Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просить збільшить розмір аліментів, які стягуються з відповідача [PERSON] на її користь на підставі рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області у справі № 392/1410/15-ц на неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], з 500 гривень до 5000 гривень щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, тобто до 17 листопада 2031 року. Позов мотивовано тим, що у зв'язку зі значними інфляційними процесами в державі не вистачає коштів на дитину, які присуджені за рішенням суду. Позивач зазначила, що з липня 2017 року підвищився мінімальний розмір аліментів, який на день пред'явлення позову складав 779 гривень 50 копійок; збільшилися потреби у витратах на дитячий садочок, розвиток, харчування, одяг і взуття; дитина хворіє і значні кошти йдуть на лікування. Позивач вказала, що її доходів не вистачає на утримання дитини; відповідач на утриманні інших дітей не має, фізично здоровий, періодично виїжджає працювати за кордон та отримує достатню заробітну плату. 4 жовтня 2018 року відкрито провадження у справі (а.с. 17). 23 листопада 2018 року відповідач подав до суду заперечення на позовну заяву, в якому просить відмовити повністю у задоволенні позову. Заперечення мотивовані тим, що відповідач сплачує аліменти у розмірі, який визначено рішенням суду і заборгованості не має. Відповідач стверджує про те, що позивач перешкоджає зустрічам і побаченням з дитиною. Відповідач не погоджується з тим, що позивач працює в дошкільному навчальному закладі «Чебурашка», тому, що звільнена в жовтні 2018 року. Відповідач вказує на те, що під час спільного проживання позивач відмовлялась працювати та приймати участь у матеріальному забезпеченні доньки. Відповідач зазначив, що він не працює, як фізична особа-підприємець не зареєстрований, жодних видів допомоги не отримує, має батьків-пенсіонерів. На думку відповідача на теперішній час не існує підстав для зміни розміру аліментів у бік збільшення. 27 листопада 2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] записаний батьком неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] (а.с. 4). 17 вересня 2015 року рішенням Маловисківського районного суду Кіровоградської області між позивачем і відповідачем розірвано шлюб (а.с. 5). 17 вересня 2015 року рішенням Маловисківського районного суду Кіровоградської області з відповідача [PERSON] на користь позивача, на утримання доньки [PERSON], стягнуто аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі по 500 гривень щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 26 серпня 2015 року (а.с. 6). Відповідно до довідки Маловисківської районної філії Державного центру зайнятості позивач [PERSON] за період з грудня 2017 року по травень 2018 року отримувала допомогу по безробіттю в сумі 544 гривні щомісячно та не мала додаткових джерел доходу, який оподатковується відповідно до чинного законодавства (а.с. 9, 10). Неповнолітня дитина [PERSON] проживає з позивачем та потребує додаткових витрат на лікування (а.с. 11, 30, 56). Як вбачається з трудової книжки, 14 липня 2015 року відповідачеві припинено виплату допомоги по безробіттю; записи про його працевлаштування після зазначеної дати - відсутні (а.с. 38-48). Відомостями, які мають місце в довідці державного виконавця підтверджується, що станом на 22 листопада 2018 року сума заборгованості по виплаті аліментів складає 11 гривень 25 копійок (а.с. 49). Відповідно до частин першої і другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (частина третя статті 51 Конституції України). Статтею 180 СК України встановлено обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов'язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо. Відповідно до частини другої статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно частини першої статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз положень вищезазначених законів вказує на те, що підставою для зміни розміру аліментів може бути, зокрема, зміна матеріального стану одержувача аліментів. Істотне значення для справи мають передбачені статтею 192 СК України обставини, які змінилися після ухвалення рішення про стягнення аліментів. Встановлені судом факти вказують на те, що змінився матеріальний стан одержувача аліментів після ухвалення судового рішення від 17 вересня 2015 року про стягнення аліментів, оскільки на день пред'явлення позову гарантований розмір аліментів на одну дитину віком до шести років не може бути меншим, ніж 779 гривень 50 копійок. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дослідивши та оцінивши в сукупності докази, які надані учасниками справи, суд дійшов висновку про те, що позивач частково довела наявність обставин, що є підставами для збільшення розміру аліментів, а саме зміни матеріального стану отримувача аліментів, що є підставою для збільшення розміру аліментів до 813 гривень. Наявність інших підстав для зміни розміру аліментів, які передбачені статтею 192 СК України, не підтверджується належними і допустимими доказами. Відсутність постійної роботи та наявність батьків поважного віку не звільняють відповідача від обов'язку сплачувати аліменти у розмірі, необхідному й достатньому для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Судові витрати слід віднести за рахунок відповідача, враховуючи положення пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» та статті 141 ЦПК України.

Outcome: partial