Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до\~ [PERSON] в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, який було зареєстровано 11.02.2010 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Костопільського районного управління юстиції\~ Рівненської області, актовий запис №20. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просить позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечує проти розірвання шлюбу. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, заслухавши думку учасників судового процесу, повно, всебічно та неупереджено дослідивши матеріали справи та надані докази, приходить до наступного висновку. Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 11 лютого 2010 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Костопільського районного управління юстиції\~ Рівненської області. Від шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] . Стаття 24 СК України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Отже, однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу. Зокрема особа має право вільно вирішувати питання щодо укладення шлюбу та його збереження, а також розірвання шлюбу та припинення шлюбних відносин. Судом встановлено, що сімейне життя між сторонами не склалось, у сім`ї систематично виникають конфлікти, сварки, вони мають різні погляди на житття та сімейні цінності, між ними відсутні взаєморозуміння та довіра, фактично шлюбні стосунки між ними припинились, примирення є неможливим. Згідно із ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Таким чином, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, являється порушенням їх права на повагу до сімейного життя, що розцінюється судом як таке, що має істотне значення, що у відповідності до положень ст. 112 СК України, є підставами до розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд дійшов висновку про обґрунтованість і доведеність заявленого позову. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно приписів ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. При поданні позову позивачем сплачено судовий збір у розмірі 840,80 грн. Таким чином, позивачу з державного бюджету підлягає поверненню судовий збір у розмірі 420,40 грн. У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved