Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 27 квітня 2002 року. Від спільного життя мають двох дітей: неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] та малолітню дочку [PERSON], [INFO], які проживають разом із позивачем. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та на обов'язки з ведення спільного господарства. За час їх окремого проживання протягом більш ніж 8 місяців стосунки між ними не покращилися, а навпаки було остаточно втрачено почуття любові та поваги один до одного. За вказаних обставин вважає, що шлюб між ними не може бути збережений, оскільки вказані факти свідчать про те, що сім'я розпалася остаточно, а отже, збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] і після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Пояснення суду дала аналогічні тим, що викладені у позовній заяві та додатково зазначила, що час, наданий судом для примирення, нічого не змінив, примирення між ними не досягнуто. Вважає, що сім'я розпалася остаточно та не може бути збережена, а тому наполягає на розірванні шлюбу іпросить суд також врахувати, що на даний час вона фактично створила нову сім»ю з іншим чоловіком. Відповідач [PERSON] після надання судом подружжю часу для примирення, в судове засідання не з»явився і від нього не надійшло повідомлення про причини неявки. Про день та час розгляду справи відповідач був повідомлений своєчасно та належним чином в установленому законом порядку, про що свідчить його розписка про отримання судової повістки, яка міститься в матеріалах справи(а.с.42). Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України суд дійшов висновку про можливість ухвалення заочного рішення, на підставі наявних у справі доказів, проти чого позивач [PERSON] не заперечувала. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані докази, у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Положеннями ст. 55 СК України передбачено, що дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Частиною 3 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно свідоцтву про одруження серії [NUMBER] сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27 квітня 2002 року, актовий запис №282(а.с.8). Судом встановлено, що від спільного життя сторони мають двох дітей: неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] та малолітню дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] від 24.09.2002р. та серії [NUMBER]відповідно(а.с.8,9). Як зазначив позивач діти проживають разом із нею та знаходяться на її утриманні. Частиною 3 ст. 105 СК України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно до вимог ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом достовірно встановлені фактичні взаємовідносини подружжя і причини розірвання шлюбу - це фактичне припинення шлюбних відносин сторонами та їх окремо проживання протягом тривалого періоду часу.Позивач стверджує, що під час припинення шлюбних стосунків з відповідачем, вона зустріла іншого чоловіка, з яким фактично створила нову сім»ю, а тому збереження шлюбу суперечить її інтересам та відновлювати стосунки з відповідачем вона наміру не має. Разом з тим, судом вживалися заходи щодо примирення подружжя, яким надавався строк для примирення на прохання відповідача. Але, як стверджує позивач, примирення між ними не досягнуто, шлюб з відповідачем вона вважає помилкою. Таким чином, суд приходить до переконання, що сім'я розпалася остаточно і подальше спільне життя подружжя є неможливим, оскільки сторонипроживають окремо один від одного, шлюбних стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть, позивач втратиладо відповідача почуття любові та поваги та фактично створила нову сім»ю з іншим чоловіком, що перешкоджає збереженню шлюбу і суперечить інтересам позивача.Заходи, вжитті судом щодо примирення подружжя, позитивного результату не дали та примирення між сторонами не досягнуто. На підставі вище викладеного, суд приходить до висновку, що зазначені обставини перешкоджають збереженню шлюбу і суперечать інтересам позивача, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved