Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача [PERSON], на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень, щомісячно, до повноліття дитини. Позовні вимоги в поданому позові обґрунтовує тим, що 19.11.2016 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] Від цього шлюбу у них 12.07.2017 року народилася дочка [PERSON]. З серпня 2017 року вони з відповідачем [PERSON] разом не проживають, відповідач залишив сім'ю і проживає окремо в м. Генічеськ у звязку з чим вона подала позовну заяву про розірвання шлюбу. Добровільно відповідач [PERSON] не надає матеріальної допомоги на утримання дочки [PERSON]. про те, що дочка [PERSON] народилась 12.07.2017 року і що відповідач є її батьком підтверджується свідоцтвом про її народження. Про те, що дочка проживає разом з нею підтверджується довідкою сільської ради по місцю її проживання. Відповідач на даний час ніде офіційно не працює, але працює неофіційно і має непоганий заробіток. Так як відповідач офіційно не працює, тому вона просить стягнути з нього аліменти в твердій грошовій сумі з урахуванням, що новим законодавством передбачено сплату аліментів на одну дитину не менше прожиткового мінімуму, тому вона просить стягнути з відповідача в твердій грошовій сумі аліменти в розмірі 2000 гривень. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала свої вимоги з підстав зазначених у позовній заяві, та просила суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в судове засідання не зявився, до суду надав заяву, у якій просив суд розглядати дану справу без його участі, також додав, що позов визнає частково, а саме, згоден сплачувати аліменти на утримання дочки у розмірі 1000 гривень щомісяця, так як більше сплачувати не має можливості, оскільки ніде офіційно не працює. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивачки та дослідивши заяву відповідача, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 19.11.2016 року позивач [PERSON] зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON], згідно копії Свідоцтва про шлюб серії І-КГ №111854 від 19.11.2016 року. За час спільного проживання у сторін народилася дитина: дочка - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії І-КГ №240875 від 14.07.2017 року. Згідно копії свідоцтва про народження дитини, відповідач записаний батьком дитини, а отже на нього покладено обовязок, щодо утримання дитини. Судом встановлено, що відповідач матеріальної допомоги на утримання своєї малолітньої дочки не надає. Відомостей, щодо наявності в нього інших стягнень по виконавчим листам суду не надано. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з нормами ч.ч.8, 9 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. В загальній декларації прав людини проголошено, що діти мають право на особливе піклування і допомогу. В Декларації прав людини проголошено, дитині законом та іншими заходами повинен бути забезпечений спеціальний захист та надані можливості та умови, які б дозволяли їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та в соціальному відношенні здоровим та нормальним шляхом, що дитина повинна рости під піклуванням та відповідальністю своїх батьків та у будь-якому разі в атмосфері матеріальної забезпеченості, що суспільство та органи публічної влади повинні здійснювати особливе піклування про дитину, яка не має достатніх коштів для існування, що дитина за будь-яких обставин повинна бути серед тих, хто першим отримує захист та допомогу. В конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. З'ясовуючи обставини, які повинні бути враховані судом при визначенні розміру аліментів, суд враховує, що позивач працездатний, офіційно не працевлаштований, хронічних захворювань не має, на утриманні нікого не має. Статтею 182 СК України, визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, а також інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, дослідивши докази у їх сукупності, заслухавши пояснення позивача та враховуючи заяву відповідача, беручи до уваги, що відповідач офіційно не працює, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково та з відповідача має бути стягнуто аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1300 гривень. Згідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі встановленому Законом. На підставі викладеного,

Outcome: partial