Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в кому прохає суд позбавити батьківських прав [PERSON] стосовно доньки [PERSON], [INFO]. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що вона перебувала в шлюбі з відповідачем. Від шлюбу народилася дитина [PERSON], [INFO]. Дитина після розірвання шлюбу залишилася проживати з позивачкою та знаходиться на її утримані. Відповідач допомоги на утримання дитини не надає, не приймає участь у її виховані, взагалі не цікавиться дитиною. В судове засідання позивач не з'явилася, надала суду заяву де просить суд розглядати справу без її участі, на позовних вимогах наполягає. Представник органу опіки та піклування також в судове засідання не з'явився, просить справу розглядати без його участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає повному задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO] (а.с. 9). Відповідно до висновку органу опіки та піклування Запорізької міської ради по Хортицькому району від 06.06.2018 року, [PERSON] ухилився від виконання батьківських обов'язків, не займається вихованням та утриманням своєї малолітньої доньки. Орган опіки та піклування вважає за можливе позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO] (а.с. 42-44). Частинами 1-3 ст. 150 СК України передбачено, що батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. В судовому засіданні судом встановлено, що відповідач, який є батьком дитини, ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Даний факт підтверджується наявними в справі доказами. Відповідно до ч.1 ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства», ч.2 2, ст.150 СК України передбачено, що батьки мають право та зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, створювати належні умови для розвитку її здібностей, а за ухилення від виконання своїх обов'язків, відповідно до ст.164 СК України можуть бути позбавлені батьківських прав. Стаття 164 СК України чітко встановлює перелік підстав позбавлення батьків батьківських прав. Так, відповідно до п. 2 ч.1 ст. 164 СК України однією з підстав для позбавлення батьківських прав є ухилення батьків від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Таким чином, ухилення від виконання юридичного обов'язку - завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій. Судом встановлено, що відповідач не турбується про стан здоров'я дитини, її духовний і фізичний розвиток, не виконує своїх батьківських обов'язків щодо виховання та її розвитку, покладених на нього відповідно до ст.ст.155, 164 СК України. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню. Ці обставини підтверджені доказами у справі позивача, висновками органу опіки та піклування. Вищевикладені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, суд розцінює як ухилення відповідача від виховання дитини. На підставі викладеного та

Outcome: approved