Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить збільшити розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] за рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 02 червня 2020 року на утримання повнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] до 3605,61 грн., щомісячно, з дня пред`явлення позову до суду і до закінчення [PERSON] навчання. На обґрунтування позову зазначила, що 17.09.1999 між нею та [PERSON] було укладено шлюб. Так, 22.04.2019 шлюб між сторонами розірвано. 14.03.2019 [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дітей. 24.04.2019 було винесено судовий наказ про стягнення з [PERSON] аліментів на двох дітей у розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 14 березня 2019 року та до досягнення [PERSON] повноліття. [INFO] [PERSON] виповнилося 18 років. Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 02 червня 2020 року ухвалено стягнути з [PERSON] аліменти на утримання сина у розмірі 1300, 00 гривень, щомісячно, починаючи з 19 листопада 2019 року та до закінчення навчання [PERSON] навчання, тобто до 01 липня 2021 року, але не більш ніж до досягнення ним 23 річного віку. Даної частини коштів вкрай недостатньо для забезпечення дитини, належного рівня розвитку та лікування. Внаслідок двох перенесених операцій по видаленню аденоїдів, дитина має хронічне захворювання алергічний реніт і потребує постійного лікування. Оскільки, на момент звернення до суду з вказаним позовом між сторонами не досягнуто згоди з приводу та не дійшли домовленості з [PERSON] його обов`язку утримувати повнолітнього сина, позивач вважає за доцільне збільшити розмір стягуваних з відповідача аліментів на утримання повнолітнього сина у твердій грошовій сумі в розмірі 3605,61 грн. Сторони в судове засідання не з`явились. Від представника позивача адвоката Савлука О.О. до суду надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити. Від відповідача до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає частково у розмірі 2400 гривень. Відповідно до ч.2\~ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою всіх учасників справи в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до\~ст. 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як вбачається з вимог\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У [PERSON] та [PERSON] , [INFO] народився син [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] /а.с.15/. Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 02 червня 2020 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання повнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 1300,00 грн., щомісячно, починаючи з 19 листопада 2019 року та до закінчення [PERSON] навчання, тобто до 01 липня 2021 року, але не більше ніж до досягнення ним 23 річного віку/а.с.12-14/. Згідно виписки з історії хвороби № 4519, [PERSON] має діагноз алергічний реніт/а.с.27,28/. Згідно довідки директора Комунального закладу «Мелітопольський медичний фаховий коледж» Запорізької обласної ради, [PERSON] , [PERSON] є студентом третього курсу відділення «Лікувальна справа» Комунального закладу «Мелітопольський медичний фаховий коледж» Запорізької обласної ради, денної форми навчання. Дата вступу 01.09.2017. Дата закінчення навчання - 01.07.2021/а.с.18/. Згідно зі\~ст.\~199 СК України, якщо повнолітні\~дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно із ч. 1\~ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~ст.182 СК України. Стаття 182 СК України\~визначає обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1\~ст. 200 СК України\~суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахування обставин, зазначених у\~статті 182 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789XII (78912) від 27 лютого 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями\~ст. 192 СК України\~зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки\~ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Даний висновок міститься в правовій позиції Верховного Суду України в постанові від 05.02.2014 року по справі № 143 цс 13. Виходячи з роз`яснень\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~викладених у пункті 20, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Надані позивачем докази, суд визнає належними і допустимими, також достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів. Отже, в даній ситуації суд знаходить, що відповідач зобов`язаний утримувати свою повнолітню дитину, яка продовжує навчання, при цьому: дитина, яка підлягає утриманню має вік більше 18 років, але менше 23; вона продовжує навчання; потребує у зв`язку із цим матеріальної допомоги; відповідач має можливість надавати таку допомогу, у зв`язку із чим з відповідача необхідно стягнути аліменти. Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача суд відповідно до\~статті 200 СК, враховує: ?стан здоров`я та матеріальне становище дитини; ?стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; ?відсутність в матеріалах справи інформації про наявність у платника аліментів інших утриманців; ?відсутність в матеріалах справи доказів про наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; ?відсутність в матеріалах справи доказів про витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; ?також враховується можливість надання утримання другим з батьків та інші обставини, що мають істотне значення. Так, Сімейний кодекс України\~передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181СК України).\~Стаття 192 СК України\~тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини, відсутність у відповідача інших неповнолітніх дітей, наявність права вибору способу\~стягнення аліментів відповідно до вимог ч. 3 ст.181 СК України\~у того з батьків, разом з яким проживає дитина, погіршення стану здоров`я дитини, яка страждає на алергічний реніт, потребує відповідних обстежень та постійного вживання лікарських препаратів, суд вважає, що позовні вимоги про збільшення розміру стягнення аліментів підлягають частковому задоволенню і з [PERSON] необхідно стягувати на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 2400 /дві тисячі чотириста/ гривень 00 копійок, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до закінчення навчання, але не більш ніж до досягнення ним 23 річного віку. Виходячи з вищевикладеного, суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи, приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають частковому задоволенню. Відповідно до частини першої\~статті 191 СК України\~аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно з п. 1 ч. 1\~ст. 430 Цивільного процесуального кодексу України, у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місць. У зв`язку із тим, що позивач за подання позову про стягнення аліментів, відповідно до ЗУ «Про судовий збір», звільнена від сплати судового збору, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 840 грн. 80 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial