Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Червонопопівської сільської ради Кремінського району Луганської області, про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, в якому вказала, що 16 травня 2002 року, будучи головою фермерського господарства «Сузір`я», уклала договір поруки б/н з ліквідаційною комісією КСП «Ленінський шлях», відповідно до якого було прийняте в повне господарське управління нерухоме майно згідно акту приймання-передачі до зазначеного договору, в рахунок погашення заборгованості з заробітної плати, яка утворилась в КСП «Ленінський шлях» в розмірі 43996,00 грн. з ПДВ. 05 серпня 2007 року, позивач, будучи головою фермерського господарства «Сузір`я», уклала договір № 5/8 з ліквідаційною комісією КСП «Ленінський шлях», відповідно до якого було прийняте в повне господарське управління рухоме та нерухоме майно згідно акту приймання-передачі до зазначеного договору, в рахунок погашення заборгованості з заробітної плати, яка утворилась в КСП «Ленінський шлях», в розмірі 73233,00 грн. з ПДВ. З травня 2002 року по теперішній час позивач відкрито та безперервно володіє вищезазначеним майном, а саме - сільськогосподарськими будівлями та спорудами, за свої кошти виконує необхідні ремонтні роботи, користується земельною ділянкою, сплачує необхідні платежі по користуванню майном. Згідно рішення виконавчого комітету Червонопопівської сільської ради Кремінського району Луганської області від 28 лютого 2019 року за № 2/2 частині вищезазначених сільськогосподарських будівель та споруд була присвоєна поштова адреса: [ADDRESS] . Згідно рішення виконавчого комітету Червонопопівської сільської ради Кремінського району Луганської області від 16 травня 2019 року за № 4/1 частині вищезазначених сільськогосподарських будівель та споруд була присвоєна поштова адреса: [ADDRESS] . Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 08.04.2019 року за № 24422298 державна реєстрація припинення КСП «Ленінський шлях» у зв`язку з визнанням його банкрутом відбулась 14.12.2009 року. Тому позивач вважає, що набула права власності на нерухоме майно в порядку набувальної давності та просить визнати за нею право власності на нерухоме майно, яке знаходиться на неприватизованих земельних ділянках, а саме: сільськогосподарські будівлі та споруди, які розташовані за адресою: [ADDRESS] та сільськогосподарські будівлі та споруди, які розташовані за адресою: [ADDRESS] Позивач в судовому засіданні присутня не була, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала. Відповідач в судове засідання представника не надіслав, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Згідно ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків. В судовому засіданні встановлено, що 16 травня 2002 року між ліквідаційною комісією КСП «Ленінський шлях» та СФГ «Сузір`я» укладено договір-порука, згідно якої останнє приймає нерухоме майно згідно акту, що є додатком до зазначеного договору (а.с. 8-13). 05 серпня 2007 року СФГ «Сузір`я» придбало в ліквідаційної комісії нерухоме та рухоме майно, згідно акту, що доданий до вказаного договору (а.с. 14-19). Як вбачається з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, 14.12.2009 року КСП «Ленінський шлях» припинило свою діяльність 14.12.2009 року (а.с. 20-22). 14 січня 2019 року та 14 травня 2019 року вило виготовлено технічні паспорти на сільськогосподарські будівлі та ОМШАНИК (погріб) (а.с. 23-37), а також присвоєно поштові адреси об`єктам нерухомості [ADDRESS] та № 8 (а.с. 38,39). Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 344 ч. 1 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. При вирішенні даної справи суд враховує правову позицію, яка викладена в постанові Пленуму ВССУ № 5 від 7 лютого 2014 року, згідно якої вирішуючи питання про правомірність набуття права власності, суд має враховувати, що воно набувається на підставах, які не заборонені законом, зокрема на підставі правочинів. При цьому діє презумпція правомірності набуття права власності на певне майно, яка означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до частини першої статті 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК. При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади. З огляду на викладене суд дійшов висновку, що [PERSON] заволоділа добросовісно нерухомим майном, і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом більше десяти років. Попередній власник майна або його правонаступник не зверталися із вимогою про повернення майна із незаконного володіння, при цьому попередній власник майна ліквідований як юридична особа, правонаступника немає. Орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади на майно не претендує, визнав позовні вимоги в повному обсязі, а тому наявними є всі законні підстави для набуття позивачем права власності на будівлі та споруди за адресою: [ADDRESS] та № 8 . Питання щодо стягнення судових витрат позивачем не ставилося.

Outcome: approved