Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на її користь витрати на службове відрядження в сумі 1038 гривень 71 копійка. В поданій позовній заяві вказує, що працювала у відповідача КЗ «Генічеський ЦПМСД» лікарем-терапевтом. Згідно наказу №133 від 04 листопада 2016 року була направлена у відрядження в ДЗ «Запорізька медична академія підвищення освіти» для підвищення кваліфікації, що підтверджується посвідченням про відрядження №30, яке видане відповідачем. В даному відряджені перебувала з 01 грудня 2016 року по 30 грудня 2016 року, що підтверджується відмітками в посвідченні про вибуття в відрядження, знаходження у відрядженні і вибуття з відрядження. Згідно даного відрядження відповідач повинен був виплатити кошти за перебування у відрядженні 1038 гривень 71 копійка, що підтверджується звітом про нарахування коштів по даному відрядженню. До нього входить вартість проїзду Запоріжжя-Генічеськ 138 гривень 71 копійка і добові за 30 днів - 900 гривень. Відповідач посилався на відсутність коштів і обіцяв виплатити кошти пізніше, однак до теперішнього часу їх не виплатив. На чергове її звернення отримала відмову і отримала довідку, в якій підтверджується заборгованність по відрядженню, однак головний лікар послався на те, що для суми виплати відрядження у них немає коштів. Оскільки в добровільному порядку дане питання не може вирішити звернулась до суду з позовом. В судовому засіданні позивачка [PERSON] повністю підтримала заявлені позовні вимоги та повністю підтримали вимоги викладені в позовній заяві.Просила задовольнити позов. Представник відповідача за дорученням Кузнєцова О.П. пред'явлені позовні вимоги визнала частково. Не заперечувала, що дійсно наказом № 247 від 08.11.2016 року головного лікаря КЗ Генічеська ЦРЛ згідно путівки ДЗ «Запорізька медична академія післядипломної освіти МОЗ України» була направлена лікарь-терапевт [PERSON] (зовнішнього сумісника) у м.Запоріжжя для проходження циклу тематичного удосконалення «Терапевтичні аспекти функціональної діагностики «з 01.12.2016 року до 30.12.2016 року. НА теперішній час дійсно не виплачена сума за відрядження, яка становить 1038 гривень 71 копійка.Дана сума заборгованності не виплачена, у зв»язку з тим, що на момент звернення [PERSON] для виплати належних їх коштів за відрядження, уже закінчився бюджетний рік, а на новий бюджетний рік виплатити можливо тільки на підставі рішення Генічеської районної ради та внесення додаткових змін для отримання бюджетних коштів. Таких коштів у відповідача не має, тому визнають позов частково,так як не виплата сталася не з їх вини. Суд вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази надані сторонами вважає встановленими наступні обставини і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] працювала на посаді лікаря-терапевта денного стаціонару амбулаторії загальної практики сімейної медицини.Згідно наказу № 133 від 04.11.2016 року головного лікаря КЗ «Генічеський ЦПМСД» лікарь-терапевт [PERSON] була направлена на цикл тематичного удосконалення «Терапевтичні аспекти функціональної діагностики» в м.Запоріжжя» з 01.12.2016 по 30.12.2016 року, що підтверджується наказом №133 від 04.11.2016 року та підтверджується посвідченням про відрядження №30, яке видане відповідачем. В даному відряджені перебувала з 01 грудня 2016 року по 30 грудня 2016 року, що підтверджується відмітками в посвідченні про вибуття в відрядження, знаходження у відрядженні і вибуття з відрядження. Згідно даного відрядження відповідач повинен був виплатити кошти за перебування у відрядженні 1038 гривень 71 копійка, що підтверджується звітом про нарахування коштів по даному відрядженню. До нього входить вартість проїзду Запоріжжя-Генічеськ 138 гривень 71 копійка і добові за 30 днів - 900 гривень. Відповідно до ст. 121 КЗпП України працівники мають право та відшкодування витрат та одержання інших компенсацій у зв»язку зі службовими відрядженнями. Працівникам, які направляються у відрядження, виплачуються добові за час перебування у відрядженні, вартість проїзду до місця призначення і назад, витрати по найму жилого приміщення в порядку і розмірах, установлених законодавством. Відповідно до постанови КМ України від 28.06.1997 року № 695 «Про гарантії і компенсації для працівників, які направляються для підвищення кваліфікації, підготовки, перепідготовки, навчання інших професій з відривом від виробництва» встановлено для працівників, які направляються підвищення кваліфікації, підготовки, перепідготовки, навчання інших професій з відривом від виробництва, такі мінімальні державні гарантії: а) збереження середньої заробітної плати за основним місцем роботи за час навчання; б)оплата вартості проїзду працівника до місця навчання і назад; в) виплата добових за кожний день перебування в дорозі у розмірі, встановленому законодавством для службових відряджень. На час навчання працівники забезпечуються гуртожитком готельного типу. У разі відсутності гуртожитку відшкодування витрат, пов'язаних з наймом житлового приміщення, провадиться в порядку, встановленому законодавством для службових відряджень. Пунктом 2 постанови КМ України від 28.06.1997 року №695 передбачено, що оплата проїзду працівників, які направляються на навчання з відривом від виробництва, до місця навчання і назад, виплата добових за час перебування в дорозі і за час навчання, стипендії, відшкодування витрат, пов'язаних з наймом житлового приміщення, провадяться за місцем основної роботи, у трудових відносинах в період відрядження перебувала особа. Позивачка на момент відрядження перебувала в трудових відносинах з відповідачем, а на момент розгляду не перебуває. Інструкцією про службові відрядження в межах України та за кордон, яка затверджена наказом Мінфіну від 13.03.1998 року №59, передбачено, що підприємство, яке відряджає працівника, здійснює реєстрацію особи, котра відбуває у відрядження, у спеціальному журналі і зобов'язане забезпечити його грошовими коштами (авансом) у розмірах, установлених нормативно - правовими актами про службові відрядження. Пункт 16 розділу 1 Інструкції….передбачає, що окремим видом витрат, що не потребують спеціального документального підтвердження, є добові витрати (видатки на харчування та фінансування інших особистих потреб фізичної особи), норми яких установлені відповідно до постанови КМ України від 23.04.1999 року №663 «Про норми відшкодування витрат на відрядження в межах України та за кордон». Додатком до згаданої постанови розмір добових станом на момент перебування у відрядженні становив 30.00 грн. Факт перебування в період з 01.12.2016 року до 30.12.2016 року на курсах підвищення кваліфікації підтверджується долученим до матеріалів справи посвідченням про відрядження, перебування у відрядженні позивача відповідачем не заперечувалося, також не заперечувалось, що позивачка отримувала аванс на відрядження. Відповідальність перед працівником щодо виплати гарантійних і компенсаційних виплат, у тому числі добових за час перебування у відрядженні, несе сторона трудового договору. З врахуванням вищенаведеного, п. 2 постанови КМ України від 28.06.1997 року №695, п. 4 розділу 11 Інструкції про службові відрядження в межах України та за кордон, терміну відрядження ,що становить 30 днів, суд вважає, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: approved