Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що 19 липня 2015 року померла її мати [PERSON], а 10.02.2016 року батько [PERSON]. Після їх смерті відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку «А-1» з верандою «а1», ганком з навісом «ак» загальною площею будинку 47,4 кв.в, житловою 18,8 кв.м з господарськими спорудами, а саме: сарай «Б1», сарай «В1», літня кухня «Д1» погріб «Е1», вбиральня «Ж1», літній душ «Г1», огорожа, ворота, замощення, розташованого за адресою: вул. Октябрьська, буд. 144, с. Старомихайлівка, Марїнський район, Донецька область. Згідно свідоцтва про право особистої власності зазначений будинок зареєстрований за [PERSON] Однак, оскільки цей будинок був придбаний під час перебування батька в шлюбі з їх матірю, він являється їх сумісною власністю, тому кожному з них належить по ? частині будинку. Вона є спадкоємцем першої черги за законом. Однак, після звернення до Марїнської нотарілаьної контори із заявою при прийняття спадщини після смерті [PERSON], вона отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність правовстановлючих документів, що підтверджують право власності на нерухоме майно, що належить спадкодавцеві [PERSON] Просила визнати за неї право власності на майно померлих батьків. Позивач в судове засідання не зявилася, надала заяву з проханням справу розглянути в її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, надав заяву з проханням справу розглядати у його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з підстав, зазначених позивачем у позовній заяві. Так, відповідно до копії свідоцтва про смерть, [PERSON] помер 10.02.2015 року у Ворошиловському районі м. Донецька. Згідно до копії свідоцтва про смерть [PERSON] померла 19.07.2015 року у Калінінському районі м. Донецька. Згідно копії свідоцтва про народження, 08.12.1958 року народилась [PERSON], батьками якої зазначені [PERSON] та [PERSON]. Згідно свідоцтва про шлюб, 18.06.1982 року зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) [PERSON], [INFO]. Згідно копії свідоцтва про право особистої власності від 22.06.1990 року, виданого Старомихайлівською селищною радою, [PERSON] належить житловий будинок № 144 з належними до нього будівлями та спорудами, розташований по вул. Октябрьській в сел. Старомихайлівка. Право власності належним чином зареєстровано в Селідівському БТІ. Відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Викладені обставини дають підстави вважати що за позивачем можливо визнання права власності на майно її померлих батьків. На підставі викладеного, у відповідності зі ст.ст.3, 7, 82, 215 ЦПК України, ст.ст. 1261, 1268 ЦК України, суд

Outcome: approved