Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просить визнати за нею та відповідачем [PERSON] право власності на майно по 1/2 ідеальній частці за кожним у квартирі [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що квартира [ADDRESS] з часу приватизації належала їй, відповідачу [PERSON] та їхній матері [PERSON] в рівних частках, а саме по 1/3 ідеальній частці. 31.05.2008 року померла [PERSON], після чого відкрилася спадщина на 1/3 ідеальну частку вказаної квартири, спадкоємцями після смерті якої є вона, відповідач [PERSON], який є її братом та сином померлої, та мати спадкодавця відповідачка [PERSON] В жовтні 2015 року вона звернулася із заявою до Шостої Львівської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини. однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку із відсутністю у неї документів про право власності на спадкове майно, а саме на вказану квартиру. Відповідач [PERSON] відмовився їй надати такі документи, що позбавило її можливості подати їх нотаріусу для оформлення спадщини, і сам відмовляється надати такі документи в нотаріальну контору. Вказує, що вона і відповідач [PERSON] постійно проживали із спадкодавцем, померлою [PERSON], що в свою чергу свідчить про прийняття ними спадщини після смерті останньої. Відповідачка [PERSON] є також спадкоємцем по смерті [PERSON], однак у спірній квартирі не зареєстрована, будь-які інші докази постійного проживання її із спадкодавцем на час смерті останньої у неї відсутні, заяви в нотаріальну контору про прийняття спадщини нею не подано, а тому нею не прийнято спадщини по смерті доньки [PERSON] За таких обставин, вважає, що спадкове майно по смерті матері [PERSON], яким є 1/3 ідеальна частка у квартирі [ADDRESS], прийняте нею та відповідачем [PERSON] в рівних частках, а саме по 1/6 ідеальній частці, а в цілому вона із відповідачем [PERSON] набула право власності на 1/2 ідеальну частку у зазначеній квартирі кожен. Позивач [PERSON] та її представник в судовому засіданні позов підтримали в повному обсязі, та просять такий задоволити. В судове засідання, призначене на 16.11.2016 року не зявилися, позивач [PERSON] подала заяву про слухання справи у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, а тому суд вважає можливим розглянути справу у його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, подала суду письмову заяву, в якій просить справу слухати у її відсутності, вказала, що вимоги позовної заяви визнає та не заперечує щодо задоволення таких. Представник третьої особи Шостої Львівської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, подав суду письмову заяву, у якій просить справу слухати у їхній відсутності, при вирішенні спору покладається на розсуд суду. У зв'язку із неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося згідно із вимогами ч.2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, взявши до уваги пояснення позивача та його представника, зясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до переконання, що позовні вимоги слід задоволити з наступних підстав. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності позивачці [PERSON] та відповідачу [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом №Г-24466 про право власності на квартиру, виданого Галицькою районною адміністрацією Львівської міської ради згідно з розпорядженням від 28.04.2001р. за № 568. У відповідності до ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Згідно ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ч.2 ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Таким чином, частки кожного із співвласників [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у квартирі [ADDRESS] є рівними, а саме кожному із них належить по 1/3 ідеальній частці у вказаній квартирі. Як вбачається із свідоцтва про смерть серії 1-СГ № 409726 від 09.10.2015р., 31.05.2008 року померла [PERSON]М, після смерті якої відкрилася спадщина на спадкове майно, а саме на 1/3 ідеальну частку у квартирі [ADDRESS], спадкоємцями за законом по смерті якої є її діти, позивач [PERSON] та відповідач [PERSON], а також її матір [PERSON] Відповідно до ч.2 ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. За вимогами ч.1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Згідно положень ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. За вимогами ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За вимогами положень п.п. 210, 211 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої в Міністерстві юстиції України 03.03.2004 року за № 283/8882, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, свідоцтво про право на спадщину видається на підставі письмової заяви спадкоємців після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини, а у випадках, передбачених ч.2 ст. 1270, ст. 1276 ЦК України, не раніше зазначених у цих статтях строків. Видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцями, які прийняли спадщину, ніяким строком не обмежена. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто тим, які постійно проживали разом із спадкодавцем чи подали заяву нотаріусу про прийняття спадщини. Доказом постійного проживання разом із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом із спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або у будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Із довідки з місця проживання про склад сімї і прописки № 1908 від 25.07.2016 року, виданої ЛКП «Житловик-С» вбачається, що у квартирі [ADDRESS] зареєстровано троє осіб, а саме [PERSON], [PERSON] та [PERSON]; [PERSON] проживала і була прописана у даній квартирі з 14.03.1989 р. по день смерті, померла 31.05.2008 року. Із довідки ОКП ЛОР «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» № 2/15937 від 05.11.2015 року вбачається, що станом на 29.12.2012 року квартира [ADDRESS] зареєстрована за: [PERSON], [PERSON], [PERSON] Із паспорта [PERSON] та [PERSON] вбачається, що вони є зареєстрованими у [INFO]. Таким чином, суд приходить до переконання, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] постійно проживали із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, а відтак вважаються такими, що прийняли спадщину після смерті останньої. Згідно із ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільський населений пункт уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини, яка подається ним особисто. Згідно ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Як встановлено в судовому засіданні така заява відповідачкою [PERSON] подана не була, також така відсутня у спадковій справі № 305/2015 після смерті [PERSON], померлої 31.05.2008 року, а отже спадщина по смерті останньої [PERSON] не прийнята. Таким чином, на підставі вищенаведеного, спадкове майно по смерті [PERSON], яким є 1/3 ідеальна частка у квартирі [ADDRESS], прийняте позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] в рівних частках, а саме по 1/6 ідеальної частки. На підставі вищенаведеного, позивачці [PERSON] та відповідачу [PERSON] належить по 1/3 ідеальній частці у спірній квартирі [ADDRESS] згідно свідоцтва про право власності на квартиру, а також по 1/6 ідеальній частці у цій квартирі, як спадкове майно по смерті їхньої матері [PERSON], а в цілому вони набули право власності по 1/2 ідеальній частці у зазначеній квартирі кожен. Відповідно до\~ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідачів на користь позивача слід стягнути 551,20грн. судового збору сплаченого нею при зверненні до суду з даним позовом. На підставі ст.ст. 355, 368, 370, 1226-1270, 1272 та

Outcome: approved