Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, визнання права власності на спадкове майно, визнання недійсними правочинів стосовно майна, витребування майна з чужого незаконного володіння. В позові посилаються на те, що вона є донькою [PERSON] та [PERSON]. [INFO] року померла її матір [PERSON]. Спадщину після смерті [PERSON] прийняли шляхом вступу у фактичне володіння майном спадкоємці першої черги - [PERSON] та її батько [PERSON] [INFO] року [PERSON] помер, його спадкоємцем відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 29.06.2008 року є його син [PERSON]. Зазначені обставини встановлені рішенням Садгірського районного суду м. Чернівці від 12.01.2016 року. Через кілька місяців після смерті матері у 1998 році [PERSON] виїхала за кордон на заробітки, а повернулася в Україну лише в 2012 році. Після виїзду за кордон у її відсутність, батько [PERSON] 15.01.1999 року отримав на своє ім'я свідоцтво про право на спадщину, згідно якого спадкове майно, на яке було видано свідоцтво, складалося із житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, а саме: житлового будинку літ. «А», літньої кухні-сараю літ «Б», літньої кухні літ. «В», гаража літ «Д», вбиральні літ. «З», сараю літ. «б», підвалу, колодязя та огорожі, які належали спадкодавцю [PERSON] Рішенням Садгірського районного суду м. Чернівці від 10.09.2007 року було задоволено позов [PERSON] до Чернівецької міської ради про визнання права власності на 31/100 частини домоволодіння № [ADDRESS], яке складалося з житлового будинку літ. «А» загальною площею 85,6 кв. м., в тому числі житловою площею 56 кв. м. (три житлові кімнати) житлового будинку літ «Ж» загальною площею 192 кв. м., житловою площею 113,9 кв. м. (п'ять житлових кімнат), а також літньої кухні літ. «Б», сараю літ. «Г», сараю літ. «Е», гаражу літ.»Д», вбиральні літ «З», окремо збудованого погребу, ганку, колодязя, воріт та огорожі загальною вартістю 274471 грн. Після прийняття даного рішення 16.10.2007 року [PERSON] подарував 69/100 часток даного будинковолодіння відповідачу [PERSON]. За цим договором у власність [PERSON] перейшов житловий будинок літ. «Ж» загальною площею 192, 5 кв. м., в тому числі житловою 113,9 кв. м. літня кухня літ. «Б» гараж літ. «Д», ворота 2. В той же день, 31/100 частина цього будинковолодіння, до складу якого увійшли житловий будинок літ. «А» загальною площею 85, 6 кв. м., в тому числі житловою 56 кв. м., літня кухня літ. «В», сарай літ. «Г», сарай літ. «Е», вбиральня літ. «З», погріб Пг., колодязь 1, огорожа 1 були продані відповідачці [PERSON]. 31.10.2007 року за нотаріально посвідченим договором відбувся поділ цього будинковолодіння, в результаті якого припинилося право спільної часткової власності і кожен із співвласників став одноосібним власником свого майна. Згідно договору міни, посвідченого 21.05.2008 року, приватним нотаріусом Половинською О.Б., [PERSON] та [PERSON] обмінялися належними їм будинковолодіннями і відповідно [PERSON] став власником житлового будинку літ. «А» загальною площею 85, 6 кв. м., в тому числі житловою 56 кв. м., літньої кухні літ. «В», сараю літ. «Г», сараю літ. «Е», вбиральні літ. «З», погребу Пг., колодязя 1, огорожі 1 по [ADDRESS], а [PERSON] - власницею житлового будинку літ. «Ж» загальною площею 192, 5 кв. м., в тому числі житловою 113,9 кв. м., літньої кухні літ. «Б» гаража літ. «Д», воріт 2 по [ADDRESS]. Вказує, що ухвалою апеляційного суду Чернівецької області від 23 червня 2016 року рішення Садгірського районного суду м. Чернівці від 10.09.2007 року скасовано. Прийнято відмову правонаступника [PERSON] - [PERSON] від позову і провадження у справі закрито. В зв'язку із скасуванням рішення Садгірського районного суду м. Чернівці від 10.09.2007 року, про визнання права власності на домоволодіння № [ADDRESS], яке складається з житлового будинку літ. «А» загальною площею 85,6 кв. м., в тому числі житловою площею 56 кв. м. (три житлові кімнати) житлового будинку літ. «Ж» загальною площею 192 кв. м., житловою площею 113,9 кв. м. (п'ять житлових кімнат), а також літньої кухні літ. «Б», сараю літ. «Г», сараю літ. «Е», гаражу літ.»Д», вбиральні літ «З», окремо збудованого погребу, ганку, колодязя, воріт та огорожі загальною вартістю 274471 грн. повинні бути визнані недійсними наступні правочини як такі, що вчинені без достатніх правових підстав, а саме: договір купівлі-продажу від 16.10.2007 року 31/100 частини цього будинковолодіння, до складу якої увійшли житловий будинок літ. «А» загальною площею 85, 6 кв. м., в тому числі житловою 56 кв. м., літня кухня літ. «В» , сарай літ. «Г», сарай літ. «Е», вбиральня літ. «З», погріб Пг., колодязь 1, огорожа 1 на користь [PERSON]; договір дарування 69/100 часток даного будинковолодіння на користь [PERSON] від 16.10.2007 року, згідно якого у його власність перейшов житловий будинок літ. «Ж» загальною площею 192,5 кв. м. в тому числі житловою 113,9 кв. м. літня кухня літ. «Б» гараж літ. «Д» , ворота 2; договір від 31.10.2007 року про поділ цього будинковолодіння, в результаті якого припинилося право спільної часткової власності і кожен із співвласників став одноосібним власником свого майна; договір міни від 21.05.2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Половинською О.Б., за яким [PERSON] та [PERSON] обмінялися належними їм будинковолодіннями. Дані правочини порушують право [PERSON] на спадкове майно. Як вбачається з матеріалів цивільної справи за позовом [PERSON] до Чернівецької міської ради про визнання права власності на самочинне будівництво, правовстановлюючі документи на спадкове майно у позивача були в наявності. Позов ним ініційовано з метою набуття у власність самочинного збудованих житлового будинку літ. «Ж» та сараїв літ. «Г» і літ «Е». Підстави для визнання права власності на ці самочинно збудовані будівлі також відсутні, оскільки в експлуатацію вони не приймались. Станом на 2007 рік, відповідно до діючого на той час законодавства для прийняття закінчених будівництвом об'єктів діяла Державна приймальна комісія при органах місцевого самоврядування, акти якої затверджувались рішенням міської ради. Рішень про затвердження акту державної комісії з прийняття в експлуатацію самочинно збудованих будівель по [ADDRESS], Чернівецькою міською радою не приймалось. Оскільки самочинно збудовані будівлі не є нерухомим майном, а є сукупністю будівельних матеріалів, тому підстав для задоволення позову [PERSON] у суду не було. Оскільки право власності на майно у позивача не виникло і [PERSON] не було вчинено сукупності дій, спрямованих на його набуття у спосіб, визначений законом. А також, [PERSON] відчужувалися ідеальні частики у майні, яке не набуло ознак нерухомої речі, тому відсутній об'єкт правочинів, визначений договорами купівлі-продажу 31/100 ідеальних часток від 16.10.2007 року, договору дарування 69/100 часток даного будинковолодіння на користь [PERSON] від 16.10.2007 року, договір від 31.10.2007 року про поділ цього будинковолодіння, договір міни від 21.05.2008 року. На час укладення цих правочинів, об'єктом по [ADDRESS], було нерухоме майно у сукупності головної речі і приналежностей у складі житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, а саме: на житловий будинок літ. «А», літню кухню-сарай літ «Б», літню кухню літ. «В», гараж літ «Д», вбиральню літ. «З», сарай літ. «б», підвал, колодязь та огорожу, які належали спадкодавцю [PERSON] і обсяг якого визначено свідоцтвом про право на спадщину за законом від 15.01.1999 року. Відповідно підлягає судовому захисту право власності позивача на 1/2 ідеальну частку нерухомого майна по [ADDRESS]. [PERSON] прийняла спадщину після смерті матері [PERSON] шляхом вступу у фактичне володіння майном, що встановлено рішенням Садгірського районного суду м. Чернівці від 12.01.2016 р., тому вона має право на 1/2 спадкового майна. Просить суд, визнати недійсними наступні правочини як такі, що вчинені без достатніх правових підстав, а саме: договір купівлі-продажу від 16.10.2007 року 31/100 частини будинковолодіння [ADDRESS], до складу якої увійшли житловий будинок літ. «А» загальною площею 85, 6 кв. м., в тому числі житловою 56 кв. м, літня кухня літ. «В» , сарай літ. «Г», сарай літ. «Е», вбиральня літ. «З», погріб Пг., колодязь 1, огорожа 1 на користь [PERSON]; договір дарування 69 /100 часток будинковолодіння по [ADDRESS] на користь [PERSON] від 16.10.2007 року, згідно якого у його власність перейшов житловий будинок літ. «Ж» загальною площею 192, 5 кв. м. в тому числі житловою 113,9 кв. м. літня кухня літ. «Б» гараж літ. «Д» , ворота 2; договір від 31.10.2007 року про поділ цього будинковолодіння, в результаті якого припинилося право спільної часткової власності і кожен із співвласників став одноосібним власником свого майна; договір міни від 21.05.2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Половинською О.Б., [PERSON] та [PERSON] обмінялися належними їм будинковолодіннями і відповідно [PERSON] став власником житлового будинку літ. «А» загальною площею 85, 6 кв. м., в тому числі житловою 56 кв. м., літньої кухні літ. «В», сараю літ. «Г», сараю літ. «Е», вбиральні літ. «З», погребу Пг., колодязя 1, огорожі 1 по [ADDRESS], а [PERSON] - власницею житлового будинку літ. «Ж» загальною площею 192, 5 кв. м., в тому числі житловою 113,9 кв. м., літньої кухні літ. «Б» гаража літ. «Д» , воріт 2 по [ADDRESS]. Визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 15.01.1999 року. Витребувати із володіння [PERSON] у спосіб визнання за [PERSON] (ІПН [NUMBER]) права власності на 1/2 частини будинковолодіння у складі такого майна: житлового будинку літ. «А» загальною площею 85, 6 кв. м., в тому числі житловою 56 кв. м., літньої кухні літ. «В», сараю літ. «Г», сараю літ. «Е», вбиральні літ. «З», погребу Пг., колодязя 1, огорожі 1 по [ADDRESS], який належав спадкодавцю [PERSON] вартістю 16557 грн. 50 коп. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та звернулися до суду із заявою про уточнення позовних вимог в якій остаточно просять: визнати недійсними наступні правочини як такі, що вчинені в порушення ч. 1 ст. 203, ч. 1 ст. 215 ЦК України, а саме: договір купівлі-продажу від 16.10.2007 року про відчуження 31/100 частини будинковолодіння [ADDRESS] укладений між продавцем [PERSON] та покупцем [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Половинською О.Б., зареєстрованого в реєстрі під №11198; договір дарування від 16.10.2007 року про дарування 69 /100 часток будинковолодіння по [ADDRESS] укладений між дарувальником [PERSON] та обдаровуваним [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Половинською О.Б., зареєстрованого в реєстрі під №11201; договір про поділ будинковолодіння від 31.10.2007 року, укладений між [PERSON] та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Половинською О.Б., зареєстрованого в реєстрі під №11175; договір обміну від 21.05.2008 року, укладений між [PERSON] та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Половинською О.Б., зареєстрованого в реєстрі під №4122. Визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 15.01.1999 року. Витребувати із володіння [PERSON] у спосіб визнання за [PERSON] (ІПН [NUMBER]) права власності на 1/2 частини будинковолодіння у складі такого майна: житлового будинку літ. «А» загальною площею 85, 6 кв. м., в тому числі житловою 56 кв. м, літньої кухні літ. «В», сараю літ. «Г», сараю літ. «Е». вбиральні літ. «З», погребу Пг. колодязя 1, огорожі 1 по [ADDRESS], який належав спадкодавцю [PERSON] вартістю 16557 грн.50 коп. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнали в повному обсязі та не заперечували проти їх задоволення. А також звернулися до суду із зустрічною позовною заявою в якій зазначили, що за час відсутності в Україні [PERSON], батько [PERSON] 15.01.1999 року, отримав на своє ім'я свідоцтво про право на спадщину. Рішенням Садгірського районного суду м. Чернівці від 10.09.2007 року, було задоволено позов [PERSON] до Чернівецької міської ради про визнання права власності на домоволодіння [ADDRESS]. Після прийняття даного рішення 16.10.2007 року [PERSON] подарував 69/100 часток даного будинковолодіння [PERSON]. В той же день 31/100 частина цього будинковолодіння була продана відповідачці [PERSON]. Однак, ухвалою апеляційного суду Чернівецької області від 23 червня 2016 року, рішення Садгірського районного суду м. Чернівці від 10.09.2007 року скасовано. Прийнято відмову правонаступника [PERSON] - [PERSON] від позову і провадження у справі закрито. Оскільки рішення Садгірського районного суду м. Чернівці від 10.09.2007 року, про визнання права власності скасовано, відсутні правові підстави набуття у власність самочинно збудованого житлового будинку по [ADDRESS]. На підставі цього просять первісний позов задовольнити, а за зустрічним позовом визнати [PERSON] власником 1/2 частини житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, а саме: житлового будинку літ. «А», літньої кухні-сарая літ «Б», літньої кухні літ. «В», гаража літ «Д», вбиральні літ. «З», сарая літ. «б», підвалу, колодязя та огорожі, як спадкове майно після смерті [PERSON] та [PERSON]. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги за первісним позовом підлягають задоволенню в повному об'ємі. А також те, що позовні вимоги за зустрічним позовом є обґрунтованими та їх необхідно задовольнити. Відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 18.09.2000 року, [PERSON] народилась [INFO] року, батьками якої зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с. 47). Із свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 24.06.1953 року, вбачається, що [PERSON] народився [INFO] року, батьками якого зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с. 46). Згідно з свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 07.02.1988 року, [PERSON] народилась [INFO] року, батьками якої зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с. 48). У відповідності до свідоцтва про право на спадщину за законом серія [NUMBER] від 15.01.1999 року, спадкоємцем майна [PERSON], померлої [INFO] року, є її чоловік [PERSON], що проживає в [ADDRESS]. (а.с. 9). Згідно з договором дарування серія ВКА № 803007 від 16.10.2007 року, [PERSON] подарував 69/100 часток будинковолодіння, що розташоване за адресою: [ADDRESS] [PERSON] (а.с. 16). Відповідно до договору купівлі-продажу серія ВКА № 803008 від 16.10.2007 року, [PERSON] передає у власність [PERSON], а вона приймає 31/100 частину домоволодіння, що розташоване за адресою: [ADDRESS] і сплачує за придбане майно грошову суму, в розмірі та на умовах, встановлених цим договором. (а.с. 17). З договору обміну серія ВКК № 768831 від 21.05.2008 року, [PERSON] обміняв належне йому на праві власності поділене в натурі нерухоме майно, загальною площею 192,50 кв. м., в тому числі житловою площею 113,90 кв. м., що розташоване за адресою: [ADDRESS] на належне [PERSON] поділене в натурі нерухоме майно, загальною площею 85,60 кв. м., в тому числі житловою площею 56,00 кв. м., що розташоване за адресою: [ADDRESS]. (а.с. 19). Із свідоцтва про право на спадщину за законом серія [NUMBER] від 28.06.2008 року, вбачається, що спадкоємцем майна [PERSON], яке розташоване в [ADDRESS], є його син [PERSON]. (а.с. 10). Постановою ВСУ №6-2858цс15 від 25.05.2016 року, визначено, якщо судовий акт скасовано, то він не породжує жодних правових наслідків з моменту його ухвалення. Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Статтею 548 ЦК УРСР, передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно з ст. 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців. Частиною 2 ст. 331 ЦК України, передбачено, що право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Згідно з ч. 2 ст. 376 ЦК України, особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. У відповідності до ст.1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла до інших осіб. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про обґрунтованість первісного та зустрічного позову та необхідність їх задоволення, оскільки [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями першої черги та мають рівні права на спадщину після смерті своїх батьків [PERSON] та [PERSON]

Outcome: approved