Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідачів [PERSON] та [PERSON] про позбавлення батьківських прав відносно дочки [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що відповідач у справі [PERSON] є її рідною дочкою, а відповідач [PERSON] - зятем. Дочка [PERSON] 21 червня 2011 року уклала шлюб із [PERSON] В шлюбі відповідачів народилася дочка [PERSON], [INFO]. Внучка [PERSON] на даний час є малолітньою, проживає разом із позивачем та виховується виключно нею. Спільне подружнє життя відповідачів у справі не склалося, вони тривалий період часу не проживають та не підтримують подружніх стосунків, обоє зловживають спиртним, взагалі не цікавляться та не займаються вихованням дочки [PERSON] та матеріально її не утримують. Відповідач [PERSON] веде аморальний спосіб життя. Відповідачі майже з часу народження дочки [PERSON] не цікавилися її вихованням, не виявляли до неї батьківської турботи, часто залишали її не доглянутою та голодною. Тому позивач, як бабуся вимушена була забирати внучку жити до себе, та виконує всі обов'язки по вихованню та утриманню внучки. З приводу такої безвідповідальної поведінки відповідачів позивач звернулася із заявою в орган опіки та піклування Бориславської міської ради, який прийшов до висновку, що позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно дочки [PERSON], [INFO] є доцільним. Байдуже ставлення відповідачів до своїх батьківських обов'язків, долі та здоров'я дитини змусило її звернутися до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала з тих же підстав, просила суд позов задовольнити. Додатково пояснила, що дочка - відповідач у справі [PERSON] проживає окремо, винаймає непридатне для проживання житло. Разом із своїм чоловіком ніде не працюють, постійно зловживають спиртним. Дочка веде аморальний спосіб життя. Через те, позивач не дозволяє проживати дочці у їхній спільній квартирі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнали. Відповідач [PERSON] пояснила, що дитина проживає разом з нею. Дійсно, періодично малолітня донька відповідача перебуває у своєї бабусі - позивача у справі. Зокрема, зараз внучка перебуває разом із позивачем, оскільки відповідач проводить ремонт в орендованій квартирі. Категорично заперечує, що вона з чоловіком зловживають спиртним. Проживають з чоловіком разом, винаймаючи житло. Відповідач [PERSON] не може проживати у квартирі разом із позивачем, оскільки остання чинить перешкоди у користуванні квартирою. Відповідач [PERSON] пояснив, що проживає разом із дружиною та донькою в орендованому житлі. Забезпечує сім`ю по мірі можливості, оскільки не має постійної роботи, працює неофіційно. Разом з дружиною займаються виховання дитини, забезпечують її матеріально. Склав заяву, в якій зазначив що не займається вихованням свої доньки [PERSON], матеріально її не забезпечує та не заперечує проти позбавлення його батьківських прав під тиском позивача у справі [PERSON] Просить у позові відмовити. Представник третьої особи - виконавчого комітету Бориславської міської ради як орган опіки та піклування Халавко І.Г. в судовому засіданні вважає, що позов підставний, підтримала висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідачів від 31 липня 2014 року. Додатково пояснила, що як член комісії 10 листопада 2014 року провела обстеження житлово-побутових умов проживання сім`ї відповідачів за адресою [ADDRESS]. Враховуючи побутові проживання дитини, комісія прийшла до висновку що дитину бажано передати на виховання бабусі - позивачу у справі [PERSON], яка раніше виховувала та утримувала малолітню. Старший прокурор прокуратури м.Борислава Гучок І.В. у судовому засіданні зазначив, що вважає позов підставним, просить позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно доньки [PERSON],[INFO]. Заслухавши пояснення сторін, представника, третьої особи, думку прокурора, з'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідачі у справі [PERSON] та [PERSON], перебувають у зареєстрованому шлюбі.(а.с.5). В шлюбі [INFO] народилася донька [PERSON] (а.с.7). Згідно статті 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. З пояснень сторін вбачається, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають у неприязних стосунках. З цієї причини відповідач [PERSON] із сім'єю: донькою [PERSON] та чоловіком проживає за адресою [ADDRESS], а не за місцем реєстрації [ADDRESS] де проживає позивач у справі [PERSON] Зазначена обставина підтверджується актом бн обстеження житлово-побутових умов проживання від 10 листопада 2014 року(а.с.31). З матеріалів справи вбачається, що відповідно акту №21 від 28 травня 2014 року (а.с.13) державна допомога при народженні дитини використовується відповідачем [PERSON] нецілеспрямовано (одержувач допомоги не забезпечує належних умов для повноцінного утримання та виховання дитини). Крім цього, згідно п.2.3. акту соціального інспектування №405/14 (а.с.14-16) зазначено, що фактором, що негативно впливає чи може вплинути на забезпечення життєдіяльності осіб, виявлених у процесі соціального інспектування є «вирішення конфлікту між [PERSON] та її батьками щодо виховання дитини ([PERSON])» Відповідно до статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жеребкування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Відповідно до пунктів 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Позбавлення батьківських прав слід розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних матір та батька. Виходячи з характеру такого засобу, його не можна застосовувати тоді, коли це не викликано необхідністю. Як вбачається з Висновку № 275/9-к від 31 липня 2014 року Органу опіки та піклування виконавчого комітету Бориславської міської ради [PERSON] та [PERSON] доцільно позбавити батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO] (а.с.18-19). Проте суд не може погодитися з висновком, щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідачів та ставиться до нього критично, оскільки такий висновок винесений без достатніх правових підстав, немотивований, не містить обґрунтування доцільності такого рішення з точки зору позитивного впливу на малолітню доньку [PERSON]. Суд також критично ставиться до показів в якості свідка [PERSON]. - головного спеціаліста Бориславського міського центру соціальних служб у справах сім`ї, дітей про доцільність позбавлення батьківських прав відповідачів, оскільки останні не можуть забезпечити належні житлово-побутові умові для проживання малолітньої доньки [PERSON], належного харчування. Покази свідка [PERSON]. не містять, на думку суду, достатніх даних про підстави позбавлення відповідача батьківських прав. Інших доказів, які б свідчили про свідоме, тривале чи постійне, безпідставне невиконання відповідачами батьківських обов'язків, нехтування такими обов'язками, а відтак, давали б підставу для вжиття такого крайнього заходу впливу на батьків як позбавлення батьківських прав позивачкою суду не надано. Вирішуючи спір про позбавлення батьківських прав, судом приймається до уваги, що позивачем не доведено жодної із підстав позбавлення батьківських прав, встановлених ст.164 СК України, а сам факт заперечення відповідачами позовних вимог також свідчить про їх інтерес до дитини, бажання приймати активну участь у вихованні доньки, їх бажання бути батьками. Згідно з ч. 3 ст.9 Конвенції про права дитини, дитина яка не проживає з одним чи обома батьками, має право підтримувати на регулярній основі особисті і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить інтересам дитини. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. В матеріалах справи відсутні переконливі докази винної поведінки відповідачів щодо ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відтак, враховуючи вищезазначені обставини, суд приходить до висновку про відсутність достовірних та достатніх даних в підтвердження обставин, що свідчили б про підстави для позбавлення відповідачів батьківських права, а тому в задоволені позову слід відмовити.

Outcome: dismissed