Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із даним позовом та просить розірвати шлюб у якому вона перебуває з відповідачем. Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що з 24.07.2004 року вона та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі. Під час шлюбу у них з відповідачем народився син [PERSON], [INFO]. З часом відносини між нею та відповідачем погіршилися. З 21 липня 2016 року вони з відповідачем почали мешкати окремо, шлюбні відносини припинили, спільного господарства не ведуть. Вона впевнена, що подальшого існування родини бути не може. Сторони в судове засідання не з'явилися. Позивач завчасно поданою письмовою заявою сповістила про можливість розгляду й вирішення справи без її присутності, позовні вимоги просила задовольнити, а шлюб розірвати, не заперечувала проти заочного розгляду й вирішення справи. Зазначила, що майнового спору між нею та відповідачем не існує, а спільна із відповідачем дитина син [PERSON], й надалі залишатиметься проживати із нею. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи, або про розгляд справи за його відсутності до суду не надсилав, свого представника до суду не направив. Оскільки позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, а відповідач належним чином повідомлявся про день, місце та час розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст.ст. 224-226 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 24 липня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Індустріального районного управління юстиції міста Дніпропетровська між сторонами було зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис за № 314. Під час шлюбу у позивачки з відповідачем народилася дитина син [PERSON], [INFO]. Сімейне життя в сторін не склалося через погіршення взаємовідносин. Сторони не проживають разом з липня 2016 року, не ведуть сумісного господарства та не мають спільного сімейного бюджету. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. З огляду на ч. 1 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги. Відповідно до статті 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що поміж сторонами відсутня згода щодо перебування у шлюбі, їхня сім'я розпалася та існує формально, а подальше спільне життя їхнього подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, інтересам дитини, а тому шлюб слід розірвати. Позивака наполягає на розірванні їхнього із відповідачем шлюбу, зауважуючи на тому, що наявність реєстрації шлюбу із відповідачем суперечить її інтересам. На момент розгляду справи про розірвання шлюбу майнового спору між сторонами не встановлено, також як і не встановлено спору з приводу визначення місця проживання дитини, яка й надалі залишається проживати із позивачкою. Вимог про зміну прізвища не заявлено. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved