overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що 23.09.2006 року зареєструвала шлюб з відповідачем в відділі реєстрації актів цивільного стану Вугледарського міського управління юстиції Донецької області, про що зроблено актовий запис № 150. Сторони від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалося в звязку з різністю характерів та способу життя, що виявилося в процесі спільного проживання. Між сторонами постійно виникають сварки, склалися неприязні відносини. Шлюбні стосунки вони не підтримують, спільне господарство не ведуть з травня 2014 року. Позивач вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливі, тому просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Позивач в судове засідання не зявилася, надала письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 174 і 175 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 23.09.2006 року в відділі реєстрації актів цивільного стану Вугледарського міського управління юстиції Донецької області, про що зроблено актовий запис № 150. Дошлюбне прізвище позивача - Тарасова, що підтверджується свідоцтвом про шлюб 1-НО № 059821. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сімейні відносини між сторонами припинені з травня 2014 року, зберігати свою родину сторони не мають наміру, наполягають на розірванні шлюбу, про надання строку для примирення категорично заперечують. Суд приймає до уваги, що сторони не мають спору відносно спільно нажитого майна. За таких обставин, суд дійшов висновку, що дана родина розпалася остаточно, що подальше спільне проживання чоловіка і жінки неможливе та суперечить обом з подружжя, у зв'язку з чим позовні вимоги необхідно задовольнити, а шлюб розірвати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] сплачений судовий збір в сумі 487 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що 23.09.2010 року зареєструвала шлюб з відповідачем в відділі реєстрації актів цивільного стану Вугледарського міського управління юстиції Донецької області, про що зроблено актовий запис № 126. Сторони від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалося, так як між ними постійно виникають конфлікти, стосунки напружені, що негативно впливає на виховання сина. Шлюбні стосунки вони не підтримують, спільне господарство не ведуть з 2013 року. Позивач вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливі, тому просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 174 і 175 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 23.09.2010 року в відділі реєстрації актів цивільного стану Вугледарського міського управління юстиції Донецької області, про що зроблено актовий запис № 126. Дошлюбне прізвище позивача - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER]. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сімейні відносини між сторонами припинені з листопада 2013 року, зберігати свою родину сторони не мають наміру, наполягають на розірванні шлюбу, про надання строку для примирення категорично заперечують. Суд приймає до уваги, що сторони не мають спору відносно спільно нажитого майна. За таких обставин, суд дійшов висновку, що дана родина розпалася остаточно, що подальше спільне проживання чоловіка і жінки неможливе та суперечить обом з подружжя, у зв'язку з чим позовні вимоги необхідно задовольнити, а шлюб розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що 24.01.2006 року зареєструвала шлюб з відповідачем в Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції Донецької області, про що зроблено актовий запис № 72. Сторони від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалося, так як між ними постійно виникають конфлікти. Відповідач зловживає спиртними напоями, що негативно впливає на виховання сина. Шлюбні стосунки вони не підтримують, спільне господарство не ведуть. Позивач вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливі, тому просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився по невідомій для суду причині, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином через оголошення у пресі. Відповідно до ст. 224 ЦПК України судом винесена ухвала про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 24.01.2006 року в Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції Донецької області, про що зроблено актовий запис № 72. Дошлюбне прізвище позивача - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER]. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Сімейні відносини між сторонами припинені з вересня 2014 року, зберігати свою родину сторони не мають наміру, позивач наполягає на розірванні шлюбу, про надання строку для примирення категорично заперечує. Суд приймає до уваги, що сторони не мають спору відносно спільно нажитого майна. За таких обставин, суд дійшов висновку, що дана родина розпалася остаточно, що подальше спільне проживання чоловіка і жінки неможливе та суперечить обом з подружжя, у зв'язку з чим позовні вимоги необхідно задовольнити, а шлюб розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого вказав що 18 травня 1985 року він зареєстрував з відповідачем шлюб і проживав з нею однією сім'єю до січня 2013 року. Від шлюбу вони мають повнолітніх синів: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність на протязі останнього року взаємного порозуміння, постійно виникаючі суперечки, які закінчувалися особистими образами. З моменту припинення з відповідачем сімейних стосунків спільне господарство між ними не ведеться. Однак, розірвати шлюб через органи рацс відповідач не погоджується. Оскільки зазначені обставини унеможливлюють примирення і подальше збереження шлюбу, позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Сторони до суду не з'явилися, про час і місце розгляду справи сповіщені належним чином. Позивач [PERSON] письмово повідомив суд про розгляд справи у його відсутність, не заперечуючи проти заочного розгляду справи, та про наполяганні на позові. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 18 травня 1985 року в Олексієво-Дружківській селищній раді м.Дружківка Донецької області, актовий запис № 32. Шлюбно-сімейні стосунки сторони припинили у січні 2013 року. Зазначені факти встановлено на підставі свідоцтва про шлюб, письмових пояснень позивача (а.с.11). Згідно за ст.112 Сімейного кодексу України суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищенаведене та те, що шлюб сторін фактично розпався понад рік тому, позивач наполягає на розірванні шлюбу, вважає примирення та збереження сім'ї неможливими, відповідач не надала своїх заперечень проти позову, спір про майно між сторонами відсутній, діти досягли повноліття, суд вважає, що подальше сумісне життя сторін і збереження сім'ї не відповідало б їх інтересам, тому їх шлюб підлягає розірванню. За приписами ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі ст.ст.110, 112, 113 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого вказала, що 01 вересня 2007 року вона зареєструвала з відповідачем шлюб, у якому народився син [PERSON], [INFO], на утримання якого з відповідача за рішенням Димитровського міського суду від 24.12.2012 року стягнуті аліменти у розмірі ? частки доходів відповідача. Шлюбні стосунки з відповідачем не склалися з причини різних поглядів на життя, у зв'язку з чим між ними відбувалися постійні побутові конфлікти на протязі останніх двох років, а останній час життя разом стало нестерпним. Спільне господарство вони ведуть до теперішнього часу, спору щодо поділу майна не мають. З цих обставин позивач вважає, що примирення та збереження їх шлюбу неможливе, тому просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Сторони до судового засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи сповіщені належним чином, письмово повідомили суд про розгляд справи у їх відсутність, при цьому позивач вказала, що вона наполягає на позові, а відповідач - що він визнає позов у повному обсязі і що остаточно шлюбні стосунки з позивачем припинені у вересні 2014 року. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 01 вересня 2007 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Димитровського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 295, у якому [INFO] року народився син [PERSON], який мешкає разом з позивачем та на утримання якого за рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 24.12.2014 року стягнуті аліменти у розмірі ? частки доходів відповідача. Зазначені факти встановлено на підставі копій свідоцтв про шлюб, про народження дитини, виконавчого листа (а.с.15, 16, 17). Згідно за ст.112 Сімейного кодексу України суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищенаведене та те, що шлюб сторін фактично розпався, примирення та збереження сім'ї сторони вважають неможливим, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти цього, спір про майно відсутній, місце проживання дитини між сторонами узгоджено, суд вважає, що подальше сумісне життя сторін і збереження сім'ї не відповідало б їх інтересам, тому їх шлюб підлягає розірванню. За приписами ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач висловила бажання не відновляти дошлюбне прізвище, вказавши це у своїй письмовій заяві. На підставі ст.ст.110, 112, 113 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого вказала, що 02 вересня 2005 року вона зареєструвала з відповідачем шлюб, у якому [INFO] народилася донька [PERSON], яка проживає разом з нею і знаходиться на її утриманні. З травня 2013 року сімейні стосунки між нею та відповідачем фактично припинені, від того часу вони проживають окремо. Припиненню шлюбних відносин послужило те, що протягом останніх двох років відповідач зловживав спиртними напоями, в нетверезому стані вчиняв сварки, довгий час ніде не працював, не утримував сім'ю матеріально. Вона неодноразово просила відповідача змінити спосіб життя та ставлення до сім'ї, але останній не реагував на її прохання. З цих обставин позивач вважає, що їх сім'я розпалася остаточно, відновлення сім'ї та примирення неможливе. Тому позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Сторони до судового засідання не з'явилися, про час і місце слухання справи повідомлені належним чином. Позивач [PERSON] письмово сповістила суд про розгляд справи у її відсутність. Відповідач [PERSON] також письмово повідомив суд про розгляд справи у його відсутність та про визнання позову у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 02 вересня 2005 року сторони вперше зареєстрували шлюб у Ленінському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 653, у якому [INFO] народилася донька [PERSON], яка мешкає разом з позивачем. Шлюбно-сімейні стосунки сторони припинили у травні 2013 року. Зазначені факти встановлено на підставі свідоцтв про шлюб, про народження дитини, письмових пояснень сторін (а.с.4, 5). Згідно за ст.112 Сімейного кодексу України суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Проаналізувавши вищенаведене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки шлюб сторін розпався дев,ять місяців тому, примирення та збереження сім'ї сторони вважають неможливим, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти цього, спір про майно відсутній, місце проживання дитини між сторонами узгоджено. Тому подальше сумісне життя сторін і збереження сім'ї не відповідало б їх інтересам і шлюб підлягає розірванню. На підставі ст.ст.110, 112, 113 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого вказала, що 03 серпня 2002 року вона зареєструвала з відповідачем шлюб, у якому народився син [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. На протязі останніх двох років сімейне життя між нею та відповідачем поступово погіршувалося, що призвело до фактичного припинення шлюбних стосунків з 12.02.2012 року. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність між ними взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини. На даний момент ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання припинено. Позивач вважає, що збереження сім,ї неможливо і суперечить їх інтересам, вона бажає створити нову сім'ю. Тому позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Сторони до судового засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи сповіщені належним чином, письмово повідомили суд про розгляд справи у їх відсутність, при цьому відповідач вказав, що проти розірвання шлюбу він не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 03 серпня 2002 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Димитровського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 165, у якому народилися діти: [INFO] син [PERSON] та [INFO] син [PERSON], які мешкають разом з позивачем. Зазначені факти встановлено на підставі свідоцтв про шлюб, про народження дітей, письмових заяв сторін (а.с.7, 8, 9). Згідно за ст.112 Сімейного кодексу України суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищенаведене та те, що шлюб сторін фактично розпався, примирення та збереження сім'ї сторони вважають неможливим, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти цього, спір про майно відсутній, місце проживання дітей між сторонами узгоджено, суд вважає, що подальше сумісне життя сторін і збереження сім'ї не відповідало б їх інтересам, тому їх шлюб підлягає розірванню. За приписами ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач не висловила бажання відновляти своє дошлюбне прізвище. На підставі ст.ст.110, 112, 113 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого вказала, що 04 листопада 2006 року вона зареєструвала з відповідачем шлюб, в якому народився син [PERSON], [INFO], на утримання якого відповідач сплачує аліменти за рішенням суду. Під час спільного проживання між нею та відповідачем постійно виникали конфлікти на грунті зловживання останнім алкогольними напоями. Відповідач ображав її, бив, виганяв з дому, внаслідок чого їх подальше спільне життя та збереження шлюбу стало суперечить її інтересам. У зв'язку з постійними конфліктами вона з березня 2015 року припинала з відповідачем шлюбні стосунки та перестала вести з ним спільне господарство, вимушена була з дитиною піти з сім'ї та мешкати окремо. Вважаючи примирення та збереження шлюбу з відповідачем неможливими, позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Сторони до судового засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи сповіщені відповідно до цивільно-процесуального законодавства. Позивач [PERSON] письмово повідомила суд про розгляд справи у її відсутність, про те, що вона наполягає на позові та не заперечує проти розгляду справи заочно у разі неявки відповідача до суду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 04 листопада 2006 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Димитровського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 370, у якому народився син [PERSON], [INFO], який мешкає разом з позивачем. Шлюбно-сімейні стосунки сторони припинили з березня 2015 року. Зазначені факти встановлено на підставі свідоцтв про шлюб, про народження дитини, заяви позивача (а.с.5, 6). Згідно за ст.112 Сімейного кодексу України суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищенаведене та те, що шлюб сторін фактично розпався понад півтора року тому, примирення та збереження сім'ї позивач вважає неможливим, наполягає на розірванні шлюбу, місце проживання дитини узгоджено, спір про майно відсутній, суд вважає, що подальше сумісне життя сторін і збереження сім'ї не відповідало б їх інтересам, тому їх шлюб підлягає розірванню. За приписами ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач висловила бажання не відновляти дошлюбне прізвище. На підставі ст.ст.110, 112, 113 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого вказала, що 04 серпня 2005 року вона зареєструвала з відповідачем шлюб, у якому [INFO] народився син [PERSON], який проживає разом з нею та відвідує Українську гімназію Димитровської міської ради Донецької області. До 2011 року вона проживала з відповідачем разом в його рідній країні. З 2011 року сімейні стосунки між ними припинені, з відповідачем вона не спілкується. Їх шлюб розпався внаслідок повної протилежності характерів, різних поглядів на сімейні відносини, відповідач не приділяв їй належної уваги. Спільне господарство ними не ведеться, в кожного з них своє життя. З цих обставин позивач вважає, що відновлення сім'ї та збереження шлюбу з відповідачем неможливе, суперечить її інтересам та інтересам дитини, окрім того між нею та відповідачем остаточно втрачені почуття, тому позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Сторони до судового засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи сповіщені належним чином, письмово повідомили суд про розгляд справи у їх відсутність, та про те, що вони наполягають на розірванні шлюбу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 04 серпня 2005 року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м.Красноармійську Красноармійського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 299, у якому [INFO] народився син [PERSON], який мешкає разом з позивачем, є учнем 1-го класу Української гімназії Димитровської міської ради Донецької області. Зазначені факти встановлено на підставі свідоцтва про шлюб, витягу із свідоцтва про народження дитини, довідки навчального учбового закладу від 07.04.2014 року, довідки ПП «ПЖФ Гарант-Сервіс» про склад сім'ї позивача від 07.04.2014 року (а.с.9, 10-12, 13, 14). Згідно за ст.112 Сімейного кодексу України суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищенаведене та те, що шлюб сторін фактично розпався більше трьох років тому, примирення та збереження сім'ї сторони вважають неможливим, наполягають на розірванні шлюбу, спір про майно відсутній, місце проживання дитини між сторонами узгоджено, суд вважає, що подальше сумісне життя сторін і збереження сім'ї не відповідало б їх інтересам, тому їх шлюб підлягає розірванню. За приписами ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач висловила бажання не відновляти дошлюбне прізвище, вказавши це у своєму позові. На підставі ст.ст.110, 112, 113 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved