Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася\~до суду\~з позовом\~до відповідача\~Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«Шахтарськтранс» про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. В обґрунтування позовних вимог вказала, що вона з 11.12.2018 року по 13.07.2020 року працювала у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Шахтарськтранс». 13.07.2020 року її було звільнено за ч.1 ст.36 Кодексу законів про працю України за згодою сторін. При звільненні відповідач своєчасно не провів з нею повний розрахунок, чим порушив вимоги ст.ст.47, 116 КЗпП України щодо повного розрахунку в день звільнення. При звільненні 13.07.2020 року відповідач не виплатив їй заборгованість по заробітній платі, не зважаючи на те, що у день звільнення вона працювала. 16.10.2020 року вона звернулась до відповідача з вимогою провести з нею розрахунок та надати довідки про розмір заборгованості по заробітній платі та розміру середньоденної заробітної плати. На її звернення від 16.10.2020 року відповідач не надав їй довідки про розмір заборгованості по заробітній платі та про її середньоденну заробітну плату, тому вона самостійно розраховує розмір заборгованості по заробітній платі та її середньоденну заробітну плату за допомогою інформації з Індивідуальних відомостей про застраховану особу (форма ОК-5). Заборгованість по заробітній платі на момент звільнення становить: за листопад 2019 11000,00 грн., за грудень 2019 року 11000,00 грн., за січень 2020 року 10569,12 грн., за лютий 2020 року 11000,00 грн., за березень 2020 року 10500,00 грн., за квітень 2020 року 11000,00 грн., за травень 2020 року 11000,00 грн., за червень 2020 року 11000,00 грн., за липень 2020 року 18914,94 грн., а загалом 105984,06 грн. Для розрахунку її середньоденної заробітної плати повинно братися заробітна плата за травень та червень 2020 року та кількість робочих днів у цей період. За її підрахунком її середньоденна заробітна плата становить 564,10 грн. Статтею 117 КЗпП України передбачено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 КЗпП України, відповідач повинен виплатити йому його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Таким чином відповідач повинен сплатити їй середній заробіток за весь час затримки розрахунку, який станом на 20.11.2020 року складає 51897,20 грн. із розрахунку: 564,10 грн. х 92 робочих дні затримки розрахунку на вказану дату. Просить суд стягнути з відповідача на її користь заборгованість по заробітній платі в сумі 105984,06 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з 14.07.2020 по день ухвалення судом рішення, а також судові витрати. Ухвалою судді від 30.11.2020 у справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач до судового засідання не з`явилася, про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Представник відповідача до судового засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду відзив, в якому зазначив, що не погоджується з позовними вимогами позивача щодо заборгованості по заробітні платі, стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та судових витрат, оскільки відповідач до дати судового засідання 29.12.2020 року не має технічної можливості у зв`язку із знаходженням співробітників товариства на самоізоляції з причин встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 року № 1236. Просили прийняти до уваги та задовольнити клопотання про відкладення справи на іншу дату. Крім того зазначив, що позивачем будь-яких вимог щодо проведення розрахунку в день звільнення заявлено не було, як передбачено ст.116 КЗпП України. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. До таких висновків дійшов Верховний Суд у справі №682/3060/16-ц. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. А тому ТОВ «Шахтарськтранс» не порушено норм чинного законодавства, а як наслідок, відсутня підстава для відповідальності роботодавця згідно ст.117 КЗпП України, де зазначено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, якщо виносить рішення по суті спору. Стосовно вимог щодо стягнення з ТОВ «Шахтарськтранс» на користь позивача судового збору, то відповідно до п.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати. Таким чином, вважають, що позивач звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви. Тому просить відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Судом двічі - 29.12.2020 та 19.01.2021 відкладався розгляд справи за клопотанням представника відповідача через запроваджений в державі карантин. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що позивач з 11.12.2018 року по 13.07.2020 року знаходилася у трудових відносинах з відповідачем, працювала на посаді інженера з експлуатації автотранспорту першої категорії, була звільнена згідно п.1 ст.36 КЗпП України за угодою сторін (а.с. 8-9, 30). 16 жовтня 2020 року позивачем на адресу ТОВ «Шахтарськтранс» було направлено вимогу про проведення повного розрахунку та виплату середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та надання довідок про заборгованість по заробітній платі, розмір середньоденної заробітної плати, довідки на підтвердження, що у день звільнення вона працювала та завіреної копії графіку її виходів за липень 2020 року. Зазначена вимога була отримана відповідачем 19.10.2020 року (а.с.11, 12, 13). Згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу [PERSON] з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (Форма ОК-5), відповідачем ТОВ «Шахтарськтранс» (код ЄДРПОУ 33467331) нараховано позивачу: за листопад 2019 року 11000,00 грн., за грудень 2019 року 11000,00 грн., за січень 2020 року 10569,12 грн., за лютий 2020 року 11000,00 грн., за березень 2020 року 10500,00 грн., за квітень 2020 року 11000,00 грн., за травень 2020 року 11000,00 грн., за червень 2020 року 11000,00 грн., за липень 2020 року 18914,94 грн., а загалом 105984,06 грн. Суми в індивідуальних відомостей\~про застраховану\~особу зазначені\~без врахування\~обов`язкових утримувань\~до сплати,\~тобто без\~утримання підприємством\~з цих\~сум обов`язкових\~податків та\~зборів (а.с.14-19). Відповідно ч.1 ст. 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Відповідно до ч.1 ст.115 КЗпП України, ч.1 ст.24 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до ч.1 ст.47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Відповідно до ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Відповідно до ст.117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Позивачем заявлені позовні вимоги про стягнення заборгованості по заробітній платі в сумі 105984,06 грн., на підтвердження якої надано інформацію з Індивідуальних відомостей про застраховану особу (Форма ОК-5), оскільки відповідачем на вимогу позивача не надано їй відповідні відомості. Враховуючи, що відповідачем не надано суду доказів на спростування заявлених позовних вимог про стягнення заборгованості по заробітній платі, суд приймає відомості Форми ОК-5 на підтвердження наявної заборгованості перед позивачем по заробітній платі, згідно яких позивачу було нараховано заробітну плату: за листопад 2019 11000,00 грн., за грудень 2019 року 11000,00 грн., за січень 2020 року 10569,12 грн., за лютий 2020 року 11000,00 грн., за березень 2020 року 10500,00 грн., за квітень 2020 року 11000,00 грн., за травень 2020 року 11000,00 грн., за червень 2020 року 11000,00 грн., за липень 2020 року 18914,94 грн., що разом складає 105984,06 грн. (без утримання податків та інших обов`язкових платежів). Таким чином, оскільки відповідачем повний розрахунок з позивачем станом на дату ухвалення судового рішення не було проведено, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по заробітній платі без утримання податків та інших обов`язкових платежів в сумі 105984,06 грн. Також, враховуючи, що відповідачем повний розрахунок з позивачем при звільненні не було проведено, тому за період з 14.07.2020 (наступний день після звільнення) по день винесення по справі судового рішення, тобто по 12.02.2021, позивач має право на отримання середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Відповідно до абзацу 3 пункту 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100, у всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати (тобто окрім зазначених в абзаці 1 пункту 2 вказаного Порядку) середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Відповідно до абзацу 1 пункту 8 вказаного Порядку, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Середньоденна заробітна плата позивача становить 564,10 грн. із розрахунку: 11000 грн. + 11000грн. (заробітна плата за травень 2020 року та за червень 2020 року відповідно) : 39 робочих днів (19 днів в травні 2020 року та 20 днів в червні 2020 року) = 564,10 грн. За період з 14.07.2020 по 12.02.2021 середній заробіток позивача за час затримки розрахунку при звільненні складає 84050,90 грн. (без утримання\~податків та\~інших обов`язкових\~платежів) із розрахунку: 564,10 грн. х 149 робочих днів за період з 14.07.2020 по 12.02.2021 = 84050,90 грн. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по заробітній платі без утримання\~податків та\~інших обов`язкових\~платежів в сумі 105984,06 грн. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні без утримання\~податків та\~інших обов`язкових\~платежів за\~період з\~14.07.2020\~по 12.02.2021\~в сумі\~84050,90\~грн., а всього 190034,96 грн. Суд не приймає доводи відповідача щодо відсутності підстав для задоволенню позову, оскільки вони не ґрунтуються на законі. Відповідно до п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі. Згідно пункту 3.9 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Держкомстату України від 13.01.2004 року № 5, суми, нараховані працівникам за час затримки розрахунку при звільненні, не належать до заробітної плати. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.141 ЦПК України, оскільки позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 840,80 грн. за позовні вимоги про стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні станом на дату подання позову, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені нею судові витрати зі сплати судового збору в сумі 840,80 грн. Крім того, оскільки судом стягнуто з відповідача на користь позивача 190034,96 грн., з яких 105984,06 грн. - заборгованість по заробітній платі (позивач звільнений від сплати судового збору при подачі позову до суду) та 84050,90 грн. - середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, що складає ціну позову станом на день ухвалення судом рішення, та позивачем при поданні позовної заяви судовий збір сплачено частково у розмірі 840,80 грн., тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1059,55 грн. (1900,35 грн. 840,80 грн. = 1059,55 грн.). \~ На підставі ст.ст.47, 115, 116, 117 КЗпП України, ст.ст. 21, 24 Закону України «Про оплату праці», Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100,

Outcome: approved