Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій просила: - шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 27.07.2012 року, розірвати; після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Коломієць». В обгрунтування своїх вимог вказала, що 27.07.2012 року між ними було зареєстровано шлюб, від шлюбу мають дітей [PERSON]ІІ., [INFO], та [PERSON], [INFO], причиною розірвання шлюбу є те, що подружнє життя не склалося, сімя перестала існувати. Вказала, що на примирення не згодна. Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 22.08.2018 року відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання на 13.09.2018 р. о 11:00 годині. Ухвалою суду від 26.09.2018 року закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду на 16.10.2018 року о 13-00 годині. Позивач, належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду справи, у судове засідання не зявилася, звернулася до суду з заявою, в якій позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Просила судові витрати у вигляді судового збору залишити за нею. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення судових повісток поштовим повідомленням з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Заяв про поважність пропуску судового засідання, відзиву, заперечень на позовну заяву не надав. Відповідно до\~ст. 223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 280 ЦПК України, судом проведено заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши, відповідно до ст.ст. 89,\~263 ЦПК України, докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд вважає позов таким, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено наступні обставини справи. 27.07.2012 року сторони зареєстрували шлюб, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві складено відповідний актовий запис №724 та видано свідоцтво про шлюб серії І-БК 199026. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії І-БК №335420 та серії І-КЕ №244008 відповідно. Мета подальшого спільного життя подружжя та збереження родини відсутня. Стаття 21 Сімейного Кодексу України\~визначає, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 2\~ст. 104 Сімейного Кодексу України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно частини 3\~статті 105 Сімейного Кодексу України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~ст. 110 Сімейного Кодексу України. Статтею 110 Сімейного Кодексу України\~передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. На вимогу\~ст. 111 Сімейного Кодексу України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до\~ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 2\~ст. 114 Сімейного Кодексу України\~у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Позивач та відповідач однією сімєю не проживають, шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, суперечки щодо розподілу спільного майна подружжя у сторін на даний час не має. Суд приймає до уваги те, що позивач позов про розірвання шлюбу підтримала, а відповідач відзиву на позов не надав. З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки між сторонами втрачено взаєморозуміння, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя. Таким чином, заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, а шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. На підставі викладеного і

Outcome: approved