Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, що продовжує навчання. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 26.11.2002р. сторонни розірвали шлюб. Від шлюбу вони мають дочку [PERSON], 31.03.1997р. народження, яка 27.08.2013р. змінила прізвище на [PERSON]. Відповідач за судовим рішенням сплачував на утримання неповнолітньої дочки аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітків щомісячно, але не менше 30% встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08.11.2007р. до її повноліття. 31.03.2015р. дочці виповнилось 18 років. На даний час вона навчається в Черкаському національному інституті ім. Б.Хмельницького на першому курсі денної форми навчання. Відповідач відмовився в добровільному порядку надавати матеріальну допомогу на період навчання дочки. Він не є інвалідом, є працездатним, зобов»язаний та має можливість утримувати свою повнолітню дочку, яка навчається та потребує матеріальної допомоги. Таким чином, позивач просить суд стягувати з відповідача на свою користь аліменти на утримання повнолітньої дитинии, яка продовжує навчання [PERSON] в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для особи відповідного віку щомісячно, починаючи з моменту подачі позову і до закінчення навчання, але не більше як до досягнення нею 23 років. В судовому засіданні позивач [PERSON] повністю підтримала заявлені позовні вимоги та просила їх задовольнити. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав і просив відмовити у їх задоволенні. Заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення за таких підстав: встановлено, що сторонни мають спільну дочку [PERSON], яка відповідно до свідоцтва про народження №124881 від 02.11.2010р. (повторне) народилася 31.03.1997р. 27 серпня 2013р. [PERSON], 31.03.1997р. народження змінила свою прізвище на [PERSON], що підтверджується даними свідоцтва про зміну імені від 27.08.13р. №005367. Також встановлено, що сторонни по справі розірвали шлюб 26.11.2002р. актовий запис №588 (свідоцтво про розірвання шлюбу від 10.12.2002р. №085321. Як вбачається з довідки №1160 від 27.03.2015р., [PERSON] навчається на 1-му курсі денної форми навчання (держзамовлення) ННІ української філології та соціальних комунікацій; термін навчання 4 роки, дата вступу - 01.09.14р., дата випуску 01.07.2018р. Крім того, [PERSON] проживає разом з матір»ю позивачем по справі за адресою: [ADDRESS], що підтверджується даними довідки від 26.05.2015р., виданої ЖБК-122 Також, під час розгляду справи встановлено, що позивач працює в Черкаському національному університеті і займає посаду доцента кафедри практичної технології на 0,5 ставки і за період часу з листопада 2014р. по квітень 2015р. отримала зарплату на загальну суму 21053грн. 43коп. Відповідач [PERSON] є інвалідом 2 групи і отримує пенсію по інвалідності довічно (пенсійне посвідчення №780069); має на утриманні неповнолітню дитину [PERSON], 17.03.2006р. народження. Як передбачено ст. 3 ЦПК України та ст. 15 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України). Способи захисту визначені ст. 16 ЦК України та Сімейним Кодексом України. Відповідно до положень ст.ст. 11, 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч.ч. 2, 3 ст. 58 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2 ст. 59 ЦПК України). Аліменти це обовязок утримання у визначених законом випадках одним членом сімї інших, які потребують цього. Статтею 198 СК України передбачено, що батьки зобовязані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно із ст. 199 СК України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Як зазначено у ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1 ст. 183 СК України). За положеннями ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. При визначенні розміру аліментів враховуються такі доходи платника аліментів як: основна заробітна плата, усі види доплат і надбавок до заробітної плати, премії та винагороди, пенсії, стипендії, допомоги по безробіттю, дивіденди та інші доходи, що передбачені постановою Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 р. №146 Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб. Таким чином, з»ясувавши обставини справи та дослідивши наявні докази, суд дійшов висновку, що позивач самостійно не може матеріально забезпечити належне існування та навчання дитини, яка проживає спільно з нею і перебуває на її утриманні. Тих коштів, яких отримує позивач, - для цього недостатньо. При цьому, дочка навчається на денній формі навчання і не працює. Доводи відповідача про те, що на його утриманні знаходиться матір, якій 87 років, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи. Крім того, відповідачем не надано до суду жодних належних, допустимих та переконливих доказів в обгрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема, в частині відсутності у нього матеріальної можливості утримувати свою дочку [PERSON], враховуючи розмір аліментів, який визначено у вимогах позивача. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе задовольнити позов [PERSON] щодо стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на користь позивача на утримання дочки [PERSON], 31.03.1997р. народження в розмірі 1/6 частини всіх доходів (заробітку) останнього щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви і до закінчення дочкою навчання, але не більше як до досягнення нею 23 років. Рішення про стягнення аліментів в частині виплати за один місяць підлягає до негайного виконання (ч.1 ст. 367 ЦПК України). Крім того, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, судові витрати необхідно компенсувати за рахунок Державного бюджету України.. На підставі викладеного та,

Outcome: approved