Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання недійсним договору купівлі-продажу автомобіля SKODA OKTAVIA A5. В обґрунтування своїх вимог позивач послалася на те, що в період з 16.09.1994 року по 21.02.2013 року вона перебувала у шлюбі з відповідачем [PERSON] За час перебування у шлюбі ними було набуте майно - автомобіль Skoda Oktavia А5 2008 року випуску (шасі [NUMBER]), який був зареєстрований за відповідачем. У червні 2013 року позивачу стало відомо, що автомобіль відповідачем проданий, та зареєстрований за гр. [PERSON]. Посилаючись на те, що вищевказаний автомобіль є спільною сумісною власністю подружжя, відповідачем [PERSON] її згода на продаж даного автомобілю не отримана, а продаж здійснено з метою ухилення відподілу вказаного автомобіля, як спільного сумісного майна подружжя, позивач просила суд визнати недійсним договір купівлі-продажу автомобіля SKODA OKTAVIA A5року випуску (шасі [NUMBER]) від 25.09.2012 року. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надав пояснення відповідно змісту позовної заяви, а також зазначив додатково, що автомобіль проданий [PERSON] з якою відповідач має спільну дитину, до теперішнього часу знаходиться в його володінні, та є всі підстави щодо визнання договору купівлі-продажу автомобіля недійсним, оскільки відповідно до ст..234 ЦК України є фіктивним, тобто таким, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлюються цим правочином, тому просив задовольнити позов у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити у задоволенні позову, зазначивши, що автомобіль був проданий з відома та за згодою позивача а гроші за його продаж сторонами було розділено. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутністі, проти позовних вимог заперечувала. Вислухавши сторони, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 16.09.1994 року по 21.02.2013 року (а.с.5, 6 - копія свідоцтва про шлюб та копія рішення суду). За час перебування у шлюбі сторонами 23.11.2011 року придбано майно - автомобіль SKODA OKTAVIA A5 2008 року випуску ( шасі № [NUMBER]), зареєстрований за [PERSON] ( а.с. 7 - копія довідки-рахунку) . Відповідно ч.3 ст.368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. На підставі ч.2 ст.369 ЦК України розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників. Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку( доходу). Згідно ст. 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно відповіді на запит суду наданої Криворізьким ВРЕР ДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області, автомобіль SKODA OKTAVIA A5 2008 року випуску ( шасі № [NUMBER]), державний номер [NUMBER], який був зареєстрований за [PERSON], 25.09.2012 року був знятий з обліку для реалізації. Зазначений автомобіль 03.10.2012 року був зареєстрований у Львівському МРЕВ ДАІ на підставі довідки-рахунку ДПІ № 637333 від 25.09.2012 року за [PERSON] та присвоєно номерний знак [NUMBER] ( а.с. 8, 61 - відповіді на запити) . Судом також встановлено, що 27.12.2012 року відповідач [PERSON] довіреністю, посвідченою приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON] та зареєстрованої в реєстрі під № 3242, уповноважила [PERSON] розпоряджатися від її імені (продати, обміняти, здавати в оренду, позичку тощо) та для виконання своїх повноважень керувати належним їй автомобілем SKODA OKTAVIA A5 2008 року випуску ( шасі № [NUMBER]), державний номер [NUMBER] ( а.с. 68 - копія довіреності). На підставі даної довіреності відповідач [PERSON] по теперішній час користується вказаним автомобілем, що не заперечувалося сторонами та було підтверджено поясненнями свідка [PERSON] в судовому засіданні. Згідно зі ст. 369 ч.2 ЦК України, 65 ч.1 СК України розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників (тлумачення ст. 65 ч. 1 СК України наведено в рішенні Конституційного суду від 19.09.2012 р. за № 17-рп/2012). У відповідності зі ст. 65 ч.2,3 СК України дружина має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Для укладення одним з подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода іншого з подружжя має бути подана письмово. Відповідно до Правил державної реєстрації та обліку автомобілів, договір купівлі - продажу автомобіля підлягає державної реєстрації в МРЕВ ДАІ і є вчиненим лише з моменту його державної реєстрації. Сторонами не заперечувалось в судовому засіданні того факту, що письмової згоди [PERSON] на продаж спірного автомобіля не надавала, а тому посилання відповідача на той факт, що вона надавала усну згоду, не можуть бути прийняті судом у якості доказу виконання відповідачем [PERSON] вимог ст.65 Сімейного кодексу України, оскільки в даному випадку письмова згода є обов'язковою. Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Статтею 203 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам (ч. 1), особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності (ч.2), волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі (ч. 3), правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (ч. 4), правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним (ч. 5). Відповідно до ч. 3 ст. 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне задовольнити позов і визнати Договір купівлі-продажу автомобіля SKODA OKTAVIA A5 2008 року випуску ( шасі № [NUMBER]) від 25.09.2012 року - недійсним. При цьому суд критично ставиться до пояснень відповідача про те, що позивач надавала згоду на продаж автомобіля та отримала кошти від продажу автомобіля, так як доказів цього відповідачем не надано, а пояснення допитаного в судовому засіданні свідка [PERSON], яким є сином позивача та відповідача і який з його ж слів в судовому засіданні, на теперішній час проживає разом з батьком та знаходиться в неприязнених відносинах з позивачем, не можуть бути прийняті судом з цих підстав. Також з копії постанови про закриття кримінального провадження від 16.04.2013 року вбачається, що 23.01.2013 року до Довгинцівського РВ з письмовою заявою зверталась [PERSON] про те, що 26.09.2012 року [PERSON] вимагав від неї передати ключі та документи на автомобіль, що свідчить про відсутність згоди позивача на продаж автомобіля (а.с.34-39 - копія постанови та ухвали). Крім того, як слідує з рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 21.02.2013 року [PERSON] в позові про розірвання шлюбу зазначав, що сімейно-шлюбні відносини вони з [PERSON] припинили у червні 2011 року (а.с.6 - копія рішення). З огляду на наведене та розглядаючи позов в межах заявлених позовних вимог на підставі наданих сторонами доказів, суд приходить висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved