Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу укладеного з [PERSON] 20 липня 2007 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, актовий запис №1039 та стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 1860,00 грн., щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та на утримання сина - [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 1492,00 грн., щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дітьми повноліття. В судовому засіданні, позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] позовні вимоги позивача підтримали у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Просить суд, розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 20 липня 2007 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, актовий запис №1039 та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 1860,00 грн., щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та на утримання сина - [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 1492,00 грн., щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дітьми повноліття. Відповідач [PERSON] повідомлений належним чином про дату час та місце розгляду справи в судове засіданні не зявився, причини неявки суду не повідомив. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] позовні вимоги позивача визнав частково, в частині розірвання шлюбу визнав повністю, в частині стягнення аліментів визнав в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину. Додатково пояснив суду, що відповідач не працює, доходів не має, а тому не має змоги сплачувати аліменти в розмірі в якому просить позивач. Суд, заслухавши позивача [PERSON], представника позивача [PERSON], представника відповідача [PERSON], дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного: Як було встановлено в судовому засіданні з 20 липня 2007 року сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому у Відділі реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, актовий запис №1039, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ГЮ №027142, виданим 20 липня 2007 року. Від шлюбу сторони мають двох дітей: малолітнього сина [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження виданого 06 серпня 2013 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, серія 1-ГЮ №192242 та малолітнього сина [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження виданого 07 червня 2011 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, серія 1-ГЮ №146229. Зі слів позивача, спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини між сторонами припинені, шлюб існує формально, спільного господарства сторони не ведуть. Кожен має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сімю. Неодноразові спроби примирення не дали результатів. Сторони вважають подальше спільне життя неможливим та таким, що суперечить їхнім інтересам та інтересам дітей. Частиною 3 ст. 105 СК України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Обовязок батьків по утриманню дітей до досягнення ними повноліття закріплений в ч.2 ст.51 Конституції України та ст.180 Сімейного кодексу України. У випадку ухилення батьків від виконання цього обов'язку, за рішенням суду аліменти на утримання дитини присуджуються в частині від доходу його матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ст.181 Сімейного кодексу України). Відповідно до ч. 2 ст. 141 СК України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до роз'яснень, що містяться у пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. У відповідності до ч.1 ст. 182 СК України, при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 1 статті 184 СК України встановлено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Таким чином, визначаючи розмір аліментів, суд враховує те, що домовленість між позивачем та відповідачем про добровільну сплату аліментів на утримання дитини відсутня, відповідач є здоровою працездатною особою, зі слів позивача отримує нерегулярний, мінливий дохід, позовні вимоги позивача визнав частково в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На час розгляду справи діти належать до різних вікових категорій, так, прожитковий мінімум на дитину віком до 6-ти років з 1 січня 2018 року становить 1492 грн., на дитину віком від 6 до 18 років з 1 січня 2018 року 1860 грн. Тому, враховуючи рівність обовязку батьків по утриманню дітей, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог позивача про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З огляду на вищевикладені обставини, позовні вимоги позивача слід задоволити частково, шлюб укладений між сторонами, зареєстрований 20 липня 2007 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, актовий запис №1039, слід розірвати та стягувати з відповідача на користь позивача, аліменти на утримання двої дітей: сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 930,00 грн., щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та на утримання сина - [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 746,00 грн., щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дітьми повноліття. Вказаний розмір аліментів відповідає вимогам законодавства з врахуванням обовязку та можливостей обох батьків щодо утримання дитини, та є таким, що не поставить в тяжке матеріальне становище сторони. Оскільки з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання дитини, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць відповідно до ст. 430 ЦПК України. Згідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати по справі понесені позивачем по сплаті судового збору у розмірі 640,00 грн. за позовну вимогу про розірвання шлюбу та стягнути з відповідача 640,00 грн. судового збору в дохід держави за позовну вимогу про стягнення аліментів. На підставі викладеного,

Outcome: approved