Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-05 00:00:00

Позивач [PERSON]звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу з тих підстав, що вона знаходиться з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 16.10.2013 року. Від спільного життя мають малолітню дитину - дочкуБраун [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя та обов?язки, відсутність взаєморозуміння та поваги один до одного, на підставі чого в сім?ї відбувалися сварки, які призвели до того, що вони сталі чужими людьми. Шлюбні стосунки з відповідачем фактично припинені з 2014 року, спільне господарство не ведеться.При зазначених обставинах позивач вважає збереження шлюбу таким, що суперечить її інтересам та інтересам дитини, а тому просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем [PERSON], а також стягнути з відповідача на її користь судовий збір у розмірі 704,80грн. сплачений при подачі позову до суду. Позивач [PERSON] в судове засідання не з»явилась. Про дату, час і місце судового засідання була повідомлена своєчасно та в установленому законом порядку. В поданій позовній заяві позивач [PERSON] просила розглянути справу без її участі(а.с.2). Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав в повному обсязі та не заперечував проти його задоволення, так як також прийшов до переконання, що сім?я з позивачем розпалася остаточно та не може бути збережена. Він погоджується з причиною розірвання шлюбу, зазначеною позивачем у позові, але не згодний з зазначеним часом припинення шлюбних стосунків, оскільки шлюбні стосунки між ними були припинені приблизно 3 місяці тому. Проти примирення він заперечує. Суд, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази, у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Положеннями ч.1,3 ст. 55 СК України передбачено, що дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній. Частиною 3 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно свідоцтву про шлюб серії І-ЖС № 130355 сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16 жовтня 2013 року, актовий запис №202(а.с.6).Від спільного життя сторони мають малолітню дитину дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЖС № 265313(а.с.5). Частиною 3 ст. 105 СК України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання може бути пред?явлений одним із подружжя(ч.1 ст.110 СК України). Згідно до вимог ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом достовірно встановлені фактичні взаємовідносини подружжя і причини розірвання шлюбу - це фактичне припинення шлюбних відносин сторонами. Таким чином, суд приходить до переконання, що сімя розпалася остаточно і подальше спільне життя подружжя є неможливим, оскільки сторони шлюбних стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть, втратили почуття любові та поваги один до одного,що перешкоджає збереженню шлюбу і суперечить інтересам сторін. Таким чином, на підставі вище викладеного, суд приходить до переконання, що зазначені обставини перешкоджають збереженню шлюбу і суперечать інтересам сторін, а томупозовні вимоги підлягають задоволенню, враховуючи також і позицію відповідача про визнання позову про розірвання шлюбу у повному обсязі. Крім того, у відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, оскільки позовні вимоги задоволені в повному обсязі, з відповідача на користь позивача також необхідно стягнути сплачений при подачі позову до суду судовий збір у розмірі 704,80грн..

Outcome: approved