Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Свої позовні вимоги мотивує тим, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 12.08.2011. Від шлюбу у них народилась донька [PERSON], [INFO]. На даний час відповідач сім'ю не утримує, участі у догляді за дитиною не приймає, матеріальної допомоги добровільно не надає. Відповідач має змогу надавати матеріальну допомогу, оскільки на утриманні інших непрацездатних осіб не має, має задовільний стан здовов'я, працює. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частини усіх видів доходу (заробітку) , але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня подання заяви до суду і до повноліття дитини. Ухвалою суду від 15.02.2019 відкрито спрощене позовне провадження у справі. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та просила задовольнити. Відповідач в судовому засідання позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. Представник відповідача в судовому засіданні не заперечував щодо задоволення позовних вимог. Заслухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, об'єктивного та всебічного дослідження, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] сторони є батьками неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Неповнолітня дитина проживає з позивачем на знаходиться на її утриманні. 12.08.2011 року зареєстровано шлюб між сторонами, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Згідност. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Положення СК України регулюють відносини з утримання між батьками й дітьми, між матір'ю й батьком дитини з метою затвердження почуття обов'язку батьків і дітей один перед одним і мають своєю спрямованістю створення в сім'ї сприятливих умов фізичного, розумового, морального, духовного й соціального розвитку дитини. Регулювання відносин батьків і дітей щодо утримання здійснюється відповідно до положень міжнародних правових актів, зокрема Декларації прав дитини від 20.11.1959 року, Конвенції про права дитини тощо і погоджується із загальними засадами регулювання сімейних відносин, закріпленими в ст. 7 СК України. Право дитини на утримання від своїх батьків має самостійний характер і не залежить від існування формально закріпленого зв'язку між останніми. Обов'язок батьків з утримання своїх дітей виникає незалежно від факту реєстрації шлюбу, наявності між ними фактичних шлюбних відносин або спільного проживання. Батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Частина 3 ст.181 СК України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При визначенні розміру аліментів, суд враховує те, що обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком матері і батька. Оцінюючи всі зібрані по справі докази, враховуючи інтереси дитини для забезпечення стабільних та гармонійних умов їх життя, повного та всебічного розвитку, враховуючи матеріальний та сімейний стан платника аліментів, а також ті обставини, що відповідач заперечень на позов не надав суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ч.1ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Суд вважає, що у відповідності до ст. 141 ЦПК на відповідача необхідно покласти сплату судового збору у розмірі 768,40 грн.. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved