Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом, після смерті матері [PERSON], яка померла 25.05.2009 року, на 14/25 частин житлового будинку № 28 по вулиці Академіка Панкратової в м. Одесі, яке в цілому складається з: житловий будинок літ. «А», загальною площею 188,1 кв.м., житловою площею 98,9 кв.м;житловий будинок літ. «П», загальною площею 127,2 кв.м. житловою площею 28,1 кв.м.;бані літ. «Г»;сараїв літ. «Б», «Ж», «Е», «Д», «И», «К», «О»;вбиральні літ. «Л»;гаражу літ. «М»;навісу літ. «Т»;огорожі №1-10;мостіння 1. Обґрунтовує свої вимоги тим, що 25.05.2009 року померла мати позивачки [PERSON] - [PERSON]. Рішенням Ленінського районного народного суду м. Одеси від 23.10.1991 року, за [PERSON] визнано право власності на житловий будинок № 28 по вулиці Академіка Панкратової в м. Одесі. 15.01.1992 р. рішення суду було зареєстровано у КП «ОМБТІ та РОН». В подальшому, [PERSON] відчужила 11/25 частин домоволодіння № 28 по вулиці Академіка Панкратової в м. Одесі, відповідно до договору дарування від 29.07.1992 р. Таким чином, [PERSON] є власницею 14/25 частин домоволодіння № 28 по вулиці Академіка Панкратової в м. Одесі. [PERSON], є єдиною спадкоємицею, на спадкове майно померлої мати. За життя [PERSON], належним майном не розпорядилася. Її донька є спадкоємицею першої черги спадкування за законом, інших спадкоємців першої черги спадкування за законом немає. До складу спадкового майна входить нерухомість, а саме: 14/25 частин жилого будинку за адресою : м. Одеса, вул. Академіка Панкратової, буд. 28, предмети побуту та інше. Оскільки в правовстановлюючих документах не було встановлено загальну площу, житлову та інше, [PERSON] заказала у відповідних спеціалістів технічний паспорт, який визначив, що 14/25 домоволодіння за адресою : м. Одеса, вул. Академіка Панкратової, буд. 28 складається з наступного: житловий будинок літ. «А», загальною площею 188,1 кв.м., житловою площею 98,9 кв.м;житловий будинок літ. «П», загальною площею 127,2 кв.м. житловою площею 28,1 кв.м.;бані літ. «Г»;сараїв літ. «Б», «Ж», «Е», «Д», «И», «К», «О»;вбиральні літ. «Л»;гаражу літ. «М»;навісу літ. «Т»;огорожі №1-10;мостіння 1. На час смерті матері, [PERSON], була зареєстрована та мешкала у житловому будинку за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Панкратової, буд. 28. Всі дії щодо організації та проведення похорон здійснила [PERSON] Позивачка не звернулася до державного нотаріуса з відповідною заявою про вступ до спадщини у передбачені строки, оскільки вона вважала, що автоматично вступила у спадщину на частину у житловому будинку, яка належала її мати відповідно до ч. З ст. 1268 ЦК України (спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, якщо він не заявив про відмову від неї). В подальшому, [PERSON], була вимушена поїхати на заробітки, щоб забезпечити свою родину та тривалий час не знаходилася у м. Одесі. Позивачка не відмовлялася від спадщини, усі документи щодо сплати комунальних платежів, документи на право власності та інше до теперішнього часу оформлені на померлу [PERSON] [PERSON] звернулася до нотаріуса у звязку з оформленням спадщини, так як вважала, що автоматично прийняла спадщину відповідно до ч.3. ст. 1268 ЦК України. Приватний нотаріус [PERSON], відмовила у проведенні дії, та надала повідомлення від 20.06.2017р. за № 233/01-16, відповідно до якого, у звязку з тим, що позивачка не надала доказівродинних відносин з померлою матірю, немає підстав для відкриття спадкової справи, у звязку з чим рекомендовано звернутися до суду. В спірному домоволодінні мешкає рідний син позивачки - [PERSON] зі своєю родиною. Він пересилив позивачку з її майном з більшого будинку у менший та не дає можливості потрапити до більшого будинку змінивши усі замки та інше. Відповідач заволодів господарськими спорудами та на власний розсуд користується ними. [PERSON], наголошує, що він буде єдиним власником майна та перешкоджає позивачці користуватися належним домоволодінням. В судове засідання позивач не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена судом належним чином. Від представника позивачки надійшла письмова заява про розгляд справи у відсутність позивачки (а.с.40). Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином, про причини неявки суду не повідомив (а.с.41); У звязку з викладеним, зі згоди позивача, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача, який повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи, так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224-226 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, про те, що позов є обґрунтованим, є доказаним, тому підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, про те, що відповідно до Рішення Ленінського районного народного суду м. Одеси від 23.10.1991 року, [PERSON] є власницею житлового будинку № 28 по вулиці Академіка Панкратової в м. Одесі(а.с.10-11); Відповідно до технічного паспорту, який виготовлений ПП «Укрелтранс» від 08.06.2017 року, житловий будинок № 28 по вулиці Академіка Панкратової в м. Одесіскладається з: житловий будинок літ. «А», загальною площею 188,1 кв.м., житловою площею 98,9 кв.м;житловий будинок літ. «П», загальною площею 127,2 кв.м. житловою площею 28,1 кв.м.;бані літ. «Г»;сараїв літ. «Б», «Ж», «Е», «Д», «И», «К», «О»;вбиральні літ. «Л»;гаражу літ. «М»;навісу літ. «Т»;огорожі №1-10;мостіння 1 (а.с.12-16); Відповідно до висновку щодо технічного стану обєкту нерухомого майна, який наданий ПП «Укрелтранс» від 08.06.2017 року, відповідно до Рішення Ленінського районного народного суду м. Одеси від 23.10.1991 року, [PERSON] є власницею 14/25 частин житлового будинку № 28 по вулиці Академіка Панкратової в м. Одесі, самочинних споруд та споруд, які підлягають здачі в експлуатацію на земельній ділянці не має (а.с.17); Відповідно до свідоцтва про народження серії ІІІ-УР №231989 від 22.01.1962 року, позивачка [PERSON], [INFO] , є донькою [PERSON] (а.с.8); 25 травня 2009 року [PERSON] померла (а.с.9); Відповідно до листа приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу [PERSON] №233/01-16 від 20.06.2017 року, у звязку з відсутністю родинних та інших відносин, неможливо відкрити спадкову справу після смерті [PERSON], яка померла 25.05.2009 року (а.с.19); Відповідно до листа Четвертої одеської державної нотаріальної контори №4961/0116 від 10.11.2017 року, спадкова справа після смерті [PERSON], яка померла 25.05.2009 року не заводилася (а.с.42); Відповідно до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. В силу ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до Постанови Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 23.01.2013 року у справі № 6-164цс12, зазначено, що у спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають із часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої права володіння та користування спадковим майном відповідно до гл. 29 ЦК України. Якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно щодо якого є правоустановлюючий документ але відсутня державна реєстрація, спадкоємець може захищати свої права відповідно до ст. 392 ЦК України. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається інщою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільного права та інтересу є визнання права. Стаття 41 Конституції України, стаття 328 ЦК України зазначають, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Відповідно до постанови КМ України від 17.10.2013 року №868 «Про затвердження Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно» документом, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом індивідуального (садибного) житлового будинку,садового, дачного будинку, господарської (присадибної) будівлі та споруди, прибудови до них,побудованих до 05 серпня 1992 року, є технічний паспорт на обєкт нерухомого майна. Відповідно до ч. ч.\~\~1, 4\~ст. 344 ЦК України\~\~особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Частиною 8\~розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України\~передбачено, що правила\~ст. 344 ЦК України\~про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, тобто з 01 січня 2001року. Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 9 постанови пленуму\~\~\~\~Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 5\~\~«Про судову практику в справах про захист прав власності та інших речових прав», при вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя\~\~ст. 344 ЦК України). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга\~\~ст. 344 ЦК України). При таких обставинах, позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного, та

Outcome: approved