Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру та способу стягнення аліментів, мотивуючи позовну заяву тим, що шлюб між сторонами розірвано, що підтверджується рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці. Від шлюбу у них з відповідачем народилась донька - [PERSON], [INFO]. Зважаючи на те, що відповідач після фактичного припинення між ними шлюбних відносин ніякої матеріальної допомоги на утримання доньки не надавав, позивач вимушена звернутися з позовом до суду про стягнення аліментів на утримання дитини. Рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 26.10.2011 по справі № 2-3742/2011 позовні вимоги [PERSON] щодо стягнення аліментів задоволено - стягнуто з відповідача, на її користь аліменти на утримання доньки - [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі у розмірі 300 гривень, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 11.08.2011 року. На сьогоднішній день дана сума стягуваних аліментів є надзвичайно малою та недостатньою аби задовольнити елементарні потреби дитини для її прожиткового мінімуму, даних коштів недостатньо для матеріальних потреб - як то належного харчування та одягу. Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року за №2037-УІІІ, внесені зміни до ч. 2 ст. 182 СК України та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до Закону України «Про державний бюджет на 2017 рік» встановлено, що прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років складає з 1 грудня 2017 року 1860 грн., тобто кожен з батьків на час звернення з позовною заявою до суду мав би надати своїй дитині як мінімум 930 гривень, одночасно дана сума складає 50 % прожиткового мінімуму для дитини, та є мінімальним розміром стягуваних аліментів на дитину. Наведене змусило позивача звернутись до суду з даним позовом та просити суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. В судове засідання позивачка не зявилась, однак надала суду заяву в якій просила справу розглянути у її відсутність, уточнила позовні вимоги та просила суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в твердій сумі в розмірі 1000 гривень щомісячно, з моменту звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач в судове засідання не зявився, однак надав суду заяву в якій просив справу розглянути у його відсутність в підготовчому засіданні, уточнені позовні вимоги визнав та не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини в розмірі 1000 гривень. Суд, вирішив справу розглянути у відсутність сторін у підготовчому судовому засіданні. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Матеріалами справи встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] рішенням Ленінського районного суду м.Вінниці від 25.03.2010 року було розірвано (а.с. 5). Від спільного подружнього життя сторони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 26.10.2011 року стягнуто з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки - [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі у розмірі 300 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 11.08.2011 року. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом збільшено або зменшено за рішенням суду за позовом платника або отримувача аліментів, у разі зміни матеріального або сімейного стану, поліпшення або погіршення здоровя когось із них. При визначенні розміру аліментів суд згідно вимог ст.ст. 182, 184 СК України, має враховувати стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно п.15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів(надалі Постанова) у відповідності до ч.1 ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати свою дитини до досягнення нею повноліття, а у випадках передбачених статтями 198, 199\~ цього Кодексу, і своїх повнолітніх дочку, сина. Згідно п. 17 Постанови вирішуючи питання, щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього і інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Законом України «Про державний бюджет на 2018 рік» встановлено, що прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років складає з 1 січня 2018 року 1860 грн. При визначенні розміру аліментів, суд враховує, що на даний час розмір аліментів, що стягується з відповідача [PERSON] в розмірі 300 грн. на дитину є нижчим ніж встановлений законом мінімальний розмір аліментів для дитини відповідного віку на рівні 50 % прожиткового мінімуму, дитина потребує більшого матеріального забезпечення, також суд приймає до уваги реальні можливості відповідача і потреби його неповнолітньої дитини, і те, що обовязок утримувати дитину є обовязком обох її батьків, тому приходить до висновку, що сума в розмірі 1000 грн., наближена до 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, буде обґрунтованою та законною, а тому, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Згідно ч.ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно 4.2 ст. 3 Конвенції «Про права дитини» держави-учасниці зобовязуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обовязки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Враховуючи наведені обставини і те, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, засади справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства, суд вбачає підстави для збільшення розміру аліментів. \~\~Що стосується періоду з якого слід розпочати стягнення аліментів у новому розмірі суд враховує, що відповідно до пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави 704,80 грн. судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved