Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON], третя особа Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» про поділ визнання права власності на ? частину квартири [ADDRESS], усунення перешкод в користуванні даною квартирою шляхом вселення та зобов'язання відповідача не чинити перешкод в користуванні майном. Свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що під час шлюбу ними за спільні кошти придбано вказану квартиру, право власності на яку оформлено на відповідача. Представник позивача в судове засідання не з'явилась, однак подала суду заяву в якій підтримала заявлені позовні вимоги і просить їх задовольнити. Просить справу розглянути у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився з невідомої на те суду причини, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Представник третьої особи ПАТ «УкрСиббанк» в судове засідання на з'явився з невідомої на те суду причини, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Дослідивши та оцінивши зібрані докази, суд встановив наступні обставини справи. 24.10.1991 р. сторони зареєстрували шлюб, про що в книзі реєстрації актів про одруження 24.10.1991 р. зроблено запис за №162, що стверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 10.12.2013 року. Даний шлюб було розірвано, що стверджується Свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 01.03.2006 року виданого Відділом РАЦС Тернопільського міського управління юстиції. 10 листопада 2004 року між [PERSON], що діяв на підставі довіреності від [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі -продажу двохкімнатної квартири №11, що знаходиться в [ADDRESS], загальною площею 70.9 кв.м., житловою площею - 34.2 кв.м. Даний договір посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу [PERSON] За умовами вказаного договору [PERSON] купив, а [PERSON] від імені [PERSON] продав двохкімнатну квартиру №11, що знаходиться в [ADDRESS], загальною площею 70.9 кв.м., житловою площею - 34.2 кв.м. Із Інформації з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна №27842268 виданого 08.10.2014 р. державним реєстратором Легінь О.М. вбачається, що квартира [ADDRESS], належить на праві приватної власності [PERSON]. Згідно ч.3 ст.368 ЦК України, майно набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям під час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Згідно ст.372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними і при цьому вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За таких обставин судом встановлено порушення прав позивача. У зв'язку з цим суд вважає, що слід визнати за позивачем право власності на ? частину двохкімнатної квартири №11, що знаходиться в [ADDRESS], загальною площею 70.9 кв.м., житловою площею - 34.2 кв.м., як придбану подружжям під час шлюбу. З пояснень позивачки у позовній заяві судом встановлено, що відповідач чинить їй перешкоди у користуванні квартирою, зокрема зачинив вхідні двері та не впускає у квартиру. Відповідно до ч.1-3 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Статтею 391 Цивільного кодексу України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Враховуючи викладенні обставини, беручи до уваги той факт, що позивачка має право на ? частину квартири [ADDRESS], а відповідач, хоча й має право власності на ? частину вказаної квартири, проте перешкоджає позивачу у здійсненні права власності на належну їй частку житла, чим створює незручності у користуванні належною їй частиною квартири, тому суд приходить до переконання, що позов слід задовольнити, вселити [PERSON] у квартиру [ADDRESS] та зобов'язати [PERSON] не чинити перешкод позивачу у користуванні даною квартирою.

Outcome: approved