Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача[PERSON] про усунення перешкод у користуванні спадковим майном. В якому прохала: зобовязати [PERSON] усунути [PERSON] перешкоди у користуванні однокімнатною квартирою, розташованою за адресою [ADDRESS] шляхом звільнення зазначеної квартири. В обґрунтування позову зазначила, що 20 лютого 2012 року померла [PERSON], яка була підопічною Горбанівського геріатричного пансіонату ветеранів війни та праці та зареєстрована за адресою: [INFO]. Після її смерті її [PERSON] закликано до спадкування за заповітом. Після померлої [PERSON] заведена спадкова справа №333/2012 за заявою [PERSON] про прийняття спадщини за заповітом. 10 серпня 2012 року заяву про прийняття спадщини надав [PERSON], але не надав жодних доказів, які б підтверджували родинні стосунки з померлою. Інших заяв про прийняття спадщини в спадковій справі не має. Відповідач самоправно без жодних на те підстав, зайняв однокімнатну квартиру розташовану за адресою: [ADDRESS], яка ввійшла до складу спадщини померлої [PERSON] Внаслідок чого потрапити до успадкованої нею квартири вона не може по даний час, чим їй створено перешкоди у користуванні належним їй майном., тому вона і звертається до суду з даним позовом. Позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримали, прохали задовольнити в повному обсязі.. Відповідач [PERSON] до суду 27 січня 2016 року та 23 лютого 2016 року не з»явився, будучи повідомлений на останню відому судові адресу, через що судова повістка вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться (ст.77 ЦПК України). Третя особа Перша Полтавська державна нотаріальна контора в судове засідання свого представника не направили, надіславши суду лист в якому прохали слухати справу без участі їхнього представника, зазначивши, що при винесенні рішення покладаються на розсуд суду. Відповідно до ст.224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, з урахуванням того, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, заслухавши позивача, представника позивача, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю. Судом встановлено, що 20 лютого 2012 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-КЕ №207856, зареєстроване та видане Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області (а.с.3). 28 січня 2011 року [PERSON] склала заповіт, яким все належне їй майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось і взагалі все те, що належатиме їй на день її смерті та на що вона за законом матиме право заповіла [PERSON], що підтверджується копією заповіту від 28 січня 2011 року, посвідчений державним нотаріусом Першої полтавської державної нотаріальної контори [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за №4-94. (а.с.4). [PERSON] за життя належала квартира, розташована за адресою: [ADDRESS], що підтверджується копією дублікату договору купівлі-продажу від 28 лютого 1992 року, посвідчений нотаріусом Першої полтавської державної нотаріальної контори 28 лютого 1992 року і зареєстрований в реєстрі за №2-861, витягом про державну реєстрацію прав №32361796 від 07 грудня 2011 ПП ПБТІ «Інвентаризатор»(а.с.98,99) Після померлої 20 лютого 2012 року [PERSON], яка на момент смерті проживала та була зареєстрована за адресою: [INFO] в Першій Полтавській державній нотаріальній конторі 18 липня 2012 року заведена спадкова справа за №333/2012. В матеріалах спадкової справи є: заява про прийняття спадщини за заповітом, посвідченим [PERSON] державним нотаріусом Першої Полтавської державної нотаріальної контори 28 січня 2011 року за реєстровим №4-94, яку подала [PERSON],[INFO] від 18 липня 2012 року за пор.№744; заява про прийняття спадщини за законом від 10 серпня 2012 року за пор.№841,яку подав [PERSON], але не надав жодних доказів,які б підтверджували родинні стосунки з померлою. Станом на 08 липня 2014 року в матеріалах спадкової справи за №333/2012, відкритої до майна померлої 20 лютого 2012 року [PERSON], не міститься жодних документів про визнання недійсним вищевказаного заповіту. Інших заяв про прийняття спадщини в спадковій справі не має. Свідоцтва про право на спадщину не видавалися, що підтверджується копією довідки №2088/02-14 від 08 липня 2014 року за підписом в.о. завідувача Першої полтавської ДНК; копією спадкової справи №333/2012 (а.с.8,79-96). Як слідує із пояснень в судовому засіданні позивачки, [PERSON] самоправно без жодних на те підстав, зайняв однокімнатну квартиру розташовану за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини установлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. 18 липня 2012 року Першою Полтавською держнотконторою заведена спадкова справа №333/2012 після смерті [PERSON] (а.с.79-96). На підставі ч.1 ст.1223 ЦК України, [PERSON] прийняла спадщину від спадкодавця, шляхом звернення до держнотаріуса Першої Полтавської держнотконтори із заявою 18 липня 2012 року про прийняття спадщини у встановлений законом строк. Відповідно до ст.ст.15 , 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права. За положеннями ч.ч.1, 2 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до вимог ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. У п.3 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» судам роз'яснено, що, застосовуючи положення ст.391 ЦК України, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов'язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого. Відповідно до положень ст.ст.391, 396 ЦК України, позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. На підставі викладеного суд приходить до висновку зобовязати [PERSON] усунути [PERSON] перешкоди у користуванні однокімнатною квартирою, розташованою за адресою - [ADDRESS] шляхом звільнення зазначеної квартири. Судові витрати по справі сплачені позивачем при подачі позовної заяви до суду складають 487 грн. 20 коп. Відповідно ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Також стягнути з [PERSON] судові витрати сплачені позивачем при подачі позову.

Outcome: approved