Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовано тим, що сторони уклали шлюб 12.05.2005 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Виноградівського районного управління юстиції Закарпатської області за актовим записом №50. У шлюбі сторони народили троє дітей : дочки - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . Одруження виявилось невдалим, різні характери та погляди на сімейне життя призвели до розпаду сім`ї. Їхній шлюб носить формальний характер, сторони проживають окремо. Позивач просить суд розірвати шлюб між сторонами. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, вимоги позову підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином своєчасно, причин неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у відсутності відповідача не надходило. Відтак, у відповідності до порядку, встановленого ст.ст.280, 281, 283 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши подані докази, всебічно і повно з`ясувавши підтверджені ними фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. У судовому засіданні належними доказами достовірно встановлено, що сторони уклали шлюб 12.05.2005 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Виноградівського районного управління юстиції Закарпатської області за актовим записом №50. У шлюбі сторони народили троє дітей : дочки - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . Встановлено, що одруження виявилось невдалим, причиною розпаду шлюбу є те, що у сторін виявились різні характери, відсутнє взаємопорозуміння, їхній шлюб носить формальний характер, сторони проживають окремо. У відповідності до ст.51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік за змістом ст.55 СК України зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносини, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість (ч.ч.3, 4 ст.56 СК України). З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, з врахуванням того, що подальше збереження шлюбу між сторонами є недоцільним, оскільки у період з часу звернення позивача до суду та розгляду справи у суді його наміри розірвати шлюб не змінилися, суд встановив справжнє прагнення позивача до розірвання шлюбу, а відтак приходить до переконання, що розірвання шлюбу не суперечить інтересам сторін, після цього не будуть порушені їх особисті та майнові права. У ч.2 ст.112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З врахуванням встановлених обставин щодо тривалості розладу в сім`ї сторін, заперечення позивача проти примирення з відповідачем, суд прийшов до висновку, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому шлюб слід розірвати. Майновий спір між сторонами відсутній. На підставі наведеного,

Outcome: approved