Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення з останнього аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходу щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 2003 року по 2010 рік вона перебувала з відповідачем [PERSON] у шлюбі, який було розірвано на підставі рішення Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 07.12.2010 року. Позивач зазначає, що від шлюбу з відповідачем вони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який з 2010 року проживає разом з нею та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою Томаківської селищної ради від 20.01.2016 року № 183. До досягнення повноліття сина - [PERSON] відповідач у добровільному порядку сплачувати аліменти на його утримання відмовляється. Будь-якої матеріальної допомоги на утримання своєї неповнолітньої дитини відповідач не надає. Згідно статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Позивач зазначає, що в даний час відповідач ніде не працює, є чоловіком працездатного віку, дітей та непрацездатних членів сім'ї на своєму утриманні не має. Сторони у судове засідання не з'явилися, але подали письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, при цьому позивач наполягає на позовних вимогах, авідповідач не надав заперечень проти позову. Відповідно до ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, мотивуючи наступним. Судом встановлено, що сторони у справі перебували у шлюбі з 20.09.2003 року, який було розірвано на підставі рішення Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 07.12.2010 року, що підтверджується копією вказаного рішення суду. З копії свідоцтва про народження [NUMBER], виданого відділом РАЦС Томаківського районного управління юстиції Дніпропетровської області, з якого вбачається, що батьками [PERSON], [INFO], дійсно є сторони у справі. Крім того, з довідки Томаківської селищної ради від 20.01.2016 р. за вих. № 183 суд вбачає, що дитина дійсно проживає разом з позивачем у даній справі. Відповідач зобов?язаний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, але добровільно цього не робить. Відповідно до ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дітей (аліменти) присуджуються у частці від доходу їх батька, або у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтуєтъся на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослiдженнi наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Згідно з п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Статтею 191 СК України передбачено стягнення аліментів від дня пред'явлення позову, а тому аліменти підлягають стягненню з 21.01.2016 року. Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України судовий збір на користь держави слід стягнути з відповідача у справі, у розмірі передбаченому ст. 4 Закону України «Про судовий збір». На підставі викладеного та

Outcome: approved