Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], треті особи - [PERSON], Реєстр територіальної громади Департаменту реєстрації Харківської міської ради про усунення перешкод у користуванні власністю і зняття з реєстрації в квартирі [ADDRESS], обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідач у квартирі не проживає, оскільки виїхала на проживання до США. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона є власником квартири [ADDRESS] На даний час у спірній квартирі зареєстровані позивач, її чоловік [PERSON], а також їх донька - [PERSON], відповідач у справі, яка після реєстрації шлюбу з громадянином США 5 червня 1998 року виїхала за межі України та проживає в США., у зв'язку з чим не має змоги приїхати в Україну та добровільно виписатися з квартири. У судове засідання позивач не з`явилася, повідомлялася про дату та час слухання справи своєчасно та належним чином, надала суду заяву, з якої вбачається, що вона просить розглядати справу за її відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явилася, хоча про час, дату та місце слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку за місцем реєстрації, про що свідчить конверт, який повернувся на адресу суду із зазначенням причини повернення - за закінченням терміну зберігання, причини неявки суду не повідомляла, відзив на позовну заяву не надходив, а тому суд за згодою позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.3 ст.128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Згідно ч.5 ст.128 ЦПК України, судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п'ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення завчасно. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК Україна, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасним існуванням умов, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ст.282 ЦПК України, за формою і змістом заочне рішення повинно відповідати вимогам, встановленим статтями 263 і 265 цього Кодексу, і, крім цього, у ньому має бути зазначено строк і порядок подання заяви про його перегляд. Відповідно до ст.283 ЦПК України, відповідачам, які не з'явилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу. Третя особа - [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник третьої особи - Реєстру територіальної громади Департаменту реєстрації Харківської міської ради у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У ході судового розгляду встановлено, що на підставі рішення виконавчого комітету Фрунзенської районної ради м.Харкова від 16.12.2003 року №286/9 «Про оформлення права власності на квартиру [ADDRESS] на ім'я [PERSON], оформлено свідоцтво про право власності на трикімнатну кооперативну квартиру [ADDRESS], на ім'я [PERSON]. . У зазначеній квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON], що підтверджується довідкою з місця проживання від 24.05.2018 року, виданої ЖКО «ЕЛІТ - ПРОСТОР». Як встановлено у ході розгляду справи відповідач з 1998 року в спірній квартирі не проживає, не сплачує комунальні послуги, не приходить до квартири, не слідкує за її технічним станом, оскільки виїхала на проживання до Сполучених Штатів Америки, де і проживає на час розгляду справи. Як вбачається з повідомлення головного лікаря КЗОЗ «Харківська міська поліклініка №6» від 24.05.2018 року, [PERSON], [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS], в період з 1998 року по теперішній час за медичною допомогою до поліклініки не зверталася, листки непрацездатності не видавались. Відповідно повідомлення Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області від 29.05.2018 року, [PERSON], [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] в період з 1998 року по теперішній час за вказаною адресою не проживає. Таким чином, судом достовірно встановлено, що відповідач за місцем реєстрації в квартирі [ADDRESS] не проживає протягом тривалого часу не користується житлом, не приймає участі у його оплаті та утриманні. Судом не було встановлено поважність причин не використання відповідачем права на проживання за місцем реєстрації. Відповідно до ст. 319 ЦК України - власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд Згідно п.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього право чи обмежений у його здійсненні. Згідно до ч.2 ст. 386 ЦК України, власник, який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здісненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідачем не надано суду даних на підтвердження поважності причин не використання права користування житловим приміщенням в спірній квартирі, а також даних про звернення відповідача із заявою про подовження строку зберігання за ним жилого приміщення. Згідно ст.. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться у судовому порядку. Відповідно до ст. 150 ЖК України - громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку, квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів своїх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на власний розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди ) Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» - зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Існування домовленості між сторонами про право користування житловим приміщенням не встановлено. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка, вказують на наявність підстав для задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved