Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати належність житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого за адресою: с. Литвинівка Решетилівського району Полтавської області, вул. Шевченка, 27, померлій 15.09.2014 року [PERSON], як попередньому власнику; визначити позивача, як спадкоємицю, наступним власником вказаного будинку; визнати за нею право власності на житловий будинок літ. «А-1» загальною площею 53,7 м.кв., житловою площею 23,3 м.кв. з прибудовою літ. «а», літню кухню літ. «Б», погріб літ. «в», гараж літ. «Г», сараї літ. «В»,«Д», навіс літ. «д», ворота № 1, огорожа № 2, колодязь № 3, що розташовані в с. Литвинівка Решетилівського району Полтавської області, вул. Шевченка, 27. В обґрунтування позову посилається на те, що вищезазначений житловий будинок з надвірними будівлями належав її матері [PERSON], яка за життя своє право власності належним чином не оформила. Після смерті матері позивач прийняла спадщину, проте оформити свої права на будинок вона не може, у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу. В судове засідання сторони не зявилися. Позивач надала суду заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Представник відповідача надав суду заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, з огляду на наступне. 09 квітня 2015 року позивач звернулася до Решетилівської державної нотаріальної контори із проханням видати на її імя свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, що знаходиться с. Литвинівка Решетилівського району Полтавської області, по вул. Шевченка, 27 після померлої 15 вересня 2014 року матері [PERSON]. У звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на зазначений будинок, державним нотаріусом обґрунтовано була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії /а.с. 7/. У п. 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначено: якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. За наведених обставин у даній справі необхідно зясувати наявність фактичних та правових підстав виникнення у спадкодавця [PERSON] права власності на зазначений будинок. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] померла 15 вересня 2014 року /а.с. 6/. З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії видно, що спадщину після померлої згідно заповіту прийняла її донька - [PERSON], спадкоємець, що має право на обовязкову частку у спадщині дочка померлої [PERSON], від прийняття спадщини відмовилась. 07.04.2015 року державним нотаріусом було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, згідно якого позивач після смерті матері успадкувала земельну ділянку площею 0,2500 га, кадастровий номер 5324280503:03:001:0030, що розташована у с. Литвинівка Решетилівського району Полтавської області, по вул. Шевченка, 27, цільове призначення ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Таким чином станом, судом встановлено, що позивач являється власником земельної ділянки, на якій розташований будинок з надвірними будівлями з приводу якого заявлено позов. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на цей будинок державний нотаріус відмовила, оскільки за життя [PERSON] не оформила правовстановлюючого документу на нього. Між тим, у довідці виконкому Демидівської сільської ради Решетилівського району Полтавської області № 254 від 07.04.2015 року зазначено, що згідно погосподарської книги № 1, особовий рахунок № 112, станом на 01.07.1990 року житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться в с. Литвинівка по вул. Шевченка, 27 відносився до колгоспного двору. Голова колгоспного двору [PERSON], [INFO] /а.с. 12/. З технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виготовленого КП «Бюро містобудування та технічної інвентаризації Решетилівського району» станом на 27.04.2015 р., видно, що цей житловий будинок та надвірні споруди будувалися в основному в період з 1964 по 1988 рік. За змістом п. 20 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, у випадках включення в міську (селищну) смугу сільських населених пунктів або у випадках їх перетворення в міста або селища міського типу, списки будинків та домоволодінь, які належать громадянам або колгоспним дворам, складалися бюро технічної інвентаризації на підставі погосподарських книг сільської Ради депутатів трудящих. Згідно ст. 13 Закону УРСР «Про сільську Раду депутатів трудящих Української РСР» ведення погосподарських книг відносилося до компетенції сільських рад. В подальшому, згідно з Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженою наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5, на підтвердження приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, державному нотаріусу могла бути надана довідка виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, що видавалася в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Аналіз діючого на час забудови законодавства свідчить про те, що записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. При цьому виникнення права власності не залежало від державної реєстрації цього права. Наявність у погосподарській книзі запису про належність житлового будинку [PERSON] свідчить про те, що за життя вона набула право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований у с. Литвинівка Решетилівського району Полтавської області, по вул. Шевченка, 27. Не дивлячись на те, що за життя [PERSON] не оформила належним чином своє право власності та не отримала правовстановлюючого документу на належний їй будинок, вищенаведене діє підстави для висновку про те, що після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить зазначений будинок. Статтею 1216 Цивільного кодексу України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). В порядку, визначеному ст. 1269 Цивільного кодексу України, позивач прийняла спадщину після померлої матері. Це вбачається з постанови державного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії. За таких обставин, вимоги позивача, як спадкоємиці за заповітом померлої 15.09.2014 року матері [PERSON], про визнання за нею права власності на спадкове майно у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого у с. Литвинівка Решетилівського району Полтавської області, по вул. Шевченка, 27 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved