Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON], зареєстрований 10 липня 1966 року у Міському бюро ЗАГС м. Кіровоград, актовий запис № 961. В обґрунтування позову зазначила, що 10 липня 1966 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстровано у Міському бюро ЗАГС м. Кіровоград, про що в книзі записів актів громадянського стану про одруження зроблено відповідний актовий запис за № 961. Від шлюбу мають повнолітніх дітей доньок Олену, [INFO], [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Крім того, зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалося, так як протягом останніх 16-ти років між ними відсутнє взаєморозуміння, внаслідок того, що кожен із них має різні погляди на життя та ведення спільного господарства, що має істотне значення та суперечить їх інтересам, у звязку з чим, вони припинили фактичні шлюбні стосунки і перестали вести спільне господарство, відчуття любові та поваги один до одного, а також підґрунтя до порозуміння втрачені. За наведених обставин вважає, що їх шлюб з відповідачем носить формальний характер, подальше його збереження чи примирення неможливі, сімя фактично розпалася, у звязку з чим виникла необхідність в юридичному оформленні розлучення судом, так як мирним шляхом врегулювати їх відносини та розлучитися через органи РАЦС, не вдалося. Позивач [PERSON] в судове засідання надала заяву за вх. № 27829 від 17.11.2017 року про розгляд справи за її відсутності, в якій також зазначила, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримує, просить позов задовольнити, строк на примирення просила не надавати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, повідомлений судом про час та місце судового розгляду справи належним чином, подавзаяву за вх. № 26396 від 06.11.2017 року про розгляд справи за його відсутності, в якій також зазначив, що позовні вимоги про розірвання шлюбу визнає в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечував. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Враховуючи подані сторонами заяви, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, не суперечать законодавству, яке регулює сімейні правовідносини, а тому підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що сторони зареєстрували шлюб 10 липня 1966 року у Міському бюро ЗАГС м. Кіровоград, про що в книзі записів актів громадянського стану про одруження зроблено відповідний запис за № 961 та 10 липня 1966 року видано свідоцтво про одруження серії VIII-УР № 267590, шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, намірів відновлювати їх не мають. За вказаних вище обставин та підстав позову, зазначених позивачем причин для розірвання шлюбу, серед яких позивач зазначила відсутність між нею та відповідачем взаєморозуміння, втрату почуття любові та поваги один до одного, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя, збереження шлюбу сторін суперечить інтересам подружжя, і зокрема, позивача, якою предявлено позов до суду про розірвання шлюбу з відповідачем. Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За викладених обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, припинення сторонами шлюбно-сімейних відносин, дійсні причини предявлення позову про розірвання шлюбу, волевиявлення як позивача, так і відповідача припинити шлюбні відносини, про що свідчать подані сторонами заяви, враховуючи також ту обставину, що рішення позивача про розірвання шлюбу та предявлення з цього приводу позову до суду прийнято з усвідомленням нею його наслідків, виходячи при цьому також з відсутності у взаєминах сторін морально-правової основи шлюбу, до якої належать почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги, взаєморозуміння, підтримки та піклування, суд дійшов висновку про те, що шлюб між сторонами носить суто формальний характер, подальше спільне життя і збереження шлюбу та шлюбно-сімейних відносин суперечить інтересам подружжя, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті права сторін, в звязку з чим позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати, що складаються із судового збору у розмірі 640 грн. 00 коп. залишити по фактично понесеним позивачем. Відповідно до ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved