Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що вона проживає у житлову будинку [ADDRESS] . Відповідач є сусідом, проживає у будинку [ADDRESS] . У 2015 році відповідачем висаджено чотири плодових дерева, відстань від яких до цегляного паркану з позивачем складає 1,33 метру. В свою чергу, від паркану до стіни житлового будинку позивача відстань складає 0,90 метра, тобто від стовбуру дерев до стіни будинку позивача загальна відстань 2,23 метра. У відповідності до норм ДБН, відстань від дерев до стін будинку і споруди до осі дерев має становить 5 метрів, для кущів - 1,5 метра, від межі сусідньої ділянки до осі дерев - 3 метри, для кущів - 1 метр. Гілки дерев і кущів не повинні перетинати меж сусідні ділянок. Наявність дерев на відстані, що не відповідає державним будівельним нормам, до стіни житлового будинку може призвести до руйнації стіни. На усні зауваження позивача відповідач не реагує та відмовляється від добровільної пересадки чотирьох дерев на відстань не менше 5 метрів від стіни житлового будинку. У зв`язку з чим, позивач змушена звернутися до суду з даним позовом та просить зобов`язати відповідача пересадити чотири плодових дерева у відповідності до Державних будівельних норм на відстань не меншу за 5 метрів від стіни житлового будинку [ADDRESS] , що належить позивачу. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 10.04.2019 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження до підготовчого засідання. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 07.10.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити з підстав, викладених у позові. Відповідач позовні вимоги не визнав, вважав його необґрунтованим, зазначив, що ним посаджені плодові дерева на відстані більше 2,5 метра від стіни житлового будинку позивача, таким чином дерева не можуть руйнувати стіну будинку. Заслухавши осіб, що приймали участь у справі, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. В силу ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів . Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна позивач [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 03.06.2016 року, виданого Другою Херсонською державною нотаріальною конторою. Відповідач [PERSON] є сусідом позивача та проживає у будинку [ADDRESS] , дана обставина сторонами не оспорювалась. Позивач зверталась до Управління містобудування та архітектури Херсонської міської ради зі скаргою на відповідача з вимогою пересадити зелені насадження на відстань у відповідності до норм ДБН. Листом Виконавчого комітету Суворовської районної у місті Херсоні ради позивачу для вирішення питання по суті рекомендовано звернутися до суду. З акту Виконавчого комітету Суворовської районної у м.Херсоні ради від 22.11.2018 року вбачається, що під час обстеження дерев на внутрідворовій території за адресою: [ADDRESS] виявлено, що висаджено чотири плодових дерева висотою 4,5 метрів, три дерева висаджені на відстані 2 метра від забора, дерево, що висаджено навпроти вікна має висоту 4-5 метрів, гілки не створюють затемнення, має відстань від глухого із цегли забора висотою 2 метра - 2 метра, руйнації та тріщин в стіні огорожі не виявлено. Для вирішення спірного питання [PERSON] рекомендовано звернутися до суду. Згідно ст.78 ч.1 Земельного кодексу України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. У відповідності до ч.3 ст.79 Земельного Кодексу України право власності на земельну ділянку розповсюджується на простір, що знаходиться над і під поверхнею ділянки на висоту і глибину, необхідні для зведення житлових, виробничих та інших будівель і споруд. Згідно ст.90 ч.1 п.б) та ч.2 Земельного Кодексу України власники земельних ділянок мають право самостійно господарювати на землі. Порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом. Пунктами «г», «е» ч.1 ст.91 Земельного Кодексу України визначено, що власники земельних ділянок зобов`язані не порушувати права власності суміжних земельних ділянок та землекористувачів; додержуватися правил добросусідства та обмежень, пов`язаних з встановленням земельних сервітутів та охоронних зон. Згідно ч.2 ст.152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Згідно ст.158 Земельного кодексу України земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до ч.1 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно ч.1 ст.78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Відповідно до ст.79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. Доводи позивача про те, що плодові дерева на земельній ділянці відповідача посаджені з порушенням встановлених Державних будівельних норм та правил та завдають перешкоди позивачу у користуванні її земельною ділянкою не підтверджується належними та допустимими доказами. В ході розгляду справи судом було роз`яснено стороні позивача право на заявлення клопотання про призначення судової експертизи, проте сторона позивача відмовилася від її проведення, вважала її проведення недоцільним. Наданим позивачем актом Виконавчого комітету Суворовської районної у м.Херсоні ради від 22.11.2018 року не встановлено зазначених позивачем перешкод у користуванні земельною ділянкою. Відповідач позов не визнав, вважав його необґрунтованим. Таким чином, стороною позивача в порушення вимог ст.81 ЦПК України не надано доказів на підтвердження обставин, якими обґрунтовані позовні вимоги. З технічного паспорту позивача та акту Виконавчого комітету Суворовської районної у м.Херсоні ради від 22.11.2018 року суд позбавлений можливості встановити відстань від стовбурів дерев на земельній ділянці відповідача до житлового будинку позивача. Оцінивши в сукупності зібрані по справі наведені докази, суд вважає, що стороною позивача в судовому засіданні належними та допустимими доказами не доведені підстави для усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, а тому в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою слід відмовити. Світлини, надані відповідачем в судовому засіданні, суд до уваги не приймає, оскільки з них не можливо встановити дійсну відстань від плодових дерев, зображених на світлинах до паркану та житлового будинку позивача.

Outcome: dismissed