Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів та повідомила, що вона з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 19.04.2012 року, від шлюбу у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Відповідач добровільно належної матеріальної допомоги на утримання молодшого сина не надає, хоча має можливість її надавати. За таких обставин, позивач просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 2940 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття, а також просила стягнути з відповідача на її користь аліменти за минулий час, а саме за період з 02.02.2018 року до 16.04.2018 року в розмірі 3000 грн. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 25.04.2018 року було відкрите спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб. Вказану ухвалу разом із копією позовної заяви з додатками, було надіслану відповідачу [PERSON] рекомендованим листом з повідомленням, які він отримав 03.05.2018 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (2105009360887), однак ні відзиву на позов, ні клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду подано не було. Дослідивши обставини справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов часткового обґрунтований та підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 19.04.2012 року, від шлюбу у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] (на даний час є повнолітнім), та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-АМ №074133 від 12.03.2007 року (а.с.19). Між сторонами виникли правовідносини, врегульовані нормами Сімейного кодексу України, зокрема, в частині обов'язку батьків утримувати дитину і його виконання. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі; розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Згідно положень ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоровя та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, інші обставини, що мають істотне значення; розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 ст. 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік», прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. Дитині [PERSON], 03.03.2018 року виповнилося 11 років. З огляду на викладене суд, визначаючись щодо розміру та способу стягнення аліментів, враховує те, що відповідач є здоровою, працездатного віку особою та може надавати матеріальну допомогу (доказів неможливості надання такої допомоги відповідачем суду не надано), позивач перебуває у скрутному матеріальному становищі (підтверджується матеріалами справи) та не в змозі надавати належну матеріальну допомогу сину, вважає розумним та справедливим стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] у твердій грошовій сумі, яка підлягає індексації відповідно до закону, у розмірі 1860 грн. (прожитковий мінімум для дитини відповідного віку) щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів за минулий час, а саме за період з 02.02.2018 року до 16.04.2018 року в розмірі 3000 грн., слід зазначити наступне. Положеннями ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову; аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у звязку з ухиленням останнього від їх сплати; у цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більше як за три роки. Позивач зазначає, що у неї із відповідачем була домовленість про сплату аліментів на утримання дитини в добровільному порядку у розмірі 1000 грн. щомісячно, однак на підтвердження даної обставини будь яких доказів суду не було надано, а тому підстав для задоволення позовних вимог у цій частині не вбачається, тобто позов підлягає частковому задоволенню. Згідно ст.191 СК України аліменти підлягають стягненню з дня звернення до суду, тобто з 16.04.2018 року. На підставі п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] 704,80 грн. судового збору на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial