Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом 30.06.2017 року, уточнивши вимоги, просила суд стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування пред'явлених вимог вказала, що в період перебування сторін в шлюбі, офіційно зареєстрованому 09.07.2010 року Саксаганським відділом РАЦС Криворізького МУЮ Дніпропетровської області, у них народилась донька [PERSON], [INFO]. Після ускладнення між ними сімейних стосунків, сторони почали проживати окремо, дитина залишилась проживати з матір'ю та перебуває на її утриманні. В добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання доньки [PERSON] не надає, у зв'язку з чим за захистом інтересів малолітньої дитини позивач вимушена звернутись до суду. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, однак подала заяву про розгляд справи за її відсутності, пред'явлені уточнені вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, згідно заяви просив суд справу розглядати за його відсутності, пред'явлені уточнені вимоги визнав. За даних обставин суд вважає за можливе справу розглянути за відсутності сторін, з урахуванням поданих ними клопотань. Суд, дослідивши письмові докази по справі, враховуючи позицію сторін та визнання відповідачем позову, приходить до висновку про необхідність задоволення уточнених позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що в період перебування сторін у шлюбі, зареєстрованому 09.07.2010 року Саксаганським відділом РАЦС Криворізького МУЮ Дніпропетровської області, актовий запис № 238 (а.с.6), у них народилась донька - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про її народження серії [NUMBER] від 06.10.2010 року (а.с.5). Як вказувала позивач, що також визнано відповідачем, дитина зареєстрована та проживає разом з матір'ю - [PERSON] та перебуває на її утриманні. Одним із основних прав дитини є право на утримання (ст.8 Закону України «Про охорону дитинства»), яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття і закріплене у ст.180 СК України, ст.27 Конвенції про права дитини. Згідно ст.ст.141,180 СК України, батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Як слідує з положень ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших майнових представників дитини, разом з якими проживає дитина. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. 08.07.2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» № 102 від 08.06.2017 року, яким внесено зміни до ч.2 ст.182 СК України, відповідно до якої розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Як визначено в ч.3 ст.2 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Положення вказаних норм деталізовано в ч.4 ст.2 ЦПК України, згідно з якою закон, який встановлює нові обов'язки, скасовує чи звужує права, належні учасникам процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі. Враховуючи те, що Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» № 102 від 08.06.2017 року, яким збільшено розмір аліментів, хоча і відповідає інтересам дітей, покращуючи їх матеріальне становище, однак тим самим погіршує становище платника аліментів, обсяг аліментних зобов'язань якого відповідно збільшується, а тому при вирішенні питання про розмір аліментів суд виходить з відсутності у Закону зворотної дії в часі. За даних обставин, з урахуванням визнання відповідачем позову, що не суперечить закону та не порушує права і свободи інших осіб, суд приходить до переконання про необхідність задоволення уточнених позовних вимог із стягненням з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання їх малолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 08.07.2017 року і до досягнення дитиною повноліття, а аліменти за період з моменту звернення позивача до суду 30.06.2017 року по [INFO] року включно - стягнути в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Оскільки рішення ухвалюється на користь позивача, яка на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України судовий збір в сумі 640 грн. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. В порядку п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, рішення суду в межах стягнення з відповідача суми аліментних платежів за один місяць допустити до негайного виконання.

Outcome: approved