Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що за час перебування у шлюбі з відповідачем [PERSON] , у них народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 10.12.2018 року вирішено стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки в розмірі 1100 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 04.10.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Стверджує, що на даний час діти потребують значно більшого матеріального утримання, оскільки збільшуються їх потреби у навчанні, розвитку тощо, що ставить позивача у скрутне матеріальне становище, а тому просить змінити спосіб стягнення аліментів з [PERSON] та стягувати з останнього на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки - [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення кожною дитиною повноліття. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Згідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою суду від 07.03.2019 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду у порядку спрощеного провадження без виклику сторін. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Дослідивши письмові докази у справі, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 10.12.2018 року вирішено стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1100 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 04.10.2018 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.5-6) За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. В силу ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 192 СК України та згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної в постанові від 05.02.2014 року у справі № 6-143цс13, з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження, а тому у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Таким чином, суд приходить до висновку, що право вимагати зміни розміру аліментів та способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст.182-184 СК України, не може обмежуватися разовим їх здійсненням. Згідно ч. 4 ст. 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Враховуючи викладене, беручи до уваги потреби дітей, матеріальний стан сторін, суд вважає за правильне позов задовольнити частково, змінити спосіб стягуваних аліментів на неповнолітню дитину, та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дочки - [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Разом з тим, не підлягає до задоволення позовна вимога про стягнення аліментів у зміненому розмірі з моменту звернення до суду з позовом, на підставі роз`яснень п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» про те, що визначені в порядку ст. 192 СК України аліменти у новому розмірі сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід компенсувати за рахунок держави.

Outcome: partial