Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 24.10.1981 року вона зареєструвала шлюб із [PERSON] Після реєстрації шлюбу вони вирішили збудувати новий будинок по [ADDRESS]. В 1982 р. вони отримали рішення Чаплинської селищної ради на виділення ділянки під будівництво житлового будинку. 24.12.1992 року шлюб між позивачкою та [PERSON] було розірвано. Після розірвання шлюбу [PERSON] покинув сім'ю, тому вона самотужки добудовувала вказаний будинок. 02 грудня 2004 року вона здійснила державну реєстрацію житлового будинку і отримала свідоцтво про право власності на нерухоме майно. На весні 2005 року її колишній чоловік повернувся проживати до вказаного будинку. Її донька з чоловіком не змогли проживати в одному будинку із батьком - [PERSON], оскільки останній зловживав спиртними напоями, вів аморальний спосіб життя, тому вона з донькою тимчасово перейшли проживати до її батьків по [ADDRESS]. [INFO] помер її колишній чоловік [PERSON] На даний час спірне майно знаходиться у володінні [PERSON], яка вважає себе власником даного житлового будинку, без будь-яких на те, правових підстав. Після смерті колишнього чоловіка, відповідачка незаконно користується її будинком, відмовляється у добровільному порядку повернути його. Крім того, будь-яких угод щодо користування даного будинку позивачка із відповідачкою не укладала. Просить суд витребувати з чужого незаконного володіння та користування житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS], шляхом примусового виселення [PERSON] [PERSON] звернулася до суду із зустрічним позовом до [PERSON], третя особа - Чаплинське районне управління юстиції в Херсонській області про скасування державної реєстрації права власності та визнання права власності за набувальною давністю. Свої вимоги позивач за зустрічним позовом мотивує тим, що з 1995 року вона та [PERSON] почали спільно проживати в [ADDRESS]. [INFO] її чоловік [PERSON] помер. Їй стало відомо, що [PERSON] 02 грудня 2004 року отримала свідоцтво про право власності на будинок в якому вона з чоловіком проживала, і в якому після його смерті продовжує жити. [PERSON] як фактичний власник будинку укладав відповідні договори про його обслуговування, сплачував всі комунальні послуги, при цьому, відповідачка більше 10 років ніякого відношення до будинку немала. Починаючи з 1995 року по сьогоднішній день вона постійно проживає в будинку, відкрито та безперервно володіє будинком за адресою: [ADDRESS], утримує його. Тому вважає, що відповідно до ст..344 ЦК України набула право власності на спірний будинок за набувальною давністю, оскільки будинком володіє більше 10 років. Просить суд скасувати державну реєстрацію права власності на будинок [ADDRESS], проведену Каховським бюро технічної інвентаризації 02.12.2004 року на підставі рішення №177 від 29.09.2004 року виконкому Чаплинської селищної ради на ім'я [PERSON] Визнати за [PERSON] право власності за набувальною давністю на житловий будинок садибного типу із відповідними спорудами та прибудовами, розташованого за адресою: [ADDRESS], загальною площею, 91,2 кв.м., житлова площа 49,9 кв.м., житловий будинок А-91,2 кв.м., прибудова а, ганок а1, туалет Б, огорожа та споруди №1-3. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] надали письмову заяву про зміну предмету позову в якій просили суд зобов'язати [PERSON], усунути перешкоди у здійсненні [PERSON] права користування житловим будинком, шляхом виселення [PERSON] із житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS], без надання іншого житла. В судовому засіданні вказані вимоги [PERSON] підтримала в повному обсязі та просили суд їх задовольнити, зустрічний позов [PERSON] не визнала та просила суд відмовити в його задоволенні, посилаючись на те, що відповідачка засилилась до спірного будинку виключно як член сім'ї, колишнього члена сім'ї власника житла, тобто позивачки. Після смерті [PERSON], який був колишнім чоловіком позивачки, без будь-яких правових підстав проживає та користується цим будинком, добровільно залишити його відмовляється. Відповідач [PERSON], вона ж позивач за зустрічним позовом під час розгляду справи позовні вимоги [PERSON] не визнала та заперечувала проти їх задоволення в повному обсязі, посилаючись на те, що вона з 1995 року проживає в спірному будинку, тому вважає, що вона має право власності на частину будинку, яка належила її покійному чоловіку. Під час судового розгляду справи, уточнила позовні вимоги за своєю зустрічною позовною заявою, просила суд визнати за нею право власності на ? частину житлового будинку садибного типу із відповідними спорудами та прибудовами, розташованого за адресою: [ADDRESS], загальною площею, 91,2 кв.м., житлова площа 49,9 кв.м., житловий будинок А-91,2 кв.м., прибудова а, ганок а1, туалет Б, огорожа та споруди №1-3, яка належала її чоловіку [PERSON] за набувальною давністю. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового процесу, вважає, що первісний позов [PERSON] підлягає задоволенню, а в задоволенні зустрічного позову [PERSON] слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. З копії довідки відділу реєстрації актів цивільного стану Чаплинського районного управління юстиції в Херсонській області від 27.06.2007 року слідує, що 24 жовтня 1981 року в відділі реєстрації актів цивільного стану Чаплинського районного управління юстиції зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис №92. Відповідно до копії свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого Чаплинським РАЦС Херсонської області [PERSON] та [PERSON] розірвали шлюб 24 грудня 1992 року. Згідно копії свідоцтва про смерть, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Чаплинського районного управління юстиції у Херсонській області [PERSON] помер [INFO]. Відповідно до копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 02.12.2004 року, виданого виконавчим комітетом Чаплинської селищної ради Херсонської області [PERSON] на праві приватної власності належить будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS]. Згідно копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, 02.12.2004 року проведено реєстрацію права власності на нерухоме майно, житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS], який належить на праві власності [PERSON] З копії свідоцтва про одруження, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Чаплинського районного управління юстиції слідує, що [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] 24 лютого 2004 року, після реєстрації шлюбу присвоєно спільне прізвище [PERSON]. Рішенням апеляційного суду Херсонської області від 19 квітня 2006 року, апеляційну скаргу [PERSON] задоволено, рішення Чаплинського районного суду Херсонської області від 03 жовтня 2005 року скасовано та відмовлено [PERSON] у задоволенні позову до [PERSON] про заборону вчинення дій, що порушують право власності. З копії акту №80 від 26.11.2015 року вбачається, що [PERSON] з 1995 року фактично проживає за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до копії довідки, виданої ТОВ «Чаплинський комунальник» [PERSON], проживав за адресою: [ADDRESS], особовий рахунок [NUMBER], та користується комунальними послугами. Згідно копії договору №10625/01014 від 25.11.2011 року Чаплинський РЕЗ і ЕМ та [PERSON] уклали договір про підключення споживача до електричної мережі за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до копії довідки від 2015 року, [PERSON] [INFO] проводила поховання чоловіка [PERSON] за власний рахунок, постійно та на день смерті проживали разом та вели спільне господарство. З ату обстеження технічного стану житлового будинку від 15 грудня 2015 року, складеного директором ТОВ «Чаплинський комунальник», інспектором житлового фонду [PERSON], інспектором соціального супроводу [PERSON] слідує, що будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS], знаходиться у занедбаному стані, зданий в експлуатацію у 1990 р., ззовні оздоблений цеглою, фундамент будинку напівзруйнований, потребує негайного ремонту , вікна дерев'яні, у деяких вікнах вибиті шибки, покрівля в аварійному стані, цементний пояс по периметру будинку зруйнований внаслідок чого задня стіна будинку дала тріщину, зовнішні ремонтні роботи в будинку не проводилися з моменту забудови, присадибна ділянка в занедбаному стані, огородження відсутнє. Стаття 41 Конституції України встановлює, що кожен має право володіти, користуватись та розпоряджатись своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Ніхто не може бути позбавлений його чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Матеріалами справи встановлено, що позивачу [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно належить на праві приватної власності будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS]. Рішенням апеляційного суду Херсонської області від 19 квітня 2006 року, апеляційну скаргу [PERSON] задоволено, рішення Чаплинського районного суду Херсонської області від 03 жовтня 2005 року скасовано та відмовлено [PERSON] у задоволенні позову до [PERSON] про заборону вчинення дій, що порушують право власності. Апеляційний суд ухвалюючи вказане рішення виходив з того, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 1981 р. по 1992 року, під час якого отримали рішення Чаплинської селищної ради на виділення ділянки під будівництво житлового будинку та розпочали його будування. Право власності на будинок зареєстровано 02.12.2004 року лише за [PERSON] [PERSON] проживав у будинку з 1983 року, вважав себе колишнім членом сім'ї власника будинку [PERSON] та заперечував самовільне вселення, оскільки проживав разом із [PERSON] до припинення шлюбних відносин. Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідач [PERSON] за первісним позовом, вселилася у спірний будинок після реєстрації шлюбу з колишнім чоловіком позивачки - [PERSON], який [INFO] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть. Факт вселення відповідачки [PERSON] до спірного будинку у зв'язку з одруженням з колишнім чоловіком позивачки та факт проживання відповідачки [PERSON] у цьому будинку, яка проживала в ньому як дружина колишнього члена сім'ї власника житла - [PERSON] ніким не оспорюється. Після смерті [PERSON] відповідач [PERSON] відмовляється залишити будинок. Відповідно до ч.1 ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право зайняти, визначається його власником. Згідно з ч. 4 ст. 156 ЖК Української РСР, до членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені у ч. 2 ст. 64 цього Кодексу, тобто дружина (чоловік), діти і батьки кожного з подружжя. Членами сім'ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство Відповідно до норм ч. 4 ст. 9, ст. 109 ЖК України, ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення. Відповідно до статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно зі статтею 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення. Таким чином, право відповідача [PERSON] на вселення у спірний будинок та користування будинком виникло після реєстрації шлюбу з колишнім чоловіком позивачки - [PERSON], який [INFO] помер, і після цієї дати було припинено право відповідачки [PERSON] на користування цим спірним будинком, оскільки між відповідачкою [PERSON] та власником будинку спільного господарства не ведеться, будь-яких договорів щодо користування спірним майном між сторонами не укладалось. Враховуючи викладене відповідач [PERSON] не надала суду жодних доказів правомірності володіння і користування спірним будинком, тому суд приходить до висновку про зобов'язання [PERSON] усунути перешкоди позивачу в користуванні будинком шляхом виселення, без надання іншого житлового приміщення. Щодо зустрічного позову заявленого [PERSON], то суд виходить із наступного. Відповідно до абз.1 ч.1, 2 ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є. Згідно п.9 постанови №5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» при вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК). Добросовісним набувачем є особа (незаконний володілець), яка протягом всього часу володіння майном повинна бути впевнена, що це майно не претендують інші особи, і вона отримав це майно з підстав, достатніх для того, щоб мати право власності на нього. При цьому, добросовісне володіння означає, що особа не знала і не повинна була знати, що володіє річчю незаконно. За набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем у витребуванні якого його власнику було відмовлено. Враховуючи викладене, [PERSON], яка є відповідачкою за первісним позовом не є добросовісним набувачем в розумінні ст.344 ЦК України, оскільки під час користування спірним житловим будинком, що розташований за адресою: [ADDRESS], їм було достовірно відомо про те, що зазначений будинок належать на праві власності іншій особі, що підтверджується свідоцтвом про власності на нерухоме майно (а.с.10), відповідно до якого [PERSON] належить на праві власності вказаний житловий будинок. Таким чином, в задоволенні зустрічних позовних вимог про визнання права власності за набувальною давністю на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS], слід відмовити, а тому і в задоволенні іншої вимоги про скасування державної реєстрації права власності на будинок [ADDRESS], проведену Каховським бюро технічної інвентаризації 02.12.2004 року на підставі рішення №177 від 29.09.2004 року виконкому Чаплинської селищної ради на ім'я [PERSON] слід також відмовити, оскільки дана вимога є похідною від основної. На підставі викладеного,

Outcome: approved