Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що 31.08.2015 року помер її чоловік [PERSON] Напоєвич, якому на підставі договорів купівлі-продажу, посвідчених 06.06.2012 року приватним нотаріусом ХМНО [PERSON], р.№315, №318 належали 45/100 частин житлового будинку по вул. Омська, 25/33 у м. Харкові та частина невизначеної земельної ділянки під ним; на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 14.08.2013 року гаражний бокс №2-91, розташований по вул. Танкопія, 16-Б у м. Харкові; на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу померлому [PERSON] належали - автомобіль марки Daewoo Lanos, 2003 року випуску, державний номерний знак [NUMBER],- причіп легковий в, 2005 року випуску, державний номерний знак [NUMBER], автомобіль марки Chevrolet Captiva, 2013 року випуску, державний номерний знак [NUMBER], - автомобіль марки Mercedes-Benz, 2004 року випуску, державний номерний знак [NUMBER]. Спадкоємцями за законом першої черги спадкоємців після смерті [PERSON] є позивач [PERSON] та відповідачі діти спадкодавця та особи, з якими він був зареєстрований на момент своєї смерті, однак позивач стверджує, що відповідачі спадщину не прийняли. У звязку з відсутність підтверджень факту прийняття спадщини, позивач змушена звернутися до суду. Крім того, позивач стверджує, що у звязку з неналежним оформленням нотаріусом купівлі 06.06.2012 року спадкодавцем [PERSON] земельної ділянки по вул. Омська, 25/33 у м. Харкові, без визначення частки, оформлення спадщини в позасудовому порядку для позивача неможливе. Просить встановити факт спільного і безперервного проживання з липня 1996 року [PERSON], [INFO], та її чоловіка [PERSON] Напоєвича, [INFO], за адресою: м. Харків, вул. Омська, 25/33 до часу смерті [PERSON] Напоєвича, померлого 31.08.2015 року; визначити розмір часток у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,1000 га., кадастровий №6310136600:05:058:0001 з цільовим призначенням для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Омська, 25/33, і на підставі державного акту на право власності на землю серії ХР №072912 від 02 червня 2004 року належить на праві власності [PERSON], померлій 08.05.2014 року, і на підставі державного акту на право власності на землю серії ХР №072913 від 02 червня 2004 року належить на праві власності [PERSON] Напоєвичу, померлому 31.08.2015 року, в наступному розмірі: [PERSON] - 45/100 частин земельної ділянки, [PERSON]Ф - 55/100 частин земельної ділянки; визнати за [PERSON] право власності на 45/100 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, який знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Омська, 25/33 в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] Напоєвича, померлого 31.08.2015 року; визнати за [PERSON] право власності на 45/100 частин земельної ділянки площею 0,1000 га., кадастровий №6310136600:05:058:0001 з цільовим призначенням для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, який знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Омська, 25/33 в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] Напоєвича, померлого 31.08.2015 року; визнати за [PERSON] право власності на гаражний бокс №2-91, загальною площею 33,2 кв.м., який знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Танкопія, 16-Б в порядку спадкування за законом після смерті свого чоловіка [PERSON] Напоєвича, померлого 31.08.2015 року; визнати за [PERSON] право власності на автомобіль марки Daewoo Lanos, 2003 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] в порядку спадкування за законом після смерті свого чоловіка [PERSON] Напоєвича, померлого 31.08.2015 року; визнати за [PERSON] право власності на причіп легковий в, 2005 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] в порядку спадкування за законом після смерті свого чоловіка [PERSON] Напоєвича, померлого 31.08.2015 року; визнати за [PERSON] право власності на автомобіль марки Chevrolet Captiva, 2013 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] в порядку спадкування за законом після смерті свого чоловіка [PERSON] Напоєвича, померлого 31.08.2015 року; визнати за [PERSON] право власності на автомобіль марки Mercedes-Benz, 2004 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] в порядку спадкування за законом після смерті свого чоловіка [PERSON] Напоєвича, померлого 31.08.2015 року. Позивач, в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить розглянути справу за її відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує. В судове засідання відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] , [PERSON] та представники третіх осіб не зявилася, повідомлялася належним чином про час та місце розгляду справи, у зв*язку з чим суд розглядає справу у їх в відсутність. У звязку з повторною неявкою відповідачів та за згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наступне. Відповідно до \~ч.1 ст. 11 \~ЦПК України \~суд \~розглядає цивільні справи \~не інакше як за зверненням фізичних \~чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть \~участь у справі. \~ Згідно ст. 60 ЦПК України \~кожна сторона \~зобовязана довести \~ті обставини, \~на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ВЛ №510517, виданого 01.09.2015 року, вбачається, що 31.08.2015 року помер [PERSON] Напоєвич. (а.с.6) Згідно ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Вирішуючи питання щодо порядку спадкування після смерті [PERSON], померлого 31.08.2015 року і кола його спадкоємців, суд виходить з наступного. Згідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІІ-ВЛ №464397 від 23.08.1990 року вбачається, що цього дня у Палаці одруження «Центральний» м. Харків було укладено шлюб між [PERSON] Напоєвичем та [PERSON], актовий запис №1982. Після реєстрації шлюбу подружжя отримало спільне прізвище «Джалагонія». (а.с. 10) Відповідно до свідоцтва про народження серії V-ВЛ №346217 від 20.08.1991 року вбачається, що 29.07.1991 року народилася [PERSON], батьками якої значаться: батько [PERSON] Напоєвич; мати [PERSON].(а.с. 12) Відповідно до свідоцтва про народження серії І-ВЛ №319545 від 14.05.1997 року вбачається, що 13.04.1997 року народився [PERSON], батьками якого значаться: батько [PERSON] Напоєвич; мати [PERSON].(а.с. 14) З досліджених в судовому засіданні копій паспортів громадян України [PERSON] серії МН №712197, [PERSON] серії МН 947127, [PERSON] серії МТ №287034 вбачається, що вони на момент смерті свого батька та чоловіка [PERSON], померлого 31.08.2015 року, були зареєстровані та проживали за адресою: [INFO]. Відповідно до довідки Київського РВ у м. Харкові ГУ ДМС України в Харківській області №14/2872 від 16.03.2016 року вбачається, що [PERSON] з 07.11.1990 року був зареєстрований [INFO]. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. У відповідності зі ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. З листа Восьмої ХДНК від 11.04.2016 року вбачається, що після померлого 31.08.2015 року [PERSON] Напоєвича було заведено спадкову справу №163/2016. Діти спадкодавця [PERSON] та [PERSON] спадщину не прийняли, на неї не претендують про що подали відповідну заяву від 11.04.2016 року вхідний №864/02-14. Заповітів від імені спадкодавця не посвідчувалося та свідоцтва про право власності не видавалися. Протягом шести місяців з дня відкриття спадщини позивач [PERSON] заяви пор прийняття спадщини не подавала та не була зареєстрована зі спадкодавцем за однією адресою на день його смерті, що на думку органів нотаріату, свідчить про відсутність факту прийняття спадщини, який є умовою для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом. Оскільки сторонами не заперечується факт спільного проживання померлого 31.05.2015 [PERSON] та позивача [PERSON], за адресою: м. Харків вул. Омська, 25/33, як чоловіка та дружини, шлюб між якими було зареєстровано 23.08.1990 року, з часу укладання між ними шлюбу і до моменту смерті [PERSON], суд не вбачає підстав для відмови у встановленні зазначеного факту, необхідного для належного прийняття спадщини. Таким чином, суд приходить до висновку, що оскільки позивач [PERSON] безперервно проживала зі своїм чоловіком за однією адресою до моменту його смерті, то поряд з фактом неприйняття спадщини іншими спадкоємцями першої черги спадкоємців за законом, вона вважається такою, що в належний спосіб та порядок прийняла спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON] Напоєвича, померлого 31.08.2015 року. Щодо встановлення обсягу спадкової маси спадкодавця [PERSON], померлого 3108.2015 року, та можливості до її спадкування позивачем суд виходить з наступного. Як встановлено судом, згідно договору купівлі-продажу частини житлового будинку з надвірними будівлями, посвідченого 06.06.2012 року приватним нотаріусом ХМНО [PERSON], реєстровий №315 [PERSON] Напоєвичу належить 45/100 частин житлового будинку з надвірними будівлями, який розташований за адресою: м. Харків, вул. Омська, 25/33. (а.с. 15-17) На підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого 06.06.2012 року приватним нотаріусом ХМНО [PERSON], реєстровий №318, [PERSON] належить земельна ділянка, яка знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Омська, 25/33. (а.с. 18-19) На підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 14.08.2013 року Реєстраційною службою ХМУЮ Харківської області, [PERSON] належить гаражний бокс №2-91, загальною площею 33,2, який знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Танкопія, 16-Б. (а.с. 23) На підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії ХАС №654467, [PERSON] належить автомобіль марки Daewoo Lanos, 2003 року випуску, державний номерний знак [NUMBER]. На підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії ХАС №764051, [PERSON] належить причіп легковий в, 2005 року випуску, державний номерний знак [NUMBER]. На підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії САТ №136972, [PERSON] належить автомобіль марки Chevrolet Captiva, 2013 року випуску, державний номерний знак [NUMBER]. На підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії САЕ №917263, [PERSON] належить автомобіль марки Mercedes-Benz, 2004 року випуску, державний номерний знак [NUMBER]. При цьому, досліджуючи договір купівлі-продажу земельної ділянки суд вбачає, що за договором купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого 06.06.2012 року приватним нотаріусом ХМНО [PERSON], реєстровий №318, спадкодавець [PERSON] придбав земельну ділянку площею 0,1000 га у межах згідно з планом, яка знаходиться у спільній сумісній власності з [PERSON], про що зазначено в змісті договору купівлі-продажу від 06.06.2012 року та витягу з Державного реєстру правочинів, а також відмічено на Державному акті серії ХР №072913 від 02.06.2004 року. Водночас, суд вважає за необхідне відмітити, що на підставі рішення Харківської міської ради №42/03 від 26.02.2003 року, земельну ділянку кадастровий №6310136600:05:058:0001, площею 0,1000 га з цільовим призначенням для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, було передано у спільну сумісну власність [PERSON] та [PERSON], кожен із яких 02.06.2004 року отримав Державний акт на право власності на земельну ділянку. При цьому, [PERSON] здійснив відчуження належної йому частини земельної ділянки спадкодавцю [PERSON] без визначення частки у справі спільної сумісної власності. Водночас, інший співвласник земельної ділянки гр. [PERSON] померла 08.05.2014 року та її спадкоємцем з кола спадкоємців першої черги спадкування за законом є донька - позивач [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 01.12.2015 року. Згідно ч. 1 і ч. 2 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Відповідно до ч. 4 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок кількома особами право власності на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку. Аналізуючи вищенаведені положення Земельного кодексу України суд вважає, що під час приватизації земельної ділянки у користуванні [PERSON] знаходилося 45/100 частин спірної ділянки, а у користуванні [PERSON] - 55/100 частин, які саме вони і мали право безоплатно приватизувати, а тому розмір часток у праві спільної сумісної власності на спірну земельну ділянку слід вважати визначеним законом і, в разі виділення часток або припинення права спільної сумісної власності на земельну ділянку, таким, що становлять: [PERSON] - 55/100 часток, [PERSON] - 45/100 часток спірної земельної ділянки. Таким чином, обєктом спадкування щодо земельної ділянки по вул. Омська, 25/33 в м. Харкові після смерті [PERSON], померлого 31.08.2015 року, є 45/100 її частин, які мають належати позивачу [PERSON] по праву спадкування за законом. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна та витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна станом на теперішній час відомості щодо державної реєстрації обтяжень на спірне майно та заборони відчуження на нерухоме майно відсутні. З огляду на положення про змагальність цивільного судочинства, закріплених в ст.ст. 10, 60 ЦПК України, зважаючи на відсутність належних доказів, які б спростовували доводи позивача, суд вважає, що позов [PERSON] є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Порушень прав та інтересів інших осіб при розгляду даного спору судом не встановлено. На підставі викладеного,

Outcome: approved