Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про визнання права власності на житловий будинок за набувальною давністю. Позовні вимоги мотивовані тим, що з 1980 року вона разом з чоловіком [PERSON], почали спільно проживати у житловому будинку [ADDRESS], який було придбано у колишньої власниці [PERSON], однак нотаріально право власності не оформлено. За даними РКП «Василівське БТІ» право власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 14.01.1956 року, посвідченого Запорізькою державною нотаріальною конторою за №71. За даними домової книги з 28.12.1981 року чоловік [PERSON], а з 15 січня 1982 року позивач були прописані і проживали в спірному будинку до 04.08.1987 року, після чого переїхали за іншою адресою, проте продовжували використовувати спірний будинок та тримали в ньому господарство, з 10.02.2000 року чоловік [PERSON] знов зареєструвався в спірному будинку та мешкав до дня смерті. [INFO] чоловік [PERSON] помер. Позивач разом з чоловіком [PERSON] понад 10 років відкрито безперервно володіли спірним будинком, проживали ньому, тримали господарство. На підставі ст.344 ЦК України позивач просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок [ADDRESS] за набувальною давністю. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, доручивши представляти її інтереси представнику. В судове засіданні представник позивача [PERSON] не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, наполягає на задоволенні позовних вимог. Представник відповідача Василівської міської ради Запорізької області в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, не заперечує проти позову. Представник третьої особи РКП «Василівське бюро технічної інвентаризації» надав заяву про розгляд справи без його участі. Представник третьої особи реєстраційної служби Василівського районного управління юстиції Запорізької області в судове засідання не з'явився, належним чином повідомлений про розгляд справи, причини неявки не повідомив. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що з 1980 року позивач разом з чоловіком [PERSON] почали спільно проживати у житловому будинку [ADDRESS], який ними було придбано у колишньої власниці [PERSON], однак нотаріально право власності не оформлено. За даними РКП «Василівське БТІ» станом на право власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 14.01.1956 року, посвідченого Запорізькою державною нотаріальною конторою за №71. Згідно актового запису про смерть №1927 від [INFO] та витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть від 02.08.2014 року зареєстровано смерть [INFO] [PERSON], [INFO]. Мелітопольська районна державна нотаріальна контора листом від 18.09.2014 року повідомила, що після померлої [PERSON], [INFO] спадкова справа не заводилася. За даними домової книги з 28.12.1981 року чоловік позивача [PERSON], а з 15 січня 1982 року позивач були прописані і проживали в спірному будинку до 04.08.1987 року, після чого переїхали за іншою адресою, проте продовжували використовувати спірний будинок та тримали в ньому господарство, з 10.02.2000 року чоловік [PERSON] знов зареєструвався в спірному будинку та мешкав в будинку до дня смерті, після його смерті позивач продовжує користуватися будинком. Згідно довідки виконавчого комітету Василівської міської ради Запорізької області №4359 від 27.11.2013 року за [PERSON] зареєстрована земельна ділянка, розташована за адресою: [ADDRESS], площею 0,11 га, з яких 0,10 га для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, 0,01 га для ведення особистого селянського господарства. Згідно листа виконавчого комітету Василівської міської ради Запорізької області від 28.11.2013 року за №05-18/2478 земельна ділянка за адресою: [ADDRESS], належала [PERSON], земельна ділянка не приватизована. [INFO] чоловік [PERSON] помер. За даними технічного паспорту, виготовленого РКП «Василівьке БТІ» 01.04.2014 року, домоволодіння за адресою: [ADDRESS] складається з житлового будинку літ. А-1, веранди літ. «а-1», погрібу літ. «В», гаражу літ. «Д», колодязя №1. Відповідно до ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність) якщо інше не встановлено цим Кодексом. Особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є. Право власності за набувальною власністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду. Добросовісність як одна із загальних засад цивільного судочинства означає фактичну чесність суб'єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов'язків. Позивач, як незаконний володілець, протягом всього часу володіння майном повинен бути впевнений, що на це майно не претендують інші особи, і він отримав це майно з підстав, достатніх для того, щоб мати право власності на нього. У такому випадку при вирішенні питання щодо визнання права власності на майно в порядку набувальної давності слід виходити з того, що задоволення таких вимог можливе лише за наявності необхідних умов, а саме: добросовісності заволодіння, відкритості, безперервності, безтитульності володіння. Таким чином, виходячи зі змісту ст. 344 ЦК України, обставинами, які мають значення для справи є: законний об'єкт володіння, добросовісність володіння, відкритість володіння, давність володіння та його безперервність (строк володіння). Згідно п.8 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного Кодексу України, Правила ст.344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності ЦК України, тобто з 01.01.2001 року. У відповідності зі ст. 328 ЦК право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Приймаючи до уваги, що [PERSON], а після його смерті дружина [PERSON] добросовісно, відкрито більше 10 років володіють спірним будинком, суд вважає за необхідне визнати за позивачем право власності на спірний житловий будинок в порядку набувальної давності. На підставі викладеного,

Outcome: approved