Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] і просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання повнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з продовженням навчання, в розмірі 2000 грн. щомісяця, починаючи з часу звернення до суду і до закінчення навчання, а саме серпня 2021 року. В обґрунтування позову [PERSON] посилалася на те, що 22 липня 2008 року шлюб між сторонами розірвано, і після його розірвання дитина [PERSON] залишився проживати з позивачкою. Після досягнення повноліття [PERSON] продовжує навчання, є курсантом 2 курсу денної форми навчання за державним замовленням Харківського національного університету внутрішніх справ. Відповідач заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного провадження, клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін чи відзив на позов суду не подав, про розгляд справи повідомлявся належним чином, про що свідчать рекомендовані листи суду, направлені за зареєстрованим місцем проживання відповідача та повернуті суду за закінченням терміну зберігання. Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані позивачем докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. До такого висновку суд дійшов виходячи з наступного… Судовим розглядом встановлено, що батьком [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Згідно з довідкою Реєстру територіальної громади м. Харкова місце проживання [PERSON] та [PERSON] зареєстроване за адресою: [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] досяг повноліття. Згідно з довідкою Харківського національного університету внутрішніх справ № 2/0918-к від 24 вересня 2020 року [PERSON] , є курсантом 2 курсу денної форми навчання Харківського національного університету внутрішніх справ. Термін навчання становить з 15 вересня 2019 року до 01 серпня 2021 року. У зв`язку з навчанням на денній формі навчання, [PERSON] потребує матеріальної допомоги, оскільки не працює, а відсутність матеріального утримання у зв`язку з досягненням ним повноліття поставить його у скрутне матеріальне становище. Відповідач працездатний, але не надає матеріальної допомоги повнолітній дитині, що продовжує навчання. Частиною 2 ст. 18 СК України передбачено, що суд застосовує ті способи захисту прав або інтересів учасників сімейних відносин, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини, що також визначено у ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства». Статтею 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання повнолітніх дочки, сина, що продовжують навчання, є одним із способів захисту їх інтересів, забезпечення одержання ними коштів, необхідних для життєдіяльності, оскільки на період навчання вони не мають самостійного заробітку та потребують матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17 зроблено висновок щодо застосування статті 199 СК України, який полягає в тому, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд, зокрема, враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дочки, сина суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. Відповідного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 червня 2019 року, справа № 199/9339/16-ц, провадження № 61-32330св18. При вирішенні питання про розмір аліментів, які підлягають стягненню, суд враховує положення ст. 200 СК України, згідно з якою суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу; при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином; також при визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місце його знаходження. Оскільки відповідачем не надано суду доказів того, що він не в змозі надавати своєму сину матеріальну допомогу, відсутні відомості стосовно перебуванні у відповідача інших дітей та непрацездатних членів сім`ї на утриманні, суд вважає за можливе заявлені вимоги про стягнення аліментів задовольнити в повному обсязі. Суд враховує те, що [PERSON] навчається на денній формі, безспірно потребує матеріальної допомоги, дані про особу позивача [PERSON] , її матеріальне становище, а також рівний обов`язок батьків щодо утримання дітей, виходячи із зазначених у статті 3 ЦК України засад розумності, справедливості і добросовісності цивільного законодавства, і вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, в розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи з 15 грудня 2020 року і до закінчення навчання - 01 серпня 2021 року. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір. Враховуючи наведене,

Outcome: approved