Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши в обґрунтування своїх вимог, що з відповідачем [PERSON] вона знаходиться в юридичному шлюбі з 14 липня 2012 року. Під час спільного подружнього життя у них народилися діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені на початку квітня 2016 року, коли відповідач зібрав свої речі та пішов з дому. 16.06.2016 року відповідач під приводом повернути позивачу молодшу дитину, викликав позивача на вулицю, та під час зустрічі став наносити їй та її матері удари руками і ногами по тулубу, і це не зважаючи на те, що позивач тримала на руках однорічну дитину. З даного приводу вони звернулися до лікарні та поліції. Причиною розірвання шлюбу є той факт, що відповідач з неповагою відноситься до позивача, застосовує фізичну силу, матеріально родину не отримує, напри кінець відповідач зібрав свої речі і пішов мешкати до своєї матері. Вважає, що відновити відносини між ними неможливо, тому просить суд їх шлюб з відповідачем розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи по суті повідомлена належним чином, надала суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, наполягає на задоволенні позовних вимог у повному обсязі, просить суд визначити її дошлюбне прізвище Савченко після розірвання шлюбу. Відповідач [PERSON] до судового засідання не зявився по невідомій суду причині, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить розписка про отримання судової повістки в матеріалах справи. Враховуючи позицію позивача, те, що відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, суд вважає можливим розглянути дану справу за відсутності сторін у справі. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 14 липня 2012 року. Їх шлюб зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Димитровського міського управління юстиції Донецької області за актовим записом № 136 (а.с. 7). Позивач та відповідач є батьками дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про їх народження (а.с. 8-9). Діти проживають разом з матірю за адресою: [ADDRESS] (а.с. 10). Позивач відновлювати сімейні стосунки та зберігати шлюб не бажає, вважає, що їх сімя розпалася остаточно, подальше спільне життя неможливе і що не розірваний шлюб буде порушувати їх особисті інтереси в подальшому. У підтвердження даних обставин надала суду висновки Димитровського відділення поліції Красноармійського ВП ГУНП в Донецькій області від 31 травня, 16, 24 червня 2016 року, у яких працівниками поліції встановлено наявність між сторонами спору щодо місця проживання дітей, а також витяг з кримінального провадження № 12016050490000659, внесеного в ЄРДР за частиною першою статті 125 КК України за фактом отримання [PERSON] тілесних ушкоджень (а.с. 19-22). Згідно частини першої статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Підставою розірвання шлюбу, відповідно до положень статті 112 Сімейного кодексу України, є неможливість подальшого спільного життя подружжя і збереження шлюбу. Досліджені докази по справі, позиція позивача, висловлена у позові та наданій суду заяві, а також відповідача, який до судового засідання не з*явився, заперечень щодо розірвання шлюбу не висловив, що свідчить про їх небажання жити однією сімєю, дають суду підстави для висновку про неможливість збереження шлюбу. Оскільки встановлені судом фактичні стосунки, які склалися між подружжям, не дають підстав вважати, що збереження шлюбу та їх подальше сумісне життя можливе, суд вважає, що шлюб слід розірвати. Обставин, які б перешкоджали розірванню шлюбу, судом не встановлено. Спір майнового характеру не заявлений. Згідно статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач в наданій письмовій заяві вказала про своє бажання повернути своє дошлюбне прізвище «Савченко», що є виключно її правом і не потребує згоди відповідача чи будь-якої іншої особи. У позові про розірвання шлюбу, між сторонами неможливо встановити ступінь винуватості будь-якої сторони, у звязку з чим, суд вважає необхідним залишити судові витрати на рахунку сторони, що звернулась з позовом про розірвання шлюбу. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved