Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-11 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] і просила розірвати шлюб між сторонами та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу). \~ \~ \~ \~В обґрунтування позову [PERSON] посилалася на те, що на протязі сумісного життя взаємовідносини між сторонами не склалися, у шлюбі відсутнє порозуміння. \~ \~ \~ \~Відповідач у вихованні дитини участі не приймає, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча він працездатний. Ухвалою суду від 04.11.2020 провадження у справі відкрито і справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач відзиву на позов не надав. Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судовим розглядом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який було зареєстровано 23.01.2015. Від спільного життя подружжя мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Під час спільного життя між сторонами було відсутнє взаєморозуміння, внаслідок чого вони стали чужими один одному. На теперішній час шлюбні стосунки подружжя припинені, спільне господарство не ведеться, фактично шлюб припинився. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При встановлених обставинах суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, які мають істотне значення, тому шлюб між подружжям слід розірвати. Після припинення шлюбних відносин сторони мешкають окремо, сумісного господарства не ведуть. Дитина живе з позивачкою і повністю перебуває на її утриманні. \~ \~ \~ \~Відповідач не надає позивачці матеріальної допомоги на утримання дитини. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Доказів виконання свого обов`язку щодо утримання неповнолітньої дитини відповідач суду не надав. Приймаючи до уваги, що відповідач нікому аліменти не сплачує, інших дітей не має, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача аліменти на утримання його неповнолітньої дитини на користь позивачки в розмірі ј частини його доходу. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Пунктом 1 частини 2 статті 141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. В зв`язку з повним задоволенням позову в частині вимог про розірвання шлюбу з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати, які складаються зі сплаченого судового збору в розмірі 840 грн. 80 коп., що підтверджено квитанцією про його сплату. Також, на відповідача слід покласти і обов`язок сплатити судовий збір по справі на користь держави. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в сумі платежу за один місяць. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. ст. 12 - 19, 137, 141, 265 268, 354 ЦПК України, ст. ст. 110 112, 160, 161, 180, ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України, суд -

Outcome: approved