overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог покликалася на те, що 04 листопада 1990 уклала з відповідачем шлюб, в якому народилось двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які на даний час є повнолітніми. Проте, спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя та обов`язки, внаслідок чого у сім`ї постійно відбуваються чвари та непорозуміння. Впродовж останніх п`яти років у відповідач спостерігається залежність від ігор в мережі Інтернет, внаслідок чого його поведінка зазнала змін, останній став агресивно себе поводити, перестав піклуватись про добробут родини, зароблені кошти витрачає на власні потреби. Зазначила, що така поведінка чоловіка є для неї неприйнятною, а постійне з`ясування з ним стосунків суттєво погіршує стан її здоров`я. Сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, з 2017 перестали вести спільне господарство та піклуватись один про одного. Переконана, що сім`я розпалась остаточно, примирення між ними неможливе, шлюб існує формально, а збереження такого суперечитиме її інтересам. Позивач у\~судове засідання\~не з`явилася,\~до суду\~надійшла заява\~про розгляд\~справи за\~її відсутності, позов підтримала, просила суд такий задовольнити. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання , причин неявки не повідомив та не подав\~відзив на позовну заяву, а тому, відповідно до ст. 280 ЦПК України, судом здійснено заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити з таких підстав. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 04 листопада 1990 року, зареєструвано такий відділом запису актів громадського стану виконавчого комітету Львівської міської ради народних депутатів, актовий запис №4032. В шлюбі народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які на даний час є повнолітніми. Сторони тривалий час не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства. Враховуючи те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд прийшов до висновку, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе і такі обставини суперечать інтересам позивача, а відтак шлюб необхідно розірвати. Окрім цього, вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача підлягають стягненню понесені нею судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 840, 80 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що 17.07.2011 року вона уклала шлюб з відповідачем, який був зареєстрований виконавчим комітетом Васловівської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області, актовий запис №04. Від спільного проживання у них народився син [PERSON], [INFO] На даний час їх шлюб носить формальний характер. Причиною розпаду сімї є несумісність характерів, відсутність взаєморозуміння, часті сварки та конфлікти між подружжям, які призвели до втрати любові та поваги один до одного. В липні 2018 року відповідач покинув сімю та переїхав проживати до помешкання своїх батьків в с. Малий Кучурів Заставнівського району Чернівецької області. З вказаного часу вони проживають окремо та спільного господарства не ведуть. Враховуючи наведене, позивач вважає, що їх шлюб розпався, носить формальний характер, тому просить його розірвати в судовому порядку. Крім цього зазначила, що після розірвання шлюбу бажає залишити своє прізвище без змін. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі, обґрунтувавши їх вищенаведеним, просила їх задовольнити, дала згоду на проведення заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлявся належним чином - судовою повісткою, причини неявки суду не вказав, заяви про відкладення розгляду справи та відзиву на позовну заяву до суду від нього не надходило, а тому справу, зі згоди представника позивача розглянуто в порядку заочного розгляду на підставі наявних у ній доказів, що відповідає положенням ст.ст.\~280,\~281 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 2\~ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 14.07.2011 року, що стверджується повторним свідоцтвом про шлюб серії І-МИ № 143647 від 10.07.2018 року, в якому у них народився син - [PERSON], [INFO] Причиною розпаду сімї є несумісність характерів, різниця у поглядах на життя, втрата любові один до одного та часті сварки між ними. В липні 2018 року сторони припинили спільне проживання та ведення спільного господарства. Враховуючи наведене, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, збереження сімї суперечить їх інтересам, шлюб розпався, носить формальний характер, а тому його слід розірвати. Згідно\~ст. 113 Сімейного кодексу України\~особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного, ст.ст.\~110,\~112, Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вона 08.08.1999 року уклала шлюб з відповідачем, який був зареєстрований виконавчим комітетом Задубрівської сільської ради, Заставнівського району Чернівецької області, за актовим записом №03. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO]. Позивач посилається на те, що їх сімя розпалася. Причиною розпаду сімї є несумісність характерів, різниця у поглядах на життя, втрата любові один до одного та часті сварки між ними. Відповідач зловживає спиртними напоями та перебуваючи в стані алкогольного спяніння застосовує до неї та дітей психологічне насилля. Внаслідок таких сварок в травні місяці вона покинула будинок відповідача і з тих пір проживає у своїх батьків. Не підтримують фактичних шлюбних відносин, спільного господарства не ведуть. З цих підстав вважає, що їх шлюб розпався, носить формальний характер та просила його розірвати. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, подала суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутності, вказала,що позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 08.08.1999 року, що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-МИ №131648 від 02.08.2017 року. Від спільного проживання у сторін народилося двоє дітей: донька [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO]. Неповнолітні діти проживає з позивачкою. Причиною розпаду сімї є несумісність характерів, різниця у поглядах на життя, втрата любові один до одного та часті сварки між сторонами. З травня місяця 2017 року не підтримують фактичних шлюбних відносин, спільного господарства не ведуть. Враховуючи відсутність у сторін бажання зберегти сімю, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, збереження сімї суперечить їх інтересам, шлюб розпався, носить формальний характер, а тому його слід розірвати. Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного, ст.ст. 110, 112, Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вона 21.03.2014 року уклала шлюб з відповідачем, який був зареєстрований виконавчим комітетом Ржавинецької сільської ради, Заставнівського району Чернівецької області, за актовим записом №03. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] Анатолійовича, [INFO]. Позивач посилається на те, що їх сімя розпалася. Причиною розпаду сімї є несумісність характерів, різниця у поглядах на життя, втрата любові один до одного та часті сварки між ними. Відповідач зловживає спиртними напоями та перебуваючи в стані алкогольного спяніння застосовує до неї фізичне насилля, свідком яких є їхня малолітня дитина. Сторони не підтримують фактичних шлюбних відносин, спільного господарства не ведуть. З цих підстав вважає, що їх шлюб розпався, носить формальний характер та просила його розірвати. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, подала суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутності, вказала,що позовні вимоги підтримує, також вказала, що після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище - [PERSON]. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 21.03.2014 року, що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-МИ №095681 від 21.03.2014 року. Від спільного проживання у сторін народився син [PERSON], [INFO]. Неповнолітня дитина проживає з позивачкою. Причиною розпаду сімї є несумісність характерів, різниця у поглядах на життя, втрата любові один до одного та часті сварки між сторонами. Застосування відповідачем фізичного насилля до позивачки. Сторони не підтримують фактичних шлюбних відносин, спільного господарства не ведуть. Враховуючи відсутність у сторін бажання зберегти сімю, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, збереження сімї суперечить їх інтересам, шлюб розпався, носить формальний характер, а тому його слід розірвати. Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного, ст.ст. 110, 112, Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вона 26.09.1999 року уклала шлюб з відповідачем, який був зареєстрований виконавчим комітетом Юрковецької сільської ради Заставнівського району Чернівецької області, за актовим записом №10. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], доньку [PERSON], [INFO]. Позивач посилається на те, що їх сімя розпалася. Причиною розпаду сімї є несумісність характерів, різниця у поглядах на життя, втрата любові один до одного та часті сварки між ними, вони не підтримують фактичних шлюбних відносин, спільного господарства не ведуть. З цих підстав вважає, що їх шлюб розпався, носить формальний характер та просила його розірвати. Після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище - [PERSON]. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, подала суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутності, вказала, що позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 26.09.1999 року, що стверджується свідоцтвом про одруження серії І-МИ №014670 від 26.09.1999 року (а.с.6). Від спільного проживання у сторін народились син [PERSON], [INFO], донька [PERSON], [INFO]. (а.с.7,8). Неповнолітні діти проживають з позивачкою. Причиною розпаду сімї є несумісність характерів, різниця у поглядах на життя, втрата любові один до одного та часті сварки між сторонами. Сторони не підтримують фактичних шлюбних відносин, спільного господарства не ведуть. Враховуючи відсутність у сторін бажання зберегти сімю, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, збереження сімї суперечить їх інтересам, шлюб розпався, носить формальний характер, а тому його слід розірвати. Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного, ст.ст. 110, 112, Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вона 28.10.2007 року уклала шлюб з відповідачем, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, за актовим записом №2353. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Позивач посилається на те, що їх сімя розпалася. Причиною розпаду сімї є несумісність характерів, різниця у поглядах на життя, втрата любові один до одного та часті сварки між ними. Більше року вони не підтримують фактичних шлюбних відносин, спільного господарства не ведуть. З цих підстав вважає, що їх шлюб розпався, носить формальний характер та просила його розірвати. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, подала суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутності, вказала,що позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 28.10.2007 року, що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-МИ №030870 від 28.10.2007 року. Від спільного проживання у сторін народилась донька [PERSON], [INFO]. Неповнолітня дитина проживає з позивачкою. Причиною розпаду сімї є несумісність характерів, різниця у поглядах на життя, втрата любові один до одного та часті сварки між сторонами. Більше року вони не підтримують фактичних шлюбних відносин, спільного господарства не ведуть. Враховуючи відсутність у сторін бажання зберегти сімю, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, збереження сімї суперечить їх інтересам, шлюб розпався, носить формальний характер, а тому його слід розірвати. Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного, ст.ст. 110, 112, Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що сторони перебувають у шлюбі з 1993 року, однак наразі сторони фактично розірвали сімейні відносини. Вказала, що сторони мають різні погляди на життя що суперечить їх подальшому проживанню. За таких обставин, просить розірвати шлюб з відповідачем. Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 17.05.2021 року відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. До позовної заяви позивач подала до суду заяву від 04.05.2021 року, зі змісту якої вбачається, що вона позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити та розгляд справи проводити без її участі. Відповідач 10.08.2021 року подав до суду заяву, зі змісту якої вбачається, що він позовні вимоги визнає та просить розглянути справу без його участі. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. За таких обставин, суд вирішує справу на підставі наявних матеріалів та доказів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 13.03.1993 року позивач зареєструвала шлюб з відповідачем у Відділі ЗАГС Кіровоградського міськвиконкому, актовий запис № 234, про що 13.03.1993 року видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги те, що сторони фактично припинили шлюбні відносини, спільне життя не склалося, суд приходить до висновку, що шлюб підлягає розірванню, так як подальше проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст.ст. 104, 114 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. За вказаних вище обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, волевиявлення позивача припинити шлюбні відносини, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та достатніми, а тому підлягають задоволенню. Також, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у справі в розмірі 908 грн. На підставі ст.ст. 104, 110, 112, 114 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що сторони перебувають у шлюбі з 20.06.2003 року. Однак з вересня 2020 року сторони припинили подружні відносини, спільне господарство не ведуть. Примирення та збереження шлюбу неможливе. За таких обставин, просить розірвати шлюб з відповідачем. Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 16.03.2021 року відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. 25.05.2021 року позивач подала до суду заяву, зі змісту якої вбачається, що вона позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити та розгляд справи проводити без її участі. Відповідач 25.05.2021 року подав до суду заяву, зі змісту якої вбачається, що він позовні вимоги визнає та просить розглянути справу без його участі. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. За таких обставин, суд вирішує справу на підставі наявних матеріалів та доказів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 20.06.2003 року позивач зареєструвала шлюб з відповідачем у Центральному відділі реєстрації актів громадянського стану Кіровоградського обласного управління юстиції, актовий запис № 231, про що 20.06.2003 року видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги те, що сторони фактично припинили шлюбні відносини, спільне життя не склалося, суд приходить до висновку, що шлюб підлягає розірванню, так як подальше проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст.ст. 104, 114 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. За вказаних вище обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, волевиявлення позивача припинити шлюбні відносини, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та достатніми, а тому підлягають задоволенню. Також, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у справі в розмірі 908 грн. На підставі ст.ст. 104, 110, 112, 114 СК України,

Outcome: approved