Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 19 вересня 2009 року у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції Кіровоградської області, актовий запис № 469. В обґрунтування позову зазначила, що 19 вересня 2009 року між нею та відповідачем укладено шлюб, який було зареєстровано у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції Кіровоградської області, про що складено відповідний актовий запис № 469. Від шлюбу мають малолітню дитину доньку [PERSON], [INFO]. Також зазначила, що протягом останніх років сімейне життя між ними поступово погіршувалося, створити міцну та дружну сімю їм з відповідачем не вдалося, оскільки вони мають зовсім різні та психологічно несумісні характери, вкрай суперечливі погляди на подружнє життя, взаємні права та обовязки подружжя, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин з вересня, 2016 року. Зазначила, що сумісне проживання та ведення спільного господарства між ними припинені, та за її (позивача) переконанням, ще раз підтверджує неприйнятність відновлення шлюбних відносин, вважає, що подальшого сенсу підтримувати шлюбні відносини немає. Позивач [PERSON] та в її інтересах представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримали в повному обсязі з підстав, зазначених в позовній заяві, просили позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, повідомлений належним чином про час та місце судового розгляду справи, при цьому, присутній в судовому засіданні, представник відповідача [PERSON] - [PERSON] (діє на підставі нотаріально-посвідченої довіреності від 27.09.2017 року) надав заяву відповідача [PERSON] від 28.11.2017 року, в якій відповідач [PERSON] просив цивільну справу № 405/4336/17 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу розглядати за його відсутності, позов про розірвання шлюбу, - визнав. Заслухавши позивача та в її інтересах представника, представника відповідача, враховуючи також заяву відповідача, перевіривши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, зясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернулася позивач, та надавши їм правову оцінку, суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, ґрунтуються на вимогах закону, який регулює сімейні правовідносини та підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що сторони зареєстрували шлюб 19 вересня 2009 року у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції Кіровоградської області, про що складено відповідний актовий запис № 469, та 24 травня 2013 року повторно видано свідоцтво про шлюбу серії І-ОЛ № 068439, шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, намірів відновлювати їх не мають, з вересня, 2016 року проживають окремо. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину доньку [PERSON], [INFO], яка на час судового розгляду справи проживає разом з позивачем у м. Одеса. Крім того, в порядку ст. 11 СК України, за клопотанням відповідача судом було вжито заходи щодо примирення подружжя, та надано відповідачу [PERSON] строк на примирення\~ терміном на один місяць, разом з тим, у термін, встановлений судом для примирення, подружжя не примирилося, позивач наполягала на судовому розгляді позову про розірвання шлюбу. Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року № 11 якщо після закінчення призначеного судом строку примирення подружжя не відбулося і хоча б один з них наполягає на припинені шлюбу, суд вирішує справу по суті. За вказаних вище обставин та підстав позову, зазначених позивачем причин для розірвання шлюбу, серед яких позивач зазначила протилежність та несумісність характерів, суперечливі погляди на подружнє життя, взаємні права та обовязки подружжя, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя, збереження шлюбу сторін суперечить інтересам подружжя, зокрема, позивача, яка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. При цьому, судом відзначається, що вказані позивачем причини знайшли своє підтвердження під час судового розгляду справи. Крім того, судом відзначається, що добровільність шлюбу, - одна з основних його засад. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Для поваги до права дружини або чоловіка на предявлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористався даним правом та звернулася до суду з позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За викладених обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, припинення сторонами шлюбно-сімейних відносин, дійсні причини предявлення позову про розірвання шлюбу, волевиявлення позивача припинити шлюбні відносини, враховуючи також ту обставину, що рішення позивача про розірвання шлюбу та предявлення з цього приводу позову до суду прийнято з усвідомленням нею його наслідків, виходячи при цьому також з відсутності у взаєминах сторін морально-правової основи шлюбу, до якої належать почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги, взаєморозуміння, підтримки та піклування, суд дійшов висновку про те, що шлюб між сторонами носить суто формальний характер, подальше спільне життя і збереження шлюбу та шлюбно-сімейних відносин суперечить інтересам подружжя, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті права сторін, а також права їх малолітньої дитини, в звязку з чим позов підлягає задоволенню. При цьому, судом також відзначається, що передбачені законом підстави для відмови в позові про розірвання шлюбу відсутні, та один з подружжя наполягає на розірванні шлюбу. Також відзначається, що у разі наявності між сторонами спору про визначення місця проживання дитини, сторони не позбавлені права вирішувати даний спір в судовому порядку. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати по справі, які складаються з судового збору в розмірі 640 грн. 00 коп. за клопотанням позивача, залишити по фактично понесеним позивачем. Відповідно до ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved