Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що вона є власником 24/100 частини житлового будинку [ADDRESS]. Співвласниками даного будинку є: [PERSON] (покійний батько), [PERSON] (мати), які купили 72/100 частин в рівних долях кожний, а [PERSON] (сестра) купила 28/100 частин, що в цілому складає житловий будинок. 24/104 частин будинку в [ADDRESS] належить їй на праві приватної власності. В даному будинку зареєстровані вона, її неповнолітній син, мати, сестра та відповідач, померлий батько, зять, племінник, племінниця. Шлюб між нею та відповідачем було розірвано. Відповідач не проживає в спірному будинку з 2002 року. Він добровільно залишив, без будь-яких поважних причин будинок, не цікавиться ним, не бере участі в оплаті комунальних послуг і до цього часу в ньому не проживає. Тому просила визнати відповідача, таким, що втратив право користування житловим приміщенням в будинку [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач позов підтримала. Відповідач в судове засідання, не з»явився, про день слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Треті особи позов підтримали. Суд, вислухавши осіб, які приймають участь у розгляді справи, вивчивши матеріали справи, позов задовольняє з наступних підстав: Судом встановлено, що позивач є власником 24/100 частини житлового будинку [ADDRESS], згідно договору купівлі-продажу житлового будинку за № 727424, від 15.11.2001. Співвласниками даного будинку є: [PERSON], [PERSON], які купили 72/100 частин в рівних долях кожний, а [PERSON] купила 28/100 частин, що в цілому складає житловий будинок. Договір купівлі-продажу житлового будинку за № 727424, від 15.11.2001 посвідчено приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Апишковою 3.1. та зареєстровано в реєстрі за № 5801. 24/100 частин будинку в [ADDRESS] належить позивачу на праві приватної власності, зареєстрованого у Києво-Святошинському бюро технічної інвентаризації за №1971, від 21.05.2010, а також свідоцтвом про право на спадщину за № 720525 від 29.06.2010 після смерті батька [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 02.11.2009. В спірному будинку зареєстровані позивач, неповнолітній син позивача [PERSON], [INFO], [PERSON], [PERSON] та відповідач [PERSON], померлий батько [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], що стверджується довідкою Виконавчого комітету Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області за № 1119 від 07.04.2015. Шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано, про що зроблено актовий запис за № 524 від 29.10.2004, відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Києво-Святошинського РУЮ Київської області серії [NUMBER] від 11.04.2006. Відповідач [PERSON] не проживає в будинку за [ADDRESS] з 2002 року. Він добровільно залишив, без будь-яких поважних причин спірний будинок, не цікавиться ним, не бере участі в оплаті комунальних послуг і до цього часу в ньому не проживає, тобто припинив виконувати обов'язки члена сім'ї, передбачені ст.64 ЖК України. Факт не проживання відповідача в будинку за [ADDRESS], підтверджується актами депутата Боярської міської ради Лєзнік М.Г. від 25.06.2009, від 25.08.2009 та від 25.10.2009, також актом депутата Паська С.П. від 06.04.2015. У відповідності до ст. 405 ЦК України бувший член сім»ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім»і без поважних причин понад один рік , якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. ст. 316 - 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. А відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права або інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: припинення дії яка порушує право та інше. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Отже, суд, оцінюючи докази в їх сукупності, дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність вимог позивача, оскільки вони відповідають вимогам ст.57-59 ЦПК України. Враховуючи наведене на підставі ст. 405 ЦК України, ст. ст.10, 11, 209, 212-215 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved