Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 25 червня 1989 року у Вінницькому міському відділу реєстрації актів цивільного стану між сторонами зареєстровано шлюб, про що 25 червня 1989 року зроблено відповідний актовий запис №1710. Від шлюбу сторони мають двох спільних дітей, які вже є повнолітніми та живуть самостійним життям. Спільне життя сторін не склалося, оскільки останні мають різні погляди на життя, різні життєві принципи та цілі, по різному дивляться на побудову відносин між подружжям та поведінку кожного з подружжя в побуті. Відповідачпротягом багатьох років живе самостійним життям, систематично зловживає спиртними напоями. Відповідач не має поваги до позивача, ображає її, чинить по відношенню до неї моральне насильство. Подальше формальне збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, тому позивач вирішила звернутись до суду з даним позовом. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, проте надала суду заяву, в якій просила розгляд справи провести у її відсутність. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, однак раніше надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій позовні вимоги визнав, не заперечив щодо розірвання шлюбу. А тому суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, та, зважаючи на визнання відповідачем позову, що не суперечить закону та не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Так, у судовому засіданні достовірно встановлено, що 25 червня 1989 року у Вінницькому міському відділу реєстрації актів цивільного стану між сторонами зареєстровано шлюб, про що 25 червня 1989 року зроблено відповідний актовий запис №1710. Дошлюбне прізвище дружини - [PERSON] (а.с.4). Зі змісту позову вбачається, що спільне подружнє життя сторін не склалося, оскільки останні мають мають різні погляди на життя, різні життєві принципи та цілі, по різному дивляться на побудову відносин між подружжям та поведінку кожного з подружжя в побуті. Відповідач протягом багатьох років живе самостійним життям. Подальше формальне збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, сім`я сторін розпалася і зберегти її неможливо. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, що підтверджується матеріалами справи, а подальше спільне проживання у шлюбі стало неможливим, оскільки взаєморозуміння між сторонами втрачено і збереження шлюбу буле суперечити їхнім інтересам, а також положенню ст. 51 Конституції України, відповідно до якого шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. При таких обставинах шлюб підлягає розірванню. Судові витрати слід залишити за позивачем, як на тому остання наполягала у своїй заяві. На підставі викладеного,

Outcome: approved