Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на те, що перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 27 травня 2017 року. 30 березня 2018 року у них народився син [PERSON]. З квітня 2018 року спільним подружнім життям не проживають, дитина повністю перебуває на її утриманні. Відповідач участі у вихованні дитини не бере, допомоги не надає. Враховуючи те, що [PERSON] має нерегулярний мінливий дохід, аліментів нікому не платить, домовленості про його участь в утриманні сина не досягнуто, просить позов задовольнити. Ухвалою суду від 20 червня 2018 року по даній справі відкрито спрощене провадження з повідомленням сторін . В судове засідання позивач не зявилася, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, заявлені вимоги підтримала з підстав, зазначених в позовній заяві, просить позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, згідно якої позовні вимоги визнає частково, згідний сплачувати аліменти у мінімальному розмірі, що встановлений чинним законодавством, просить справу розглянути без його участі. У відповідності до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення за правилами спрощеного позовного провадження, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст.\~247,179 ЦПК України, виходячи з наступного: Сторони [PERSON], та [PERSON] зареєстрували шлюб 27 травня 2017 року у Підволочиському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ИД № 142637 від 27 травня 2017 року . Під час перебування у шлюбі в сторін народився син [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження серії І-ИД № 281605, видане виконавчим комітетом Підволочиської селищної ради Підволочиського району 10 квітня 2018 року.. У відповідності до акту обстеження житлово-побутових умов проживання, складеного депутатом селищної ради [PERSON], [PERSON] проживає разом із сином [PERSON], батьками, бабусею, сестрою та братом в с. Богданівка в житловому будинку, належному матері [PERSON] [PERSON] перебуває у відпустці по догляду за дитиною, її чоловік разом із сімєю не проживає, зареєстрований в [INFO]. З довідки Підволочиського РУСЗН від 11 травня 2018 року вих. № 671, убачається, що [PERSON], яка проживає в [INFO], отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні 1-ї дитини за квітень, травень 2018 року у розмірі по 860 грн . Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 Сімейного Кодексу України (далі СК України) батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною другою ст. 181 СК України передбачено, що за домовленістю між батьками дитини, той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений\~ рішенням суду, змінюється за позовом одержувача аліментів (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого\~та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого та рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Так,\~визначаючи розмір\~аліментів,\~суд виходить\~із вимог\~ст.ст.\~181-184\~СК України,\~згідно яких,\~розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини.\~Мінімальний розмір\~аліментів на\~одну дитину\~не можу\~бути меншим\~ніж 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку.\~Прожитковий мінімум\~на дітей\~віком від\~1\~до 6\~років,\~відповідно до\~Закону України\~«Про державний\~бюджет України\~на 2018\~рік» 06\~липня 2018\~року становить 1559 грн. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Крім того, суд виходить також із захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, збереження того рівня життя, який вона б мала тоді, коли утримувалася обома батьками. Судом не\~встановлено,\~що відповідач\~за своїм\~станом здоровя\~чи матеріальним\~становищем не\~може виконувати\~своїх обовязків\~з утримання\~неповнолітнього сина,\~оскільки є\~працездатною особою\~і спроможний\~платити кошти\~на утримання\~дитини. Враховуючи, що обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька, виходячи з принципів розумності та справедливості, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково, стягувати з [PERSON] в користь\~[PERSON] аліменти\~ на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати з 11 травня 2018 року до досягнення дитиною повноліття, що відповідатиме вимогам закону, інтересам дитини і не порушуватиме права кожної із сторін. Крім того, в силу ч.1\~ст.141 ЦПК України,\~з відповідача в дохід держави слід стягнути 704,80 гривень судового збору.

Outcome: partial