Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Запорізької міської ради, третя особа: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Садовніченко В.М. про встановлення факту проживання однією сім`єю, в обґрунтування якого зазначила наступне. [PERSON] знала [PERSON] дуже давно, десь з 1980-х років. З його матір`ю [PERSON] дружила її бабуся [PERSON] , оскільки вони обидві були кримськими татарками та в них були спільні знайомі. Після смерті бабусі [PERSON] , яка померла [INFO] , [PERSON] часто приходила в гості до її батька - [PERSON] , який мешкав за адресою: [ADDRESS] , де вони зустрічалися та спілкувались із своїми спільними знайомими. Інколи разом із [PERSON] приходив її син [PERSON] , де позивач з ним і познайомилася ближче. З жовтня 2011 року, після її розлучення із колишнім чоловіком, вона стала зустрічатися із [PERSON] , оскільки вони один одному симпатизували, а з листопада 2011 року він запропонував жити разом, на що вона погодилася та переїхала до нього в квартиру. Вони стали проживати разом в належній йому та його матері квартирі [ADDRESS] , вели спільне господарство, у них був спільний бюджет, з якого вони купували продукти харчування, сплачували комунальні послуги, робили дрібний ремонт, а також вони разом вживали їжу, прибиралися в квартирі, відпочивали та святкували. В квітні 2013 року [PERSON] захворіла та [INFO] померла. Батько [PERSON] допоміг грошима на її поховання, надавши в борг грошові кошти у розмірі 5000 грн., які вона потім разом із [PERSON] віддавали її батькові протягом наступного року. Коли у батька [PERSON] у 2013 році стався інсульт, [PERSON] допомагав їй доглядати за ним, так як на той час її мати [PERSON] вже була хвора, та їй було важко доглядати обох своїх батьків, оскільки вони були розлучені та проживали окремо. Вона готувала їжу, а [PERSON] годував батька, розмовляв з ним та прибирався в його квартирі, а коли її батько [INFO] помер, то вони вдвох займалися його похованням. [PERSON] дуже добре ставився до неї та її сина, але офіційно одружуватися вони не вважали за потрібне, оскільки вже були людьми у віці та не придавали цьому будь-якого значення. Наприкінці квітня 2017 року, десь через два тижні після дня народження позивачки у її матері погіршився стан здоров`я, та вона вимушена була майже постійно знаходитися біля неї і на цьому ґрунті вони з [PERSON] посварилися, тому, коли він перестав відповідати на дзвінки, вона подумала що він просто образився на неї, оскільки вона не приділяю йому тієї уваги на яку він розраховував. Але, коли 06 травня 2017 року вона приїхала до нього, то дізналась, що [PERSON] помер, після чого за власний кошт організувала його поховання. На підставі викладеного, просить суд, встановити факт спільного проживання однією сім`єю з [PERSON] , який помер [INFO] , з листопада 2011 року по час його смерті. Ухвалою судді від 24.05.2019 відкрито провадження у вказаній справі, в порядку загального позовного провадження та розпочато підготовче провадження. Витребувано у приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Садовніченко В.М. копію спадкової справи після померлого [PERSON] , який помер [INFO] . 14.06.2019 на адресу суду надійшла копія спадкової справи №28/2017 до майна померлого [INFO] [PERSON] . 19.06.2019 на адресу суду від представника Запорізької міської ради надійшов відзив, відповідно до якого просить суд відмовити у задоволенні позову [PERSON] . Ухвалою суду від 11.10.2019 закрито підготовче провадження та призначено вказану цивільну справу до судового розгляду. В судовому засіданні позивачка та її представник адвокат Амброскін В.Л. підтримали заявлені позовні вимоги у повному обсязі, надавши пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві. Представник Запорізької міської у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, та просить відмовити у задоволенні позову. Приватний нотаріус у судове засідання не з`явилася, повідомлялася належним чином, причини неявки суду не повідомила. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, заслухавши свідків, оцінивши всі докази у сукупності, прийшов до наступних висновків. Відповідно до частини 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з частинами 2, 3 ст.12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності з частинами 1, 3 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого Запорізьким міським відділом РАЦС ГТУЮ у Запорізькій області 08.05.2017, актовий запис №3150 (а.с.25, 41) Після смерті [PERSON] залишилось майно у вигляді квартири [ADDRESS] , яка належала померлому на підставі: свідоцтва про право власності № [NUMBER] виданого виконавчим комітетом Шевченківської районної ради народних депутатів 08.06.1993 (1/2 частина) та на підставі свідоцтва про право на спадщину від 04.02.2014 виданого державним нотаріусом П`ятої Запорізької державної нотаріальної контори (1/2 частина), зареєстровано в реєстрі за № 2-35 (а.с.12-13,16-17). Відповідно до копії спадкової справи №28/2017, [PERSON] 07.10.2017 звернулася до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Садовніченко В.М. із заявою про прийняття спадщини після померлого [INFO] [PERSON] (а.с.40), надавши заочне рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 16.10.2017, відповідно до якого встановлено факт спільного проживання [PERSON] однією сім`єю з [PERSON] , померлого [INFO] . (а.с.50) В подальшому, 28.12.2017 вказане заочне рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 16.10.2017 було скасовано та позовну заяву [PERSON] - залишено без розгляду на підставі її особистої заяви, про що постановлено ухвалу суду від 02.01.2018. (а.с.68) Разом з тим, встановлено, що на теперішній час в провадженні Шевченківського районного суду м. Запоріжжя перебуває на розгляді цивільна справа за позовом Запорізької місцевої прокуратури №1 в інтересах держави в особі Запорізької міської ради до [PERSON] , [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу недійсним, визнання спадщини відумерлою (ухвала суду від 04.03.2019 про відкриття провадження). Предметом вказаного спору є квартира [ADDRESS] , яка раніше належала на праві власності [PERSON] (а.с.56-67) Крім того, в провадженні Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області перебуває кримінальне провадження №42012081020000080 від 07.06.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 КК України. Відповідно до положень ч.2 ст.3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Згідно ч.4 ст.3 СК України, сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Поняття «сім`я» та «член сім`ї» також були розтлумачені змістом Рішення Конституційного Суду України №5-рп/99від 03.06.1999 року. Відповідно до абзацу 1 п.1 резолютивної частини Рішення, під членом сім`ї… треба розуміти особу, що перебуває з суб`єктом права… у правовідносинах, природа яких визначається: кровними (родинними) зв`язками або шлюбними відносинами; постійним проживанням…; веденням з ним спільного господарства. Пунктом 6 зазначеного Рішення Конституційного Суду України встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Також поняття «член сім`ї» наявне в змісті ст.64 ЖК України. Згідно абзацу 2 ст.64 ЖК України, до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки; членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини. За правилами, встановленими статтею 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Частинами 1, 5 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. За змістом частини 2 статті 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Аналіз доказів, наданих позивачем, у контексті приведених вище норм, свідчить про безпідставність заявлених позовних вимог. Так, з огляду на доводи позовної заяви, процесуальним завданням позивачки було доведення належними, допустимими та достовірними доказами того факту, що вона з листопада 2011 року до дня смерті [PERSON] ( [INFO] ) мешкала з ним в одній квартирі, вела спільне господарство, мала спільний бюджет. В судовому засіданні було допитано свідків (зі сторони позивача): [PERSON] та [PERSON] , які були сусідами [PERSON] та пояснили, що декілька разів бачили [PERSON] разом з [PERSON] (десь у 2011-2013 роках) у дворі будинку, у магазині. Щодо проживання разом вказаних осіб, зокрема, у квартирі по [ADDRESS] , їм нічого не відомо, таких фактів їм не відомо. Також, у судовому засіданні було допитано свідка [PERSON] (зі сторони відповідача), яка була сусідкою [PERSON] і проживає за цією адресою з 2002 року, її квартира знаходиться поруч з квартирою, де проживав [PERSON] та зазначила, що жодного разу, в період з 2011 по 2017 роки [PERSON] разом з [PERSON] не бачила. Ій відомо, лише те, що він проживав разом із мамою, а після її смерті проживав один, інші особи у його квартирі ніколи не проживали. Оцінюючи покази свідків, суд приходить до переконання, що вони не повідомили суду достатніх даних, на підставі яких можна стверджувати про наявність факту сумісного проживання позивачки з [PERSON] , ведення сумісного господарства тощо. Між тим, доказами, які надані позивачкою на підтвердження факту сумісного проживання з [PERSON] , є: копія свідоцтва про смерть матері [PERSON] , яка померла у 2013 році; копії сертифікатів акцій [PERSON] (мати померлого [PERSON] ); копії правовстановлюючих документів на квартиру [ADDRESS] (свідоцтво про право власності на житло від 08.06.1993, свідоцтво про право на спадщину від 04.02.2014, витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрації права власності від 04.02.2014), копії квитанцій, відповідно до яких [PERSON] сплачував відповідні платежі у 2014 році, копії рахунків на сплату житлово-комунальних послуг за 2014, 2016, 2017 роки на ім`я [PERSON] . Наявність вказаних документів у позивачки, на її думку, свідчать про факт сумісного проживання з [PERSON] . Разом з тим, вказані письмові докази жодним чином не підтверджують ані проживання позивачки разом з [PERSON] в одній квартирі, ані ведення ними спільного господарства, ані наявність у них спільного бюджету. Інших доказів протягом усього часу розгляду справи позивачкою, її представником надано не було. Суд звертає увагу на те, що [PERSON] проживала та зареєстрована за іншою адресою ( [ADDRESS] ) в період часу з 2011 по 2017, в той час, коли [PERSON] був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] , яка належала йому на праві власності, за яку він особисто сплачував комунальні послуги, отримував житлові субсидії та у склад його родини до 30.11.2013 входила його мати [PERSON] (а.с.103-128) Таким чином, враховуючи викладене, доводи позивачки, що вона та [PERSON] періодично сумісно проживали то за її місцем реєстрації, то за його місцем реєстрації, у зв`язку із сімейними обставинами (хвороби близьких родичів, за яким був потрібен догляд тощо) спростовуються вищевикладеними доказами. Крім того, заслуговує на увагу, той факт, що [PERSON] помер [INFO] , а знайдений у своїй квартирі лише через кілька днів, про що свідчить копія лікарського свідоцтва про смерть №1655 від 07.05.2017, відповідно до якого зазначено, що причину смерті не встановлено через гнилісні зміни. Вказаний факт, на думку суду, ставить під сумнів доводи позивачки щодо її сумісного проживання з [PERSON] по день його смерті [INFO] . Оцінивши надані сторонами докази в їх сукупності судом встановлено, що позивачем не надано достатніх доказів на підтвердження факту спільного проживання однією сім`єю із [PERSON] , ведення ними спільного господарства, наявності єдиного бюджету. Отже, з`ясувавши обставини справи та надавши належну оцінку зібраним у справі доказам, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд прийшов до висновку, про необхідність відмови в задоволенні позову.

Outcome: dismissed