Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Богданівської сільської ради про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом, посилаючись на те, що 01.12.2015 року помер [PERSON]. При житті померлий склав заповіт, посвідчивши його у Богданівській сільській раді 06.07.2010р., реєстр № 9, за яким належну йому земельну ділянку, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 4,97 га і розташована в адмінмежах Богданівської сільської ради Золотоніського району, Черкаської області заповів [PERSON] Позивач є єдиним спадкоємцем по заповіту після смерті [PERSON] на дану земельну ділянку. При зверненні до нотаріальної контори позивачу було відмовлено в оформленні спадщини в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів. За таких обставин у позивача виникла необхідність звернення до суду з позовом. У судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не зявилися, але представник позивача скерував до суду заяву з проханням провести розгляд справи у його відсутність та відсутність позивача, також задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача в судове засідання не зявився, але звернувся до суду з заявою, в якій просить розглянути справу без його участі, позов визнає повністю. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що даний позов підлягає до повного задоволення, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії ІСР № 272936 від 04.12.2015 року, вбачається, що [PERSON] помер 01.12.2015 року, про що в Книзі реєстрації актів про смерть зроблено запис за № 10 у Богданівській сільській раді Золотоніського району Черкаської області. Відповідно до заповіту, посвідченого секретарем Богданівської сільської ради Золотоніського району, Черкаської області 06 липня 2010 року, зареєстрованого у реєстрі за № 26, [PERSON] належну йому земельну ділянку, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 4,97 га, і розташована в межах Богданівської сільської ради, заповів [PERSON]. Згідно свідоцтва про шлюб серії I-ОК № 135754 від 15.09.2012 року, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління у Київській області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис № 200. після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON]. З даних довідки № 20, виданої 15.02.2016 року Богданівською сільською радою, вбачається, що померлий [PERSON] на день смерті 01.12.2015 року проживав і був зареєстрований в [INFO]. Відповідно до копії державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ЧР №053429 від 08.12.2003 року вбачається, що [PERSON] на праві власності належить земельна ділянка розміром 4,97 га у межах с. Богдани, Золотоніського району, Черкаської області. Згідно висновку експерта про вартість земельної ділянки, від 14.06.2017р., вартість земельної ділянки площею 4,97 га в с. Богдани, Золотоніського району, Черкаської області становить 149100,00 грн. Згідно витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі від 24.02.2016 № 43058940 після смерті [PERSON] зареєстровано спадкову справу № 15/2016. Згідно інформації, наданої приватним нотаріусом Золотоніського районного нотаріального округу [PERSON]СМ. від 11.07.2017 р. № 253/01-16 вбачається, що після померлого, 01.12.2015 р. [PERSON], заведена спадкова справа за № 15/2016. Підставою для її заведення була подана заява про прийняття спадщини від [PERSON], що проживає за адресою [INFO]. У постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданій 13.06.2017 року приватним нотаріусом Золотоніського районного нотаріального округу [PERSON], зазначено, що гр. [PERSON] відмовлено у видачі Свідоцтв про право на спадщину за заповітом, посвідченим у Богданівській сільській раді, на земельну ділянку, що знаходиться в межах Богданівської сільської ради у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів. Відповідно до ст. 125, 126 Земельного Кодексу України право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації цих прав та оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Враховуючи викладене вище, суд вважає, що позовні вимоги позивача [PERSON] підлягають до повного задоволення. Згідно довідки МСЕК від 20.01.2015 року, вбачається, що [PERSON] є інвалідом другої групи загального захворювання. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved