Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] , який зареєстрований 02.09.2006 виконкомом Олександрійської сільської ради Миронівського району Київської області про що складено актовий запис № 2 (свідоцтво серії [NUMBER] від 02.09.2006). Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя та сімейні цінності. Вони припинили сімейно-шлюбні відносини, на даний час їх шлюб існує лише формально. Збереження шлюбу суперечить їх інтересам, що і стало підставою для звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. В судовому засіданні 16.02.2021 відповідач заявив клопотання про надання терміну на примирення строком на 2 місяці. Позивач не заперечила щодо поданого клопотання. 16.02.2021 ухвалою Рокитнянського районного суду Київської області провадження в справі зупинено до закінчення строку для примирення, тобто до 16.04.2021. Ухвалою Рокитнянського районного суду Київської області від 16.04.2021 провадження у справі поновлено. В судове засідання, призначене на 16.04.2021 сторони не з`явились, натомість були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання. Позивач через канцелярію суду подала заяву, якою позовні вимоги підтримала повністю, також зазначила, що з відповідачем не примирилися. Враховуючи, що сторони належним чином повідомлені про дату судового розгляду, суд розглядає справу у відсутності сторін на підставі наявних письмових доказів. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи із наступного. У відповідності до статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу, та під час його розірвання. Відповідно до частини 3, 4 статті 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Частиною 2 статті 104 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За змістом статті 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 02.09.2006 виконавчим комітетом Олександрівської сільської ради Миронівського району Київської області, про що складено актовий запис № 2. Від спільного шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] , що доводиться свідоцтвом про народження від 27.11.2018 серії [NUMBER] (виданому повторно). На даний час шлюб між ними носить формальний характер, оскільки сторони фактично припинили сімейно-шлюбні відносини. Тривалий час вони мали повноцінну сім`ю. Згодом сімейне життя між ними почало поступово погіршуватись, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю, відповідач постійно нехтує такими сімейними цінностями як піклування про створення в сім`ї доброзичливої сприятливої морально-психологічної атмосфери, у зв`язку з чим у них постійно виникали сварки. З осені 2020 року фактично припинено ведення спільного господарства та спільного бюджету, припинені сімейні відносини та подружжя проживає окремо. Їх малолітній син [PERSON] , [INFO] , проживає з позивачем, що не оспорюється відповідачем. Шлюбне прізвище позивач змінювати не буде. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Судом вжито заходи щодо примирення подружжя шляхом надання двох місячного строку для примирення сторін. Примирення між сторонами стало неможливим, про що вказує заяви позивачки про підтримання позовних вимог про розірвання шлюбу. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та інтересам їх дитини, а тому відповідно до статті 112 Сімейного кодексу України шлюб між сторонами необхідно розірвати. Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а у разі задоволення позову - на відповідача. З урахуванням викладеного та

Outcome: approved