overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом у якому просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], зареєстрований 28 серпня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Сватівського районного управління юстиції Луганської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів 28 серпня 2010 року зроблено відповідний актовий запис за № 72. Позивач на попереднє судове засідання не прибула, але надала суду заяву у якій просить розглядати справу без її участі, на позовних наполягає. Відповідач на попереднє судове засідання не прибув, але надав суду заяву у якій просить розглядати справу без його участі, з позовними вимогами згоден. Суд, беручи до уваги заяву позивача про розгляд справи без її участі та наполяганні на позовних вимогах, заяву відповідача про розгляд справи без його участі та згоду з позовними вимогами, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, всебічно з'ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги [PERSON] в повному обсязі. Згідно ч. 4 ст. 130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 174 і 175 цього Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Дані шлюбні відносини регулюються ст. ст. 21, 104, 105, 110, 112, 113, 115 Сімейного кодексу України. Згідно ч.2 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом у якому просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], зареєстрований 29 червня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сватівського районного управління юстиції у Луганській області, про що в книзі реєстрації шлюбів 29 червня 2012 року зроблено відповідний актовий запис за № 39. Позивач у попереднє судове засідання не прибула, але надала суду заяву у якій просить розглядати справу без її участі, на позові наполягає. Відповідач у попереднє судове засідання не прибув, але його представник надав суду заяву у якій просить розглядати справу без його участі та участі відповідача, а також згоду з позовними вимогами. Суд, беручи до уваги заяву позивача про розгляд справи без його участі та наполяганні на позовних вимогах, заяву представника відповідача про розгляд справи без його участі та участі відповідача, а також згоду з позовними вимогами, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, всебічно з'ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги [PERSON] в повному обсязі. Згідно ч. 4 ст. 130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 174 і 175 цього Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Дані шлюбні відносини регулюються ст. ст. 21, 104, 105, 110, 112, 113, 115 Сімейного кодексу України. Згідно ч.2 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом у якому просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на дітей сторін - доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку кожного місяця, починаючи стягнення з дня звернення до суду з даним позовом до досягнення дітьми віку повноліття. Свої вимоги позивач мотивує тим, що від спільного мешкання з відповідачем вони мають двох неповнолітніх дітей - доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], батьком яких є відповідач по справі. Діти проживають разом з нею та знаходиться на її утриманні, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, у якій з позовом погодився та просив суд розглянути справу без його участі. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, у якому народилося двоє дітей - донька [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO], батьком яких є відповідач по справі (а.с.4,5). На теперішній час сімейне життя між сторонами не склалося, шлюб розірвано та спільне проживання припинено, діти проживають з позивачем та знаходяться на її утриманні (а.с.6). Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дітей не надає, хоча має таку можливість, так як не працює, але є особою працездатного віку, інших утриманців не має та інвалідом не являється.. Відповідно до ст.180-183 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька (матері), або у твердій грошовій сумі. Згідно ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, коли аліменти визначаються в твердій грошовій сумі. Враховуючи те, що діти сторін знаходиться на утриманні позивача, відповідач добровільно матеріальної допомоги на їх утримання не надає, хоча спроможний це робити, так як є особою працездатного віку, інших утриманців не має та інвалідом не являється, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на дітей в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку кожного місяця, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи з дня звернення позивача до суду з даним позовом - 14.06.2016 року. Питання про судові витрати суд вважає за необхідне вирішити в порядку передбаченому ст. 88 ЦПК України, стягнувши з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову посилається на те, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 25.08.2005 р. У них народився син [PERSON], 2006 р.н., який на цей час проживає з нею та перебуває виключно на її утриманні. Подружнє життя у неї не склалося, з травня 2013 року відповідач припинив з нею сімейно-шлюбні відносини та ведення спільного господарства, та перейшов на постійне місце проживання до своїх батьків. Добровільно домовитися з відповідачем про його участь в утриманні неповнолітнього сина вона не може. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала та дала суду пояснення, аналогічні змісту позовної заяви. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав, не заперечив проти задоволення позову і стягнення з нього аліментів на утримання сина [PERSON]. Оглянувши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що даний позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 25.08.2005 року. У них народився син [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач не надає у добровільному порядку належної матеріальної допомоги на утримання сина [PERSON], а позивачці важко самій утримувати дитину. Згідно зі ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Оскільки відповідач належної участі в утриманні дитини не бере, а також виходячи із обов'язку батьків утримувати дитину - у відповідності до ч. 3 ст. 181, ст.184 СК України з відповідача, як це просить позивач, слід стягнути аліменти у твердій грошовій сумі саме в тому розмірі, в якому просить позивач, а саме по 500 грн. щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Досліджені обставини стверджуються наявними в матеріалах справи документами, зокрема: світлокопією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 09.11.2006 р., виданого відділом РАЦС Бориславського МУЮ на ім'я [PERSON], [INFO], батьками якого є сторони у справі [PERSON] та [PERSON]; копією свідоцтва серії [NUMBER] від 25.08.2005р. про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON], довідкою ДКП «ЖЕК №3» м.Борислава №904 від 25.11.2013р., з якої вбачається, що [PERSON], 2006 р.н., проживає разом з матір»ю - позивачкою [PERSON] та перебуває на її утриманні. Суд прийшов до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси сторін чи інших осіб, тому суд приймає визнання відповідачем позовних вимог і приходить до висновку про задоволення позову. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому прохає розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем [PERSON] зареєстрований 01 листопада 1980 року у відділі ЗАГСу Ковельського міськвиконкому Волинської області, актовий запис №321. Позовні вимоги обґрунтовуються наступними обставинами: сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01 листопада 1980 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Шлюб між сторонами існує формально. Сторони протягом п'ять років не проживають разом та не ведуть спільного господарства. Відповідач зловживає алкогольними напоям, а відтак вона упевнена у тому, що відновлення подружніх стосунків з відповідачем неможливе, а формальне перебування з відповідачем у шлюбі суперечить її інтересам. Відповідач не бажає розірвати шлюб у позасудовому порядку, що спонукало її звернутись з даним позовом до суду. Позивач [PERSON] будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася, подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує і прохає задовольнити. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явився, подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підставний і підлягає задоволенню. Факт реєстрації шлюбу між сторонами 01 листопада 1980 року у відділі ЗАГСу Ковельського міськвиконкому Волинської області, доводиться відповідним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] Згідно ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік повинен утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Чоловік і жінка зобов'язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім'ї. Судом встановлено, що шлюб між сторонами існує лише формально. Сторони упродовж тривалого часу не проживають та не підтримують подружні стосунки. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України підставою для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя є те, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. У ході розгляду справи суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача. На підставі ст. ст. 12-13, 19, 141,247, 258-259,264, 265 ЦПК України, ст. ст.55-56, 110, 112 Сімейного кодексу України,суд -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-01 00:00:00

Позивач\~[PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому прохає розірвати шлюб, зареєстрований між ним та відповідачем [PERSON] зареєстрований 26 лютого 1993 року у Люблинецькій селищній раді Ковельського району Волинської області, актовий запис №2. Позовні вимоги обґрунтовуються наступними обставинами: сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26 лютого 1993 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Шлюб між сторонами існує формально. Сторони припинили подружні стосунки та не ведуть спільного господарства. Відповідач зневажливо ставиться до неї, зловживає алкогольними напоями на грунті чого влаштовує сварки. Позивач упевнена у тому, що відновлення подружніх стосунків з відповідачем неможливе, а формальне перебування з відповідачем у шлюбі суперечить її інтересам. Відповідач не бажає розірвати шлюб у позасудовому порядку, що спонукало позивача звернутись з даним позовом до суду. Позивач [PERSON] у ході судового розгляду позов підтримала з підстав зазначених у позовній заяві і прохає його задовольнити. Відповідач [PERSON] в силу вимог ст. 128 ЦПК України, був належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання; в судове засідання не з'явився без повідомлення причин; відзиву не подав. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підставний і підлягає задоволенню. Факт реєстрації шлюбу між сторонами 26 лютого 1993 року у Люблинецькій селищній раді Ковельського району Волинської області, доводиться відповідним свідоцтвом про шлюб серії 1-ЕГ №455599. Згідно ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік повинен утверджувати в сімї повагу до матері. Дружина зобовязана утверджувати в сімї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній. Чоловік і жінка зобовязані спільно дбати про матеріальне забезпечення сімї. \~ \~ \~ \~У ході судового розгляду встановлено, що шлюб між сторонами існує лише формально. Сторони упродовж тривалого часу не підтримують подружні стосунки і остаточно втратили почуття любові та взаємоповаги. \~ \~ \~ \~Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України підставою для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя є те, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. \~ \~ \~ \~У ході розгляду справи суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача. \~ \~ \~ \~ На підставі ст. ст.\~12-13,\~19,\~141,247, 258-259,264,\~265 ЦПК України, ст. ст.55-56, \~110,\~112 Сімейного кодексу України,суд -,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом у якому прохала суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання двох доньок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]., в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину; допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми за 1 місяць. Свої вимоги мотивувала тим, що з червня 2015 року подружні стосунки з відповідачем припинені і з цього часу відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча офіційно працює в ТОВ «Роменський завод продтоварів» і отримує заробітну плату. Позивач надала суду заяву з проханням розгляд справи провести у її відсутності, а позовні вимоги задовольнити. Відповідач надав суду заяву з проханням розгляд справи провести у його відсутності позовні вимоги визнає. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що сторони по справі 10 серпня 2002 року зареєстрували шлюб у Томашівській сільській Раді Недригайлівського району Сумської області, актовий запис № 2 (а.с. 3), від якого мають доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 4) та [PERSON], [INFO] (а.с.3). Відповідач інших утриманців не має, але матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. З довідки ТОВ «Роменський завод продовольчих товарів» від 17.08.2015 року вбачається, що [PERSON] працює водієм в ТОВ «Роменський завод продовольчих товарів» та отримує заробітну плату (а.с. 17). Наведене свідчить, що між сторонами склалися спірні сімейні правовідносини з приводу утримання дітей. Ці правовідносини регулюються ст. ст. 180, 182, 183 Сімейного кодексу України. Відповідно ст. ст. 180, 183 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття і частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку... Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права та інтереси третіх осіб. Враховуючи викладене, позовні вимоги слід задовольнити. Відповідно до ст. 367 ч.1 п.1 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за 1 місяць. Крім того, з відповідача відповідно до ч.2 ст. 88 ЦПК України необхідно стягнути судовий збір на користь держави в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом у якому прохала суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги мотивувала тим, що відповідач добровільно матеріально забезпечувати доньку відмовляється і вона перебуває на повному утриманні позивача. Відповідач, який є батьком дітей, працює в Міжрегіональному центрі швидкого реагування Державної служби України з надзвичайних ситуацій, має задовільний стан здоров'я, на його утриманні інших осіб немає, але добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивач [PERSON] надала суду у якій уточнила позовні вимоги і прохала суд стягувати з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, розгляд справи прохала провести у її відсутності. Відповідач [PERSON] уточнені позовні вимоги визнав повністю і надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що сторони по справі 29 серпня 2009 року зареєстрували шлюб (а.с. 7), від якого мають доньку [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження якої, батьком записаний відповідач (а.с. 6). Неповнолітня [PERSON], [INFO] проживає з матір'ю і перебуває на її утриманні, відповідач [PERSON] працює в Міжрегіональному центрі швидкого реагування Державної служби України з надзвичайних ситуацій, має задовільний стан здоров'я, на його утриманні інших осіб немає. Вказані обставини визнаються обома сторонами і згідно вимог ч.1 ст. 61 ЦПК України доказуванню не підлягають. Наведене свідчить, що між сторонами склалися спірні сімейні правовідносини з приводу утримання дитини. Ці правовідносини регулюються ст. ст. 180, 182, 183 Сімейного кодексу України. Відповідно ст. ст. 180, 183 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття і частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку... Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права та інтереси третіх осіб. Враховуючи викладене, позовні вимоги слід задовольнити. Відповідно до ст. 367 ч.1 п.1 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за 1 місяць. Крім того, з відповідача відповідно до ч.2 ст. 88 ЦПК України необхідно стягнути судовий збір на користь держави в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved