Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що 05.06.2015 року вона уклала шлюб з відповідачем, який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Путильського районного управління юстиції у Чернівецькій області. В шлюбі у них народилася донька [PERSON], [INFO]. Позивач посилається на те, що одруження з відповідачем виявилося невдалим, їх сімейне життя не склалося із-за різних поглядів на життя та поступово почало погіршуватися із-за відсутності між ними належного взаєморозуміння, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. З 10.08.2016 р. сторони проживають окремо один від одного, за цей час вони втратили один до одного почуття поваги, любові та довіри. В зв»язку із вказаним позивач вважає, що їх шлюб розпався, носить формальний характер та просить його розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала суду заяву, в якій просить справу розглянути в її відсутності, позовні вимоги підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, про розгляд справи та про дату судового засідання повідомлявся належним чином судовою повісткою, про що свідчить розписка в одержанні рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, однак не надав суду жодних відомостей про причини неявки, заяви про розгляд справи за його відсутності від нього не надходило, а тому справу, зі згоди позивача [PERSON] розглянуто в порядку заочного розгляду на підставі наявних у ній доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється у відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 05.06.2015 року, що видно із свідоцтва про укладення шлюбу серії І-МИ № 107027 від 05.06.2015 (а.с. 4). В шлюбі у сторін народилася донька [PERSON], [INFO]. Причина розпаду сім»ї полягає в тому, що сторони перестали розуміти один одного, між ними часто виникають сварки та непорозуміння із-за відсутності любові та поваги між ними. Особисті відносини між подружжям уже тривалий час мають негативний характер, між ними відсутнє нормальне спілкування. З серпня 2016 р. сторони проживають окремо та не ведуть спільного господарства. Між ними втрачено почуття поваги, любові та довіри, їх шлюб розпався та носить формальний характер. Враховуючи наведене, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, збереження сім»ї суперечить їх інтересам, а тому його слід розірвати. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На виконання вимог ст. 113 СК України та зважаючи на вибір позивача, прізвище останньої слід змінити на «Молчанюк». На підставі викладеного та

Outcome: approved