Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивувала тим, що 08.12.2005 року між нею та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міського управління юстиції Закарпатської області. Від цього шлюбу у них народилися діти: [PERSON] (01.07.2009 р.н.) та [PERSON] (29.03.2012 р.н.). Сімейне життя з відповідачем не склалося в силу наявності різних поглядів на подальше життя, сумісне проживання між ними припинено. Між ними досягнуто угоди про утримання дітей, які залишаються проживати з матірю [PERSON] На переконання позивача подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, шлюб існує тільки формально. У звязку з наведеним, просить суд розірвати їхній шлюб. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позову не заперечував. Відповідно до положень ст. 158 ЦПК України, розгляд судом цивільної справи відбувається в судовому засіданні з обов'язковим повідомленням осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Суд, з урахуванням вищевикладеного, приходить до висновку про можливість ухвалення судового рішення за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 08.12.2005 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міського управління юстиції Закарпатської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 783, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб Серія 1-ФМ № 009050 від 08.12.2005 року. Від цього шлюбу у них народилися діти: [PERSON] та [PERSON]. Як вбачається з свідоцтва про народження Серія 1-ФМ № 137484 від 15.07.2009 року, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Мукачеву Мукачівського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області, [PERSON] народилася 01.07.2009 року, про що в книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис за № 555, батьком записаний [PERSON], матірю [PERSON]. Як вбачається з свідоцтва про народження Серія 1-ФМ № 220284 від 24.04.2012 року, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Мукачеву Мукачівського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області, [PERSON] народився 29.03.2012 року, про що в книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис за № 352, батьком записаний [PERSON], матірю [PERSON]. З матеріалів справи судом встановлено, що подружнє життя між між [PERSON] та [PERSON] не склалося в силу наявності різних поглядів на подальше життя, сумісне проживання між ними припинено. Шлюбні відносини між подружжям припинені з листопада 2014 року, спільного господарства не ведуть, спору про поділ майна, що є спільною власністю не має. Між ними досягнуто угоди про утримання дітей, які залишаються проживати з матірю [PERSON] На переконання позивача подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, шлюб існує тільки формально. Відповідно до положень ст. ст. 24, 56 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. (ст. 141 СК України). Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року № 11, проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Враховуючи наведене та з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини даного позову, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сім'я розпалася остаточно, збереження шлюбу може суперечити інтересам позивача, а отже, укладений між [PERSON] та [PERSON] шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі ст.ст. 104, 105, 109, 110, 112, СК України,

Outcome: approved