Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] , зареєстрований 03.09.2005 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану №1 Харківського обласного управління юстиції, актовий запис №1835. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову позивач зазначила, що подружнє життя не склалося, шлюбно-сімейні відносини припинені рік тому, ще у 2018р. і з того моменту не поновлювались, спільне господарство не ведуть, відсутній спільний сімейний бюджет. Проживають окремо один від одного з новоствореними сім`ями. Вважає, що поновлення шлюбно-сімейних відносин та збереження сім`ї не можливе, на примирення не згодна, майнового спору не мають. Відповідач відзиву на позовну заяву зі своїми запереченнями суду не надав. Позивач [PERSON] у судове засідання надала до суду заяву, в якій просить слухати справу без її участі, позов підтримує у повному обсязі, після розірвання шлюбу просить залишити прізвище « [PERSON] ». Відповідач [PERSON] у судове засідання надав до суду заяву нотаріально посвідчену, в якій просить слухати справу без його участі, позов визнає у повному обсязі. Інших заяв, клопотань сторони суду не надали. 11.05.2019 року суд відкрив провадження у справі. Розгляд справи постановив проводити в порядку загального позовного провадження. Призначив підготовче засідання у справі. Інші процесуальні дії суд не здійснював. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідність до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Згідно з ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу, що передбачено ч.4 ст. 200 ЦПК України. Відповідно до ч.1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитись від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 03.09.2005 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану №1 Харківського обласного управління юстиції, актовий запис №1835. (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] ). Від шлюбу мають неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 14.10.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1153), та [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 25.11.2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 996). Судом встановлено, що сторони на час розгляду справи мешкають окремо один від одного зі своїми новоствореними сім`ями, шлюбні відносини не підтримують рік, а саме з 2018 року, не ведуть спільне господарство, відсутній сімейний бюджет. З вказаних обставин вбачається, що між сторонами склалися шлюбно-сімейні правовідносини, зокрема, щодо розірвання шлюбу, а тому суд застосовує до них наступні норми права. Відповідно до ч. 1 ст. 21 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України встановлює, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право залишити його після розірвання шлюбу. З врахуванням наведеного, приймаючи до уваги, що сторони дійшли до остаточного висновку про припинення сімейних відносин, на примирення не згодні, суд вважає необхідним шлюб між [PERSON] до [PERSON] розірвати, так як подальше сумісне життя подружжя і збереження сім`ї за неможливе. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved