Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за договором позики від 20.03.2019 року. На обґрунтування позовних вимог позивач в заяві зазначив, що 20.03.2019 року між нею та відповідачем було укладено договір позики, відповідно до умов якого останній отримав в позику кошти в сумі 200000 грн. строком до 20.03.2020 року. В обумовлений договром строк відповідач кошти не повернув. Враховуючи вищевикладене, позивач просила стягнути з відповідача суму заборгованості за вказаним догором позики в розмірі 200000 грн. Ухвалою суду від 19.08.2020 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 20 січня 2021 року від позивача через канцелярію суду надійшла позовна заява в новій редакції про збільшення позовних вимог. Ухвалою суду від 16.11.2021 року відмовлено в прийнятті до розгляду позовної заяви в новій редакції про збільшення позовних вимог. В судове засідання позивач не з`явилась, від неї надійшла заява про розгляд справи у її відсутність та підтримання позову в повному обсязі. В судове засідання відповідач не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином. Заяв про відкладення розгляду справи та відзив на позов до суду не надходило. Враховуючи наведене, з урахуванням положень ст.ст. 280,281 ЦПК України, суд ухвалив про заочний розгляд справи. Дослідивши наявні у справі матеріали (розписка від 20.03.2019 року; повідомлення Щепкіної на ім`я [PERSON] від 16.05.2020 року), суд приходить до наступних висновків. Відповідно до вмиог ст.ст. 12,13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 20.03.2019 року між сторонами було укладено договір позики на суму 200000 грн. Згідно умов даного договору відповідач [PERSON] отримав кошти в сумі 200000 грн., які зобов`язався повернути позивачу (позикодавцю) 20.03.2020 року. На підтвердження укладення договору позики та його умов позичальником було складено відповідну розписку, яка наявна в матеріалах справи (а.с.9). В обумовлений договором строк відповідач гроші не повернув. Станом на час звернення до суду заборгованість відповідача перед позивачем за вказаним договором позики становить 200000 гривень. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ст.ст. 1046,1047,1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Позика, надана за договором безпроцентної позики, може бути повернена позичальником достроково, якщо інше не встановлено договором. . Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Таким чином, сукупність досліджених судом обставин свідчить, що відповідачем мало місце порушення договірних зобов`язань щодо строків повернення суми позики, а відтак позов підлягає задоволенню в повному обсязі, як обгрунтований та доведений. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з урахуванням того, що позивач звільнений від сплати судового збору (інвалід ІІ групи), з відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави в розмірі 2000 гривень (1 відсоток ціни позову). На підстав викладеного та

Outcome: approved