Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON], визначивши третіми особами, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, Комунальне підприємство «ЖЕО № 2» Полтавської міської ради, [PERSON], [PERSON], про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 9 у будинку № 19А по пров. Тупому в м. Полтава. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Полтавського нотаріального округу [PERSON] 31 липня 2009 року, їй належить квартира [ADDRESS]. Право власності на квартиру зареєстроване у ПП ПБТІ «Інвентаризатор» 25 серпня 2009 року, що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 25 серпня 2009 року. Відповідач [PERSON], який є її сином, зареєстрований у [INFO] з 03 квітня 20014 року. Оскільки вона не має можливості вільно розпорядитися належною їй квартирою, а відповідач не проживає в квартирі більше трьох років, не приймає участі у її утриманні, належних йому речей у квартирі не зберігає, вона позбавлена можливості в оформленні субсидії по оплаті комунальних послуг через реєстрацію відповідача, тому вирішила звернутися до суду з позовом про визнання [PERSON] таким, що втратив право користуватися житловим приміщенням, так як збереження реєстрації є недоцільним. В судове засідання позивач не з'явилася, надіслала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, прохала їх задовольнити (а.с.45). Відповідач [PERSON] повторно у судове засідання не зявився, належним чином повідомлявся про час та місце слухання справи, про причини своєї неявки суд не повідомив (а.с.26,42). Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація № 2» Полтавської міської ради повторно у судове засідання не зявився, належним чином повідомлявся про час та місце слухання справи, про причини своєї неявки суд не повідомив (а.с.27,49). Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, [PERSON] та [PERSON] надіслали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, у яких зазначили, що позовні вимоги підтримують (а.с. 44,46). Згідно ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, якщо відповідач не з»явився без поважних причин або без повідомлення причини, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. З цих підстав суд, відповідно до ст.ст. ч.4 ст. 223, 280 ЦПК України, розглянув справу у заочному порядку та ухвалив рішення. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до договору дарування серії ВМІ № 868492 від 31 липня 2009 року, посвідченого Приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу [PERSON], [PERSON] подаровано квартиру [ADDRESS] [PERSON] (а.с. 4-5) Даний правочин зареєстрований в Державному реєстрі правочинів, що підтверджується Витягом з Державного реєстру правочинів № 7564917 від 31 липня 2009 року (а.с. 6) Відповідно до Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 23666702 від 25 серпня 2009 року виданого ПП ПБТІ «Інвентаризатор» власником квартири [ADDRESS] є [PERSON], право приватної власності зареєстровано за № 27884328 , номер запису 20072 в книзі 149, підстава виникнення права власності договір дарування ВМІ 868492 від 31.07.2009 р (а.с.7). Згідно технічного паспорту виданого ПП ПБТІ «Інвентаризатор» власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] (а.с. 8-10) Відповідно довідки № 4455 від 12 вересня 2017 року виданої КП «Житлово-експлуатаційною організацією № 2» Полтавської міської ради за адресою [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [INFO], - власник, [PERSON], [INFO], - мати, [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с.11). Згідно акту від 12 вересня 2017 року, який підписали сусіди [PERSON], [PERSON], [PERSON][ADDRESS] за адресою пров. Тупий,19А у м. Полтаві належить [PERSON]. За даною адресою проживають її батьки [PERSON] та [PERSON], за вказаною адресою зареєстрований, але не проживає [PERSON], його там не бачили з серпня 2016 року. [PERSON]М проживає [INFO] (а.с. 12). Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, що слідує зі змісту ст. 391 ЦК України. Згідно ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 150 ЖК України встановлено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Конституцією України у ст.41 та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, вчиняти щодо свого майна будь-які угоди,відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. При цьому, на зміст права власності не впливають місце проживання власника, місце його реєстрації та місце знаходження майна. Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Оскільки [PERSON] за місцем реєстрації у квартирі [ADDRESS] не проживає, власних речей не зберігає понад три роки, а саме з серпня 2014 року, що підтверджено зібраними по справі доказами, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою № 9 будинку № 19А по провулку Тупий в м.Полтава, є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст.141 ЦПК України, а тому стягує з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] судові витрати по справі у вигляді судового збору у сумі 640 грн. (а.с.1).

Outcome: approved