Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-10 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , згідно якої прохає суд ухвалити рішення про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] понесені витрати по оплаті житлово-комунальних послуг, а також витрати на утримання квартири та погашення боргів спадкодавця у розмірі 7597, 59 грн.; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] понесені витрати по оплаті житлово-комунальних послуг, а також витрати на утримання квартири та погашення боргів спадкодавця у розмірі 7597, 59 грн.; стягнути з [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати. В обґрунтування позову зазначила, що [INFO] померла її рідна молодша сестра [PERSON] , після смерті якої залишилася квартира [ADDRESS] . Спадкоємцями вказаної квартири стали: вона - [PERSON] та її рідна старша сестра [PERSON] , яка невдовзі також померла. На даний час вона позивач, є власником 1/2 частини вказаної квартири, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 28 жовтня 2013 року та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 11678737 від 28 жовтня 2013 року. Після смерті [PERSON] її частку нерухомого майна (1/2 квартири [ADDRESS] ) успадкували її діти - [PERSON] та [PERSON] , яким на даний час належить на праві власності по 1/4 частини цієї квартири, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкту нерухомого майна № 171984775 від 27 червня 2019 року. [PERSON] та [PERSON] позивач в останнє бачила у 2012 році, місце їх реєстрації та фактичного проживання їй не відомі, номери мобільних телефонів у обох змінені, внаслідок чого зв`язку з ними вона не має, є інформація що вони проживають та працюють на території Російської Федерації. На момент смерті спадкодавця [PERSON] , мала місце заборгованість зі сплати житлово-комунальних послуг, яка була погашена позивачем особисто в повному обсязі. Так, з травня 2012 року і по даний час загальна сума сплачених позивачем за житлово-комунальні послуги складає 27931,75 грн. Загальна сума погашених позивачем боргів спадкодавця за оплату послуг ПАТ «Укртелеком» та ПП «Візит-Сервіс» складає 1102,65 грн. Крім того позивачем здійснювалися витрати на утримання квартири, а саме: встановлення замку до вхідних дверей, встановлення та підключення лічильників на холодну та гарячу воду, а також підвід та заміна труб, кранів і фільтрів на загальну суму 1356, 58 грн. Таким чином загальна сума сплачених позивачем житлово-комунальних послуг за квартиру [ADDRESS] з травня 2012 року по даний час, витрат [PERSON] на утримання даної квартири, а також погашених боргів по оплаті послуг ПАТ «Укртелеком» та ПП «Візит-Сервіс» складає 30 390 грн. 38 коп. Внаслідок зазначеного, [PERSON] та [PERSON] , як спадкоємці та співвласники даної квартири, зобов`язані відшкодувати позивачу понесені витрати у розмірі частки, що їм належить, а саме 1/2 частину понесених витрат (по 1/4 частині на кожного), що складає по 7\~597,59 грн. з кожного. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала в повному обсязі і просила їх задовольнити, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення по справі. Суду пояснила, що у квартирі [ADDRESS] стала проживати з 25.01.2014 року, до цього часу проживала по [ADDRESS] . Про смерть сестри [PERSON] вона дізналася випадково в кінці жовтня 2012 року. З синами [PERSON] спілкувалася давно, зокрема, з [PERSON] на похоронах молодшої сестри [PERSON] , яка померла [INFO] , з [PERSON] за 1-2 роки до смерті молодшої сестри. Потім десь через рік після смерті молодшої сестри [PERSON] телефонував та пропонував викупити його 1/4 частку, на що вона відповіла, що нехай проведе оцінку, тоді вона викупе. Про те, що сини [PERSON] прийняли спадщину дізналася коли готувала позов до суду, адвокат запропонувала з`ясувати дане питання, на що Світловодський ЦНАП надав відповідь, що вони оформили по 1/4 частки. В наступне судове засідання до суду не з`явилася, однак надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, шляхом публікації оголошення про виклик на офіційному веб-порталі «Судова влада України», а також направленням судових повісток за останніми відомими адресами їх реєстрації. Враховуючи, що відповідачі, які були належним чином повідомленими про місце і час розгляду справи не з`явилися в судове засідання без повідомлення причин своєї неявки, відзиву не подали, та з урахуванням клопотання позивача, суд вирішив на підставі ст. ст. 247, 280 ЦПК України, провести розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо дослідивши всі наявні докази у справі, з`ясувавши всі обставини, на які позивач посилала, як на підставу своїх вимог, приходить до наступного. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] , виданого Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області 05.04.2012 року, актовий запис №453. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входила квартира [ADDRESS] . Спадкоємцями були сестри померлої : [PERSON] та [PERSON] . [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією актового запису про смерть № 119, від 10.10.2012 року, складеного виконавчим комітетом Власівської селищної ради міста Світловодська та витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть, від 17.12.2019 року, №00024975979. Про смерть сестри [PERSON] , позивач дізналася зі спливом певного часу, а саме в кінці жовтня 2012 року. 28.10.2013 року [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за законом після померлої [INFO] сестри [PERSON] , на 1/2 частку квартири [ADDRESS] , яке було видане державним нотаріусом Першої Кременчуцької державної нотаріальної контори, серії ВТК №294747, зареєстровано в реєстрі за №5-858. Право власності на вказану квартиру зареєстровано в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 28.10.2013 року за № 3089107. [PERSON] , за життя, не отримувала свідоцтва про право на спадщину після померлої [INFO] сестри [PERSON] та не реєструвала право власності на 1/2 частку вказаної квартири. Після смерті [PERSON] її частку нерухомого майна, яка підлягала спадкуванню (1/2 квартири [ADDRESS] ) успадкували її діти - [PERSON] та [PERSON] , яким на даний час належить на праві власності по 1/4 частини цієї квартири, що підтверджується, свідоцтвами про право на спадщину за законом виданих 26.05.2014 року державним нотаріусом Світловодської міської нотаріальної контори Кіровоградської області серії ВТТ №3084948, зареєстрованого в реєстрі № 3-343, та серії [NUMBER] 084949, зареєстрованого в реєстрі за №3-347 та витягами про реєстрацію в спадковому реєстрі № 37465828, №37465880 від 26.05.2014 року, а також витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкту нерухомого майна № 171984775 від 27.06.2019 року. В судовому засіданні встановлено, що позивач почала проживати у вказаній квартирі з 25.01.2014 року. Згідно наявного у матеріалах справи листа ТОВ «Добробит» № 10-05/2808 від 29.11.2013 року на запит позивача, щодо відкриття на її ім`я окремого особового рахунку на 1/2 частину квартири [ADDRESS] , останній було відмовлено, з підстав того, що неможливо визначити щомісячну суму комунальних платежів за відсутності виділення в натурі житлової площі, яка б відповідала частці кожного співвласника, та запропоновано до визначення інших співвласників, сплачувати послуги в повному обсязі з наступним стягненням в регресному порядку. Позивач вносила плату за комунальні послуги, проживаючи та користуючись ними з вказаного часу. При цьому, з 2013 року по 2019 рік не вчиняла більше жодних дій на врегулювання даної ситуації в добровільному порядку та, чи в судовому шляхом звернення до суду з відповідним позовом пор відшкодування вказаних витрат. Відповідно до частини першої\~статті 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Спадкування здійснюється за заповітом, а в разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини - за законом (ст. 1223 ЦК України). Відповідно до ст.ст. 1268-1270 ЦК України, для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець прийняв її в шестимісячний строк в порядку, передбаченому законом. Відповідно до частини п`ятої\~статті 1268 ЦК України\~ незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно частини третьої\~статті 1296 ЦК України\~ відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до\~ст. 328 ЦК України\~ право власності\~набувається на\~підставах,\~що не\~заборонені законом,\~зокрема із\~правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Тобто набуття права власності - це певний юридичний склад, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти. Згідно ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Згідно п.5 ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог, відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього (частини четверта статті 544 ЦК України). Таким чином, кожен співвласник зобов`язаний брати участь у витратах щодо утримання майна, що є у спільній частковій власності, незалежно від того, хто здійснює фактичні дії, спрямовані на утримання спільного майна. Співвласник, який виконав солідарний обов`язок щодо сплати необхідних витрат на утримання майна, має право вимагати від іншого співвласника їх відшкодування (право зворотної вимоги - регрес). Якщо хтось із співвласників відмовляється брати участь у витратах, інші співвласники можуть здійснити їх самостійно і вимагати від цього співвласника відшкодування понесених витрат у судовому порядку або ж безпосередньо звернутись до суду з позовом про примусове стягнення з співвласника, який відмовився нести тягар утримання спільного майна, коштів для цієї мети. (висновок ВС від 13.03.2019 року у справі №521/3743/17-ц). Згідно зі ст.\~1282 ЦК спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в\~ межах вартості майна, одержаного у\~спадщину. Кожен із\~спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у\~розмірі, який відповідає його частці у\~спадщині. Такий обов`язок покладений і\~на осіб, наділених правом на\~обов`язкову частку у\~спадщині. Відповідно до ст.. 1281 ЦК України (в редакції на час даних правовідносин), спадкоємці зобов`язані\~повідомити кредитора\~ спадкодавця\~про відкриття\~спадщини,\~якщо їм\~відомо про\~його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор\~спадкодавця не\~ знав\~ і\~ не\~ міг\~ знати\~ про\~відкриття \~спадщини,\~ він\~ має\~ право\~ пред`явити\~ свої\~ вимоги\~до спадкоємців,\~ які\~прийняли \~спадщину,\~ протягом\~ одного\~ року\~ від\~настання строку\~вимоги.\~ Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Тож, після смерті [PERSON] та до смерті [PERSON] обов`язок сплати комунальних послуг лежав на спадкоємцях, якими були позивач та [PERSON] , згідно їх часток, тобто порівну. Обов`язок сплати комунальних послуг в період після смерті, [INFO] [PERSON] , про яку позивач дізналася в кінці жовтня 2012 року, ліг на її спадкоємців, якими були позивач та відповідачі згідно їх часток, тобто 1/2 на позивача та по 1/4 на відповідачів. При цьому, вимоги щодо стягнення заборгованості, що утворилася ще до смерті, [INFO] [PERSON] позивач повинна була пред`явити до відповідачів у відповідній частці протягом шести місяців з дня коли дізналася, тож граничний строк звернення з вимогою був кінець квітня 2013 року. Оскільки позивачем пред`явлено дані вимоги зі спливом встановленого ст. 1281 ЦК України строку, в даній частині позивач втратила право вимоги. Стосовно позовних вимог, в частині плати за комунальні та ін.. послуги за період з 10.10.2012 року по червень 2019 року, суд зазначає наступне. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що позивач проживає у вказаній квартирі з 25.01.2014 року, тож в період з 10.10.2012 року по 25.01.2014 року витрати за комунальні послуги, які нараховувалися підлягають до стягнення з позивача та відповідачів відповідно до їх часток у праві власності. Як вбачається з матеріалів справи, після відповіді ТОВ «Добробит» № 10-05/2808 від 29.11.2013 року щодо неможливості відкриття на ім`я позивача окремого особового рахунку, позивач жодних дій щодо звернення до відповідачів з питанням врегулювання оплати комунальних платежів не зверталася. Як повідомила суду позивач, з відповідачем [PERSON] спілкувалася на похоронах молодшої сестри [PERSON] , яка померла [INFO] , з [PERSON] за 1-2 роки до смерті молодшої сестри тобто 2010-2011 роки. Потім десь через рік після смерті молодшої сестри (весною 2013 року) [PERSON] телефонував та пропонував їй викупити його 1/4 частку, на що вона відповіла, що нехай проведе оцінку, тоді вона викупе. Наразі місце реєстрації та фактичного проживання відповідачів їй не відомі, номери мобільних телефонів у обох змінені, внаслідок чого зв`язку з ними вона не має. Тобто фактично сторони не дійшли жодної домовленості щодо утримання спільного майна. Так, згідно наявних у справі квитанцій, позивачем було сплачено за період з листопада 2012 року по лютий 2014 року за комунальні та ін.. послуги кошти в сумі 3553,99, з якої по 1/4 частини, підлягає до стягнення з відповідачів, тобто по 888,49 грн. з кожного. Стосовно вимог позивача в частині оплати комунальних та ін.. послуг з 25.01.2014 року, суд вважає, що вони підлягають задоволенню частково, зокрема в частині комунальних послуг, які надаються без встановлених облікових пристроїв, та які підтримують квартиру в належному стані тобто за опалення та витрати на утримання будинку, тоді як за комунальні послуги де встановлені лічильники, зокрема водою, газом, користувалася виключно позивач, а тому і витрати повинна нести самостійно. При цьому вимоги про стягнення коштів за отримання послуг від ПАТ «Укртелеком» та ПП «Візит-Сервіс» у вказаний період не підлягають до задоволення, оскільки позивач також самостійно користувалася вказаними послугами і в разі відсутності потреби у вказаних послугах мала можливість відмовитися від них. Тож, до задоволення підлягають вимоги про стягнення витрат по сплаті екс. послуг (витрати на утримання будинку) протягом періоду з лютого 2014 року по червень 2019 року, загальна сума яких, згідно наданих квитанцій, з урахуванням субсидії становить 3230,04 грн. яка розраховується на позивача та відповідачів відповідно їх часток в успадкованій квартирі, так з відповідачів підлягає до стягнення по 1/4 частині, тобто по 807,51 грн. з кожного та опалення, з загальної суми сплаченої позивачем, згідно наданих квитанцій, з урахуванням субсидії 9155,73 з відповідачів слід стягнути по 1/4 частині даної суми, тобто по 2288,93 з кожного. Стосовно, витрат на утримання квартири, а саме: встановлення замку до вхідних дверей, встановлення та підключення лічильників на холодну та гарячу воду, а також підвід та заміна труб, кранів і фільтрів на загальну суму 1356, 58 грн., суд приходить до висновку, що вказані вимоги не підлягають, до задоволення, оскільки вони відносяться до поточного ремонту, та не узгоджувалися з відповідачами. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає до часткового задоволення, а саме з відповідачів слід стягнути на користь позивача, з кожного по 3984,93 грн. в рахунок відшкодування понесених позивачем витрат. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідачів на користь позивача слід стягнути судовий збір пропорційно розміру задоволених вимог, тобто по 201,51 грн. з кожного.

Outcome: partial