Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася\~\~ до\~\~ суду із\~ вищевказаним позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Костопільського районного управління юстиції у Рівненській області 20.11.1999 року, актовий запис №217. Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги у повному обсязі, вказала, що не заперечує щодо ухвалення у справі заочного рішення. Відповідач [PERSON] , повторно, в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом розміщення оголошення на сайті судової влади. Враховуючи думку представника позивача, яка не заперечувала\~ проти\~ ухвалення заочного рішення та дослідивши докази належного повідомлення відповідача про дату та час розгляду справи, суд дотримуючись вимог ст. 280 ЦПК України дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача\~ та ухвалення заочного рішення по справі. Суд,\~ всебічно, об`єктивно та неупереджено дослідивши матеріали справи,\~ вважає, що позов підлягає до задоволення, з таких підстав. Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 20 листопада 1999 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Костопільського районного управління юстиції у Рівненській області, актовий запис №217, що стверджується наявним у матеріалах справи свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу сторони мають двох дітей: повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] та неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Стаття 24 СК України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Отже, однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу. Зокрема особа має право вільно вирішувати питання щодо укладення шлюбу та його збереження, а також розірвання шлюбу та припинення шлюбних відносин. Судом встановлено, що подружнє життя між сторонами не склалось, що призвело до втрати почуттів, поваги та взаємного кохання, проживають окремо протягом тривалого часу, шлюбні стосунки між ними припинені, шлюб має формальний характер, позивач не бажає надалі перебувати з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, а тому примирення є неможливим. Таким чином, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, являється порушенням її права на повагу до сімейного життя, що розцінюється судом як таке, що має істотне значення, що у відповідності до положень ст. 112 СК України, є підставами до розірвання шлюбу. Підстав для надання сторонам строку на примирення суд не вбачає. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд дійшов висновку про обґрунтованість і доведеність заявленого позову. Окрім того, на підставі ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені судові витрати по справі. На підставі викладеного,

Outcome: approved