Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до Старостинського округу №2 с. Горошівці Юрковецької сільської ради Заставнівського району Чернівецької області, про визнання права власності на спадкове майно. Посилається на те, що 23.03.2018 року помер її батько [PERSON] Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку № 4, розташованого по вул. Буковинській в с. Горошівці Заставнівського району Чернівецької області. Вказане спадкове майно [PERSON] згідно заповіту, посвідченого секретарем виконкому Горошовецької сільської ради Заставнівського району Чернівецької області [PERSON] від 05.10.2016 року заповів позивачу. Спадкоємців за законом, відповідно до ст. 1241 ЦК України, які б мали право на обовязкову частку при спадкуванні за заповітом, немає. Вказує на те, що позивач спадщину після смерті матері прийняла вчасно, користується всім спадковим майном, звернулася до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак у його видачі нотаріусом було відмовлено, оскільки нею не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності на спадкове майно за [PERSON] Відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно є перешкодою в оформленні спадщини. Саме тому, вона змушена в судовому порядку визнавати право власності на спадщину. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій просить розгляд справи провести в його відсутності, позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити. Представник відповідача - Старостинського округу №2 с. Горошівці в особі Юрковецької сільської ради Заставнівського району Чернівецької області, в судове засідання не зявився, від виконуючого обовязки старости с.Горошівці Заставнівського району Чернівецької області [PERSON] надійшла до суду заява, в якій він просить провести розгляд справи без участї їх представника, заявлені [PERSON] позовні вимоги визнають повністю. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч. 4 ст. 200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. У відповідності до вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У зв'язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, врахувавши заяви сторін, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, при цьому суд\~\~також\~\~приймає до уваги визнання позову відповідачем, оскільки це не суперечить Закону, а також правам та інтересам сторін, не порушує свободи чи інтереси інших осіб, та відповідає вимогам ч. 4 ст. 206 ЦПК України. Судом встановлено, що 24.06.2017 року в с. Горошівці Заставнівського району Чернівецької області помер [PERSON], що вбачається з копії свідоцтва про смерть серії І-МИ №177860 від 26.06.2017 року (а.с.6). Внаслідок смерті останнього відкрилася спадщина на все належне йому майно, до складу якої, зокрема, входить житловий будинок № 4, розташований по вул. Буковинській в с. Горошівці Заставнівського району Чернівецької області. Вказане спадкове майно [PERSON] згідно заповіту, посвідченого секретарем виконкому Горошовецької сільської ради Заставнівського району Чернівецької області [PERSON] від 05.10.2016 року, зареєстрованого в реєстрі за №49, який на час відкриття спадщини змінений та скасований не був, заповів позивачу [PERSON] Інших спадкоємців, які б мали право обовязкову частку при спадкування за заповітом, немає. Факт родинних відносин померлого [PERSON] з [PERSON], як батька та доньки, підтверджується копією свідоцтва про народження серії ІІ-МИ №359847 від 06.08.1984 р. та копією свідоцтва про шлюб серії І-МИ №057148 від 21.11.2010 р. (а.с.10-11). Відповідно до ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. За правилами ст. 1216, 1217, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а тому прийняття спадщини частинами не можливе. Згідно ч. 1 ст. 1268, ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Судом встановлено, що позивач [PERSON] після смерті [PERSON] спадщину прийняла вчасно, що вбачається з витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі №48318617 від 06.07.2017 року та змісту постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 15.03.2018 року(а.с.7,13). З метою оформлення спадщини позивач у встановлений законом шестимісячний строк з моменту відкриття спадщини звернулася до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на згадане спадкове майно, що вбачається із витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі №48318617 від 06.07.2017 року, однак, у видачі свідоцтва нотаріусом було відмовлено, оскільки позивачем не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності на згадане майно за [PERSON], що вбачається з вищевказаної постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій. Судом встановлено, що житловий будинок, розташований по вул. Буковинській, №4, в с. Горошівці Заставнівського району Чернівецької області, належав [PERSON], який помер 24.06.2017 року, що підтверджується довідками виконкому Горошовецької сільської ради №763 від 04.07.2017 р., № 272 від 20.03.2018 р. (а.с.9,14), витягом з по господарської книги № 8 за 2016-2020 р.р. по особовому рахунку №08-0353-1 (а.с.15) та довідкою-характеристикою Заставнівського РБТІ №27 від 25.01.2018 року (а.с.12). Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по введенню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 12.05.85 № 5-24/26, а згодом Вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР від 25.05.90 №69. Згідно витягу з по господарської книги № 8 за 2016-2020 р.р. по особовому рахунку №08-0353-1 (а.с.15) та довідки-характеристики Заставнівського РБТІ №27 від 29.01.2018 року (а.с.12) житловий будинок, розташований в с. Горошівці Заставнівського району Чернівецької області по вул. Буковинська, №4, побудований [PERSON] за власні кошти у 1920 році, не є колгоспним двором, будівельний паспорт на нього не виготовлявся. В особистому користуванні господарства знаходяться земельні ділянки загальною площею 0,240 га, в тому числі: 0,1470 га для обслуговування житлового будинку та 0,10 га для ведення особистого селянського господарства. В п. 3.3.Вищого Спецiалiзованого Суду України з розгляду цивільних i кримінальних справ в інформаційному листi вiд 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» сказано, що всi господарсько-побутові будiвлi та споруди у домоволодіннях, якi належать громадянам i були побудовані до Указу Президії Верховної Ради Української РСР вiд 22 січня 1979 року «Про боротьбу з самовільним будівництвом господарсько-побутових будівель», i під час технічної інвентаризації не були відображені в матеріалах інвентаризації як самовільні, не вiдносяться до категорії самовільних (самочинних). Також в даному листі зазначається, що записи у погосподарських книгах, при вирішенні питання про визнання права власності на житлові будинки i споруди у порядку спадкування, оцiнюються у сукупності з iншими доказами, таким як: рiшення про оформлення права власностi громадян на будинки, технiчним паспортом на будiвлi, документами про вiдведення в установленому порядку земельних дiлянок пiд забудову тощо. Частинами 3, 4 ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умов якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. На виконання вказаних норм закону, судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] набув право власності на спірний житловий будинок, проте його не оформив належним чином. Відповідно до другого абзацу пункту 3.1 розділу ІІІ Порядку затвердженого Наказом від 19.03.2013р. №95 Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. На даний час позивачем, як спадкоємцем майна померлого [PERSON] за заповітом, виготовлено технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок (а.с.16-18). Згідно довідки - характеристики Заставнівського РБТІ №27 від 29.01.2018 року (а.с.12) його вартість становить 77671 (сімдесят сім тисяч шістсот сімдесят одна ) гривня 00 копійок. Таким чином, сукупність зібраних у справі доказів, дають суду право зробити висновок, що позовні вимоги обґрунтовані і їх слід задовольнити з метою реалізації позивачем своїх законних спадкових прав. На підставі викладеного ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1222, 1241, 1268, 1297 ЦК України, ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»,

Outcome: approved