Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-03 00:00:00

Позивач [PERSON], звернулася до суду з даним позовом. Позов обґрунтовує тим, що за її будинковолодінням станом на 03.10.1989 року обліковувалась земельна ділянка площею 0,3616 га., яка перебувала в її користуванні. Рішенням Виконавчого комітету Городенківської міської ради від 27.12.1994 року їй було передано у приватну власність вище зазначену земельну ділянку, однак у зв'язку з неможливістю видання Державних актів на право приватної власності на землю він їй не був виданий. Приблизно в 2007 році її сусідка [PERSON], повідомила їй, що буде приватизовувати свою земельну ділянку та може допомогти їй оформити право власності на її земельну ділянку на що остання погодилась. У 2013 році позивачу стало відомо, що рішенням сесії Городенківської міської ради № 647, від 17.05.2007 року припинено її право користування земельною ділянкою площею 880 м. кв., наданої їй для житлового будівництва по [ADDRESS], а також дізналася, що дану земельну ділянку передали у власність її сусідці [PERSON], яка отримала на неї Державний акт на право приватної власності серії ЯД № 841760 від 11.09.2007 року. Саме тому позивач і звернулася до суду з даним позовом в якому просить скасувати дані Рішення Городенківської міської ради та Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯД841760 від 11.09.2007 року . В судовому засіданні представник позивача просив позов задовільнити. Від представника відповідача Городенківської міської ради поступила заява про розгляд даної справи без їх участі. Відповідач [PERSON], та її представник заперечили проти даного позову. Ствердили, що [PERSON], правомірно отримала земельну ділянку згідно рішення Городенківської міської ради. Що вона користується нею вже декілька років, постійно допомагає позивачу по господарству, і ніяких претензій з її боку до неї з приводу користування спірною земельною ділянкою до цього часу не було. Від представника відділу Держеземагенства в Городенківському районі надійшло заперечення на позов [PERSON], в якому зазначають, що межі та конфігурація земельної ділянки були погоджені всіма сумежниками : Городенківською міською радою, міським землевпорядником в тому числі [PERSON], що відображено на кадастровому плані земельної ділянки та в акті встановлення та узгодження зовнішніх меж земельних ділянок від 16.05.2007 року із зазначенням паспортних даних, тому просять відмовити в позові. Що було підтримано представником і в судовому засіданні. Суд вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. ст. 19, 143 Конституції України територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Статтею 12 ЗК України передбачені повноваження сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин, до яких, зокрема, належить розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; підготовка висновків щодо вилучення (викупу) та надання земельних ділянок, вилучення та викуп земельних ділянок, контроль за використанням та охороною земель, обмеження і тимчасову заборону (зупинення ) використання земель громадянами і юридичними особами у разі порушення ними вимог земельного законодавства, підготовка висновків щодо вилучення (викупу) та інші. За змістом ст. 41 Конституції України, ст. 90 ЗК України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Власники земельних ділянок мають право продавати, іншим шляхом відчужувати земельну ділянку…, самостійно господарювати на своїй землі. Порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку встановленому законом. Згідно статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, не заборонених законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. В судовому засіданні встановлено, що: Згідно паспорта виданого 31.03.2003 року прізвище позивача записано, як «Цалін» (а.с.8). Копією технічного паспорта на житловий будинок індивідуального житлового фонду стверджено, що він знаходиться по [ADDRESS] області та належить - [PERSON] (а.с.9) Копією довідки виданою Городенківською міською радою від 20.04.2012 року № 699 стверджено, що [ADDRESS] перейменована на [ADDRESS] (а.с14). Згідно Рішення Городенківської міської ради народних депутатів №197 від 27.12.1994 року присадибні земельні ділянки були передані у приватну власність жителям міста без видачі земельних актів, замісь яких було видано план (а.с.17). Копією Рішення Городенківської міської ради від 17.05.2007 року № 647, стверджено, що даним рішенням припинено [PERSON], право користування земельною ділянкою площею 880 м.кв., наданої їй для житлового будівництва по [ADDRESS] (а.с.18). Згідно Рішення Городенківської міської ради від 17.05.2007 № 646, вирішено передати [PERSON], у власність земельну ділянку площею 880 кв.м. за адресою [ADDRESS] (а.с.31). Копією Акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 07.10.2013 року стверджено, що в результаті проведеної перевірки встановлено, що Рішення Городенківської міської ради від 17.05.2007 року № 646 прийнято з порушенням вимог Земельного кодексу України, оскільки технічна документація із землеустрою не затверджена у встановленому законом порядку та виготовлена після прийняття рішення Городенківською міською радою (а.с.21) Копією Державного акту на право власності на земельну ділянку Серії ЯД № 841760 стверджено, що [PERSON], на підставі рішення сесії Городенківської міської ради № 646 від 17.05.2007 року є власником земельної ділянки 0, 0880 га., у межах згідно з планом по [ADDRESS] для ведення особистого селянського господарства (а.с.22). Позивач стверджує, що вона ніколи не писала заяви до Городенківської міської ради про вилучення в неї частини земельної ділянки. А всі заяви за 2007 рік які поступали до Городенківської міської ради знищено, що підтверджується довідкою Городенківської міської ради №100 від 21.03.2014 року. Дані факти ніким не спростовано в судовому засіданні. В ст.ст.140, 141 ЗК України передбачено підстави припинення права власності та права користування на земельну ділянку. Частина 1 ст. 155 ЗК України передбачає, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Відповідно до п. «г» частини 3 ст.152 ЗК України, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. В ст.153 ЗК України зазначено, що власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків передбачених законодавством. Таким чином, державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. У спорах, пов'язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Судом не беруться до уваги твердження відповідача [PERSON], та її представника, що вона правомірно отримали земельну ділянку яка раніше належала позивачу. У зв'язку з тим, що відповідач їй постійно допомагала по господарству, що дана земельна ділянка була огороджена парканом декілька років і позивач не зверталась до суду з позовом, а з даним позовом вона звернулась із пропуском строків звернення до суду під впливом третіх сил тільки в даний час. Оскільки ними не подано доказів, що позивач була ознайомлена з Рішеннями Городенківської міської ради № 646,647 від 17.05.2007 року про вилучення в неї частини земельної ділянки та про її передачу [PERSON], до 2013 року, які вона мала право оскаржити, а сам факт її згоди на користування відповідачем її земельною ділянкою не підтверджує зазначені вище ними твердження. Тому суд приходить до переконання, що позивачем не пропущено строк звернення до суду. Також судом не беруться до уваги твердження свідків [PERSON], [PERSON], та [PERSON], як доказ правомірного отримання відповідачем [PERSON], земельної ділянки власником якої була позивач. Оскільки свідок [PERSON], ствердив, що він не пам'ятає конкретно як виносились рішення з цього приводу, оскільки в той час їх могло прийматись по декілька сотень за одну сесію. А з приводу нумерації рішень тільки припустив, що це могла бути технічна помилка. Також свідки [PERSON], та [PERSON], які являються родичами позивача та покійних свекра і свекрухи відповідача [PERSON], не підтвердили, що вони були свідками написання заяви позивачем про відмову від частини земельної ділянки, а тільки підтвердили факт користування протягом останніх років земельною ділянкою позивача відповідачем [PERSON] та того, що вона допомагала по господарству позивачу. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами та іншими учасниками процесу доказів. Згідно ч.1 ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Тому враховуючи, що в судовому засіданні не встановлено, що позивач зверталась до Городенківської міської ради про вилучення у неї частини земельної ділянки, також враховуючи, що згідно Рішень Городенківської міської ради №646 від 17.05.2007 року спочатку земельну ділянку за адресою [ADDRESS] розміром 880 кв.м. було передано [PERSON], а згідно Рішення № 647 від 17.05.2007 року було тільки вилучено у [PERSON], що суперечить вимогам чинного законодавства, оскільки спочатку міська рада мала вилучити земельну ділянку в позивача, а вже тільки після цього із земель запасу міської ради давати іншому користувачу, що не було зроблено міською радою, тому даний позов слід частково задовільнити, скасувавши Рішення №646,647 та державний акт серії ЯД 841760 від 11.09.20007 року, який було видано на підставі даних рішень. А в задоволенні позову в частині зобов'язанні Городенківської міської ради та [PERSON], повернути у користування земельну ділянку площею 880 кв.м. слід відмовити як безпідставному, оскільки встановлено, що частиною земельної ділянки позивача відповідач [PERSON], користується з її згоди і немає доказів, що вона добровільно відмовляється повернути її в користування позивачу, а з приводу зобов'язання міської ради то Рішення № 646, 647 і так визнані судом неправомірними. Ще позивач не подала суду доказів своїх витрат на правову допомогу тому в цій частині в задоволенні позову також слід відмовити. Крім того зважаючи, що Городенківська міська рада неправомірно вилучила та передала іншій особі земельну ділянку яка належала позивачу з неї слід стягнути судовий збір на користь позивача. На підставі наведеного та

Outcome: partial