Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON], в якому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття, а також аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини усіх видів доходу (заробітку) щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дитиною трирічного віку. На обґрунтування позову посилалася на те, що з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 19.06.2015 року. Від шлюбу мають малолітнього сина дитини - [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач відмовляється добровільно надавати кошти на утримання сина. Також відповідач ухиляється від утримання позивача відповідно до ст. 84 Сімейного кодексу України. Просить взяти до уваги, що вона ніде не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення ним трирічного віку, отримує допомогу від держави, якої недостатньо для утримання дитини та неї. Відповідач працює залізничним лікарем, і тому має змогу сплачувати аліменти на утримання дитини та позивача. Позивач [PERSON] надала суду заяву про слухання справи без її участі, позов підтримала у повному обсязі. Відповідач [PERSON] надав суду заяву про слухання справи без його участі, позов визнав у повному обсязі. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, судом не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи із наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Встановлено, що року між сторонами укладено шлюб, який зареєстрований 19.06.2015 року Комінтернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 424 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER]). На даний час шлюб не розірваний. Судом встановлено, що від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане 14.12.2016 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 4421). Встановлено, що позивач проживає разом з дитиною за адресою: [ADDRESS]. Позивач зазначає, що відповідач не бажає добровільно надавати аліменти на утримання неповнолітньої дитини, хоча має до того матеріальну можливість, т.я. є працездатною особою. Згідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними (ч.1 ст.181 СК України). Проте положеннями ч.3 ст.181 СК України встановлено, що у разі наявності спору між батьками за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частина 3 ст. 181 СК України передбачає, що аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України (у редакції, яка діяла на день звернення до суду з позовом) передбачено, що мінімальний розмірі аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України (частина друга статті 182 Сімейного кодексу України із змінами згідно Закону України № 2037-VIII від 17.05.2017 року) мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зі змісту ст.183 СК України випливає, що за загальним правилом аліменти визначаються судом у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальний стан сторін, стан здоров'я дітей, наявність на утриманні у платника аліментів інших неповнолітніх дітей та інших непрацездатних членів сім'ї. Даних про наявність на утриманні відповідача інших неповнолітніх дітей та непрацездатних членів сім'ї відповідачем суду не надано. На підставі наведеного, враховуючи зміни щодо розміру аліментів на дитину згідно Закону України № 2037-VIII від 17.05.2017 року, який набрав чинності з 08.07.2017 року, суд стягує з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], у розмірі 1 / 4 від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з 20.06.2017 року та до 08.07.2017 року; з 08.07.2017 року і до досягнення дитиною повноліття - у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, положеннями ст. 84 ч.2 СК України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно ч.4 ст. 84 СК України право на утримання дружина, з якою проживає дитини, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Заявлені в цій частині вимоги відповідач визнав, про що свідчить надана ним письмова заява, що надає підстави суду вважати, що [PERSON] визнає матеріальну можливість надавати матеріальну допомогу дружини на період догляду за дитиною до досягнення трирічного віку. На підставі наведеного, суд задовольняє позовні вимоги [PERSON] про стягнення на її користь з відповідача [PERSON] аліментів її утримання у розмірі 1/ 6 частини усіх видів заробітку, починаючи з дня подачі позовної заяви та до досягнення малолітньою дитиною трирічного віку. Судові витрати визначаються судом у відповідності з ст. 88 ЦПК України. Крім того, у відповідність до положень ч.1 п.1) ст.367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial