Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], зареєстрований 29 серпня 2004 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис №1989. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що 29 серпня 2004 року зареєструвала шлюб із [PERSON], в якому мають малолітнього сина [PERSON], 26.01.2010. Зазначає, що спільне сімейне життя з відповідачем поступово погіршувалося, конфліктні ситуації виникали все частіше через протилежні погляди на шлюб та сім'ю, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Стверджує, що тривалий час подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, між ними зникли почуття поваги, взаєморозуміння та дружби, а відтак шлюб суперечить її інтересам та інтересам малолітнього сина. Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 30.11.2017 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито позовне провадження у справі. Ухвалою судового засідання від 09.01.2018 провадження у справі зупинено у зв'язку із наданням сторонам по справі строку для примирення тривалістю у 2 (два) місяці до закінчення даного строку. Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 12.03.2018 поновлено провадження у справі та призначено судове засідання на 19.03.2018. В судовому засіданні 18.12.2017 позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, надала суду пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві, категорично заперечивши можливість примирення. В подальшому, після надання строку на примирення, у судовому засіданні 19.03.2018 представник позивача позов підтримав та просив такий задовольнити. Відповідач в судовому засіданні 09.01.2018 позов заперечив, пояснив, що він бажає зберегти сім'ю. В подальшому, після строку наданого судом для примирення, в судовому засіданні 19.03.2018 представник відповідача позов визнав, зазначивши, що примирення між сторонами не відбулося. Зясувавши обставини, на які посилаються учасники справи як на підставу своїх вимог і заперечень, та дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд дійшов до наступного висновку з огляду на таке. Відповідно до ч.4\~ст.206 Цивільного процесуального кодексу України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 29 серпня 2004 року у Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис №1989. В шлюбі мають малолітню дитину [PERSON], [INFO] Сімейне життя між сторонами не склалось, перебуваючи в зареєстрованому шлюбі міцної сімї вони не утворили, не ведуть спільне господарство, не підтримують подружніх відносин та їх шлюб носить формальний характер. У відповідності до\~ст.111 СК України\~суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. За змістом п.10\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», передбачене ч.1 ст.111 СК України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду. При визначенні строку на примирення суд заслуховує думку сторін та враховує конкретні обставини справи. Якщо після закінчення призначеного судом строку примирення подружжя не відбулося і хоча б один з них наполягає на припиненні шлюбу, суд вирішує справу по суті. Так, після закінчення визначеного судом строку примирення подружжя не відбулося, представник позивача підтримує позовні вимоги, просить такі задовольнити та представник відповідача визнав такі. Відповідно до ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. \~ Частиною 2 статті 112 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~ Враховуючи викладене та визнання представником відповідача позову, а також те, що таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, суперечать інтересам сторін, сім'я розпалась остаточно та шлюб існує формально, а тому вважає необхідним формально існуючий шлюб розірвати. Відповідно до ст.141 Цивільного процесуального кодексу України на відповідача слід покласти сплачені позивачем при подачі позову до суду документально підтверджені судові витрати, а саме 640,00 грн. судового збору. На підставі ст.ст.24, 105, 111, 112 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved