Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] в якому прохала зобов»язати відповідача надати доступ до квартири [ADDRESS] для того, щоб мати можливість забрати свої речі, які є її власністю. До початку першого судового засідання позивач змінила предмет позову та збільшила позовні вимоги, прохала витребувати у [PERSON], який незаконно, без відповідної правової підстави заволодів її майном, на її користь наступне майно: матрац Дормео вартістю 2\~615 грн., пилосос Самсунг SC 6762 вартістю 1087 грн., ДСП вартістю 850 грн., ноутбук Lеnоvо G510 вартістю 6\~000 грн., сенсорну мишку Logitech М171 для ноутбука червоного кольору вартістю 400 грн., 2 колонки до ноутбуку F&D R 215 вартістю 700 грн., кабель HDMI вартістю 200 грн., зарядний пристрій до мобільного телефону ФЛАЙ вартістю 100 грн., фен МАЕСТРО mr230 вартістю 600 грн. В обґрунтування позову зазначила, що мешкала у квартирі [ADDRESS] разом із господарем [PERSON] з 2014 року. Він був літньою людиною, тому вона допомагала йому по господарству, доглядала за ним, прибирала у квартирі. Під час мешкання в квартирі знаходилися її речі, які є її особистою власністю, а саме ноутбук Lеnоvо G510, сенсорна мишка Logitech М171 для ноутбука червоного кольору, 2 колонки до ноутбуку чорно-білого кольору, кабель HDMI, зарядний пристрій до мобільного телефону ФЛАЙ, фен МАЕСТРО рожевого кольору. 19.12.2017 року [PERSON] помер, залишивши заповіт на її ім»я. Після смерті до квартири вселився його син [PERSON], який змінив у квартирі замки та відмовляється надати їй доступ до квартири, щоб забрати речі. З цих підстав змушена звернутися до суду з позовом. Відповідач [PERSON] подав до суду відзив, в якому проти задоволення позову заперечував, зазначив, що останні роки його батько [PERSON] хворів, тому найняв молоду дівчину [PERSON] прибирати в квартирі. Позивач в квартирі не проживала, але часто бувала. Після смерті батька 19.12.2017 року по 29.12.2017 року позивач мала доступ до квартири, а 29.12.2017 року він, як єдиний власник, змінив замки, так як помітив зникнення деяких речей. Майно, яке просить витребувати [PERSON] знаходиться у квартирі, але вона не являється його власником. Ноутбук куплений ним особисто для матері, фен також належав останній, колонки та комп»ютерна мишка куплені батьком, телефон позивач забрала собі відразу після смерті батька, зарядний пристрій залишився. Крім того, пилосос був куплений ним 23.09.2011 року, що підтверджується чеком, матрац також належав його батькові. Те, що ДСП отримала на «Новій пошті» позивач, також не підтверджує його належності останній. Товарний чек на ноутбук та комплектуючі датований 26.02.2018 року, а моделі не відповідають тим, які знаходяться в його квартирі, тому чек не має відношення до справи. Скріншот з інтернету щодо фену [PERSON] також не відповідає дійсності. Також в квартирі знаходилися і його речі, тому прохав в задоволенні позову відмовити. У судовому засіданні позивач позов підтримала, додатково пояснила, що до грудня 2017 року нею було принесені з дому та придбані різні речі. Так, матрац, ДСП, пилосос, телефон Флай і зарядний пристрій були куплені нею для [PERSON], ноутбук Lеnоvо, колонки, мишка та кабель були куплені нею для спільного користування з [PERSON], фен також належав їй особисто. Всі ці речі на сьогодні відповідачем їй не повернуті, ключі від квартири знаходяться у відповідача. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав, прохав його задовольнити у повному обсязі, прохав врахувати, що 16.05.2016 року відповідача визнано таким, що втратив право користування квартирою, з 2005 року він у ній не проживав. Ця ситуація з майном має місце тому, що [PERSON] незадоволений тим, що його батько заповів своє майно [PERSON] Відповідач у судовому засіданні проти позову заперечував, надав пояснення аналогічні викладеним у відзиві, додав, що всі перераховані речі, крім фену, про який зазначає позивач, знаходяться в квартирі, оскільки належали його батькові та матері. Ноутбук та пилосос він купив особисто, що підтверджується чеками, інші речі були придбані його батьком, а ніяк не належали позивачу, тому прохав в позові відмовити. Заслухавши сторони та представника позивача, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] з травня 2014 року здійснювала постійний догляд за [PERSON], який проживав у [INFO] ([PERSON]) в м.Полтава та був її власником. Оскільки останній був літньою людиною, вона йому допомагала по господарству, купувала продукти, прибирала у квартирі, в останні дні життя доглядали та лікувала. Кожного дня вона знаходилася в квартирі. Із свідоцтва про право власності на житло від 10.05.1994 року № 1408, виданого відділом приватизації житла м.Полтави, вбачається, що квартира [ADDRESS] ([PERSON]) в м.Полтава належала [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності (а.с.4). 19 грудня 2017 року [PERSON] помер та залишив на ім»я [PERSON] заповіт від 22.05.2017 року, посвідчений приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований за № 646 (а.с.3), згідно якого все своє нерухоме та рухоме майно заповів [PERSON], [INFO] (а.с.3). Після смерті [PERSON] до квартири вселився [PERSON], син померлого, та змінив замки у дверях. Вказані обставини визнаються сторонами, а тому відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України не підлягають доказуванню. Відповідач [PERSON] не заперечує той факт, що перераховані позивачем речі, крім фену [PERSON] вартістю 600 грн., знаходяться в квартирі, однак не повертає він їх з тих підстав, що [PERSON] не являється власником цього майна. З пояснень свідка [PERSON] вбачається, що ще до заміни в квартирі замків вона особисто бачила в квартирі пилосос, матрац та ДСП, оскільки сама особисто радила [PERSON] купити ці речі для [PERSON], ноутбук, який як повідомив їй за життя [PERSON], належав [PERSON], мобільний телефон, який остання купила на день народження [PERSON] Впевнено заявила, що [PERSON] ніколи нічого своєму батькові не купував, так як в нього не було коштів, навпаки, всі його кредити погашав [PERSON] Свідок [PERSON] у судовому засіданні показав, що бачив у квартирі ноутбук Lеnоvо, аксесуари до нього, принтер, мишку, матрац, розовий фен. Також бачив у [PERSON] мобільний телефон, який повідомив про те, що купив його. Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, що встановлено ч.1 ст. 319 ЦК України. Віндикаційним є позов не володіючого майном власника до його фактичного набувача про витребування індивідуально-визначеного майна з чужого незаконного володіння. Дані правовідносини регулюються нормами ст. 387 ЦК України, згідно якої \~власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Відповідно до пункту 21 Постанови Пленуму ВССУ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», якщо власник вимагає повернення свого майна з володіння особи, яка незаконно ним заволоділа, така позовна вимога підлягає розгляду та вирішенню за правилами статей\~387,388 ЦК України. Пунктом 19 вказаної постанови передбачено, що застосовуючи положення\~статті 387 ЦК України, суди повинні виходити з того, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним і в якої майно фактично знаходиться та є індивідуально визначеним. Позов про витребування майна, пред'явлений до особи, у незаконному володінні якої це майно знаходилось, але на момент розгляду справи в суді у неї відсутнє, не може бути задоволений. Майно може бути повернуте за позовом власника про його витребування на підставі\~ст.387 ЦК України, якщо позивач надасть докази, що підтверджують наявність обставин, зазначених в цій статті, а саме підтвердження право власності позивача на витребуване майно, факт вибуття майна з його володіння поза його волею, наявність майна у незаконному володінні відповідача, відсутність у відповідача правових підстав для володіння майном. За змістом вказаної статті право на витребування майна належить лише власнику та лише у особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним, і може мати місце лише за умови, що майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, поза його волею. Проаналізувавши зібрані по справі докази, зокрема, надані сторонами квитанції, інструкції по експлуатації, гарантійні талони, накладну, сертифікат (а.с.27,31-35, 48-49, 52,54), суд прийшов до висновку, що матрац Дормео вартістю 2\~615 грн., пилосос Самсунг SC 6762 вартістю 1087 грн., ДСП вартістю 850 грн., зарядний пристрій до мобільного телефону ФЛАЙ вартістю 100 грн. не є власністю [PERSON], оскільки всі вони придбані чи подаровані для користування [PERSON], що підтвердили як свідки, так і сама позивач у судовому засіданні. Факт придбання цих речей останньою для померлого [PERSON] не свідчить, що ці речі належали їй. Позивачем не доведено також, що ці речі придбані саме за її кошти. Спадщину після померлого остання ще не прийняла, тому вважати її власником на це майно в якості спадкоємця є передчасним. Не надано позивачем достатніх доказів і фактичного знаходження фену [PERSON] вартістю 600 грн. у володінні [PERSON], скрін-шот із сайту щодо вартості подібного фену не є належним доказом щодо його наявності. [PERSON] розового кольору, який бачив у квартирі, зокрема, і свідок [PERSON], не належить позивачу, що підтвердила вона особисто. Разом з тим, суд вважає доведеним факт перебування у володінні [PERSON] належного [PERSON] майна, а саме ноутбуку Lеnоvо G510 вартістю 6\~000 грн., сенсорної мишки Logitech М171 для ноутбука червоного кольору вартістю 400 грн., 2 колонок до ноутбуку F&D R 215 вартістю 700 грн., кабелю HDMI вартістю 200 грн., що підтверджується дублікатом товарного чеку наданим позивачем (а.с. 53), показами свідків [PERSON] та [PERSON]В, а також поясненнями позивачки та самого відповідача, який підтвердив перебування в його квартирі ноутбуку та аксесуарів до нього. Доводи [PERSON], що наданий [PERSON] дублікат товарного чеку є неналежним доказом, є неспроможними та ґрунтуються лише на припущеннях. Товарний чек містить відбиток печатки ФОП [PERSON], відповідає вимогам законодавства щодо його оформлення. Як пояснила позивач, дата 26.02.2018 року відповідає дню видачі дублікату. Також судом спростовуються твердження відповідача, що в квартирі знаходиться ноутбук іншої моделі Lеnоvо G500А, чек на який він додав (а.с.27), оскільки вони не підтверджені жодними належними та допустимими доказами. Пояснення [PERSON] щодо належності ноутбуку Lеnоvо G510 вартістю 6\~000 грн. та аксесуарів до нього саме їй є послідовними та узгодженими з показами свідків, що спростовує заперечення відповідача. З огляду на викладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, в частині витребування з незаконного володіння [PERSON] ноутбуку Lеnоvо G510 вартістю 6\~000 грн., сенсорної мишки Logitech М171 для ноутбука червоного кольору вартістю 400 грн., 2 колонок до ноутбуку F&D R 215 вартістю 700 грн., кабелю HDMI вартістю 200 грн. В іншій частині позовні вимоги є недоведеними та задоволенню не підлягають. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України та вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати у вигляді судового збору у сумі 415 грн. 80 коп., що пропорційно задоволеним позовним вимогам (загальна ціна позову 12\~282 грн., позов задоволено на суму 7\~300 грн., що становить 59 %).

Outcome: partial