Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із заявою, у якій просила визнати за нею, в порядку спадкування за законом, право власності на трикімнатну квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позову позивач зазначила, що [INFO] помер чоловік позивача [PERSON] , який залишив спадщину, а саме квартиру за адресою: [ADDRESS] , яка фактично успадкована ним після смерті [INFO] батька [PERSON] , але не оформлена належним чином до дня його смерті. Заповіту після своєї смерті він не залишив. Позивач, яка є спадкоємцем прийняла спадщину фактично, проживала на час відкриття спадщини разом зі спадкодавцем, проте отримати свідоцтво про право на спадщину не змогла, так як постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії державний нотаріус Каліберда Т.М. відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка посилаючись на те, що факт прийняття спадщини не встановлений належним чином. За таких обставин, позивач вимушена звернутися до суду з даним позовом, в якому просить суд визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] після смерті спадкодавця [PERSON] , померлого [INFO] . Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 18 березня 2020 року провадження по справі відкрито, розгляд справи визначено проводити в порядку загального позовного провадження. З\~Четвертої Харківської\~державної нотаріальної\~контори витребувано належним чином завірені копіі спадкових справ за фактом смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] та [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , та відомості щодо кола спадкоємців зазначених осіб, майна, що входить до спадкової маси, наявність складених за життя зазначених осіб заповітів, спадкових договорів, та договорів по життєвого утримання. З\~КП «Харківське\~міське бюро\~технічної інвентаризації» витребувано відомості щодо права власності на квартиру [ADDRESS] та щодо наявності або відсутності обтяжень на дане житло. Ухвалою суду від 21.10.2020 підготовче провадження по справі закрито, призначено судовий розгляд. Позивач та представник позивача у судове засідання не з`явилися, надали заяву про розгляд справи без їх участі, позов підтримують та просять задовольнити у повному обсязі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] до судового засідання не з`явились, надали заяви, якими позовні вимоги визнали в повному обсязі, просили розглянути справу за їх відсутністю. Представник відповідача Харківської міської ради, будучі повідомленим належним чином, до судового засідання не з`явився. Харківською міською радою 14.04.2020 наданий відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що даний позов є безпідставним, необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, посилаючись на відсутність достатньо доказів на підтвердження права власності на нерухоме майно у [PERSON] .. Тобто позивачем не надано усіх доказів, які б підтверджували наявність у [PERSON] права власності на спадкове майно квартиру [ADDRESS] на момент його смерті, зокрема не було надано інформації про реєстрацію права власності на спірну квартиру у разі прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] .. Відповідач вважає, що позивач вважається такою, що не прийняла спадщину, оскільки позивач повинна було звернутись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини до 07.02.2020, проте звернулась лише 25.02.2020. Таким чином Харківська міська рала просить відмовити повністю у задоволенні позовних вимог [PERSON] .. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідність до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Згідно із ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Відповідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплені в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950р., зокрема, в ст.1 Першого протоколу до неї (ратифіковано законом України від 17.07.1997р. №475/97-ВР), яка є складовою правової системи відповідно до ст.9 Конституції України, а також у вітчизняному законодавстві. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Судом встановлено, що [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Після смерті [PERSON] , померлого [INFO] Четвертою Харківською міською держаною нотаріальною конторою заведена спадкова справа № 157П/2020. Постановою Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» встановлено, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. У відповідності до вимог ст. ст. 1217, 1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування одержують особи, зазначені у статтях 1261 1265 ЦК України. Враховуючи, що [PERSON] за життя не розпорядився належним йому майном шляхом складання заповіту, спадкування здійснюється за законом. Згідно з ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього кодексу (ст. 1258 ЦК України). [PERSON] є дружиною спадкодавця, таким чином спадкоємцем першої черги за законом, яка на день смерті [PERSON] проживала з ним за однією адресою єдиною сім`єю, фактично прийняла спадщину, але належним чином не оформивши її на своє ім`я. Факт, що позивач являється дружиною померлого [PERSON] підтверджується свідоцтвом про шлюб, копія якого знаходиться в матеріалах справи. Позивач з метою прийняття спадщини в нотаріальному порядку зверталася до Четвертої харківської міської державної нотаріальної контори, однак отримала відмову у видачі свідоцтва на спадщину за законом, у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують прийняття спадщини після смерті [PERSON] , про що свідчить постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 25.02.2020 року. Інші спадкоємці після смерті [PERSON] заяву про прийняття спадщини не подавали, що підтверджується копією спадкової справи № 157П/2020 до майна померлого [INFO] [PERSON] . Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових справ у нотаріальному порядку. Згідно положень п. 4.14, 4.18 глави 10 Порядку здійснення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину здійснюється за наявності необхідних документів, що підтверджують наявність певних юридичних фактів, у тому числі і склад спадкового майна. У разі, якщо у спадкоємців відсутні всі необхідні документи, питання визнання права на спадщину вирішується у судовому порядку. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 передбачено, що у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту у судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За таких обставин, єдиним способом реалізації позивачем своїх спадкових прав після смерті [PERSON] є визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку. Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Тому як встановлено ст. 1218, ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК України вся спадщина вважається належною позивачу з часу смерті спадкодавця. Згідно ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України. Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Відповідно до статті 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до статі 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно ч.1 ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 2 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно У своєму інформаційному листі №10-1387 від 27.09.2012 року Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ зазначив, що відповідно до ст. 2 Закону України від 1 липня 2004 року № 1952-ІV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Згідно зі ст.3 зазначеного закону право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набирання чинності цим Законом, визнаються державою. Згідно ст. 41 Конституції України, право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. З врахуванням встановлених в судовому засіданні обставин справи, суд оцінивши, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, приходить до висновку, що вимоги позивача знайшли своє доведення в судовому засіданні, є такими, що ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України, а тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі. \~ \~ \~ \~Таким чином, враховуючи ті обставини, що позивач надав суду достатньо доказів, які підтверджують позов, а визнання відповідачами позову не суперечить закону і не порушує права, [PERSON] , як спадкоємець за законом після смерті чоловіка [PERSON] , має законне право на майно в порядку спадкування. \~ \~ \~ \~На підставі наведеного та

Outcome: approved