Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх позивних вимог позивач зазначила, що вона перебувала з відповідачем у шлюбі з 05.09.1997 року по 24.05.2011 року та від шлюбу подружжя має дітей - повнолітнього [PERSON], [INFO] та малолітнього [PERSON], [INFO]. [PERSON] після розірвання шлюбу проживає разом з позивачем за адресою Харківська область, Зміївський район, с. Комсомольське на підставі рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова. З 2012 року позивач знаходиться в цивільному шлюбі з [PERSON] від якого [INFO] року народила сина [PERSON] На теперішній час вона не працює, так як знаходиться в відпустці по догляду за сином [PERSON] до 6 років, з причин його хвороби. Від держави отримує соціальну допомогу, розмір якої не перевищує прожиткового мінімуму для однієї дитини. Відповідач не виконує свій батьківській обов'язок щодо матеріального забезпечення сина та дитина знаходиться на утриманні чоловіка позивача. Відповідач працездатна, здорова людина, він має постійний дохід так як працює електриком на приватному підприємстві, інших стягнень за виконавчими листами він не має, тобто відповідач має можливість допомагати дитині матеріально. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття підтримала та просила їх задовольнити. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що на своєму утриманні має також малолітню дитину від другого шлюбу, та на даний час знаходиться у відпустці по догляду за дитиною та потребує матеріальної допомоги відповідача на утримання неповнолітнього сина - [PERSON]. Відповідач в судовому засіданні та наданих до суду запереченнях проти позову заперечував та пояснив, що вони перебували з позивачем у шлюбі від якого мають двох спільних дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу старший син [PERSON] залишився мешкати з ним, а неповнолітній [PERSON] мешкає окремо від нього разом з позивачем. Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 06.03.2014 року був встановлений порядок участі батьків у вихованні неповнолітнього [PERSON]. Коли дитина перебуває з батьком, вона знаходиться на повному утриманні, він купує дитині одяг, необхідні канцелярські товари для школи, сплачує за оздоровлення, харчування, розваги. Окрім того, відповідач зазначив, що несе витрати на переїзд до місця проживання дитини у Зміївському районі. Також вказав, що увесь час починаючи з дня народження його дітей і по теперішній час, він не припиняв їх утримувати та матеріально забезпечувати, постійно приймає участь у їх вихованні, догляді за ними, намагається надати їм повноцінне батьківське піклування та турботу. На даний час він працює у фізичної особи-підприємця [PERSON] на посаді електрика з 01.06.2006 року та на теперішній час його середній заробіток щомісяця становить 1897 грн., інших заробітків та доходів не має. У сім'ї, яка складається з відповідача, його батьків пенсіонерів та повнолітнього сина [PERSON], відповідач є єдиною працюючою особою. Його батьки [PERSON] та [PERSON] є пенсіонерами за віком та знаходяться на його утриманні та піклуванні. На його утриманні також знаходиться старший син [PERSON], який навчається на платній формі навчання. Окрім того, пояснив, що враховуючи його матеріальний стан він не має можливості сплачувати аліменти на неповнолітню дитину. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечувала в повному обсязі та зазначила, що позивачем не надано до суду доказів в обґрунтування позову. Відповідач отримуючи дохід в розмірі 1900 грн. забезпечує всім необхідним свого старшого сина [PERSON], який навчається на платній основі та не має доходів. Позивач не приймає участі в утриманні старшого сина та не спілкується з ним, а відповідач, приймаючи участь у вихованні неповнолітнього сина, постійно з ним спілкується, забирає його на шкільні канікули, та в цей час дитина повністю знаходиться на його утриманні. Також, зазначила, що позивач має кращий матеріальний стан у зв'язку з тим, що її чоловік має значний дохід, а тому суд має підстави звільнити відповідача від обов'язку сплати аліментів на неповнолітню дитину. Суд, вислухавши пояснення сторін та представника відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно до Свідоцтва про шлюб Серія [NUMBER], [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, який зареєстровано 05.09.1997 року в міському відділі реєстрації актів громадянського стану м. Харкова, актовий запис № 684 (а.с. 3). Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 24.05.2011 року шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 05.09.1997 року в міському відділі реєстрації актів громадянського стану м. Харкова, актовий запис № 684 було розірвано (а.с. 15). Відповідно до Свідоцтва про народження Серія [NUMBER] від 14 жовтня 2011 року встановлено, що батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8). З довідки Комунального підприємства «Тролейбусне депо №3» № 23 від 05 лютого 2016 року вбачається, що [PERSON] працює в Комунальному підприємстві «Тролейбусне депо №3» на посаді старший комірник та за період з липня 2015 року по грудень 2015 року за місцем роботи дохід не отримувала. Відповідно до довідки фізичної особи-підприємця [PERSON] № 2 від 18 лютого 2016 року [PERSON], працює у фізичної особи-підприємця [PERSON] на посаді електрика з обслуговування та ремонту обладнання з 01 червня 2006 року по теперішній час та за період з 01 липня 2015 року по 31 січня 2016 року його заробітна плата склала 11 386,83 грн. Згідно зі ст. 1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст.ст. 3, 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Одним із основних прав дитини є право на утримання. Відповідно до Конвенції ООН про права дитини, прийнятої резолюцією 44/25 Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 року, Держави - учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Держави - учасниці вживають всіх необхідних заходів щодо забезпечення відновлення утримання дитини батьками або іншими особами, які відповідають за дитину як в середині Держави - учасниці, так і за кордоном. У відповідності до ст. 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Конституційний обов'язок батьків щодо утримання дітей знайшов своє закріплення і в ст. 180 Сімейного кодексу України, відповідно до положень якої батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм СК України про розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають значення. Відповідно до ст. 183 Сімейного Кодексу України суд визначає розмір аліментів у частці від заробітку (доходу) відповідача. Згідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України мінімальний розмір на одну дитину не може бути менший ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів на утримання дитини, суд виходить з принципу рівності прав та обов'язків батьків, а також той факт, що відповідач є працездатною особою, має постійне місце роботи та зобов'язаний утримувати дитину разом з позивачкою, а також факт сумісного проживання з ним повнолітнього сина [PERSON] Суд не може прийняти до уваги посилання відповідача про наявність на його утриманні непрацездатних батьків у зв'язку з тим, що зазначені особи є пенсіонерами та, згідно до пояснення самого відповідача, отримують дохід у вигляді пенсійних виплат. Згідно ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як по зверненню фізичної чи юридичної особи, в межах заявлених ними вимог на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у розгляді справи. У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підставі викладено, враховуючи матеріальний стан сторін, виходячи з рівності обов'язку батьків, щодо утримання дитини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, та аліменти з [PERSON] на утримання дитини доцільно стягнути в розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку щомісячно, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11 січня 2016 року та до досягнення дитиною повноліття. На підставі ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Outcome: partial