Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про припинення запису про накладення заборони та вилучення з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запису про обтяження у вигляді заборони на нерухоме майно, посилаючись на те, що [INFO] померла її мати [PERSON]. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, а саме: квартира [ADDRESS]. При зверненні до нотаріальної контори позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину та рекомендовано звернутися до суду, оскільки в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно є відмітка про заборону відчуження нерухомого майна [PERSON] Обтяження майна зареєстровано приватним нотаріусом Бондар М.І. Дніпропетровського нотаріального округу від 2 вересня 2008 року за № 7836063 на підставі кредитного договору ZPMIGR 0000000182 ЗАТ КБ «ПриватБанк» від 1 вересня 2008 року. Станом на 10 жовтня 2016 року заборгованість перед ПАТ КБ «ПриватБанк» за кредитним договором ZPMIGR 0000000182, відсутня. Враховуючи викладене, посилаючись на порушення його прав власності, позивач просив суд припинити заборону на відчуження належного його нерухомого майна. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, але надала суду заяву з клопотанням про розгляд справи за її відсутності, просить задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача ПАТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання не з'явився, про розгляд справи належним чином повідомлений, про причини неявки суду не повідомив, письмові пояснення, докази та заперечення на позовну заяву не надав. Відповідно до вимог ст.ст. 224, 225 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяви позивача про слухання справи за її відсутності та не явки представника відповідача, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Як встановлено судом та підтверджується наданими у справі доказами, 2 вересня 2008 року об 04:40:45 за реєстраційним номером 7836063, на підставі кредитного договору ZPMIGR 0000000182 від 1 вересня 2008 року ЗАТ КБ «ПриватБанк» приватним нотаріусом Бондар І.М., [ADDRESS], було зареєстровано обтяження квартири за адресою: [ADDRESS] (а.с 5). Згідно довідки від 10 жовтня 2016 року виданої Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк», [PERSON], ІПН [NUMBER], [INFO], паспорт [NUMBER], виданий Михайлівським РВ УМВС України Запорізької області 13 січня 2000 року, проживає за адресою: [ADDRESS], станом на 10 жовтня 2016 року не має заборгованості перед ПАТ КБ «ПриватБанк» (а.с. 7). [PERSON] померла [INFO], що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим 10 вересня 2016 року (а.с. 8). Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, квартира за адресою: [ADDRESS] (а.с. 6). Спадкоємець [PERSON] - дочка [PERSON] звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, що підтверджується відповідним витягом зі Спадкового реєстру від 7 листопада 2016 року (а.с 9). Відповідно дост.41 Конституції України кожен мас право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ст.ст. 316, 319, 321, 391 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до вимог ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» підставою для реєстрації прав, що посвідчують виникнення, перехід, припинення речових прав на нерухоме майно, обмежень цих прав є зокрема, рішення суду стосовно речових прав на нерухоме майно і обмежень цих прав, що набрали законної сили. Згідно ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. П. 2.1. Положення про Єдиний реєстр заборон на відчуження об'єктів нерухомого майна, затвердженого наказом міністерства юстиції України № 31/5 від 9 червня 1999 року, передбачено зняття заборони на підставі рішення суду. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст.212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з ухваленням рішення про припинення заборони на відчуження нерухомого майна, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS], що належало [PERSON] на праві власності, зареєстрованому 2 вересня 2008 року приватним нотаріусом Бондар І.М. Дніпропетровського міського нотаріального округу, номер запису про обтяження 7836063, оскільки судом було встановлено, що на даний час відсутні підстави для обтяження, а вказане обтяження обмежує право [PERSON] на оформлення її спадкових прав після смерті матері.

Outcome: approved