Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на утримання дитини в розмірі 900 грн. щомісячно , мотивуючи тим, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 28 вересня 2008 року і у них [INFO] року народився син [PERSON]. З відповідачем не проживають разом певний період , син проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на його утримання не надає, хоча як батько зобов'язаний утримувати дитину. Вона самостійно, власними силами матеріально забезпечує дитину, що потребує значних витрат ще й по тій причині, що син часто хворіє. На даний час вона народила ще одну дитину від іншого чоловіка і перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, за що отримує незначну допомогу, інших доходів не має. Відповідач постійного місця роботи немає, тому просить аліменти стягувати в твердій грошовій сумі. Позивач в судовому засіданні позов підтримала, просить його задовольнити. Відповідач позов визнав частково пояснивши, що він не заперечує, що повинен сплачувати аліменти, однак не згідний з розміром аліментів, оскільки він на даний час офіційно не працює, стабільного доходу не має , його дохід є мінливим, який в місяць становить в межах від 800 -1400 грн. Суму аліментів в розмірі 900 грн. не має можливості сплачувати, оскільки не залишиться коштів на власне забезпечення. Просить при призначенні розміру аліментів врахувати його матеріальне становище. Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 28 вересня 2008 року. Рішенням Іваничівського районного суду від 22 січня 2016 року шлюб між сторонами розірвано. Від спільного проживання у них [INFO] року народився син [PERSON] (а.с.5). На даний час сторони проживають окремо, дитина проживає разом з позивачем. Статтею 180 Сімейного Кодексу України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. При таких обставинах з відповідача на користь позивача необхідно стягувати аліменти на утримання дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Згідно ч.1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі , суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Оскільки відповідач не працює і має мінливий, нерегулярний дохід, тому суд приходить до висновку, що аліменти слід визначити в твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує стан здоров'я, матеріальне становище сторін, стан здоров'я дитини. Зокрема, суд враховує той факт, що позивач на даний час не працює, перебуває у відпустці по догляду за меншою дитиною до досягнення нею трирічного віку . Відповідач є фізично здоровим, постійного місця роботи не має, дохід у нього мінливий та невеликий , про що не заперечила позивач, підтвердивши, що під час спільного проживання дохід відповідача був незначним, відповідач інших осіб на утриманні не має. Враховуючи, що утримувати неповнолітню дитину є обов'язком як батька, так і матері, прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років на день розгляду справи становить 1455 грн. ( у розрахунку на один місяць), суд вважає, що з відповідача на користь позивача на утримання дитини за можливе щомісячно стягувати аліменти в сумі 600 грн. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 487 грн. 20 коп.

Outcome: partial