Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, який в подальшому змінила, посилаючись на те, що 27.11.1995 року сторонами було укладено шлюб, який зареєстрований виконавчим комітетом Їжівської сільської ради Сторожинецького району, Чернівецької області, актовий запис №37. Від шлюбу у сторін є неповнолітні діти: дочка [PERSON] Марія-Лорідана Георгіївна [INFO] та син [PERSON] [INFO], які проживають та знаходяться на утриманні позивача. Спільне життя з чоловіком не склалося. Сварки та непорозуміння призвели до втрати позивачем поваги та любові до чоловіка. Позивач просить розірвати шлюб та стягувати на утримання дітей аліменти в розмірі по 1500 (одній тисячі п'ятсот) гривень на кожну дитину щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Необхідність такого розміру аліментів обґрунтовано тим, що вона являється інвалідом третьої групи та не може працювати та утримувати дітей самостійно. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила суд стягувати з відповідача на її користь на утримання дітей аліменти в сумі по 1500 грн., на кожну дитину, щомісячно до досягнення дітьми повноліття, шлюб розірвати та дітей залишити проживати біля неї. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, не заперечував проти розірвання шлюбу, в частині стягнення аліментів визнав частково, посилаючись на те, що він ніде не працює та не має можливості платити вказану суму. Розглянувши даний спір, встановивши фактичні обставини справи та відповідні правовідносини, суд знаходить що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з огляду на наступне. В судовому засіданні було встановлено, що сторони уклали шлюб 27.11.1995 року, який зареєстрований виконавчим комітетом Їжівської сільської ради Сторожинецького району, Чернівецької області, актовий запис №37, що підтверджено свідоцтвом про шлюб (а.с.5). Від шлюбу у сторін є неповнолітні діти, а саме: дочка [PERSON] Марія-Лорідана Георгіївна [INFO] та син [PERSON] [INFO] Згідно положень абзацу першого ч.2 ст.3 СК України сімю складають особи які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки, а відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них або інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Вирішуючи даний спір про розірвання шлюбу суд враховує, що відповідно до положень ст.24 СК України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом також встановлено, що відповідач є батьком [PERSON] Марії-Лорідани Георгіївни [INFO] та [PERSON] [INFO]. Згідно ст.51 Конституції України та у відповідності до положень ст.ст.180, 181 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Таким чином відповідач, зобов'язаний утримувати дітей до досягнення ними повноліття, нарівні із матірю, що він не здійснює і що свідчить про необхідність задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача, який не приймає участі в утриманні дітей, аліментів на утримання своїх дітей. При цьому, суд виходить з того, що згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що відповідач ніде не працює і не має доходу, а тому розмір аліментів має бути визначено у твердій грошовій сумі. Згідно частини 1 статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Законом України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2016 рік» встановлено прожитковий мінімум з 1 травня, для дітей віком від 6 до 18 років, в сумі 1531 грн. Відповідно до вимог ст.ст. 213, 215 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим, а за змістом має містити встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини. При встановленні фактів суд оцінює належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Виходячи з цього та зважаючи на те, що обовязок утримувати дітей є рівною мірою обовязком як матері, так і батька і з урахуванням матеріального становища батьків суд знаходить, що таке, належне утримання можливе в розмірі який буде повністю забезпечувати встановлений Законом прожитковий мінімум дітей сторін. Тобто суд визначає до стягнення із відповідача, аліменти в розмірі по 767 (сімсот шістдесят сім) гривень щомісяця на утримання кожної дитини. На думку суду, саме така сума, буде забезпечувати, нарівні із часткою матері, належне утримання дітей сторін і повністю забезпечувати їх потреби, як сьогодні так і в найближчі роки, з урахуванням інтересів також і сторін. Аліменти на утримання дітей суд стягує з часу звернення позивача до суду, тобто з 20 травня 2016 року, що відповідає положенням ст.191 СК України та згідно вимог п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, допускає негайне виконання судового рішення в цій частині в межах суми платежу за один місяць. Згідно ст.160 СК України, місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини, а якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла 14-ти років визначається самою дитиною. Вирішуючи питання з приводу місця проживання дітей сторін, суд виходить з того, що відповідно до ч.1 ст.161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Судом встановлено, що старшій дочці сторін Марії-Лорідані 07.09.1999 року виповнилося сімнадцять років, а синові [PERSON] [INFO] виповнилося дванадцять років, однак спору про місце проживання дітей немає, тому в цій частині позов задоволенню не підлягає. Судові витрати суд, у відповідності до положень ст.88 ЦПК України, покладає на відповідача, у звязку з тим, що діти сторін проживають з матірю, яка до суду зверталась для захисту інтересів дітей, а будь-які інші грошові, а також аліментні обовязки у відповідача відсутні.

Outcome: partial