Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-05 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання відповідачів [PERSON], [PERSON] в особі законного представника [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Позивач в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити, не заперечуючи проти задоволення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, хоча повідомлялася судом про місце і час розгляду справи, заяви про відкладення розгляду справи не надала, причини неявки не повідомила. Відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України, у разі ненадання фізичними особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності особи, яка бере участь у справі, за адресою її місця проживання або місця реєстрації, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їй належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд відповідно до ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України за згодою позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, а саме з договору купівлі - продажу квартири від 16.09.2000 року квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] та [PERSON] в рівних частках (а.с.5-6). Відповідно до Довідки Форми № 3 від 20.11.2013 року в квартирі [ADDRESS] проживають [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Співвласниками особового рахунку цієї житлової пощі є : [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). Згідно Акту перевірки від 27.11.2013 року, було здійснено перевірку фактичного не проживання в [INFO] ніколи не мешкали [PERSON], [INFO] та її син [PERSON], [INFO] (а.с. 9). Відповідно до ст.391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до положень ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Отже, коли встановлено, що відповідачі тривалий час не проживають в зазначеному жилому приміщенні понад строки, встановлені законом і їх відсутність понад встановлений законом строк не обумовлена поважними причинами, вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а тому необхідно визнати [PERSON], [PERSON] в особі законного представника [PERSON] такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS] На підставі викладеного та

Outcome: approved