Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітніх дітей синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини від всіх видів його заробітку, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення старшим сином повноліття, тобто до 18.07.2032 року, в подальшому стягувати з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, починаючи з 18 липня 2032 року і до досягнення дитиною повноліття, а саме до 09 листопада 2033 року. В обґрунтування позову зазначила, що з відповідачем мають спільних дітей синів [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають разом з нею (позивачем) та знаходяться на її утриманні, відповідач, проживаючи окремо, ухиляється від своїх обовязків по утриманню дітей в той час як, відповідно до закону, зобовязаний брати участь в утриманні дітей, у звязку з чим є необхідним стягувати з останнього аліменти на утримання дітей в судовому порядку. В судове засідання позивач [PERSON] надала заяву за вх.№ 536 від 12.01.2017 року про розгляд справи без її участі, позовні вимоги про стягнення аліментів підтримала, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, судом повідомлявся про час та місце судового розгляду справи за адресою місця проживання, зареєстрованому у встановленому законом порядку, причини не явки суду не відомі, заяви, клопотання відсутні. Суд визнав за можливе розглянути справу у відсутності відповідача за наявними у справі доказами та в порядку ч.1 ст.225 ЦПК України ухвалив розглядати справу заочно, про що в адресовані на адресу суду заяві не заперечувала. Зваживши доводи, викладені в позові, перевіривши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, зясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернулася позивач, та надавши їм правову оцінку, суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, ґрунтуються на вимогах закону, які регулюють сімейні правовідносини, та підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що від фактичних шлюбних відносин сторони мають двох малолітніх дітей сина - [PERSON], [INFO], та сина - [PERSON], [INFO], про що свідчать свідоцтво про народження серії І-ОЛ № 167034, видане 05.08.2014 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, актовий запис за № 1364 та свідоцтво про народження серії І-ОЛ № 185789, видане 24.11.2015 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції, актовий запис за № 1938 відповідно, в яких батьками дітей зазначені:в графі «Батько»- «Литовченко Юрій Володимирович» в графі «Мати» - «Зімбіцька Анна Олександрівна». Крім того, судом встановлено, що малолітні діти проживають з позивачем за адресою [ADDRESS] та знаходяться на її утриманні, про що свідчить довідка КП «ЖЕО № 2 Кіровоградської міської ради» № 4300 від 13.06.2016 року. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). За змістом статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, причому відповідно до ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Згідно із ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Більш того, відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Крім того, відповідно до ч. ч. 2, 3 ст.183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття та якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. На підставі вищевикладеного, оцінивши в сукупності наявні у справі докази, виходячи з положень ч.1 ст.11 ЦПК України та розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог, враховуючи, що обовязок утримувати дітей є рівною мірою обовязком як матері, так і батька,при цьому, припинення фактичних шлюбних відносин між батьками, а так само проживання їх окремо від дітей, - не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від виконання обовязків щодо останніх,приймаючи до уваги, що діти проживають з позивачем та знаходиться на її утриманні, при цьому, судом враховується також матеріальний та сімейний стан відповідача, те, що відповідач є молодою, працездатною особою, а також інші обставини, визначені ст.182 СК України, які мають враховуватися судом при вирішенні питання про стягнення аліментів, крім того, судом під час розгляду справи не встановлено наявності у платника аліментів інших дітей, непрацездатних осіб, виконавчих листів, за якими б проводилися стягнення, аліментних зобовязань, на підставі чого та з урахуванням викладеного вище, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення аліментів на утримання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], підлягають задоволенню та стягненню з відповідача на користь позивача на утримання малолітніх дітей - синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], аліментів у розмірі 1/3 частини всіх видів доходів (заробітку) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи з 01.11.2016 року і до досягнення старшою дитиною [PERSON], повноліття, тобто до 18.07.2032 року. При цьому, якщо після досягнення повноліття старшою дитиною [PERSON] ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, стягувати аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів (заробітку) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19.07.2032 року і до досягнення [PERSON] повноліття, тобто до 09.11.2033 року. При цьому, судом відзначається, що відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, тим самим, сторони не позбавлені можливості звертатися до суду з позовною заявою про збільшення/зменшення розміру аліментів за наявності вказаних обставин. Згідно з п.1 ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в частині суми платежу за один місяць. В порядку ч.3 ст.88 ЦПК України судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави, приймаючи до уваги, що позивач відповідно до положень Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору при поданні до суду позову про стягнення аліментів. Відповідно до ст.ст.180, 182, 183, 191 СК України,

Outcome: approved