Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду зі своїм вищезгаданим позовом, за яким просить визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після померлої [INFO] сестри [PERSON] . На обґрунтування вимог позивач зазначила, що [INFO] померла її двоюрідна сестра [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина, яка складається з квартири [ADDRESS] , та яку позивач й прийняла. Відповідач [PERSON] звернулася до суду зі своїм вищезгаданим зустрічним позовом, за яким просить визнати, що вона проживала зі спадкодавцем [PERSON] , померлою [INFO] , у квартирі [ADDRESS] , однією родиною не менш п`яти років, з 01 грудня 2012 року по день відкриття спадщини, а також визнати за [PERSON] , право власності в порядку спадкування за законом на квартиру [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . На обґрунтування вимог [PERSON] також зазначила, що [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина, яка складається з квартири [ADDRESS] , та яку відповідач й прийняла. Крім того, [PERSON] зазначила, що проживала однією сім`єю зі спадкодавцем не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. У судовому засіданні сторона позивача наполягла на позові за вищевказаними підставами, заперечуючи на зустрічні позовні вимоги, а сторона відповідача, наполягаючи на задоволенні зустрічного позову, позовні вимоги [PERSON] не визнала. Представник територіальної громади м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради підтримала первісно заявлені позовні вимоги, не погодившись із зустрічним позовом. Всебічно з`ясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що первісний позов підлягає задоволенню, а у задоволенні зустрічного позову слід відмовити на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Згідно ч. 1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів Згідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст. 15 Цивільного кодексу України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно зі ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, а часом відкриття спадщини є день смерті або день з якого вона оголошується померлою. [INFO] померла [PERSON] , про що Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області складено актовий запис № 2175 від 31.03.2018 року та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . Як передбачено ст.11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, акти цивільного законодавства, а згідно ст.1220 ЦК України встановлено, що смерть спадкодавця породжує спадкові правовідносини. Як передбачено ст.1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від померлої фізичної особи (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців); до складу спадщини входять всі права та обов`язки, які належали спадкоємцю на момент відкриття спадщини та не припинилися внаслідок його смерті. За ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцю з часу відкриття спадщини. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з квартири [ADDRESS] , яка належала померлій на прав власності на підставі договору купівлі-продажу, зареєстрованого Українською Товарною Біржею 27 серпня 1999 року, реєстраційний номер 76146. На підставі вказаного договору купівлі-продажу 30 серпня 1999 року Запорізьким бюро технічної інвентаризації проведено державну реєстрацію та зареєстровано право власності на вищевказану квартиру за [PERSON] . Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. На випадок своєї смерті [PERSON] заповіт не залишила. У відповідності до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкоємця, у тому числі зачаті за життя спадкоємця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері (ст. 1263 ЦК України). При цьому, спадкоємці першої та другої черги після смерті [PERSON] не лишилися. Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. У визначений статтею 1270 ЦК шестимісячний строк відповідач звернулась до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Корнієнко Я.С. із заявою про прийняття спадщини після померлої [INFO] [PERSON] . Частиною 2 ст.315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Наполягаючи на позові [PERSON] зазначила, що проживала однією сім`єю зі спадкодавцем не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. При цьому, ч.2 ст. 3 СК України визначено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. За таких обставин відповідач повинна була довести суду, що вона спільно проживала зі спадкодавцем не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, була пов`язана з [PERSON] спільним побутом та вони мали взаємні права і обов`язки. На підтвердження заявлених вимог відповідач послалася, зокрема, на показання свідків [PERSON] та [PERSON] . Натомість, допитані судом перелічені свідки лише зазначили про те, що відповідач приходила до [PERSON] , доглядала за нею, допомагала їй, зокрема, у придбанні ліків та продуктів харчування, надавала їй медичні послуги. Більш того, [PERSON] пояснила, що відповідач постійно стала проживати зі спадкодавцем після інсульту останньої, який відбувся у 2017 році, а [PERSON] взагалі зазначила, що останнього часу [PERSON] проживала самостійно. Але ж, ані [PERSON] , ані [PERSON] суду не стверджували, що [PERSON] спільно проживала зі спадкодавцем не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (з 2013 року) та при цьому була пов`язана з [PERSON] спільним побутом, маючи з нею взаємні права і обов`язки. Взагалі, названі свідки не вказали, який спільний побут мали вказані особи та які обов`язки мала спадкодавець щодо відповідача. Виходячи з викладеного, суд критично оцінює акт від 29.03.2019 року, підписаний [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , в якому зазначено, що [PERSON] проживала з 2012 року у спірній квартирі. Більш того, названий акт не відповідає жодним вимогам, що ставляться до офіційних документів, а тому не може бути сприйнятий таким судом. Надання ж відповідачем медичної допомоги спадкодавцю суд відносить на виконання нею з 2015 року обов`язків медичної сестри товариства Червоного Хреста України, про що слідує з листа названої організації від 30.09.2019 року. Такий висновок суду підкріплюється й показаннями свідка [PERSON] , яка зазначила суду, що відповідач з`являлася у квартирі спадкодавця з 2016 року як представник «Червоного Хреста », а свідок [PERSON] взагалі стверджувала суду, що сторонніх речей у квартирі [PERSON] вона не бачила. Оскільки відповідач прямо зацікавлена в результатах судового розгляду, суд критично ставиться й до її пояснень, якими вона обґрунтовувала власні позовні вимоги. З викладеного суд дійшов висновку про те, що [PERSON] не надала суду достатніх та переконливих доказів того, що вона спільно проживала зі спадкодавцем не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, була пов`язана з [PERSON] спільним побутом та вони мали взаємні права і обов`язки, через що зустрічні позовні вимоги не можуть бути задоволені судом. Статтею 1263 ЦК України визначено, що у третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця. Мати позивача [PERSON] була рідною тіткою померлої [PERSON] по лінії матері, а саме мати позивача та мати [PERSON] - російською мовою « [PERSON] » були рідними сестрами, що підтверджується свідоцтвом про народження матері позивача та архівним витягом з актового запису про народження « [PERSON] ». Мати позивача [PERSON] померла [INFO] , про що відділом реєстрації актів громадянського стану Запорізької міської ради 27 квітня 1998 року складеной актовий запис за № 3664 та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . Відповідно до ч.4 ст. 1266 ЦК України, двоюрідні брати та сестри спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (тітці, дядькові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Отже, позивача є єдиним спадкоємцем третьої черги по праву представлення після смерті [PERSON] . Більш того, факт родинних відносин між позивачем та її двоюрідною сестрою [PERSON] не оспорювався [PERSON] . У визначений статтею 1270 ЦК України шестимісячний строк, а саме 8 травня 2018 року позивач звернулася до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Корнієнко Я.С. із заявою про прийняття спадщини після померлої [INFO] сестри [PERSON] . Отже, суд знаходить законні підстави для задоволення первісного позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved