Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 23 лютого 2008 року Личаківським районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, про що зроблено актовий запис №32. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що 23.02.2008 уклала шлюб із відповідачем, в якому мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] Зазначає, що протягом 2018 року сімейне життя між сторонами поступово погіршилося, що призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Вказує, що тривалий час спільне господарство не ведуть, спільно не проживають, мають діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім`ю. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями та з його вини виникають сварки та скандали. Стверджує, що почуття любові та поваги між сторонами втрачено, подальше спільне проживання та збереження шлюбу не є можливим, оскільки суперечить інтересам сторін та малолітніх дітей. Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 27.02.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. Відповідач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 23 лютого 2008 року Личаківським районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, про що зроблено актовий запис №32. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що 23.02.2008 уклав шлюб із відповідачем, в якому мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] Вказує, що спільне життя між сторонами не склалося у зв`язку з тим, що у них різні інтереси, види діяльності, друзі та знайомі. Зазначає, що відповідач зраджувала йому, а тому шлюбні відносини між ними фактично припинились. Спільне господарство не ведуть, кожен самостійно створює свій спосіб життя, тривалий час спільно не проживають, збереження шлюбу неможливе. Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 27.02.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 07.05.2019 об`єднано в одне провадження цивільну справу №464/603/19 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу разом із справою №464/676/19 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, присвоєно об`єднаній справі єдиний унікальний номер 464/603/19 (пр.2/464/772/19) для подальшого розгляду в одному провадженні. Позивач за первісним позовом [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомленою про дату, час та місце розгляду справи. Від її представника [PERSON] до суду надійшла заява, в якій просить проводити розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги за первісним позовом підтримує та просить такі задовольнити, об`єднаний позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу визнає у повному обсязі. Відповідач за первісним позовом [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, подав до суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи за його відсутності, вказав, що поданий ним позов підтримує, позов [PERSON] до нього про розірвання шлюбу визнає у повному обсязі. З`ясувавши обставини, на які посилаються учасники справи, та дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд дійшов до наступного висновку з огляду на таке. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України у випадку визнання позову відповідачем суд ухвалює рішення за результатами підготовчого провадження. Відповідно до ч.4 ст.206 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. У відповідності до ч.1 ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 23 лютого 2008 року у Личаківському районному в місті Львові відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, про що складено запис №32 та що стверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 26.01.2019. В шлюбі маютьмалолітніх синів: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя між сторонами не склалось, перебуваючи в зареєстрованому шлюбі міцної сім`ї вони не утворили, не підтримують подружніх відносин та їх шлюб носить формальний характер. Відповідно до ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Частиною 2 статті 112 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене та визнання відповідачем первісного позову, а позивачем об`єднаного позову, а також те, що таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, суперечить інтересам сторін, сім`я розпалась остаточно та шлюб існує формально, а тому вважає необхідним формально існуючий шлюб розірвати. Згідно з ч.1 ст.142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Судом встановлено, що позивачем за первісним позовом та позивачем за об`єднаним позовом при поданні позовів до суду сплачено судовий збір у сумі по 768,40 грн. Враховуючи вищенаведене, а також і те, що розгляд даної справи по суті не здійснювався, що підтверджується її матеріалами, суд приходить переконання, що позивачу за первісним позовом [PERSON] та позивачу за об`єднаним позовом [PERSON] необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову до суду, що становить 384,20 грн. Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст.141 Цивільного процесуального кодексу України на відповідача за первісним позовом та відповідача за об`єднаним позовом слід покласти сплачені позивачем за первісним позовом та позивачем за об`єднаним позовом при подачі позову до суду документально підтверджені судові витрати, а саме по 384,20 грн судового збору. На підставі ст.ст.24, 105, 112 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved