Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою. В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що їй на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 08 травня 2012 року на праві приватної власності належить земельна ділянка під кадастровим номером [NUMBER] по [ADDRESS] загальною площею 0,0871 га. Разом з тим, згідно рішення №22 сесії Шепетівської міської ради від 23 липня 2015 року їй у власність передано земельну ділянку площею 0,1 га під кадастровим номером [NUMBER] по [ADDRESS] з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд ( присадибна ділянка). Власником сусідньої земельної ділянки є мати відповідача [PERSON] - [PERSON] Після отримання у власність земельної ділянки позивач вирішила встановити тверді межові знаки та встановити по межі паркан з метою відокремлення належної їй земельної ділянки. Відповідач, який проживає в сусідньому домоволодінні, перешкоджає їй у цьому та чинить опір. Її неодноразові звернення до правоохоронних органів результатів не дали. Із врахуванням наведеного позивач просить з врахуванням уточнених позовних вимог, позовні вимоги задовольнити у повному обсязі та зобов'язати [PERSON] не чинити [PERSON] яка є власником земельної ділянки по [ADDRESS], перешкод у встановленні межових знаків та паркану на межі її земельної ділянки площею 0,1 га кадастровий номер [NUMBER], з суміжними земельними ділянками, які належать [PERSON] (точки від Г до Д на кадастровому плані земельної ділянки). У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі. Позивач в судове засідання не з'явилась. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, заяви про розгляд справи у його відсутність суду не надав. Заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Згідно з ч.1 статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У відповідності до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Позивач [PERSON] є власником земельної ділянки на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 08 травня 2012 року під кадастровим номером [NUMBER], що розташована по [ADDRESS] загальною площею 0,0871 га, що підтверджується договором купівлі-продажу земельної ділянки від 08 травня 2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Шепетівського міського нотаріального округу Петровською Л.О. та Витягом з Державного реєстру правочинів №11297254, Витягом з Державного реєстру правочинів №11297140. Згідно Витягу з рішення ХХХІХ сесії Шепетівської міської ради VI скликання від 29 серпня 2013 року №22 м. Шепетівка [PERSON] дозволено виготовити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) по [ADDRESS] орієнтовною площею 1000 кв.м для обслуговування індивідуального житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) із земель житлової та громадської забудови за рахунок земель комунальної власності. [PERSON] передано у власність земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ( присадибна ділянка) по [ADDRESS] ( [NUMBER]) площею 1000 кв. м., що підтверджено витягом з рішення LXX сесії Шепетівської міської ради VI скликання від 23 липня 2015 року №22. Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №88127914 від 26 травня 2017 року встановлено, що земельна ділянка, яка знаходиться по [ADDRESS], площею 0,1 га, кадастровий номер [NUMBER], цільове призначення якої - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) належить [PERSON] Згідно висновків Шепетівського ВП про результати розгляду заяви [PERSON] від 31 жовтня 2017 року та 14 листопада 2017 року [PERSON] по факту перешкоджання [PERSON] встановленню паркану на її земельній ділянці рекомендовано звернутися до Шепетівського міськрайонного суду для вирішення питання цивільно-правового характеру. Власником суміжної земельної ділянки є [PERSON] Як встановлено судом, на даний час сторони у справі не можуть в добровільному порядку дійти згоди щодо встановлення позивачем межових знаків та паркану на межі її земельної ділянки, де відсутні такі межові знаки, оскільки відповідач не надає згоди на встановлення позивачем межових знаків та огорожі (паркану). Відповідно до ст. 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю фізичних і юридичних осіб гарантується в конституційному порядку. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Згідно із ч.1 ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Відповідно до ч. 2 ст. 158 Земельного кодексу України виключно судом вирішуються спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб. Згідно з ч. 2 ст.152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою і відшкодування завданих збитків. Тобто, порушення, невизнання або оспорювання права власності або права користування на земельну ділянку є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу, передбаченого ст. 152 ЗК України. Усунення будь-яких порушень прав особи на землю може бути застосовано судом у разі встановлення, що таке порушення мало місце, в чому саме полягає таке порушення та якими доказами це підтверджується. Відповідно до ст. 55 Закону України «Про землеустрій» встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) проводиться відповідно до топографо-геодезичних і картографічних матеріалів. Встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на основі технічної документації із землеустрою, якою визначається місцеположення поворотних точок меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Межі земельної ділянки в натурі (на місцевості) закріплюються межовими знаками встановленого зразка. Власники землі та землекористувачі, у тому числі орендарі, зобов'язані дотримуватися меж земельної ділянки, закріпленої в натурі (на місцевості) межовими знаками встановленого зразка. Межові знаки здаються за актом під нагляд на збереження власникам землі та землекористувачам, у тому числі орендарям. Частиною 3 ст.103 ЗК України встановлено, що власники та землекористувачі земельних ділянок зобов'язані співпрацювати при вчиненні дій, спрямованих на забезпечення прав на землю кожного з них та використання цих ділянок із запровадженням і додержанням прогресивних технологій вирощування сільськогосподарських культур та охорони земель (обмін земельних ділянок, раціональна організація територій, дотримання сівозмін, встановлення, зберігання межових знаків, тощо). Власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними відповідно ч.1 ст.106 ЗК України. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У відповідності до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин, аналізуючи вищенаведені обставини, враховуючи те, що відповідач в добровільному порядку не надає позивачу згоди на встановлення межових знаків та паркану на межі її земельної ділянки площею 0,1 га із суміжними земельними ділянками, які належать [PERSON], суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими, повністю підтверджуються дослідженими судом доказами та підлягають до задоволення. Інших доказів в обґрунтування своїх заперечень відповідачем не надано. На підставі наведеного,

Outcome: approved