Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом до відповідача [PERSON], в якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 19 листопада 2011 року Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції у Кіровоградській області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено запис № 991, стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини сина [PERSON], [INFO], в розмірі 25% заробітку платника аліментів, щомісячно, але не менше 30 % відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви та до повноліття дитини. В обґрунтування позову зазначила, що 19.11.2011 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстровано Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції у Кіровоградській області, про що в книзі шлюбів зроблено запис № 991, від шлюбних відносин мають малолітню дитину сина [PERSON], [INFO], на утримання якого просила стягнути аліменти з відповідача. Вказала, що спільне сімейне життя з відповідачем не склалося, тому що вони мають різні погляди на спільне життя та обовязки, з приводу чого між ними постійно відбувалися сварки, можливості зберегти сімю не має, подружні відносини припинили з грудня 2015 року, спільне господарство не ведеться, спору про майно не має, у звязку з чим, шлюб носить формальний характер. Позивач [PERSON] до суду надала заяву за вх.№ 370 від 10.01.2017 року про розгляд справи за відсутності. Позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, повідомлений належним чином про час та місце судового розгляду, про що свідчить розписка останнього від 16.12.2016 року, причини не явки суду не відомі, заяви. Клопотання на адресу суду не надходили. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, не суперечать законодавству, яке регулює сімейні правовідносини, а тому підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що сторони зареєстрували шлюб 19 листопада 2011 року у Кіровському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції у Кіровоградській області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено запис № 991 року та видано свідоцтво про шлюб серії 1-ОЛ № 058453. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину сина [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження серії 1-ОЛ № 043327, актовий запис за № 972 в якому батьками зазначені: в графі батько [PERSON], в графі мати [PERSON]. Сімейні стосунки між подружжям не склалися, як зазначено в позові, через відсутність взаєморозуміння та різних поглядів на сімейне життя та обовязки, що призвело до припинення шлюбних відносин. За вказаних обставин подальше спільне життя і збереження шлюбу сторін суперечить інтересам подружжя. Відповідно до ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За викладених обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини предявлення позову про розірвання шлюбу, волевиявлення позивача припинити шлюбні відносини, враховуючи також ту обставину, що рішення позивача про розірвання шлюбу та предявлення з цього приводу позову до суду прийнято з усвідомленням нею його наслідків, виходячи при цьому також з відсутності у взаєминах сторін морально-правової основи шлюбу, до якої належать почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та взаєморозуміння, підтримки та піклування, суд дійшов висновку про те, що шлюб між сторонами носить суто формальний характер, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті права сторін, а також права їх малолітньої дитини, в звязку з чим позовні вимоги позивача в частині розірвання шлюбу є доведеними, та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, причому відповідно до ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Більш того, відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. На підставі вищевикладеного, оцінивши в сукупності наявні у справі докази, враховуючи, що обовязок утримувати дитину, є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, при цьому, припинення фактичних шлюбних відносин між батьками, а так само проживання їх окремо від дітей,- не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від виконання обовязків щодо останніх, приймаючи до уваги, що дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні, враховуючи сімейний та матеріальний стан відповідача, а також інші обставини визначені ст. 182 СК України, які мають враховуватися судом при вирішенні питання про стягнення аліментів, та з урахуванням викладеного вище, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення аліментів з відповідчача на утримання дитини - сина [PERSON], [INFO], в розмірі 25% заробітку платника аліментів, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви з 04.11.2016 року та до повноліття дитини, тобто до 08.04.2025 року, підлягають задоволенню. Згідно з п.1 ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в частині суми платежу за один місяць. Крім того, відповідно до ч.ч.1, 3 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати; у разі, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, у звязку з чим з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп. за подання позовної заяви про розірвання шлюбу та на користь держави з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп. в частині вирішення позовних вимог про стягнення аліментів, враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору при поданні до суду позовної заяви про стягнення аліментів. Відповідно до ст.ст. 110, 112, 180, 182, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved