Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Котелевської селищної ради Котелевського району Полтавської області про продовження строку для прийняття спадщини, обґрунтовуючи позов тим, що вона є спадкоємцем другої черги за законом нерухомого майна, а саме: земельної ділянки (паю) площею 5,12 га, яка розташована на території Котелевської селищної ради на підставі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку (пай) серія ІV-ПЛ №018528 від 30.01.2001 року, яке належало [PERSON] , який помер [INFO] , та з поважних причин пропустила встановлений ст.549 ЦК УРСР строк для подачі заяв про прийняття спадщини. Учасники справи у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином. [PERSON] подала до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, та просила розглянути справу без її участі (а.с.67). Відповідач - Котелевська селищна рада Котелевського району Полтавської області 13.07.2020 року подала до суду відзив на позов, в якому повністю визнала обставини, якими позивач обгрунтував свої позовні вимоги, та просила розгляд проводити без участі представника (а.с. 66). Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов слід задовольнити у повному обсязі, з наступних підстав. [PERSON] , є рідною сестрою [PERSON] , родинні відносини з яким підтверджуються свідоцтвом народження серії [NUMBER] , виданим Петрівською сільською радою Котелевського району Полтавської області 19.08.1948 року, свідоцтвом про одруження [NUMBER] , виданим Котелевським райбюро ЗАГС Полтавської області 10.1968 року, свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим повторно Котелевською с/Радою Полтавської області 19.01.1999 року, свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим Котелевським відділом ЗАГС Полтавської області 01.03.1974 року, Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України № 00013060939 від 19.11.2013 року. [INFO] брат позивачки - [PERSON] помер, про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане виконкомом Котелевської селищної ради народних депутатів 25.07.1997 року. Відповідно до довідки за №2516, виданої виконавчим комітетом Котелевської селищної ради Полтавської області вбачається, що [PERSON] , який помер [INFO] , був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] (стара адреса: [ADDRESS]; [ADDRESS] ). При цьому на час відкриття спадщини [INFO] гр. [PERSON] за вищевказаною адресою був зареєстрований один. За змістом п.4 «Прикінцевих та перехідних положень» Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України N7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК ( 2003 року), якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української PCP, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Таким чином, оскільки спадщина відкрилась [INFO] , тобто до 01.01.2004 року , тому до даних правовідносин підлягають застосуванню норми ЦК УРСР у редакції від 18.07.1963 року. До складу спадкового майна після смерті [PERSON] входить земельна ділянка площею 5,12 га, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Котелевської селищної ради Полтавської області й належала [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ПЛ № 018528, виданого 30.01.2001 року Котелевською селищною радою. Відповідно до ст.529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Відповідно до ст.530 ЦК УРСР при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга). Відповідно до ст.548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном чи якщо подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. 17 червня 2020 року [PERSON] звернулася до Котелевської державної нотаріальної контори з питанням щодо оформлення своїх спадкових прав після смерті брата. Згідно підпункту 4.14 п. 4 глави 10 розділу Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 №296/5, при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоемцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти. Оскільки згідно архівних даних Котелевською державною нотаріальною конторою справа після смерті [INFO] [PERSON] не заводилась, нотаріусом позивачці було роз`яснено, що згідно вимог ст.1272 ЦК України вона вважається таким спадкоємцем, що пропустила шестимісячний строк, встановлений законодавством для прийняття спадщини та не прийняла її, оскільки заяву про прийняття спадщини в нотаріальну контору в установлений законом строк не подала та на момент смерті брата зареєстрована зі спадкодавцем не була. Згідно підпункту 4.18 п.4 глави 10 розділу Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року №296/5, за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання у судовому порядку. Отже, [PERSON] було роз`яснено її право звернутися до суду з питання визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, про що свідчить лист за № 143/01-16 від 17.06.2020 року (а.с.16). Статтею 550 ЦК УРСР передбачено, що строк для прийняття спадщини, встановлений статтею 549 цього Кодексу, може бути продовжений судом, якщо він визнає причини пропуску строку поважними. Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України N 4 від 24.06.83 «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» (із змінами та доповненнями від 25.12.92) передбачений ст.549 ЦК Української PCP шестимісячний строк для прийняття спадщини може бути продовжений судом за заявою заінтересованої особи при доведеності поважності причин його пропуску. Поважність пропуску [PERSON] строку звернення з заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини пояснюється тим, що вона є юридично необізнаною людиною в законодавстві з питань спадкування, а тому не знала про обов`язковість прийняття спадщини саме в шестимісячний строк. До того ж [PERSON] не знала про наявність у брата хоч якогось спадкового майна, так за свого життя єдине своє майно - житловий будинок по [ADDRESS] , він подарував дочці позивачки - [PERSON] , про що свідчить договір дарування, посвідчений державним нотаріусом Котелевської ДНК Соломко З.В. 15.09.1990 року, зареєстрований в реєстрі за №1204 (а.с.17-18). У червня 2020 року, з соціальних мереж, позивачка дізналась, що члени КСП мали право на отримання земельної частки (паю) та з 1 січня 2019 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін у деякі законодавчі акти України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування в масивах земель с/г призначення, унеможливлення рейдерства і стимулювання зрошення в Україні», яким введено поняття «невитребуваної земельної частки (паю)». У разі якщо до 1 січня 2025 року власник невитребуваної земельної частки (паю) або його спадкоємець не оформив право власності на земельну ділянку, він вважається таким, що відмовився від одержання земельної ділянки. Так, як брат [PERSON] працював за свого життя у КСП «Батьківщина», то 16.06.2020 року вона звернулася до них з письмовою заявою щодо отримання інформації з приводу наявності у [PERSON] земельної частки (паю). 17 червня 2020 року у відповідь на звернення позивачки СВК «Батьківщина» було надано листа за № 209, згідно якого повідомлено, що на підставі рішення 12 сесії 23 скликання Котелевської селищної ради від 30.08.2000 року на ім`я [PERSON] видано державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ІУ-ПЛ № 018528 площею 5,12 га від 10.01,2001року. Отримати зазначений вище державний акт вона зможе в СВК «Батьківщина», надавши відповідний запит нотаріуса чи адвоката, який представляє її інтереси як спадкоємця [PERSON] 17 червня 2020 року адвокатом Кулик Ю.В. було зроблено відповідний адвокатський запит за № 14 на адресу СВК «Батьківщина», у відповідь на який, 18.06.2020 року, позивачці було надано оригінал правовстановлюючого документа на вищевказану земельну ділянку спадкодавця. Так, як державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії IV-ПЛ №018528 на ім`я [PERSON] було видано 30.01.2001 року, тобто після його смерті, то [PERSON] не могла знати про наявність даного спадкового майна, а тому й підстави для звернення до нотаріальної контори були відсутні. Вказані вище обставини підтверджуються також і наданою СВК «Батьківщина» технічною документацією із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) [NUMBER] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Котелевської селищної ради Котелевського району Полтавської області, що була розроблена у 2020 році за замовленням СВК «Батьківщина» на підставі рішення Котелевської селищної ради від 18.12.2019 року «Про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) земельних часток (паїв), які перебувають в користуванні СВК «Батьківщина». На сьогодні позивачка має скрутне матеріальне становище, є особою пенсійного віку та постійно хворію (що підтверджується записами моєї медичної карти амбулаторного хворого), а тому потребує додаткового доходу. Саме з цією метою, дізнавшись лише у червні 2020 року про наявність у брата спадкового майна у вигляді паю, який можна здати в оренду, вона й звернулася до нотаріальної контори. Інші спадкоємці у [PERSON] відсутні, його шлюб з [PERSON] було розірвано 22.01.1990 року, а дітей він не мав. Позивачка [PERSON] являється єдиною спадкоємицею другої черги за законом та бажає прийняти спадщину після смерті брата, тому й звернулась до суду з метою продовження їй додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки передбачений ст.549 ЦК УРСР шестимісячний строк мною був пропущений з поважних причин. У даній справі відповідач Котелевська селищна рада Котелевського району Полтавської області 13.07.2020 року подала до суду клопотання про розгляд справи без участі представника відповідача, у тому числі повністю визнала обставини, якими позивач обгрунтував свої позовні вимоги, а також цілком погоджується з правовою оцінкою обставин, наданих позивачем у позові (а.с. 66). Частиною 3 ст.200 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У абзаці 2, 3 п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року №5 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють правовідносини у справі до судового розгляду» пленум роз`яснив, що у разі визнання відповідачем (або його представником за відсутності у дорученні відповідних обмежень) позову можливе лише ухвалення рішення про задоволення позову, а не про задоволення позову частково чи про відмову в його задоволенні. Якщо для цього немає законних підстав, суд постановляє ухвалу про відмову в прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує розгляд справи. Визнання позову повинно бути безумовним, а якщо у справі беруть участь кілька відповідачів, то ухвалення рішення про задоволення позову за наявності для цього законних підстав можливе лише у разі визнання позову всіма відповідачами. В абзаці 6 п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» пленум роз`яснив, що за змістом частини четвертоїстатті 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Вирішуючи справу

Outcome: approved