнолітньою та навчається в м. Києві в Українському державному університеті фінансів та міжнародної торгівлі. Виплата аліментів на її утримання відповідачем припинена, у зв'язку із досягненням донькою повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні діти продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено, що згідно довідки про доходи, виданої ТОВ «Полянецьке» 08 травня 2014 року вих. № 45, відповідач працює трактористом і з листопада 2013 року по квітень 2014 року, включно, отримав заробітну плату в розмірі 10210 гривень 97 копійок. Також згідно довідки ТОВ «Полянецьке», виданої 29 квітня 2014 року вих. № 43, у березні 2014 року [PERSON] нараховано зарплату в розмірі 2019 гривень 20 копійок, з якої утримано податків 384 гривні 86 копійок, аліменти в розмірі 544 гривні 78 копійок та борг - 272 гривні 39 копійок. На думку суду, оскільки [PERSON] навчається у місті Києві і потребує матеріальної допомоги, а відповідач [PERSON], який працевлаштований, є її батьком, тому він зобов'язаний надавати матеріальну допомогу на її утримання, до досягнення нею повноліття. Разом з тим, при визначенні розміру стягуваних аліментів, суд бере до уваги розмір заробітної плати відповідача, тому вважає за можливе задоволити позовні вимоги частково, визначивши розмір щомісячно сплачуваних аліментів в сумі 500 гривень. Суд також вважає, що при задоволенні позову з відповідача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved