Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-10 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] , зареєстрований 12 травня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Бориславського міського управління юстиції Львівської області, актовий запис №57. Після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище [PERSON] . В обґрунтування позову посилається на те, що в шлюбі сторони прожили більше 14 років. Впродовж 2018-2019 року між ними постійно виникали сварки внаслідок того, що кожний із них мав різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Також причиною сварок була відсутність у них спільних інтересів, несумісність характерів. У квітні 2019 року позивач отримала достовірну інформацію про подружні зради відповідача і з 10.04.2019 перестала проживати із останнім та не веде з ним спільного господарства. На даний час між ними немає взаємної любові та поваги. Тобто з квітня 2019 року сторони остаточно припинили шлюбно-сімейні стосунки, фактично перестали бути сім`єю. Після розірвання шлюбу позивач планує створити нову сім`ю. Спроби налагодити спільне життя є абсолютно безперспективними і збереження шлюбу стало суперечити інтересам позивачки. Заходи щодо примирення подружжя, на її глибоке переконання, уже не можливі, примирятись із відповідачем вона категорично не бажає. У судове засідання позивач не прибула, її представник адвокат Крамар Ю.М. подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути без його та позивачки участі, позов просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, від його представника адвоката Сащука М.М. до суду надійшла заява, в якій просить справу розглянути їхньої участі, не заперечили проти розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутністю учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно з ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та\~особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч.3, 4 ст.\~56\~СК України). Як встановлено\~судом,\~шлюб між\~сторонами [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 12 травня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Бориславського міського управління юстиції Львівської області, актовий запис №57, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 12.05.2005. Подружжя має двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON] , 2005 р.н. та сина [PERSON] , 2008 р.н., які проживають з позивачем. Суд встановив, що перебування сторін у шлюбі є формальним, примирення не можливе. Тривалий час (з квітня 2019 року) сторони проживають окремо, не підтримують подружніх стосунків, спільного господарства не ведуть. У них виявилися різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, відсутні спільні інтереси, між ними постійно виникали сварки. З урахуванням встановлених у справі обставин, суд дійшов висновку, що сім`я сторін розпалася остаточно, та її збереження за таких обставин суперечило б інтересам сторін та їхніх дітей. Суд дійшов висновку, що сім`я сторін розпалася остаточно, та її збереження за таких обставин суперечило б інтересам сторін та їхніх дітей. Відтак, позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З матеріалів справи вбачається, що позивач під час реєстрації шлюбу з [PERSON] свого дошлюбного прізвища « [PERSON] » не змінювала. Таким чином, не потребує вирішення у судовому порядку питання щодо залишення позивачу її дошлюбного прізвища. При зверненні до суду із даним позовом позивачем було оплачено судовий збір у розмірі 908 грн 00 коп за позовну вимогу про розірвання шлюбу. Проте, враховуючи заявлене у позовній заяві прохання позивача про залишення вказаних судових витрат за нею, суд не вирішує питання щодо розподілу понесених позивачем судових витрат.

Outcome: approved