Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить стягувати з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи з дня предявлення позову до суду і до досягнення нею повноліття. В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що 14.07.2012 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, від якого у них є дитина - [PERSON], [INFO] Зазначає, що з жовтня 2015 року вона разом із дитиною проживають окремо від відповідача. Останній у вихованні дитини участі не приймає, матеріальної допомоги на утримання дочки не надає, дитина перебуває на повному її утриманні та вихованні. Вказує, що її витрати на дитину на місяць складають не менше 3000 гривень та включають витрати на харчування, одяг та взуття, лікування, навчання, відпочинок та оздоровлення, а також дозвілля. Вона не в змозі самотужки в повній мірі забезпечити дитину всім необхідним та вважає, що відповідач повинен брати участь у забезпеченні дитини всім необхідним. У зв'язку із наведеним, враховуючи те, що [PERSON] добровільно не приймає участі у вихованні та матеріальному забезпеченні дитини, має нерегулярний, мінливий дохід, так як займається тимчасовими заробітками, вимушена звернутися до суду із вказаним позовом. Позивач в судове засідання не з'явилася, подала суду письмову заяву, в якій просить розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, а тому, згідно ст.224 ЦПК України, суд вважає можливим розглядати справу у його відсутності на підставі наявних у справі доказів. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України у зв'язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, зясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до переконання, що позовні вимоги слід задоволити з наступних підстав. Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і обовязків і не звільняє від обовязків щодо дитини. \~ Згідно ст.180 СК України кожен з батьків повинен приймати участь в утриманні дитини до досягнення нею повноліття. Положеннями п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Судом встановлено, що 14 липня 2012 року позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб у міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, про що у Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 1157. Від шлюбу у них народилася дочка, [PERSON], [INFO] Як вбачається з пояснень позивача, неповнолітня дочка повністю перебуває на її утриманні, відповідач жодних коштів на утримання дитини не надає, та в добровільному порядку сторони не можуть дійти згоди щодо утримання дитини. Згідно із ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. \~ За умовами ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, самого платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч.1 ст.184 СК України). Відтак, враховуючи матеріальне становище позивача та дитини, її стан здоров'я, матеріальне становище відповідача, який офіційно не працює, має нерегулярний, мінливий дохід, займається тимчасовими підробітками, його стан здоров'я, встановлений законом рівень прожиткового мінімуму та рівність прав та обов'язків сторін щодо дитини, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти на користь позивача на утримання дитини до її повноліття у твердій грошовій сумі - 1500 грн. Вказаний розмір аліментів є достатнім для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тобто з 25 листопада 2016 року, та в порядку ч.1 ст.367 ЦПК України допускається негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Згідно п.3 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» позивачі у справах про стягнення аліментів звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях. Статтею 88 ЦПК України передбачено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, із відповідача слід стягнути 551,20грн. судового збору в дохід держави. На підставі ст.ст. 141, 180, 181, 182, 184, 191 СК України та

Outcome: approved