Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позов мотивувала тим, що відповідач [PERSON] є батьком її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , яки проживає з нею та знаходиться на повному її утриманні. Після того, як вони розірвала шлюб, відповідач ніякої допомоги на утримання сина не надає. Їй одній важко його утримувати. Ухвалою суду від 02.10.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження викликом сторін. Позивач у судове засідання не з`явилась, разом з позовом подала заяву, в якій справу просить розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України. За таких обставин суд приходить до висновку про можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, що узгоджується із ст. 280 ЦПК України, позивач не заперечує проти такого порядку розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог, судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. У судовому засіданні встановлено, що сторони є батьками неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає з матір`ю, що підтверджується довідкою за №710 від 24.09.2020 р., виданою виконкомом Зеленоярської сільської ради Доманівського району Миколаївської області. Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Ст.183 цього ж Кодексу передбачає, що частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що визначене у ч.2 ст.182 СК України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту її інтересів, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Враховуючи обставини справи, а саме те, що відповідач працездатного віку, допомогу на утримання інших осіб не сплачує, позов визнав, суд вважає можливим стягнути з нього аліменти на утримання дочки в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до її повноліття, але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 840,80 грн. Згідно п.1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved