Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що з 07 серпня 2010 року по 06 вересня 2013 року перебувала з відповідачем [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з нею та перебуває на її утриманні. Також мотивує позов тим, що відповідно до рішення Глухівського міськрайонного суду від 10.04.2014 р. з відповідача [PERSON] стягнуто на її користь аліменти на утримання їх доньки [PERSON] у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Крім того, посилається на те, що розмір отримуваних аліментів становить 355 грн., і така сума є недостатньою для матеріального утримання дитини, яка постійно хворіє, тому вона вимушена після досягнення донькою трирічного віку доглядати її вдома до досягнення віку шести років, а відповідач добровільно належної матеріальної допомоги дитині не надає, тому позивачка просить суд змінити спосіб стягнення аліментів з 1/4 частини на стягнення їх у твердій грошовій сумі 1100 грн., починаючи стягнення з дня подання позовної заяви до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги у повному обсязі, пославшись на обставини, викладені у позовній заяв, та пояснила суду, що відповідач працює неофіційно, маючи заробіток близько 5000 грн. щомісячно, тому просить стягувати з нього аліменти на утримання доньки 1100 грн. щомісячно, а також стягнути з [PERSON] 300 грн. витрат за надання правової допомоги. Представник відповідач [PERSON] в суді заявив, що його довіритель позов не визнає та пояснив, що на даний час той ніде не працює і згідно рішення суду сплачує аліменти, розмір яких визначено виконавчою службою після звільнення його в 2015 році з попередньої роботи, заборгованості по сплаті аліментів немає. Також суду пояснив, що на даний час в нього інша сімя, його дружина вагітна, інших доходів в них немає, тому просив відмовити у задоволенні цього позову. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачки, представника відповідача, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Так, судом встановлено, що за рішенням Глухівського міськрайонного суду від 10 квітня 2014 року з [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO], до досягнення нею повноліття, починаючи стягнення з 24.03.2014 р. В суді також установлено, що відповідач [PERSON], який наразі перебуває у шлюбі з [PERSON], яка є вагітною, на час присудження аліментів працював, маючи постійний дохід, а з вересня 2015 року він офіційно не працює, й дані обставини сторонами не заперечуються. Відповідно до частин 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України та набула чинності для України 27.09.1991 р., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України), а відповідно до ст. 182 цього Кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч.1 ст. 184 СК України). При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у звязку з покращенням матеріального становища платника аліментів чи інших обставин мати дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів, а значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно ж до ст.ст. 183, 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не повязує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Зокрема, до підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі (що фактично є зміною розміру) ст. 184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, так як можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених у ст.ст. 182 - 184 СК України, не може обмежуватися його разовим здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Тому, на думку суду, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не лише ст. 192 СК України, а й низка інших норм щодо обовязку батьків утримувати своїх дітей, зокрема, ст. 182 - 184 цього Кодексу (обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів; визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини; визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі). В суді ж установлено, що відповідач [PERSON] не має постійного заробітку і з 05.12.2014 р. перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], яка на даний час вагітна, термін вагітності 36 днів. А ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні аліментів серед іншого судом враховується наявність у платника аліментів інших дітей, тощо, при цьому мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ст. 7 Закону України про Державний бюджет на 2016 рік» з травня 2016 року встановлено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком до 6 років у розмірі 1228 грн. Тобто, розмір аліментів на дитину віком до 6 років не може бути меншим ніж 368,4 грн. (1228 х 30 : 100 = 368,4). За таких обставин, оцінивши докази у справі в їх сукупності та виходячи з принципу розумності та справедливості й інтересів дитини, суд вважає необхідним змінити спосіб стягнення аліментів, визначених рішенням Глухівського міськрайонного суду від 10.04.2014 р., та стягувати їх з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] у твердій грошовій сумі 550 грн. щомісячно до її повноліття. Також зважаючи на те, що позовні вимоги задоволено частково, а саме, на 50 % (550 х 100 : 1100 = 50), то згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивачки понесені витрати на правову допомогу пропорційно до задоволених вимог в сумі 150 грн. (300 х 50 : 100 = 150). Крім того, згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави 551,2 грн. витрат по оплаті судового збору, так як за законом позивача звільнено від їх сплати. На підставі ст.ст. 7, 181 - 183, 191 - 192 СК України та

Outcome: partial