Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить : визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Мелешкіна, 41/9. В обґрунтування позову вказала, що вона, [PERSON], є власником квартири, яка розташована за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Мелешкіна, 41/9. Право власності на квартиру підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 13.04.2004 р. № С358 та свідоцтвом про право на спадщину за законом від 25.03.2010 р.р№ 1-561. Відповідач по справі, колишня дружина сина позивача, зареєстрована в квартирі з 2005року, але фактично не проживає у вказаній квартирі з 2007 року і по теперішній час. 18.02.2010 року шлюб між ї, позивача, сином [PERSON] та відповідачем був розірваний, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, серія 1-КИ № 135947, яке видано Саксаганським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області. На момент подання позовної заяви відповідач не проживає у вказаній належній позивачу на праві власності квартирі більше одного року. Доказом даної обставини є акт ОСББ «КР. Надія-41» від 28 вересня 2016 року про фактичне проживання особи (осіб) в житловому приміщенні та довідка про склад родини від 28 вересня 2016 року. Також факт проживання за іншою адресою підтверджується у позовній заяві яка була подана відповідачем до її сина про стягнення аліментів від 15.04.2016 року у справі № 214/2479/16-ц, де відповідач прямо вказує на місце проживання в квартирі за адресою: 49112, м. Дніпро, вул. Вознюка, 56/12, копія позовної заяви додається. На підставі вищевикладеного вважає, що відповідач повинна бути визнана судом такою, що втратила право користування квартирою, оскільки не проживає фактично в ній більше одного року, що знаходиться за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Мелешкіна, 41/9 та повинна бути знята з реєстрації місця проживання за вказаною адресою. Обставина не проживання відповідача у квартирі понад один рік, без поважних причин, підтверджується вказаними у позовній заяві доказами. У відповідності до ч. 2 статті 405 ЦК України член сім'ї власника втрачає право на користування цим приміщенням у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлене домовленістю між ним і власником житла або законом. На даний момент відповідач не проживає у вказаній квартирі більш тривалий термін, ніж той, протягом якого за ним зберігається право на користування жилим приміщенням в квартирі, що належить їй, позивачу, на праві власності. Оскільки обставини наведені в позовній заяві, докази, які їх підтверджують, свідчать про не проживання відповідача у вказаній квартирі, більше встановленого терміну, є всі підстави для визнання даної особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням внаслідок відсутності. П. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою). У судовому засіданні позивач позов підтримала повністю, підтвердивши зміст позовної заяви. При цьому пояснила, що відповідач не проживає у спірній квартирі, так як уїхала до своїх батьків. Вона, позивач, не виганяла відповідача з квартири. Відповідач вселитися у спірну квартиру не намагалася. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки в судове засідання заяв не надавала, від якої не надійшло заяв про розгляд справи за її відсутності, у зв'язку з чим, на підставі ст. 224 ЦПК України, за згодою позивача, судом проведено заочний розгляд справи. У судовому засіданні безпосередньо дослідженні наступні письмові докази: свідоцтво на право власності (а.с.7), свідоцтво про право на спадщину (а.с.8), свідоцтво про розірвання шлюбу (а.с.9), позовна заява (а.с.10-12), акт (а.с.13), довідка про склад сімї (а.с.14). Суд оцінюючи, відповідно до ст. 212 ЦПК України всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо досліджені наявні у справі докази, вважає, що у судовому засіданні встановлені наступні факти та обставини. У судовому засіданні встановлено, що позивачу [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS]. У вказаній квартирі зареєстрована відповідач [PERSON], яка є колишньою дружиною сина позивача [PERSON]. З 2007 року відповідач у вказаній квартирі не проживає, залишила квартиру добровільно. Вказані обставини підтверджуються поясненнями позивача, свідоцтвом на право власності (а.с.7), свідоцтвом про право на спадщину (а.с.8), свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с.9), позовною заявою (а.с.10-12), актом (а.с.13), довідкою про склад сімї (а.с.14). Відносини між сторонами регулюються нормами ЦК України. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] відсутня в спірній квартирі понад один рік без поважних причин, що є підставою для визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Мелешкіна, 41/9. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд на підставі ст. 10 ЦПК України, згідно якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, та ст. 11 ЦПК України, згідно якої цивільні справи розглядаються в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, вважає, що позов підлягає повному задоволенню. Згідно зі ст. 88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved