Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] в якому просить визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартири [ADDRESS]. В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач посилається на те, що квартира [ADDRESS] була отримана її батьками. Рішенням Комінтернівської райради № 227-5, особовий рахунок на спірну квартиру було оформлено на матір позивача - [PERSON] Позивач була зареєстрована у вказаній квартирі в 1997 році. В 1999 році позивач зареєструвала в спірній квартирі свою доньку - відповідача по справі, однак після реєстрації відповідач зникла. Окрім того, пізніше в спірній квартирі був зареєстрований син відповідача - [PERSON], [INFO]. Після реєстрації в спірній квартирі відповідача та її сина, останні фактично не проживали у вказаній квартирі. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги в повному обсязі посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про день та час слухання справи повідомлялася належним чином, про причину неявки суду не повідомила. Зі згоди позивача, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, за відсутності відповідача. Суд, вислухавши пояснення позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Спірним житловим приміщенням є квартира [ADDRESS], наймачем якої був [PERSON], з наступним складом сім'ї: [PERSON] - дружина, [PERSON] - донька, відповідно до контрольного талону до ордера [NUMBER] від 17.09.1965 року (а.с. 46). Рішенням Комінтернівської райради народних депутатів № 227-5 від 22.05.1984 року було переоформлено особистий рахунок квартири [ADDRESS] з [PERSON] на [PERSON] (а.с.4). Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00015178110 від 19.03.2015 року вбачається, що дошлюбне прізвище [PERSON] - «[PERSON]» (а.с. 45). Згідно довідки КП «Жилкомсервіс» № 2439 від 11.07.2014 року [PERSON], [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с. 5) Відповідач по справі [PERSON] більше ніж 6 місяців у спірному житловому приміщенні не проживає. Ці обставини встановлені судом на підставі пояснень в судовому засіданні свідків. Допитана в судовому засіданні у якості свідка [PERSON] пояснила суду, що вона є подругою позивача та мешкає в сусідньому з позивачем будинку. Вона знає, що відповідач є донькою позивача. Останній раз вона бачила [PERSON] близько 15 років тому, коли вона приїжджала до матері з онуком. Особистих речей відповідача в спірній квартирі вона не бачила, про чинення перешкод відповідачу у користуванні квартирою з боку позивача їй невідомо. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він знайомий з позивачем та мешкає в сусідньому будинку. Також зазначив, що відповідач є донькою позивача, яку він знає з дитинства. Останній раз бачив її більше 13 років тому. Свідок зазначив, що відповідач більше ніж 10 років не з'являлася додому, не телефонувала. В спірній квартирі він був багато разів, однак відповідача та її особистих речей у квартирі не бачив. Суд не має підстав для сумніву стосовно об'єктивності пояснень цих свідків, у зв'язку з тим, що вказані особи ніяким чином не зацікавлені в наслідках розгляду цієї справи і їх пояснення об'єктивно співвідносяться з іншими доказами по справі. Згідно відповіді № 62/561 Комінтернівського РВ ГУМВС України в Харківській області від 05 лютого 2015 року [PERSON], за період з грудня 2013 року по теперішній час з заявами та повідомленнями, щодо чинення перешкод в користуванні спірним житловим приміщенням не зверталася (а.с. 47). Законом України «Про свободу пересування і вільне обрання місця проживання в Україні» встановлено, що реєстрація провадиться за місцем постійного чи тимчасового перебування громадян. У разі зміни місця перебування Законом передбачено зняття з реєстрації за місцем проживання. Згідно ст. 16 ЦК України - кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права. Відповідно до вимог ст.ст. 71, 72 ЖК України, особу може бути визнано такою, що втратила право користування житловим приміщенням, якщо вона не проживає в ньому понад шість місяців без поважних причин. На підставі наданих позивачами доказів, суд вважає, що відповідач [PERSON] відсутня в спірному житловому приміщенні більше шести місяців без поважних причин, і має бути визнана такою, що втратила право користування спірним житловим приміщенням. Судом не встановлено обставин, які б свідчили про поважність причин відсутності відповідача, в спірному житловому приміщенні, і не вбачається підстав для продовження цього строку, бо з заявами про поновлення цього строку, або зі зустрічним позовом про поновлення їх права користування спірним житловим приміщенням, відповідач до суду не зверталася. Реєстрація місця проживання відповідача, у квартирі, наймачем якої є позивач безперечно, обмежує її права, як наймача по користуванню нерухомим майном, оскільки позивач вимушена самостійно нести витрати по утриманню житла і сплаті комунальних послуг. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. У зв'язку з тим, що відповідач, не користуються без поважних причин житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS] більше як 6 місяців, вона є такою, що втратили право користування цим житлом приміщенням. З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. Питання про стягнення судових витрат, суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved