Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого вказала, що 20 листопада 2003 року вона зареєструвала з відповідачем шлюб, у якому народився син [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Спільне життя між нею та відповідачем не склалося з причини повної протилежності характерів, різних поглядів на сімейні відносини, наслідком чого були постійні сварки та різномовності. У зв'язку з чим з 10 грудня 2014 року шлюбні стосунки між нею та відповідачем припинені, вони не ведуть спільного господарства, в кожного з них своє життя. З цих обставин позивач вважає, що їх шлюб розпався та відновленню не підлягає, тому просить суд розірвати шлюб з відповідачем. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала свої позовні вимоги, додавши, що з відповідачем вона припинила шлюбні стосунки через те, що особливо за останній рік він став некерованим, у нетверезому стані дозволяв застосування насильства у сім'ї, проте вона його весь час прощала, аж поки 10 грудня 2014 року він не вигнав її з дитиною з дому, після чого вона стала мешкати з сином у своєї матері. З цього часу намагань примиритися ані з її боку, ані з боку відповідача не було. На теперішній час відповідач проживає з іншою жінкою. Нею подано позов до суду про стягнення аліментів з відповідача. Тому вона наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщений належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи від нього не надійшло. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 20 листопада 2003 року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Димитровського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 360, у якому [INFO] народився син [PERSON], який мешкає разом з позивачем. Шлюбно-сімейні стосунки сторони припинили у грудні 2014 року. Зазначені факти встановлено на підставі свідоцтв про шлюб, про народження дитини, довідки з місця проживання ПП «Домінант-Сервіс» від 26.02.2015 року, пояснень позивача (а.с.7, 8, 9). Згідно за ст.112 Сімейного кодексу України суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищенаведене та те, що шлюб сторін фактично розпався, примирення та збереження сім'ї сторони вважають неможливим, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач своїх заперечень проти цього не висловив, спір про майно відсутній, місце проживання дитини між сторонами узгоджено, суд вважає, що подальше сумісне життя сторін і збереження сім'ї не відповідало б їх інтересам, тому їх шлюб підлягає розірванню. За приписами ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач у судовому засіданні висловила бажання не відновляти дошлюбне прізвище. На підставі ст.88 ЦПК України з [PERSON] на користь [PERSON] підлягають стягненню понесені нею судові витрати у вигляді сплати судового збору в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі ст.ст.110, 112, 113 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved