Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-20 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи позов тим, що подружнє життя не склалося через те, що відповідач зловживає алкогольними напоями, не піклується про створення нормальних сімейних стосунків, не займається вихованням дитини, вчиняє часті сварки та непорозуміння, що призвело до припинення шлюбних відносин. В зв'язку з цим в подальшому не бажає продовжувати подружні відносини з відповідачем. У відкритому судовому засіданні позивачка - [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, та просить їх задоволити з підстав викладених у позовній заяві, зазначивши, що строк для примирення надавався, але відповідач продовжує зловживати спиртними напоями. У відкрите судове засідання відповідач - [PERSON] не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. [PERSON] надав до суду заяву від 07.03.2014 року, в якій просить провести розгляд справи без його участі, зазначивши що пред'явлений до нього позов визнає в повному обсязі та не заперечує проти розірвання шлюбу, спору про спільне сумісне майно та місце проживання малолітніх дітей немає. (а.с. 23). Суд, системно дослідивши матеріали цивільної справи (а.с. 1-28), приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до повного задоволення з наступних підстав. Виходячи зі змісту ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 04 березня 2011 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Котелевського районного управління юстиції Полтавської області, про що зроблено відповідний запис № 13, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], виданим 04 березня 2011 року (а.с. 3). Від цього шлюбу, сторони мають спільну дитину: доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується світлокопією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 21 вересня 2011 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Котелевського районного управління юстиції Полтавської області, та зроблено відповідний актовий запис № 103 в книзі реєстрації народжень (а.с.5). Згідно з довідкою виданою виконавчим комітетом Котелевської селищної ради Полтавської області за № 841 від 24 лютого 2014 року, [PERSON], зареєстрована в [ADDRESS] та має такий склад сім'ї: мама - [PERSON], 1961 року народження, донька - [PERSON], 2006 року народження, донька - [PERSON], 2011 року народження (а.с. 6). Судом в ході судового засідання встановлено, що спору про спільне сумісне майно подружжя та місця проживання малолітніх дітей на момент розгляду вище зазначеної цивільної справи у сторін не має, що не заперечується позивачкою та відповідачем (а.с. 23). Згідно з вимогами ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Частиною 2 ст. 104 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини - інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що сторони не бажають підтримувати подружні відносини навіть після надання строку для примирення, у них виникають постійні непорозуміння, сварки, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки - [PERSON], відповідача - [PERSON] та інтересам малолітніх дітей. Задовольняючи позовні вимоги позивачки - [PERSON] до відповідача - [PERSON], про розірвання шлюбу, суд виходить із засад справедливості, добросовісності, виваженості, розумності, відповідно до вимог п. п. 5, 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача на користь позивачки слід стягти судові витрати по сплаті судового збору (а.с. 1). На підставі викладеного,

Outcome: approved