Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-14 00:00:00

Позивач [PERSON], звернулася до суду з позовом до відповідача в якому просить визнати за нею право власності та виділити їй в натурі 50/100 частин земельної ділянки розташованою вул. Боровкова в с. Підгірці, Обухівського району Київської області кадастровий номер 3223186801:13:012:0028, та виділити 50/100 частин приміщення збудованого на даній земельній ділянці. Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначила, що 19.03.2007 року позивач та відповідач уклали договір купівлі - продажу земельної ділянки за умовами якого, позивач набув права спільної часткової власності на 50/ 100 частин земельної ділянки площею 1250 кв. м. від земельної ділянки загальною площею 2500 кв. м. по вул. Боровкова в с. Підгірці Обухівського району Київської області з кадастровим №3223186801:13:012:0028. Дана частина земельної ділянки, належить позивачу, хоча не зареєстрована в управлінні Держкомзему Обухівського району Київської області із за відсутності у позивача державного акту з поміткою нотаріуса про перехід права власності. Даний акт знаходиться у відповідача, який не реєстрував та не буде реєструвати зміни та не буде надавати оригінал акту позивачу для реєстрації даних змін. На сьогоднішній день на спільній земельній ділянці самовільно збудовано споруду, діючий готель, який працює та отримує дохід отже, відповідно до ст. 359 ЦК України, плоди, продукція та доходи від використання майна, що є у спільній частковій власності, надходять до складу спільного майна і розподіляються між співвласниками відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Виходячи зі змісту данної статті, діючий готель, якій знаходиться на спільній земельній ділянці належить власникам земельної ділянки по 50/100 частин збудованої споруди розташованої на даній ділянці. Відповідач [PERSON], звернулась до суду із зустрічним позовом в якому просила припинити право [PERSON] на 50/100 частин земельної ділянки площею 1250 кв.м., від земельної ділянки загальною площею 2500 кв.м., кадастровий №3223186801 13 012 0028, розташованої за адресою: с. Підгірці, вул. Боровкова, Обухівського району Київської області, наданої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд і передати його [PERSON], якою попередньо буде внесено вартість цієї частки на депозитний рахунок суду. Поновити її право, на 50/100 частин земельної ділянки площею 1250 кв.м., від земельної ділянки загальною площею 2500 кв.м., кадастровий номер [NUMBER] 13 012 0028, розташованої за адресою: с. Підгірці, вул. Боровкова, Обухівського району Київської області, наданої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Визнати за нею, право приватної власності в цілому на 100/100 частин земельної ділянки загальною площею 2500 кв.м., кадастровий номер [NUMBER] 13 012 0028, розташованої за адресою: село Підгірці, вул. Боровкова, Обухівського району Київської області, наданої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що належить їй на підставі Державного акту про право власності на земельну ділянку серії КВ № 090116 виданого 15.12.2003 року Підгірцівською сільською радою та зареєстрованого за № 1344 в книзі реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди та скасувати відмітку приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу [PERSON], зроблену на оригіналі Держаного акту на право власності на земельну ділянку серія КВ №090116 виданого на ім.»я [PERSON] від 15.12.2003 року Підгірцівською сільською радою та зареєстрованого за № 1344 в книзі реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди. Обгрунтовуючи заявлені зустрічні позовні вимоги зазначила, що 19.06.2007 року між нею та [PERSON] приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу [PERSON] був укладений та нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу 50/100 частини земельної ділянки без виділу в натурі площею 1250 кв.м., від земельної ділянки загальною площею 2500 кв.м., кадастровий номер [NUMBER] 13 012 0028, розташованої за адресою: село Підгірці, вул. Боровкова, Обухівського району Київської області, наданої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Жодним з пунктів договору виділення частки в натурі - не передбачено. Станом на період укладання зазначеного вище договору, відповідно до ст.125,126 ЗК України [PERSON] до позовної заяви не було додано належних і допустимих доказів, які підтверджують реєстрацію її права власності на придбану земельну ділянку та прийняття участі в обслуговуванні, користуванні та охороні земельної ділянки, а тому її позов є безпідставним. В судовому засіданні представник позивача [PERSON], уточнив первісні позовні вимоги та просив суд визнати право власності за [PERSON] на 50/100 частин земельної ділянки, розташованої по вул. Боровкова, 92 в с. Підгірці Обухівського району Київської області з кадастровим номером 3223186801:13:012:0028, та визнати право власності за [PERSON] на 50/100 частин нерухомого майна (домоволодіння) загальною площею 3078,2 кв. м. ( житловою площею 827, 9 кв. м.) будинку № 92 по вул. Боровкова в селі Підгірці Обухівського району Київської області, шляхом припинення права власності за [PERSON] на 50/100 частин нерухомого майна (домоволодіння) загальною площею 3078,2 кв. м., (житловою площею 827, 9 кв. м.) будинку № 92 по вул. Боровкова в селі Підгірці Обухівського району Київської області. Представник позивача уточнені позовні вимоги підтримав, та просив їх задовольнити, в задоволенні зустрічних позовних вимог просив відмовити в повному обсязі, в звязку з їх безпідставністю та необґрунтованістю. В судовому засіданні [PERSON], проти первісного позову заперечила повністю, та просила відмовити в його задоволенні, зустрічний позов підтримала повністю, та просила його задовольнити. Третя особа [PERSON] зустрічний позов підтримав, а в задоволенні первісного позову теж просив відмовити. Вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги\~за первісним та зустрічним позовами не підлягають задоволенню\~з наступних підстав. Судом встановлено, що 19 березня 2007 року між сторонами був укладений договір купівлі - продажу земельної ділянки за умовами якого, [PERSON] придбала у [PERSON] 50/ 100 частин земельної ділянки площею 1250 кв. м. від земельної ділянки загальною площею 2500 кв. м. по вул. Боровкова в с. Підгірці Обухівського району Київської області з кадастровим № 3223186801:13:012:0028, наданої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Жодним з пунктів договору виділення частки в натурі не було передбачено, даний договір був посвідчений нотаріально та зареєстрований в реєстрі за №1417. Відповідно до довідки Підгірцівської сільської ради від 11.06.2007 року, зазначається що на земельній ділянці по вул. Боровкова в с. Підгірці Обухівського району Київської області, будь-які забудови відсутні. 18.06.2008 року комісія Підгірцівської сільської ради видала акт державної прийомки в експлуатацію індивідуального домоволодіння по вул. Боровкова №92 в с. Підгірці Обухівського району Київської області., [PERSON]. 03.07.2008 року [PERSON] звернулась з заявою до Підгірцівської сільської ради про затвердження акту прийомки в експлуатацію індивідуальнго домоволодіння та видачі свідоцтва про право власності на будинок. Рішенням виконавчого комітету Підгірцівської сільської ради від 22.08.2008 року було затверджено акт прийомки в експлуатацію індивідуальнго домоволодіння [PERSON] придбану нею частину земельної ділянки, не зареєстровала, та не отримала державний акт на право власності на придбану нею земельну ділянку, оскільки в неї був відсутній державний акт з поміткою нотаріуса про перехід права власності, а тому у відповідності до чинного на той час законодавства а саме ст..ст. 125,126 ЗК України право власності на спірну земельну ділянку вона не отримала, що підтверджується листом Управління Держкомзему в Обухівському районі від 24.02.2012 року. Судом встановлено, що на земельній ділянці загальною площею 2500 кв. м. по вул. Боровкова №92 в с. Підгірці Обухівського району Київської області, [PERSON] побудувала 5-ти поверхову будівлю готелю «Сенаторз Парк», на яку 12.09.2008 року на підставі рішення Підгірцівської сільської ради від 22.08.2008 року отримала свідоцтво про право власності на нерухоме майно, що підтверджується зазначеним свідоцтвом про право власності на нерухоме майно та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно. Відповідно до листа інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю в Київській області від 11.11.2011 року, зазначається що інспекцією не видавались дозволи на виконання будівельних робіт об»єктів містобудування за адресою по вул. Боровкова №91 в с. Підгірці Обухівського району Київської області, та відсутні відомості про стан та хід введення в їх в експлуатацію. Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи від 27.11.2014 року, вказується з огляду на площу забудови будівлі (934 кв.м.), яка разом з нормативно необхідною площею для забезпечення експлуатації конструкцій стін (150 кв.м.), становить 1 084 кв.м. та беручи до уваги місце розташування будівлі на ділянці таким чином, що фактично займає всю ширину ділянки, залишаючи вільними дві частини прямокутної форми - уздовж передньої (890 кв.м.) та тильної (300 кв.м.) меж, які можливо зєднати лише пішохідним тротуаром шириною не більше 1,0 м., при цьому, загалом їхня площа складатиме 890 + 300 = 1 190 кв.м., що менше ідеальної частки співвласника 50/100, а також зважаючи на те, що до ділянки відсутній підїзд з боку автодоріг, а навколо розташовані земельні ділянки інших співвласників, що значно ускладнює (фактично унеможливлює) користування ділянкою, ні виділити в натурі, ні визначити порядок користування 50/100 частки земельної ділянки з кадастровим номером 3223186801:13:012:0028 без втрати її цільового призначення є неможливим. Дійсна ринкова вартість 100 % даної земельної ділянки на момент оцінки складає: 1 509 400 гривень. Дійсна ринкова вартість 50/100 частини даної земельної ділянки на момент оцінки складає: 754 700 гривень. На території земельної ділянки з кадастровим номером 3223186801:13:012:0028 розташована одна будівля пятиповерхового готелю. Відповідно до технічного паспорту, складеного Обухівським бюро технічної інвентаризації (реєстровий номер 666), станом на 01.08.2012 р., загальна площа будівлі скдадає 3 078,2 кв.м., з них житлова - 827,9 кв.м., підсобна - 2 250,3 кв.м. Судом також встановлено, що позивач за первісним позовом [PERSON] 09.02.2009 року засуджена апеляційним судом м. Києва за ст.. 115 ч.2 п. 12 КК України, та відбуває покарання в Чорноморській виправній колонії з 27.09.2007 року по 27.09.2018 року. Згідно з ч. 1 ст. 316 та ч. 1 ст. 317 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Статтею 358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. У статті 361 ЦК України співвласник має право самостійно розпорядитись своєю часткою у праві спільної часткової власності. У частині 1 ст. 377 ЦК України визначено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Частинами 1, 3 та 4 ст. 88 ЗК України передбачено, що володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки - вимагати відповідної компенсації. Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки. Згідно до вимог ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в ст. 16 ЦК України. Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Спосіб захисту порушеного права частіше за все визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини. Частиною 1 ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК. З врахуванням викладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають, оскільки нею не було надано суду жодного належного доказу на підтвердження її права власності щодо спірної земельної ділянки, яке вона повинна отримати у передбаченому законом порядку, так і вимагати визнати за нею право власності на будівлю в будівництві та фінансування якої вона участі не приймала. Також не підлягає задоволенню і позов [PERSON], оскільки остання в супереч вимогам законодавства здійснювала будівництво будинку на земельній ділянці частина якої їй вже не належала, та оформила відповідне свідоцтво про право власності на готель, належних та допустимих доказів які б спростовували висновок суду нею не надано.

Outcome: dismissed