Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовну заяву обґрунтовує тим, що вона 24 березня 2007 року зареєструвала шлюб з відповідачем по справі. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося, оскільки вони перестали розуміти один одного, постійно сваряться та не можуть дійти згоди в жодному питанні. Крім того, відповідач ніде не працює, не надає їй та дитині матеріальної підтримки, та зловживає спиртними напоями. Позивач вважає, що збереження сімї стало неможливим, шлюб носить формальний характер, оскільки фактично шлюбні відносини між ними припинилися. Позивач [PERSON] просить суд шлюб між нею та відповідачем [PERSON] розірвати без надання строку для примирення. В судовому засіданні позивач [PERSON] свої вимоги підтримала і пояснила, що на протязі чотирьох років вони проживають окремо. Примирення і відновлення сімейних стосунків між ними неможливе. Просить суд шлюб між нею та відповідачем розірвати. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання на розгляд справи 24.07., 27.09.2017 року не зявився. Про день, час та місце розгляду справи належним чином повідомлявся у встановленому законом порядку, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення. Причини неявки, суду не повідомив. Тому суд ухвалив заочне рішення за згодою позивача, відповідно до ст.ст. 224-226 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 24 березня 2007 року [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Гетта) [PERSON] зареєстрували шлюб у виконкомі Семенівської сільської ради Баришівського району Київської області (актовий запис № 01). Від спільного подружнього проживання сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], у свідоцтві про народження якого батьком записано [PERSON], а матірю записано [PERSON] (а.с. 7). Сімейне життя у сторін не склалося, оскільки у них різні характери та погляди на життя. Сторони шлюбні відносини не підтримують чотири роки, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, наміру зберегти сімю не мають. Відповідно до ч. 3, ч. 4 ст. 56 СК України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Встановлені судом обставини підтверджуються: -ксерокопією паспорта [PERSON], серії СТ №308739 від 17 травня 2012 року; -ксерокопією свідоцтва про шлюб серії І-ОК №037824 від 24 березня 2007 року; -ксерокопією свідоцтва про народження [PERSON], серії 1-ОК №085052 від 01 березня 2008 року; -довідкою №621 від 11.07.2017 року, виданою виконкомом Семенівської сільської ради Баришівського району Київської області про склад сімї; -іншими матеріалами справи.

Outcome: approved