Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначила, що 12 квітня 2002 року між нею [PERSON] та відповідачем [PERSON] укладено шлюб. Від спільного подружнього життя у них є повнолітній син [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини між ними припинені у серпні 2018 року. Син перебуває на її утриманні, відповідач на його утримання матеріальної допомоги в добровільному порядку не надає. 03 вересня 2020 року їх з відповідачем сину [PERSON] виповнилося 18 років. Син є студентом 1 курсу денної форми навчання факультету аудіовізуального мистецтва Харківської державної академії культури, навчається за кошти державного бюджету. Термін навчання з 1 вересня 2020 року по 30 червня 2024 року. Син стипендію не отримує, її постійний дохід на сьогодні складає близько 10.000 грн. Однак зазначений розмір її доходу не може забезпечити належний рівень життя їх з відповідачем сина, оскільки їм не вистачає грошей на придбання синові продуктів харчування, взуття, одягу, елементарних побутових речей тощо, в котрих має щоденну потребу кожна людина, а також усіх необхідних атрибутів та додаткової літератури для навчання, у зв`язку з чим вона вимушена звертатися до суду із даною позовною заявою. Крім того, зауважує, що вона страждає на цукровий діабет 10-го типу, тобто є інсулінозалежною, у зв`язку з чим потребує постійного лікування у вигляді щоденного ведення інсуліну та контролю рівня глюкози в крові, що потребує значних матеріальних затрат (щомісячно від 3000 до 5000 гривень в залежності від необхідності проходження амбулаторного чи стаціонарного лікування), її діагноз підтверджується випискою сімейного лікаря від 30.11.2020 р. Відповідач має реальну можливість надавати своєму синові матеріальну допомогу, оскільки він є працездатною особою та може брати повноцінну участь в утриманні сина. Таким чином, син потребує матеріальної допомоги на час навчання від батька. Позивач [PERSON] до зали судового засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, до зали судового засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. На підставі наявних у справі доказів та зі згоди позивача, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснювався, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, приходить до висновку про повне задоволення позову за таких підстав. З 12.04.2002 року [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, який зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану Куп`янського міського управління юстиції в Харківській області, актовий запис №63 (а.с. 7). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] , народився [INFO] , його батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 763 (а.с.8). [PERSON] є студентом І курсу денної форми навчання факультету аудіовізуального мистецтва Харківської державної академії культури, навчається за кошти державного бюджету. Термін навчання з 15 вересня 2020 року по 30 червня 2024 року (а.с.10). Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно ч. 1 ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статі 182 цього Кодексу. З приводу застосування статті 199 СК України Пленум Верховного Суду України у своїй постанові №3 від 15.05.2006 у пункті 20 роз`яснив таке: «Обов`язок батьків утримувати повнолітню дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим в матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Одною з умов стягнення аліментів на повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, є недостатність забезпечення коштами як для навчання, так і для інших необхідних потреб (маються на увазі побутові потреби харчування, одяг, користування транспортом, придбання навчальної літератури, посібників). Крім того, у більшості випадків навчання здійснюється на платній основі, для чого у повнолітніх дочки, сина відсутні кошти. Наступною умовою стягнення аліментів на повнолітню дочку, сина є спроможність батьків надавати утримання з урахуванням їх матеріального, сімейного становища, стану здоров`я. При цьому враховується у платника аліментів наявність інших членів сім`ї, яких він (вона) зобов`язані утримувати за законом (непрацездатні батьки, неповнолітні діти, непрацездатні дружина, чоловік); розмір заробітної плати (доходу), а якщо на пенсії, розмір пенсії; стан здоров`я є тяжкохворим, інвалід І групи, яка потребує стороннього догляду тощо. Так, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] досяг віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років, потребує матеріальної допомоги на навчання, оскільки навчається на денній формі, не має змоги працевлаштуватися, фактично перебуває на утриманні матері. Одночасно суд враховує і майновий стан відповідача та його фінансову можливість надавати матеріальну допомогу. Суд враховує в кожному конкретному випадку, що розмір коштів, що підлягають виплаті на утримання дитини, слід виходити з того, що він має бути достатнім, з огляду на її потреби, і разом з тим, розмірним, враховуючи мету аліментного зобов`язання. Таким чином, аналіз вищенаведених правових норм та дійсних обставин справи дає підстави вважати, що при здійсненні відрахувань із заробітної плати відповідача у розмірі 1/4 частки від доходу в рахунок сплати аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання відповідатиме діючому законодавству України, зазначеним у ст. 3 ЦК України засадам розумності, справедливості і добросовісності, та з урахуванням права сторін на належне матеріальне забезпечення. В даному випадку у суду наявні всі підстави для стягнення аліментів саме в розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу), який буде достатнім для забезпечення потреб дитини. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] \~про стягнення\~аліментів на\~утримання повнолітнього\~сина,\~який продовжує\~навчання підлягають задоволенні в повному обсязі. Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, яка на підставі п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, тому відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір в розмірі 840,80 грн. підлягає стягненню з відповідача. В порядку п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду в межах стягнення з відповідача суми аліментних платежів за один місяць допустити до негайного виконання.

Outcome: approved