Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-13 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати дійсним договір міни від 26.02.2018 року між [PERSON] та [PERSON] 1/3 частини житлового будинку за адресою м. Львів, вул. Червона, 13 на 1/4 частини квартири за адресою [ADDRESS], з доплатою та визнати за [PERSON] право власності на 1/3 частину житлового будинку за адресою м. Львів, вул. Червона, 13, а за відповідачем [PERSON] визнати право власності на 14 частини квартири за адресою [ADDRESS]. Позов мотивує тим, що відповідно до даного договору позивач [PERSON] та [PERSON] уклали попередній договір міни 1/3 частини житлового будинку за адресою м. Львів, вул. Червона, 13 на 1/4 частини квартири за адресою [ADDRESS] з доплатою. Договір було посвідчено нотаріально. З умов вказаного договору вбачається, що сторони досягнули згоди по всіх істотних умовах даного договору, який сторони зобовязувалися укласти до 26.02.2018 р. Відбулося часткове виконання договору, зокрема, сторони передали один одному ключі від належних їм квартири та будинку, що є предметом договору міни, відповідач також отримав частину доплати, що передбачена договором. В подальшому відповідач почав ухилятися від нотаріального посвідчення основного договору, мотивуючи це тим, що договір укладено письмово, його сторони майже виконали, ключі від квартири та будинку передали один одному. Враховуючи наведене, просить позов задовольнити. Позивач та його представник у судове засідання не зявилися, однак [PERSON] подала заяву про розгляд справи без її участі, просить заявлені вимоги задовольнити у повному обсязі. Представником позивача подано заяву про розгляд справи у його відсутності, просить позов задоволити. Відповідач та його представник у судове засідання не зявилися, однак [PERSON] продав заяву про визнання позову в повному обсязі та просив розглянути справу без його участі. Представником відповідача подано заяву про розгляд справи у його відсутності, просить позов задоволити. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі з таких підстав. Оскільки відповідач визнав, предявлений до нього позов і визнання відповідає позову, не суперечить закону, тому суд за згодою сторін та враховуючи положення ч.ч.3,4 ст.200, ст.206 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у даному підготовчому судовому засіданні та ухвалити рішення у справі. Відповідно до ч.2ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 24.05.1994 року, відповідач володіє на праві власності 1/3 частини житлового будинку за адресою м. Львів, вул. Червона, 13, а згідно договору дарування ј частки квартири від 31.03.2017 року, право власності на ј частини квартири №23 за адресою м. Львів, вул. Наукова, 4 належить позивачу [PERSON] Згідно Попереднього договору міни нерухомого майна від 06.02.2018 року а саме 1/3 частини житлового будинку за адресою м. Львів, вул. Червона, 13 на 1/4 частини квартири за адресою [ADDRESS]. Відповідно до ст.635 ЦК України, попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Законом може бути встановлено обмеження щодо строку (терміну), в який має бути укладений основний договір на підставі попереднього договору. Істотні умови основного договору, що не встановлені попереднім договором, погоджуються у порядку, встановленому сторонами у попередньому договорі, якщо такий порядок не встановлений актами цивільного законодавства. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі. Враховуючи те, що відповідно до ч. 1 ст. 657 ЦК України договір купівлі- продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, сторони посвідчили попередній договір міни нотаріально. Відповідно до умов попереднього договору, що укладено між сторонами, сторони зобовязувалися укласти основний договір міни з доплатою до 26.02.2018р. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться Відбулося часткове виконання договору, зокрема, сторони передали один одному ключі від належних їм квартири та будинку, що є предметом договору міни, відповідач також отримав частину доплати, що передбачена договором. На теперішній час вказаний договір не оскаржений та не скасований. Попередній договір міни нерухомого майна від 06.02.2018 року посвідчений приватним нотаріусом ЛМНО [PERSON], зареєстровано в реєстрі за №60. Якщо угода виконана повністю або частково однією із сторін, а інша сторона ухиляється від її нотаріального посвідчення, суд на підставі ч.2 ст.47 ЦК України на вимогу сторони, що виконала угоду має право визнати її дійсною. Згідно із ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони домовились відносно всіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне чи часткове виконання договору, проте одна зі сторін ухиляється від нотаріального його посвідчення, суд може визнати цей договір дійсним. В цьому разі подальше нотаріальне посвідчення договору не потрібне. З оглядом на вищевказане, враховуючи, що сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося часткове виконання договору, суд визнає вищевказаний договір дійсним. Право власності таким чином за [PERSON] та [PERSON] встановлюється відповідно до ст.328 ЦК України. У відповідності зі ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається яке на підставу своїх вимог або заперечень. У відповідності до вимог ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. З наведених міркувань та

Outcome: approved