Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Бараниківської сільської ради Біловодського району Луганської області, третя особа - Відділ Держгеокадастру у Біловодському районі Луганської області про встановлення факту належності права на земельну частку (пай), та визнання права на земельну частку (пай) у порядку спадкування за заповітом посилаючись на наступне. Померлій [PERSON] на підставі Розпорядження голови райдержадміністрації від 22.12.2003 року №475 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів ,що посвідчують право власності на земельну ділянку ,та передачу у приватну власність земельних ділянок власниками земельних часток (паїв) ВАТ «Луганськобленерго» «Луганськенергосільпром»», було передано в приватну власність земельні ділянки площею 5.7700 га та 1.1300 га під №42.1 та №42.2. відповідно, але вона не встигла належним чином оформити документи права власності на вказані ділянки. Заповітом від 09 серпня 1993 року, посвідченим секретарем виконкома Бараниківського сільської ради Біловодського району Луганської області, [PERSON] заповіла позивачу [PERSON] все належне їй майно та всі права та обовязки, які вона мала за законом на момент відкриття спадщини. Інших спадкоємців ні за законом ні за заповітом немає. В установленому законом порядку позивач прийняв спадщину після смерті [PERSON] шляхом подачі до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, однак нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів на земельні частки. А тому, оскільки позивач не може оформити спадкові права у позасудовому порядку, у звязку з відсутністю документів які б підтверджували право померлої на земельні частки, вона вимушена звернутися до суду з наявним позовом. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, наполягала на їх задоволенні. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, просила суд позов задовольнити. Відповідач представник Бараниківської сільської ради Біловодського району Луганської області в судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позовних вимог не заперечує. Представник третьої особи Відділ Держгеокадастру у Біловодському районі Луганської області у судовому засіданні не заперечувала проти заявлених вимог. Суд, вислухавши позивача, представника позивача, свідків, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Спадкуванням, згідно зі ст.1216 Цивільного кодексу України, є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом - ст.1217 ЦК України. За ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Зі свідоцтва про смерть серія І-ЕД №402831, виданого 17.11.2003 року вбачається, що [PERSON] померла 15 листопада 2003 року /а.с.09/. З списку робітників і пенсіонерів з їх числа філії ВАТ«Луганськобленерго» «Луганськенергосільпром» затвердженого головою Біловодської районної державної адміністрації вбачається, що [PERSON] входила до числа робітників і пенсіонерів філії /а.с.17-19/. Розпорядженням голови райдержадміністрації від 16.01.2003 року №13 «Про надання дозволу на розробку проекту приватизації земель ВАТ «Луганськобленерго» «Луганськенергосільпром» Біловодського району Луганської області» підтверджується надання дозволу на розробку проекту приватизації земель з подальшим розпаюванням земель підприємства, та визначення кожному із працівників, а також пенсіонерів з з їх числа, земельної частки (паю) /а.с.20/. Листом відділу Держгеокадастру у Біловодському районі Луганської області від 24.03.2016 №0-28-0.5-206/2-16 та Списком власників земельних часток (паїв) на право на земельну частку (пай) ВАТ «Луганськобленерго» «Луганськенергосільпром» Бараниківської ради Біловодського району підтверджується, що за життя [PERSON] була включена до зазначеного списку, як така, що виявила бажання оформити у власність належні їй ділянки ріллі /а.с.13, 44-45/. З Розпорядження голови райдержадміністрації від 22.12.2003 року №475 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку, та передачу у приватну власність земельних ділянок власниками земельних часток (паїв) ВАТ «Луганськобленерго» «Луганськенергосільпром»» вбачається, що ділянки ріллі передані в приватну власність власникам 421-єї земельної частки (паю)/а.с. 27/. Відповідно до додатку до розпорядження у вигляді списку власників земельних часток (паїв) ВАТ « Луганськобленерго» «Луганськенергосільпром» на території Бараниківської сільської ради, яким передаються в приватну власність земельні ділянки, [PERSON] мала право на отримання у власність земельних ділянок площею 5.7700 га та 1.1300 га під №42.1 та №42.2 /а.с.26/. З Акту прийомки-передачі земельних ділянок в приватну власність погодженого сільським головою Бараниківської сільради вбачається, що [PERSON] прийняла в приватну власність ділянки ріллі 5.7700 га та 1.1300 га під №42.1 та №42.2 /а.с.25/. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні засвідчили, що їм достовірно відомо, що [PERSON] померлої 15.11.2003 року, за життя належали на праві приватної власності земельні частки (паї), які розташовані на території Бараниківської сільської ради Біловодського району Луганської області. Отже, судом встановлено та підтверджено письмовими доказами,\~та поясненнями свідків, факт належності [PERSON] права на отримання у власність зазначених вище земельних ділянок. Заповітом від 30 липня 2009 року, посвідченим секретарем виконкому Городищенської сільської Ради Біловодського району Луганської області підтверджується, що [PERSON] заповіла позивачу [PERSON] все належне їй майна та всі прав та обовязків, які вона мала за законом на момент відкриття спадщини /а.с.08/. З повідомлення Біловодської державної нотаріальної контори від 11.05.2016 року №573/01-16 вбачається, що позивач [PERSON] звернулася з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] /а.с.46/. Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру №43816154 від 11.05.2016 року, виданою Біловодською державною нотаріальною конторою підтверджується, що після смерті [PERSON] заведена спадкова справа № 58, за номером у Спадковому реєстрі 3337105 /а.с.47/. Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру №43816156 від 11.05.2016 року, виданою Біловодською державною нотаріальною конторою підтверджується, що Луганською філією державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України було зареєстровано заповіт [PERSON] за номером у Спадковому реєстрі 40229409 /а.с.48/. Отже, з наведеного слідує, що оскільки позивач звернувся до нотконтори з заявою про прийняття спадщини, він вважається таким, що прийняв спадщину. З Довідки Бараниківської сільської ради від 18.03.2016 року №62 вбачається, що відповідно до «Технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку власникам 421-єї земельної частки (паю) ВАТ « Луганськобленерго» «Луганськенергосільпром» на території Бараниківської сільської ради Біловодського району Луганської області» виготовленої ПП Обласний центр впровадження «Агроцентрнаука» [PERSON] було надано паї площею 5.7700 га та 1.1300 га /а.с.10/. З Постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 26.02.2016 року № 224/02-31, вбачається, що позивачу було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку у звязку із відсутністю документу, який би підтверджував право померлої на земельну ділянку /а.с.14/. Відповідно до пунктів 16,17 Перехідних положень Земельного кодексу України,громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі ( на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Відповідно до статті 2 Закону України « Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» передбачено, що основним документом ,що посвідчує право на земельну частку (пай ), є сертифікат на право на земельну частку (пай),виданий районною державною адміністрацією. Документами ,що посвідчують право на земельну частку (пай),також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Далі, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення - ч.1ст.1225 ЦК України. Відповідно до ст.125 Земельного кодексу (далі ЗК) України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно зі ст.126 ЗК України (в редакції, що діяла до 01 січня 2013 року), право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті. Відповідно до п. «г» ч.1 ст.81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до п.3.1 [PERSON] спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється іншою особою, а також в разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п.37 постанови Пленуму ВСУ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», з урахуванням положень ч.1 ст.15 та ст.392 ЦК власник майна має право пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Отже, оскільки позивач вважається таким, що прийняв спадщину, суд вважає, що є підстави для визнання за ним в порядку спадкування за заповітом право на отримання у власність спірних земельних ділянок.

Outcome: approved