Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 26.11.1994 року міськвідділом реєстрації актів громадянського стану м. Чернівці, за актовим записом №2117. В обгрунтування заявлених вимог посилається на те, що від спільного проживання у шлюбі однією сім'єю з відповідачем у них народилася донька: [PERSON], [INFO]. Мотивує, що причиною розпаду сім'ї вказує сварки, різні погляди на життя та порушення відповідачем закону, через що був засуджений. Вважає, що подальше сумісне їх життя, збереження сім'ї та примирення стали не можливими, оскільки вони з червня 2007 року припили шлюбні відносини, з цього періоду часу фактично вони спільного господарства не ведуть. Спору про поділ майна не має. Просить, поданий нею позов задовольнити. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, будучи належним чином повідомленою про день, час і місце розгляду справи; від позивача в суд через канцелярію поступила письмова заява з клопотанням справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі і не заперечувала в разі повторної неявки відповідача справу розглянути в заочному порядку. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, будучи повідомленим про день, час і місце розгляду справи в порядку ч. 4 ст. 74 ЦПК України, від останнього відомостей про поважність причин неявки в засідання не надано, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача і зі згоди позивача у наданій заяві від 03.03. 2014р., в заочному порядку, що не суперечить вимогам ст. ст. 169 ч.4, 224 ЦПК України, відповідно якими передбачено, «якщо відповідача було належним чином повідомлено і який не з'явився в судове засідання і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи». Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Судом, належними і допустимими доказами, встановлено, що позивач [PERSON] з відповідачем [PERSON] зареєстрували шлюб 26.11.1994 року у міському відділі реєстрації актів громадянського стану м. Чернівці, за актовим записом №2117 (а.с.4). В шлюбі, за період спільного проживання однією сім'єю народилася донька: [PERSON], [INFO] (а.с.5). Судом встановлено, що на даний час сторони не підтримують подружніх відносин не ведуть спільного господарства і відсутній спільний бюджет, позивач вважає, що шлюб з відповідачем носить формальний характер, оскільки втрачено один до одного почуття любові, поваги і довіри, на примирення не погоджується. Згідно зі ст. 51 Конституції України шлюб грунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має права і обов`язки у шлюбі та сім'ї. Статтею 105 Сімейного Кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Враховуючи те, що відповідно до ст. 7 п.9 СК України, сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя, шлюб між ними необхідно розірвати. У відповідності зі ст. 112 ч. 2 СК України суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, судом встановлено, що заявлені позивачем вимоги грунтуються на законі; судом, виходячи з досліджених доказів по справі не установлено, що після розірвання шлюбу будуть порушені особисті та майнові права відповідно сторін, а тому вважає, що шлюб зареєстрований 26.11.1994 року міськвідділом реєстрації актів громадянського стану м. Чернівці, за актовим записом №2117, між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] слід розірвати.

Outcome: approved