Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-25 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилається на ті обставини, що вона та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від спільного проживання мають малолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Вони з відповідачем спільно не проживають з 06.01.2019 року. З того часу відповідач частково надає матеріальну допомогу на утримання дитини. Фактично всі витрати пов`язані з забезпеченням їх дитини несе сама. На даний час вона не працює, оскільки доглядає малолітню дитину, постійного доходу немає, а тому перебуває у скрутному матеріальному становищі. Оскільки вони є малозабезпеченою сім`єю, їй самотужки необхідно вирішувати всі матеріальні питання. Враховуючи викладене, просила суд стягнути на її користь з [PERSON] аліменти на утримання дружини в твердій грошовій сумі у розмірі 1000,00 гривень, щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дитиною трирічного віку. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Відповідач та його представник позов визнали частково, посилаючись на те, що відповідач вже сплачує аліменти на дитину від іншого шлюбу також ще і позивач звернулась з позовом до суду про стягнення аліментів на їхнього спільного сина. Суд, вислухавши сторони, повно і всебічно з`ясувавши обставин, на які посилався позивач як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає наступне. Судом установлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] мають малолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] , про що свідчать відповідна копія свідоцтва про народження. Дитина проживає з матір`ю - позивачем [PERSON] . Відповідач живе окремо і матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Згідно зі ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно копії свідоцтва про народження Серії [NUMBER] , виданого 14.06.2018 року Городищенським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 72, син позивача та відповідача - [PERSON] народився [INFO] , тобто на даний час не досяг трирічного віку. Догляд за дитиною на даний часздійснює його мати - [PERSON] . Згідно вище викладеного, позивач [PERSON] має право на утримання від свого чоловіка [PERSON] , до досягнення їх сином [PERSON] трирічного віку, тому суд, враховуючи, ст. 182 СК України, всі обставини, що мають істотне значення при визначенні розміру аліментів, те, що відповідач позовні вимоги визнав частково, вже сплачує аліменти на дитину від іншого шлюбу, його майновий стан, суд прийшов до висновку, що аліменти, які просить стягнути позивач з відповідача у розмірі 1000 гривень, щомісячно, є завищеними, та вважає, що їх необхідно зменшити до 500 гривень щомісячно, а тому, позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. На підставі ст. 430 ЦПК України, суд вважає за доцільне допустити рішення до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць. Щодо судових витрат,то суд вважає до наступне. Згідно зі ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволення позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема у разі часткового задоволення позову, - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Позивачем, до закінчення судового розгляду, надано розрахунок понесених судових витрат: Додаток 2 до договору від 16.03.2020 року, квитанцію № RC_GMEG645M60JDFJXH9636K від 16.03.2020 року, які суд вважає належними. Відповідачем, до закінчення судового розгляду, надано розрахунок понесених судових витрат: договір про надання правової допомоги від 06.04.2020 року, квитанцію № 0.0.1765733343.1 від 13.07.2020 року, які суд вважає належними. Прийшовши до висновку про часткове задоволення позову, на підставі ст. 141 ЦПК України, суд вважає, що заявлені витрати на правничу допомогу позивача у сумі 1500 гривень, підлягають до часткового задоволення, а саме: у сумі 750 гривень 00 копійок, відповідача у сумі 1500 гривень, підлягають до часткового задоволення, а саме: у сумі 750 гривень 00 копійок Щодо сплаченого судового збору, то на підставі ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь держави судовий збір у сумі 420 гривні 40 копійок. На підставі наведеного та

Outcome: approved