Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування майном. В якій прохала : визнати [PERSON] таким, що втратив право користування майном - квартирою [ADDRESS] . В обґрунтування позову зазначила, що [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] . Згідно довідки про склад сім`ї в квартирі [ADDRESS] зареєстровані три особи : [PERSON] - власник; [PERSON] - син власника; [PERSON] . Відповідач був давнім знайомим позивача, який не мав постійної реєстрації місця проживання та мав проблеми з офіційним працевлаштуванням. Для працевлаштування відповідач звернувся до позивача, щодо реєстрації місця проживання в її квартирі [ADDRESS] . Відповідач пообіцяв, що це буде ненадовго. Незважаючи на це, відповідач жодного дня з травня 2019 року в квартирі не проживав, обіцянку знятися з реєстрації місця проживання не виконав. 22.07.2019 позивач, як представник [PERSON] за довіреністю звернулася з заявою в Управління реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб виконавчого комітету Полтавської міської ради, щодо зняття з реєстрації місця проживання відповідача. 23.07.2019 у знятті з реєстрації місця проживання позивачу було відмовлено, у зв`язку з тим, що остання не надала необхідних документів відповідно до п.п.1 п.11 «Правил реєстрації місця проживання», а саме паспорта та військового квитка відповідача. На сьогоднішній день в квартирі [ADDRESS] проживає лише позивач. З моменту реєстрації місця проживання, а саме з 07.05.2019 та по сьогоднішній день відповідач не проживає за даною адресою. Місце знаходження відповідача позивачу не відомо, тому вимушена звернутися до суду з даним позовом (а.с.1-4). 09 серпня 2021 року ухвалою суду відкрито провадження у справі №№554/7205/2021; 2/554/2754/2021. Розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Призначено розгляд справи до судового розгляду по суті на 15 вересня 2021 року на 16.00 годин (а.с.27, 28). В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, будучи у встановлений ЦПК України спосіб повідомлена. Надала суду клопотання про розгляд справи без її участі, в якому зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та прохає їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с.56). Відповідач [PERSON] до суду 15.09.2021 не з`явився, будучи повідомленим на останню відому судові адресу, до суду поштою повернуто конверт з відміткою, за закінченням терміну зберігання та 07.10.2021 не з`явився, будучи повідомленим шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті судової влади України. Відзив на позовну заяву суду не наданий (а.с.36-38, 43). Третя особа Управління реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб виконавчого комітету Полтавської міської ради свого представника не направили, будучи у встановлений ЦПК України спосіб повідомленими (а.с.48). Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] на праві власності належить [PERSON] , що підтверджується копіями: рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 30.03.2006; витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно №10407451 від 17.04.2006 ПП ПБТІ «Інвентаризатор»; витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно №10460641 від 20.04.2006 ПП ПБТІ «Інвентаризатор»; свідоцтва про право на спадщину за заповітом зареєстроване та видане ДН Першої ДНК [PERSON] 02.11.2006 та зареєстровано в реєстрі за №5-652; витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно №12728498 від 01.12.2006 ПП ПБТІ «Інвентаризатор» (а.с.11-15). Таким чином, спірна квартира є приватною та належить на праві приватної власності [PERSON] . [PERSON] , [INFO] , з 07.05.2019 зареєстрований за адресою [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорта на ім`я [PERSON] , серії [NUMBER] виданий Полтавським РС УДМС України в Полтавській області 03 липня 2014 року (а.с.9). [PERSON] не проживає у спірній квартирі без поважних причин з травня 2019 року, що підтверджується копією акту від 28.07.2021 посвідченого начальником КП «ЖЕО №2» ПМР (а.с.22). Таким чином, [PERSON] був зареєстрований у квартирі, як знайомий власника квартири [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України встановлено, що власникові належать право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. Тому, усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном шляхом визнання особи такою, що втратила право користуватися житловим приміщенням та звільнення незаконно займаного жилого приміщення шляхом виселення без надання іншого житлового приміщення є належним способом захисту порушених прав позивача. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 405 ЦК України, членсім`ївласникажитлавтрачає право на користуванняцимжитлом у разі відсутностічлена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщоінше не встановлено домовленістюміж ним і власникомжитлаабо законом. Відповідно до вимог ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином, відповідач [PERSON] був зареєстрований у належній позивачу на праві приватної власності квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS] , як знайомий власника, ніколи за спірною адресою не проживав, не вживши дій по зняттю з реєстраційного обліку місця свого проживання у належній [PERSON] квартирі. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про задоволення позову, так як [PERSON] втратив право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] , оскільки відсутній у даному житловому приміщення, чим перешкоджає власнику у здійснені права користування та розпоряджання приватною квартирою тим, що станом на сьогоднішній день є зареєстрований в ній. Судові витрати у справі сплачені позивачем при подачі позовної заяви до суду складають 908 грн. (а.с.5). Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Також стягнути з [PERSON] судові витрати сплачені позивачем при подачі позову.

Outcome: approved