Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, укладеного 05 червня 1999 року, мотивуючи тим, що спільне життя не склалося, в сім`ї часто виникають сварки та непорозуміння, втрачено почуття поваги і любові один до одного, шлюбні відносини припинилися з 2014 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , яка після розірвання шлюбу залишиться проживати з нею. Спору за майно немає. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі в підготовчому судовому засіданні, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити (а.с.16) Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі у підготовчому судовому засіданні, проти позову не заперечує, згоден щоб дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з позивачкою (а.с.17). Згідно ч.3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Ухвалою судді Конотопського міськрайонного суду Галяна С.В. від 02 серпня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 15.08.2019 року (а.с.10). Відповідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України в зв`язку з визнанням відповідачем позову, судове рішення може бути ухвалене в підготовчому судовому засіданні. Згідно ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. За нормами ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 05.06.1999 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Конотопської міської ради Сумської області, актовий запис № 201 (а.с.4). Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , в свідоцтві про народження якої сторони записані батьками (а.с.7). Сторони не живуть сімейним життям з 2014 року, втрачено почуття поваги і любові один до одного, відсутнє взаєморозуміння. За таких обставин збереження сім`ї протирічило б їх інтересам, а також інтересам неповнолітньої дитини, а тому шлюб сторін слід розірвати. Сторони дійшли згоди відносно місця проживання неповнолітньої дитини, яка буде проживати з матір`ю (а.с. 3,16,17). Вказані обставини та позов також визнаються відповідачем по справі (а.с.17). Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, інтереси інших осіб, тому визнання позову відповідачем слід прийняти. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами витрати на правничу допомогу адвоката. Отже, заявлені позивачем судові витрати за надання юридичних послуг у сумі 500 грн. також підлягають до стягнення з відповідача.

Outcome: approved