Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із вказаною позовною заявою до [PERSON] вказавши в позові, що 24.02.2005 року між нею та відповідачем був укладений шлюб. Під час спільного шлюбу у них народився син - [PERSON], [INFO], який перебуває з позивачем та знаходиться на її утриманні і на даний час навчається у 3-у класі Старововчинецького ліцею. Рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 08 квітня 2013 року вказаний шлюб було розірвано. У зв'язку із тим, що відповідач жодної матеріальної допомоги на утримання дитини не надавав позивач звернулася до суду із позовом про стягнення аліментів, і рішенням Глибоцького районного суду від 19 червня 2014 року з [PERSON], було стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] У зв'язку з тим, що відповідач не виконував рішення суду, позивачка звернулась в суд для отримання виконавчого листа, який було пред'явлено до ВДВС Глибоцького районного управління юстиції. Відповідач не приймає жодної участі у вихованні дитини, допомоги не надає, допомагають в утриманні дитини батьки позивача та мати відповідача - [PERSON]. Так як, відповідач ніякої допомоги на утримання дитини не надавав, більше двох років взагалі не цікавився духовним та фізичним розвитком дитини, участі й вихованні сина не приймав позивач звернулася до органу опіки та піклування Глибоцької РДА про надання згоди на позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно свого сина. Однак, висновком комісії органу опіки та піклування Глибоцької РДА було визнано за недоцільним позбавити відповідача батьківських прав відносно свого неповнолітнього сина. Про те, позивач вважає, що вказаний висновок є необґрунтованим, оскільки на засіданні комісії взагалі не звучало з боку матері відповідача, що він нібито підтримує зв'язок із дитиною через інтернет-мережу, при цьому кошти на утримання дитини дійсно надходять від [PERSON], а не від відповідача. А тому, у зв'язку з тим, що відповідач на даний час не здійснює жодного піклування про сина, не приймає жодної участі у його вихованні та матеріальному забезпеченні, позивач просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно свого неповнолітнього сина [PERSON] В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON], позовні вимоги підтримали повністю, просили позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Представники відповідача [PERSON] та [PERSON] заперечили проти задоволення позовних вимог, вказували на те, що відповідач на даний час перебуває за кордоном, він бажає виконувати свої батьківські обов'язки та не відмовляється від їх виконання, проте позивач та її мати перешкоджають йому у спілкуванні з сином, та відмовляються отримувати від нього посилки. Зазначили також на те, що відповідач сплачує аліменти на утримання сина. Представник третьої особи органу опіки та піклування Глибоцької РДА Аміхалакіоає М.Ш., в судовому засіданні вказала на те, що на засіданні органу опіки і піклування розглядалось вказане питання, при цьому було визнано за недоцільним позбавляти відповідача батьківських прав, а тому просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог.. Вислухавши пояснення сторін по справі, покази свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON],[PERSON], [PERSON] та [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 24.02.2005 року у виконавчому комітеті Старововчинецької сільської ради Глибоцького району Чернівецької області було укладено шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], актовий запис - 04, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 21.05.2005 року (а.с. 5). Під час шлюбу у них народився син - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 22.05.2009 року (а.с. 7). 08 квітня 2015 рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області вищевказаний шлюб був розірваний, а на підставі рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 19.06.2014 року було вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 550 грн., щомісячно до досягнення дитиною повноліття, про що 23.09.2014 року був виданий виконавчий лист №715/1202/14-ц (а.с. 6, 8-10). Згідно з розрахунком про розмір заборгованості по виплаті аліментів від 26.05.2015 року, по виконавчому листу №715/1202/14-ц від 23.09.2014 року, заборгованість відсутня. Відповідно до довідки №1429 від 06.10.2014 року, яка видана Старововчинецькою сільською радою Глибоцького району Чернівецької області, [PERSON], [INFO] зі слів матері [PERSON], перебуває на її утриманні (а.с.11). [PERSON], [INFO], навчається у 3-му класі Старовочинецького ліцею, у навчальному закладі характеризується з позитивної сторони, як здібний та вихований учень, є здоровою дитиною і не перебуває на диспансерному обліку, що підтверджується характеристикою виданою Старовочинецьким ліцеєм та довідкою Старововчинецькою ЛА від 04.03.2013 року (а.с. 16,18). Висновком органу опіки та піклування Глибоцької РДА № 01.12-38 від 02.02.2015 року вирішено вважати недоцільним позбавити [PERSON] в судовому порядку батьківських прав відносно свого малолітнього сина [PERSON] (а.с. 19-20). Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно з роз'ясненнями ч.2 п.16 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. З пояснень позивача [PERSON] та показів свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON],[PERSON], [PERSON] вбачається, що на протязі більше двох років відповідач [PERSON] не виконує своїх батьківських обов'язків по відношенню до свого сина, що виражається в тому, що з дитиною він на протязі вказаного часу не спілкується, до дитини не навідується, допомоги на утримання дитини не надає. При цьому з пояснень малолітнього [PERSON], які ним були надані в присутності психолога вбачається, що його батько [PERSON] більше двох років з ним не спілкується, не дзвонить, і до нього не приходить. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні вказувала на те, що відповідач намагався зв'язуватися зі своїм сином, передавати йому посилки, проте позивач та її мати перешкоджають їхньому спілкуванню, разом з тим суду не було подано доказів на підтвердження цих обставин. Таким чином, в судовому засіданні було встановлено, що відповідач [PERSON], більше двох років, належним чином не виконує свої батьківські обов'язки по відношенню до свого сина [PERSON], а саме не піклується про його фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя. Разом з тим, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, беручи до уваги, що відповідач на даний час знаходиться за кордоном, що сторонами не заперечувалось в судовому засіданні, з пояснень [PERSON] та свідка [PERSON] відповідач бажає виконувати свої батьківські обов'язки, і на даний час звернувся в орган опіки і піклування про визначення йому часу ля спілкування з сином, враховуючи також, що ухилення від виконання батьківських обов'язків відбуваються на протязі останніх двох років, заборгованість по сплаті аліментів на утримання [PERSON] відсутня, суд вважає, що питання про позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] є передчасним, і вважає за необхідним відмовити в задоволенні позову, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини, поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням [PERSON] батьківських обов'язків. На підставі викладеного, ст.ст. 164, 166 СК України, п.п. 15, 16, 18 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»

Outcome: dismissed