Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], треті особи: [PERSON], [PERSON] про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності. Свої вимоги позивач мотивувала тим, що вона проживала однією сім'єю з відповідачем з 01.01.2009. 16.12.2010 позивачем та відповідачем було спільно придбано квартиру [ADDRESS]. Для купівлі зазначеної квартири, позивач позичила у свого батька 10000,00 доларів США. 22.01.2011 між позивачем та відповідачем було укладено шлюб. Після придбання квартири, вона була повністю відремонтована та оздоблена меблями, сантехнікою та побутовим обладнанням на кошти позивача. У зв?язку з протиправними діями відповідача, позивач була змушена покинути квартиру, залишивши в ній все майно, придбане за власні кошти. Посилаючись на наведені обставини, позивач просила, з урахуванням уточнених позовних вимог, позивач просила визнати двокімнатну квартиру [ADDRESS] спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON]; відступити від засади рівності часток, визначити частки у спільному майні: частка [PERSON] - 63,76% майна, частка [PERSON] - 36,24% майна; визнати за [PERSON] право власності на 63,76%, а за [PERSON] право власності на 36,24% двокімнатної квартири [ADDRESS] в порядку поділу спільної сумісної власності; встановити наступний порядок користування квартирою [ADDRESS]: [PERSON] виділити в особисте користування ізольовану кімнату площею 8,8 кв.м., [PERSON] виділити в особисте користування прохідну кімнату площею 15,0 кв.м., решту приміщень: санвузол 2,5 кв.м., кухня 5,0 кв.м., коридор 2,9 кв.м., балкон 2,75 кв.м., залишити у спільному користуванні [PERSON] та [PERSON]; винести рішення про вселення [PERSON], [INFO], реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] до двокімнатної квартири [ADDRESS]. Представник позивача та позивач в судовому засіданні підтримали позовну заяву, просили задовольнити її з наведених у позові підстав. Представник відповідача та відповідач в судовому засіданні заперечували проти позову, просили відмовити в задоволенні позову, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість позовних вимог. Вивчивши матеріали справи, вислухавши сторін, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 21.06.2003 між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб. Від цього шлюбу [PERSON] та [PERSON] мають дочку [PERSON] [INFO] [PERSON], під час перебування в шлюбі з [PERSON], згідно договору купівлі-продажу від 17.10.2003, було придбано трикімнатну квартиру, загальною площею 74.80 кв.м., за адресою: [ADDRESS]. 18.12.2007 шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Після розірвання шлюбу, 23.10.2010 [PERSON] та [PERSON] було продано квартиру [ADDRESS] за 1182296,00 грн. 23.10.2010 [PERSON] було відкрито поточний рахунок у ПАТ «Банк Національні Інвестиції», на який від 23.10.2010 було внесено суму в розмірі 80000,00 грн. Після продажу квартири [ADDRESS] [PERSON] було придбано квартира за адресою: [ADDRESS]. 16.12.2010 відповідачем [PERSON] була придбана двокімнатна квартира, загальною площею 40 кв.м., житловою площею 25,00 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS]. Згідно п. 4 Договору купівлі-продажу квартири від 16.12.2010 посвідченого приватним нотаріусом КМНО Щербак Т.В. за реєстровим № 7264 продаж квартири вчинено за 47000,00 грн. Слід зазначити, що стороною договору купівлі-продажу квартири від 16.12.2010 (покупцем) є тільки [PERSON] Відповідно довідки ПАТ «Банк Національні Інвестиції» за № 39 20- 326 від 16.12.2010 [PERSON] був закритий рахунок в банку, а кошти отримані в касі банку готівкою в повному обсязі. За твердженням позивача, кошти, що залишилися після покупки квартири були в подальшому використані ним на проведення ремонту. Наведені обставини були підтверджені в судовому засіданні показами свідка [PERSON] В квартирі, що розташована за адресою: [ADDRESS], відповідач був зареєстрований та проживав до 23.12.2010. В зазначеній квартирі з відповідачем були зареєстровані та проживали його колишня дружина - [PERSON] та їхня неповнолітня дитина - [PERSON] Факт проживання в даній квартирі до 23.12.2010 та не проживання в ній позивача було підтверджено свідками [PERSON], [PERSON], [PERSON] та інш. свідками, які були допитані в ході судового розгляду. Шлюб між позивачем та відповідачем було зареєстровано 22.01.2011. В спірній квартирі ([ADDRESS]) позивач була зареєстрована 17.01.2012, за заявою власника квартири (відповідача) на правах члена сім'ї власника квартири. До реєстрації шлюбу, позивач та відповідач, двічі їздили у закордонні поїздки. Так. 15-20 серпня 2009 року до Хорватії, а 04-11 січня 2011 року автобусний тур по Європі. Всі інші подорожі, на які посилається позивач були здійсненні під час шлюбу. Крім того, в судовому засіданні було встановлено, що з початку 2008 року та майже по кінець 2010 року відповідач зустрічався з громадянкою [PERSON], з якою теж виїжджав па відпочинок. До того ж, поїздки з [PERSON] відбувались, як до знайомства з позивачем, так і після поїздки до Хорватії. Дані обставини були підтверджені показами свідка [PERSON], яка була допитана в судовому засіданні. Згідно рішення Печерського районного суду м. Києва від 17.03.2014, шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. Що стосується проведеного в квартирі [ADDRESS] слід зазначити наступне. Так, за твердженнями позивача та відповідача, в квартирі [ADDRESS], після її придбання було проведено ремонт. Цю ж обставину підтвердили допитані в ході судового засідання свідки [PERSON], [PERSON] Однак, встановити точні об'єми та вартість проведеного ремонту в квартирі [ADDRESS] в ході судового розгляду справи не вдалося, оскільки з копій наданих квитанцій не вбачається хто саме здійснював придбання ремонтних матеріалів та обладнання квартири. Крім того, в ході розгляду справи ставилося питання про призначення по справі судової експертизи для визначення вартості проведеного ремонту, однак сторони відмовилися від проведення зазначеної експертизи, що унеможливило суду самостійно визначити вартість проведеного ремонту, оскільки для цього потрібні спеціальні знання. Разом з наведеним, слід зазначити, що суд критично оцінює звіт про проведення незалежної оцінки вартості двокімнатної квартири [ADDRESS], оскільки звіт складався без огляду зазначеної квартири. Покази допитаних в судовому засіданні свідків [PERSON], [PERSON] та інш., не містять суттєвих обставин щодо предмету спору. Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України, - шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану (без реєстрації шлюбу не існує). Відповідно до ч. 1 ст. 36 СК Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов'язків подружжя. Ч. 2 ст. 21 СК України передбачено, що проживання однією сім'єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов'язків подружжя. Згідно ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Подружжя вважається сім'єю і годі, коли дружина га чоловік у зв'язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Системний аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що встановлені ч. 2 ст. 3 СК України виключення, згідно з якими подружжя вважається сім'єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв'язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно, стосуються офіційно зареєстрованих шлюбів. Отже, якщо сторони не проживали разом у період придбання спірного майна, незалежно від поважності причин, положення статті 74 СК України на ці правовідносини не поширюється, навіть за наявності спільного відпочинку та відвідин одне одного, тощо. Статтею 60 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною 1 ст. 3 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 1 ст. 15 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Проаналізувавши зазначені норми закону та зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що представником позивача та позивачем не надано доказу того, що квартира [ADDRESS] була придбана під час спільного проживання позивачем та відповідачем однією сім'єю або під час шлюбу та, що гроші позичені позивачем у третьої особи були витрачені саме на придбання та ремонт спірної квартири, в судовому засіданні не знайшов свого підтвердження факт порушення прав позивача, завдання позивачу втрат майнового чи немайнового характеру діями чи бездіяльністю відповідача, позивачем не надано доказів наявності протиправності діяння чи без діяння відповідача, тому позовні вимоги задоволенню не підлягають. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed