Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом в якому просить визнати за нею, право власності на гараж [ADDRESS]. В обґрунтування позову позивач покликається у позовній заяві на те, що є спадкоємцем її покійного чоловіка [PERSON], який помер [INFO], і проживала разом з ним однією сім'єю, а тому фактично вступила у права спадкоємця. Спадкодавцем [PERSON] було складено заповіт, відповідно до якого все майно, належне йому на час смерті заповів своїй дружині [PERSON] До складу спадкового майна входили: квартира [ADDRESS]; земельні ділянки по [ADDRESS] та по [ADDRESS] та гараж [ADDRESS]. Позивач звернулася із заявою до приватного нотаріуса Бориславського міського нотаріального округу Гавдяк Л.Б. про прийняття спадщини за заповітом. Постановою приватного нотаріуса Бориславського міського нотаріального округу львівської області Гавдяк Л.Б. від 06 березня 2015 року було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадщину за заповітом на гараж [ADDRESS], оскільки не подано правовстановлюючого документу, який би підтверджував право власності покійного на даний об'єкт нерухомості. Гараж [ADDRESS] позивачем з покійним чоловіком був спільно збудований на підставі Рішення Виконавчого комітету Бориславської міської Ради народних депутатів № 185 від 21.06.1984 року. Відповідно до встановленої у той час процедури підтвердження права власності на гаражі в гаражних товариствах, 08.12.1987 року їм було видано ордер № 8 на право власності гаража в гаражному товаристві на ім'я [PERSON] Враховуючи те, що всі дозвільні документи, які необхідні були для будівництва гаражу оформляв на себе покійний [PERSON], окрім самого документу, який би підтверджував його право власності на гараж [ADDRESS], тому позивач на даний час не може отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на вказаний гараж, а тому вимушена звернутись до суду за визнанням за нею права власності в судовому порядку. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, пояснення дала аналогічні позовній заяві, просить позов задоволити. Представник відповідача Бориславської міської ради [PERSON], який діє на підставі довіреності №3-21/648 від 26 березня 2015 року в судовому засіданні заперечив проти задоволення позовних вимог позивача. Треті особи: [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні не з'явилися, надали суду заяви про розгляд справи у їхній відсутності не заперечують проти задоволення позовних вимог [PERSON] Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступних висновків: Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Вимогами ст.392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Судом встановлено, що позивач є спадкоємцем спадкового майна, яке відкрилось після смерті чоловіка позивача - [PERSON], який помер [INFO]( а.с.8). Спадкодавцем було складено заповіт, відповідно до якого все майно, належне йому на час смерті заповів своїй дружині [PERSON] Постановою приватного нотаріуса Бориславського міського нотаріального округу львівської області Гавдяк Л.Б. від 06 березня 2015 року було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадщину за заповітом на гараж [ADDRESS], оскільки не подано правовстановлюючого документу, який би підтверджував право власності покійного на даний об'єкт нерухомості (а.с.12). Відповідно до п.4.15. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5 видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Гараж [ADDRESS] покійним чоловіком позивача збудований відповідно рішення Виконавчого комітету Бориславської міської Ради народних депутатів № 185 від 21 червня 1984 року. Проте дане нерухоме не було прийнято до експлуатації. Відповідно до вимог ст. 331 ЦК України права власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. До завершення будівництва (створення майна особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі будівництва (створення майна). Представлений позивачем ордер №8 на право власності гаража (а.с4) виданий Бориславським Добровільним Товариством «Автолюбитель УССР» являється недопустимим доказом, оскільки останній не був уповноважений видавати правовстановлюючі документи на нерухоме майно. На день відкриття спадщини, померлому [PERSON] гараж [ADDRESS], на праві власності не належав, оскільки свідоцтво про право власності на нього не видавалося та державна реєстрація права власності не здійснювалася, про що свідчить довідка КП Львівської обласної ради «Дрогобицького міжміського бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» (а.с.7). Відповідно до п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов'язки як забудовника входять до складу спадщини. Таким чином, визнання права власності на майно передбачено статтею 392 ЦК, згідно якої власник майна може пред'явити позов про визнання права власності, про що по суті і йдеться у позові. Однак, застосування даної норми судом є неможливим, оскільки право власності на спірний гараж відсутнє, і не було зареєстрованим у встановленому законом порядку за спадкодавцем. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не обґрунтовані, не доведені позивачем в судовому засіданні і не підлягають задоволенню шляхом визнання права власності позивача на спадкове майно. Справу розглянуто судом у межах заявлених позовних вимог з урахуванням обраного позивачем способу захисту права. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed