Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою та просить суд ухвалити рішення, яким стягувати з [PERSON], [INFO], громадянина України, уродженця м. Одеси на свою користь аліменти на сина [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини з усіх видів заробітку, щомісячно, починаючи з 10 січня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] року. При цьому позивач зазначає, що подружні стосунки з відповідачем не підтримує з 04 липня 2013 року. Син на теперішній час проживає разом з матір'ю. Батько добровільно ніякої матеріальної допомоги не надає. Ухвалою судді від 13.01.2014 року провадження у справі відкрите та справу призначено до судового розгляду. Сторони в судове засідання не з'явилися, надавши спільну заяву, в якій позов просили задовольнити та просили суд розглядати справу за їх відсутністю. Судом не встановлено перешкод у прийнятті вказаної заяви. Право відповідача у повному чи частковому визнанні позову закріплено статтею 31 Цивільного процесуального кодексу України. Справа вирішена судом з урахуванням заяви сторін, наявних в матеріалах справи та досліджених у судовому засіданні доказів, на підставі яких встановлені наступні обставини. Подружні стосунки між позивачем - [PERSON] та відповідачем - [PERSON] припинені з 04 липня 2013 року, що підтверджується копією рішення суду про розірвання шлюбу, яка міститься в матеріалах справи. Під час перебування сторін у шлюбі, [INFO] року у них народився син - [PERSON] (свідоцтво про народження [NUMBER] від 15.12.2011 р.) Дитина залишилася проживати з матір'ю, що підтверджується матеріалами справи та визнано сторонами. [PERSON] знаходиться на повному утриманні матері, та за соціально-правовим статусом є малолітньою дитиною, у зв'язку з недосягненням чотирнадцятилітнього віку, згідно із ч.2 ст.6 СК України. Письмовий договір в формі та порядку, встановленому статтею 189 СК України між батьками не укладався. Сторони не досягли домовленості в питаннях утримання дитини, що є підставою для вирішення спірних відносин в судовому порядку. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», батьки або особи, які їх замінюють мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно із ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері так і батька. Судом не встановлено обставин, які б перешкоджали відповідачу виконувати свій юридичний обов'язок по утриманню дитини та позбавляли його реальної можливості платити аліменти у зазначеному позивачем розмірі та порядку. Відповідач визнав позов та згоден сплачувати аліменти на умовах та в порядку, заявлених позивачем. Присудження коштів на утримання дитини (аліментів) у частці від доходу її матері, батька та визначення частки заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину за рішенням суду відповідає ч.3 ст. 181 та ч. 1 ст. 183 СК України. При визначенні розміру аліментів, суд враховує, що він не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі ст. 367 ЦПК України, рішення суду підлягає обов'язковому негайному виконанню по справам про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Під час ухвалення рішення суд вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат.

Outcome: approved