Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить суд збільшити розмір аліментів, встановлений рішенням Дніпровського районного суду м. Києва, які стягуються з відповідача на користь позивача на утримання [PERSON] з 400,00грн. до 2000,00грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до досягнення дитиною повноліття. Вимоги позову вмотивовані тим, що дитина знаходиться на утриманні позивача, матеріальне становище якої погіршилося, оскільки позивач народила другу дитину та знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, на яку отримує соціальну допомогу, як одинока матір. Дитина сторін - [PERSON] іде до школи, відвідує спортивні секції (айкідо та шахи), приймає участь у змаганнях, що потребує додаткових витрат. При цьому матеріальне становище відповідача покращилося, що підтверджується сплатою ним значної частини боргу по аліментах - на загальну суму 9600,00грн. протягом короткого проміжку часу. Наведене, на думку позивача, свідчить про те, що відповідач має достатній рівень доходу та фінансово спроможний нести витрати на утримання дитини сторін в розмірі, що відповідає рівню його доходу, - в сумі 2000,00грн. Представник позивача в судовому засіданні підтримала вимоги позову в повному обсязі з викладених у позовній заяві підстав та просила позов задовольнити, додатково представник пояснила, що відсутні докази одержання відповідачем в борг коштів для погашення заборгованості по аліментах, сплата якої здійснювалася протягом трьох місяців. Вважає, що відповідач весь час неофіційно працював, з дружиною він не проживає та не несе обов'язку по утриманню дитини своєї дружини від іншого шлюбу. Зазначила про відсутність доказів неодержання відповідачем доходів крім офіційної заробітної плати. Позивач працевлаштувалася лише 01.06.2016р. та отримує погодинну заробітну плату в розмірі 150,00грн. за годину роботи, загальний розмір її доходу на місяць залежатиме від навантаження. Допомогу на дитину позивач вже не отримує. Представник відповідача в судовому засіданні просив у задоволенні позову відмовити та пояснив, що відповідач працевлаштувався лише з 01.04.2016р., розмір його заробітної плати є незначним, крім того, відповідач одружився, у його дружини є дитина, для погашення заборгованості по аліментам відповідачу довелося запозичити кошти, проте заборгованість не була погашена одним платежем, оскільки державний виконавець зазначив про необхідність підрахування суми заборгованості та запропонував сплатити її декількама платежами. Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали даної справи та справи №2-3001/11, суд приходить наступного. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 18.01.2008р., який було розірвано рішенням Дніпровського районного суду від 22.09.2010р. (а.с.4). Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO] (а.с.6). За рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 12.09.2011р. підлягають стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], до досягнення дитиною повноліття, аліменти в розмірі 400,00 гривень щомісяця, починаючи з 05 липня 2011 року (а.с.5). Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 18.11.2013р. відповідача [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO], актовий запис № 1997 від 09 липня 2008 року, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві (а.с.30). Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд приймає до уваги: стан здоров'я і матеріальне положення дитини; стан здоров'я і матеріальне положення платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, доньки, сина; інші обставини, які мають значення. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. За змістом ст. 18 Конвенції «Про захист прав дитини», батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них, та в інших випадках передбачених цим Кодексом. З матеріалів справи вбачається, що [INFO] в позивача народилася донька [PERSON] (а.с.21), у зв'язку з чим [PERSON] перебувала у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, що підтверджується наказом ТОВ «ТЦ Гудвіл - Україна» від 02.04.2012р. №27/1 (а.с.7), перебувала на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, де їй було призначено допомогу як одинокій матері на дитину - [PERSON], 2012 р.н. (а.с.22), згідно пояснень представника позивача надання вищезазначеної допомоги припинено у 2015 році, проте позивач з 01.06.2016р. офіційно працевлаштована. З наведеного суд приходить до висновку про зміну сімейного стану позивача у зв'язку з народженням дитини, приймає до уваги, що позивач лише нещодавно працевлаштована, при цьому розмір її заробітної плати у місячному розмірі на час розгляду даної справи не визначений та залежить від кількості фактично відпрацьованих у місяці годин. Як убачається з поштових переказів, якими частково підтверджена сплата відповідачем заборгованості по аліментах (а.с.8), а також довідки, виданої ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві 17.07.2014 року, згідно квитанцій поштового переказу: №0278 від 31.03.2014р. на суму 2400,00 грн., № 0092 від 11.04.2014р. на суму 3600,00 грн., № 0093 від 11.04.2014р. на суму 1200,00 грн., №0167 від 23.06.2014р. на суму 2400,00грн. відповідачем сплачені грошові кошти на користь позивача, згідно виконавчого листа №2-3001, виданого 25.07.2012р. про стягнення аліментів. Згідно цих квитанцій заборгованість сплачено на загальну суму 9600,00грн. (а.с. 28). При цьому, судом встановлено, що 22.03.2014р. відповідач [PERSON] взяв у борг у [PERSON] суму в розмірі 10000,00грн., що підтверджується розпискою відповідача (а.с.53), оригінал якої дуло оглянуто в судовому засіданні в присутності [PERSON] Суд приймає доводи сторони відповідача про те, що зазначені кошти (принаймні частина з них) були витрачені на погашення заборгованості по аліментах, оскільки перші грошові перекази по погашенню заборгованості були здійснені через нетривалий проміжок часу після одержання відповідачем грошових коштів у позику, а також доводи про те, що сплата заборгованості проводилась декількама платежами за пропозицією державного виконавця - у зв'язку з необхідністю визначення останнім загального розміру заборгованості за тривалий час. Разом з тим, зміна матеріального стану відповідача вбік покращення, про що стверджує позивач у позові та її представник у судовому засіданні, спростовується довідкою ДПІ у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві №4823/н/26-53-08-02-12 від 24.05.2016р., згідно якої, з часу стягнення з відповідача аліментів, останній був офіційно працевлаштований лише в другому кварталі 2012 року, першому та другому кварталах 2014 року (з 03.03.2014р. по 30.05.2014р.) (а.с.90), що в свою чергу також допомогло відповідачу частково погасити заборгованість по аліментах на користь позивача. Згідно трудової книжки відповідача (а.с.83) та довідки ПП «Космос-Плюс» від 01.04.2016р., [PERSON] працює в даному підприємстві з 01.04.2016р. на посаді менеджера та його заробітна плата на місяць становить 1291,27грн. (з урахуванням утриманих податків) (а.с.66), розмір якої є близьким до мінімального розміру заробітної плати, визначеної законом. Що стосується укладення відповідачем 09.11.2012р. шлюбу з [PERSON] (а.с.54), то матеріали справи не містять доказів перебування останньої на утриманні відповідача, а надання ним будь-якої допомоги дружині на утримання її сина (а.с.55) є правом, а не обов'язком [PERSON] та не може впливати на його обов'язок на утримання власної дитини. За таких обставин, враховуючи зміну сімейного та матеріального стану позивача, враховуючи, що згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік», у 2016 році прожитковий мінімум на одну особу для основних соціальних і демографічних груп населення становить - для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2016 року - 1455 гривень, з 1 травня - 1531 гривня, з 1 грудня - 1637 гривень, враховуючи також, що на даний час відповідач офіційно працевлаштований та отримує заробітну плату в розмірі 1291,27грн. на місяць, однак дії відповідача в минулому свідчать про те, що його офіційне працевлаштування, як правило, є нетривалим (а.с.90), що є підставою для застосування положень ст.184 СК України, суд приходить до висновку, що по справі наявні передбачені ст. 192 СК України підставі для збільшення розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на підставі рішення суду від 12.09.2011р., з 400,00грн. до 550,00грн. щомісяця, який згідно ч. 2 ст. 184 СК підлягає індексації відповідно до Закону. При цьому, судом також врахована реальна спроможність відповідача сплачувати аліменти в зазначеному розмірі. Аліменти у новому розмірі сплачуються з дня набрання цим рішенням законної сили, що відповідає положенням ст. 192 СК України щодо стягнення аліментів в зміненому розмірі та роз'ясненням, викладеним у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243,60грн. На підставі викладеного, ст. 7, 150, 182, 184, 192 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial