Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів та повідома, що вони з відповідачем перебували у шлюбі. Від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що відповідач не бере участі у вихованні та утриманні дитини, хоча таку можливість має, він тривалий час працює в Польщі, забезпечений житлом в м.Бар Вінницької області. За таких обставин, позивач просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки в розмірі 4000,00 грн, щомісячно, які підлягатимуть індексації відповідно до закону, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду, і до досягнення дитиною повноліття, а також судові витрати. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 01.08.2019 було відкрите спрощене позовне провадження в справі без повідомлення (виклику) осіб. Вказану ухвалу, разом із копією позовної заяви з додатками, було надіслану відповідачу рекомендованим листом з повідомленням на адресу реєстрації його місця проживання, повідомлену суду УДМС України у Вінницькій області. Вказані матеріали були повернуті (перенаправлені) до суду іншою сторонньою особою (не учасником справи). 28.08.2019 до суду надійшов відзив відповідача, поданий його представником, відповідно до якого вказується, що відповідач наразі мешкає в Закарпатській області, позов визнає частково та погоджується сплачувати аліменти в розмірі 1200,00 грн на місяць. Зазначає, що позивач не надала жодних доказів, які б підтверджували обставини зазначені нею в позовній заяві. При цьому вказує, що з 01.06.2019 відповідач хворіє. Позивач відповіді на відзив не надала. Дослідивши обставини справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом установлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 24.09.2013 (а.с.4). Дитина проживає разом з матір`ю в м.Вінниці. Відповідно до довідки Жнятинської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області від 22.08.2019 за №678 відповідач мешкає в с.Жнятино Мукачівського району Закарпатської області. Відповідач знаходився на стаціонарному лікуванні з 03.06.2019 по 07.06.2019 в Барській ЦРЛ Вінницької області з приводу перелому нижньої третини малогомілкової кістки та 02.06.2019 був прооперований. Між сторонами виникли правовідносини, врегульовані нормами Сімейного кодексу України, зокрема, в частині обов`язку батьків утримувати дітей і його виконання. Згідно положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини», в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідно до ч.2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України - батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до їх повноліття. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі; розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Згідно положень ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров`я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, інші обставини, що мають істотне значення; розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік», прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років становить: з 01 липня - 1699 грн, з 01 грудня - 1779 грн, віком від 6 до 18 років становить: з 01 липня - 2118 грн, з 01 грудня - 2218 грн. Дитині на момент розгляду справи виповнилося 6 років. Відповідно до положень ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд звертає увагу, що відповідач доказів виконання своїх обов`язків по утриманню дитини не надав, а тому суд дійшов висновку про їх не виконання та порушення права позивача, яке підлягає захисту шляхом стягнення з відповідача коштів на утримання дитини (аліментів). При цьому суд також звертає увагу, що позивачем не надано суду жодного доказу в обґрунтування розміру аліментів, про стягнення якого заявлено позов. Пояснення ж позивача не є доказом по справі. Суд, визначаючись щодо розміру та способу стягнення аліментів, враховує обов`язок обох батьків утримувати дитину до її повноліття, розмір гарантованого законодавством України прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, те, що відповідач здорова, працездатна особа та має можливість надавати матеріальну допомогу, а дитина потребує такої допомоги. Тому, суд, зважаючи на реальні і розумні потреби в матеріальному утриманні дитини, взаємний обов`язок батьків по її утриманню, встановлені обставини, що мають значення в їх сукупності, вважає розумним та справедливим стягнення аліментів на утримання дитини в твердій грошовій сумі, яка підлягає індексації відповідно до закону, в розмірі 1500,00 грн щомісячно. При визначені розміру аліментів судом враховані всі обставини, передбачені ст.182 СК України. При цьому, суд звертає увагу, що наразі відповідач перебуває на лікуванні, однак, враховуючи вид захворювання, вказана обставина не є визначальною при визначенні розміру аліментів. Суд також вважає за доцільне, ухвалюючи рішення у цій справі, роз`яснити сторонам право звернення до суду в подальшому із позовом про зміну (збільшення, зменшення) розміру аліментів, у випадках, передбачених ст. 192 СК України. Аліменти підлягають стягненню в контексті ст. 191 СК України з дня пред`явлення позову, тобто в даній справі з 04.07.2019. На підставі ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає обов`язковому негайному виконанню. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави 768,40 грн. судового збору. Щодо стягнення витрат на правничу допомогу, то суд враховує, що згідно положень ч.1-4 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу учасник справи надає детальний опис робіт, виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмету доказування у справі. На підтвердження цих обставин, суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із надання правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку. Витрати повинні бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволені таких вимог. Позивачем належних та достатніх доказів в підтвердження витрат на правничу допомогу не надано, а тому в їх розподілі слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: partial