Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Запорізької міської ради, третя особа Четверта запорізька державна нотаріальна контора про встановлення факту, що має юридичне значення, про визнання права власності в порядку спадкування за законом, в обгрунтування якого зазначила наступне. Позивач є рідною дочкою [PERSON] та [PERSON] , які перебували у зареєстрованому шлюбі. Позивач [PERSON] змінила своє прізвище у наслідок укладення шлюбу. [INFO] померла мати позивачки [PERSON] , [INFO] помер батько позивачки [PERSON] , [INFO] помер брат позивачки [PERSON] . [PERSON] та [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 29.05.2001 року зареєстрованого в реєстрі за №1015 та посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Остапенко А.В., належала в рівних частках двокімнатна квартира [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, у вигляді Ѕ частини двокімнатної квартири за вищевказаною адресою. Спадкоємцями [PERSON] , були його діти [PERSON] та позивач [PERSON] , однак належним чином свої права на майно після смерті батька не оформили. Спадкоємець [PERSON] постійно проживав разом із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, та відповідно вважається таким, що прийняв спадщину, оскільки не заявив про відмову від неї. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, так до складу спадкового майна входила двокімнатна квартира [ADDRESS] . Спадкоємцем [PERSON] є позивач [PERSON] , інших спадкоємців немає. Після смерті брата позивач звернулася із заявою до приватного нотаріуса для прийняття спадщини, за результатами розгляду заяви та наданих документів позивачу стало відомо, що є необхідність у встановлені факту, що має юридичне значення, а саме родинних відносин між фізичними особами (батьком та донькою), оскільки у наявних документах, що підтверджують родинні відносини зазначаються різні по-батькові [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 22.11.1950 року повне ім`я батька зазначено російською мовою « [PERSON] ». Згідно зі свідоцтвом про шлюб №1236 від 16.08.1947 року повне ім`я батька зазначено російською мовою « [PERSON] ». Згідно зі свідоцтвом про народження [PERSON] , серія [NUMBER] від 01.04.1978 року, повне ім`я батька зазначено російською мовою « [PERSON] ». Згідно зі свідоцтвом про народження [PERSON] серія [NUMBER] від 30.06.1979 року, повне ім`я батька [PERSON] зазначено російською мовою « [PERSON] Макс [PERSON] ». Згідно свідоцтва про смерть батька, серія [NUMBER] від 09.01.2016 року повне ім`я батько зазначено українською мовою « [PERSON] ». Згідно картки фізичної особи - платника податків виданою ДПІ у Орджонікідзевському районі, повне ім`я батько зазначено українською мовою « [PERSON] ». Відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 29.05.2001 року, покупцями зазначено громадян Ізраїлю, [PERSON] та [PERSON] , у зв`язку з цим по батькові у цьому документі відсутні. На підставі вищевказаного договору у 2001 році в органах БТІ було зареєстровано право власності та видано технічний паспорт на спірну квартиру на власників [PERSON] та [PERSON] . На підставі вищевикладеного, позивач просить суд встановити факт родинних відносин між позивачем та [PERSON] , та визнати право власності в порядку спадкування за законом, а саме на квартиру [ADDRESS] . Ухвалою судді від 26.11.2018 року відкрито провадження у вказаній справі в порядку загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання. 18.12.2018 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач просив розглянути за його відсутності, просив прийняти рішення у відповідності до вимог чинного законодавства. 24.01.2019 року ухвалою суду було закрите підготовче судове засідання та справу призначено до судового розгляду. В судовому засіданні 21.02.2019 року свідок [PERSON] підтвердив обставини викладені у позові, суду пояснив, що очолює єврейську общину, яку регулярно відвідували [PERSON] та його син [PERSON] , знайомий свідок з ними вже близько семи років, вони були активними членами общини, коли батько хворів, за ним доглядала його донька [PERSON] . В судовому засіданні 21.02.2019 року свідок [PERSON] підтвердила обставини викладені у позові, суду пояснила, що знає [PERSON] давно, вони відвідували єврейську общину разом з її братом [PERSON] та їхнім батьком [PERSON] . Свідок [PERSON] повідомила суду, що працювала особисто в благодійному фонді «Хеседа» ім. Макса Гранта єврейської общини, куди регулярно приходила позивач за ліками для батька [PERSON] . У судове засідання 12.07.2019 року представник позивача та позивач не з`явилися, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивача та її представника, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити у повному обсязі з підстав, зазначених за текстом позовної заяви та на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заявлений позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи у їх сукупності і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно з ст.\~4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності зі ст. ст. 12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, поданих учасниками справи. Судом при розгляді справи встановлено наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що позивач є рідною дочкою [PERSON] та [PERSON] , які були у зареєстрованому шлюбі. Позивач [PERSON] змінила своє прізвище у наслідок укладення шлюбу, що підтверджується довідкою №4.30/15-я, виданою управлінням юстиції Запорізької області. [INFO] померла мати позивачки [PERSON] , [INFO] помер батько позивачки [PERSON] , [INFO] помер брат позивачки [PERSON] . Спадкоємцями [PERSON] , були його діти [PERSON] та позивач [PERSON] , однак належним чином свої права на майно після смерті батька не оформили. Спадкоємець [PERSON] постійно проживав разом із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, та відповідно вважається таким, що прийняв спадщину, оскільки не заявив про відмову від неї. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] , серія [NUMBER] від 22.11.1950 року, повне ім`я батька зазначено російською мовою « [PERSON] ». В свідоцтві про шлюб №1236 від 16.08.1947 року вказано повне ім`я батька російською мовою « [PERSON] ». В свідоцтві про народження [PERSON] , серія [NUMBER] від 01.04.1978 року, повне ім`я батька зазначено російською мовою « [PERSON] ». В свідоцтві про народження [PERSON] серія [NUMBER] від 30.06.1979 року, повне ім`я батька [PERSON] зазначено російською мовою « [PERSON] Макс [PERSON] ». В свідоцтві про смерть батька, серія [NUMBER] від 09.01.2016 року повне ім`я батька зазначено українською мовою « [PERSON] ». Згідно картки фізичної особи - платника податків виданою ДПІ у Орджонікідзевському районі, повне ім`я батько зазначено українською мовою « [PERSON] ». З метою оформлення спадщини позивач звернулася до суду та просить встановити факт родинних відносин, а саме факт, що [PERSON] , [INFO] , є рідною донькою [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Отже, заявник не може іншим шляхом, ніж у судовому порядку, встановити факт, який має юридичне значення для оформлення її спадкових справ та захисту її законних інтересів. Таким чином, з урахуванням обставин, встановлених у судовому засіданні, а також враховуючи надані суду докази, суд вважає доведеним факт родинних відносин між позивачем [PERSON] та її померлим батьком [PERSON] . На\~підставі\~пункту\~1 частини\~1 статті 315 ЦПК України,\~суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до пункту 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Таким чином, оскільки встановлення факту родинних відносин необхідно заявникові для отримання свідоцтва про право на спадщину, та враховуючи надані суду документи та покази свідків, суд вважає, що вимоги заявника в частині встановлення зазначеного факту підлягають задоволенню. 14.06.2019 року представником позивача надано суду постанову держаного нотаріуса Четвертої запорізької нотаріальної контори Бережко С.М. про відмову у вчиненні нотаріальних дій, в якій зазначено підстави відмови [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [INFO] [PERSON] , який прийняв спадщину після померлого [INFO] батька [PERSON] , але не оформив своїх спадкових прав на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Крім відсутності неможливості встановити факт родинних зв`язків через розбіжності в написанні прізвища батька, нотаріусом також вказана причина відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину відсутність зазначення по-батькові власників у правовстановлюючому документі, що унеможливило встановлення, що [PERSON] та громадянин Ізраїлю [PERSON] є однією особою, [PERSON] та громадянин Ізраїлю [PERSON] є однією особою та факт належності документів на квартиру [ADDRESS] . З огляду на зазначене суд вважає вимоги позивача про визнання за нею права власності на квартиру в порядку спадкування за законом такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. В договорі купівлі-продажу квартири від 29.05.2001 року покупцями вказано громадяни Ізраїлю [PERSON] та [PERSON] . Інших ідентифікуючих покупців даних текст договору не містить, наприклад дати народження, ІПН. Будь-яких доказів, які б підтверджували, що вказані особи є саме спадкодавцями [PERSON] та [PERSON] , суду не надавалися. Крім цього, перед судом навіть не ставилася вимога щодо встановлення факту відповідності чи належності зазначеним особам згадуваного правовстановлюючого документа на квартиру, свідки щодо цієї обставини не допитувалися взагалі. Постанова нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальних дій була надана суду після завершення допиту свідків. У відповідності до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом (ч. 2 ст. 13 ЦПК України). З врахуванням основоположних принципів здійснення цивільного судочинства суд позбавлений можливості вирішувати питання, які не вказані позичем як позовна вимога. Тому суд прийшов до висновку про відсутність підстав задоволення вимоги позивача щодо визнання за нею права власності на квартиру в порядку спадкування за законом, оскільки відсутні підтвердження про належність [ADDRESS] \~в будинку\~ [ADDRESS] \~саме спадкодавцям\~ [PERSON] та\~ [PERSON] .\~

Outcome: partial