Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, з урахуванням уточнених позовних вимог просила суд визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, яке видане державним нотаріусом Арцизької районної державної нотаріальної контори Одеської області Панашенко І.П. 04 липня 2017 року та зареєстроване в реєстрі за № 1070, яким посвідчується право [PERSON] на земельну частку (пай) в колективному сільськогосподарському підприємстві «Рощанське» с. Роща Арцизького району Одеської області розміром 14,4 в умовних кадастрових гектара без визначення цієї частки в натурі (на місцевості), яке належало [PERSON] , померлої [INFO] , визнавши за [PERSON] , [INFO] , (РНОКПП: [NUMBER] ), право в порядку спадкування за законом у розмірі 1/3 частини на земельну частку (пай) в колективному сільськогосподарському підприємстві «Рощанське» с. Роща Арцизького району Одеської області розміром 14,4 умовних кадастрових гектара без визначення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості), яке належало [PERSON] , померлій [INFO] , на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] , виданого 26 липня 1996 року Арцизькою районною державною адміністрацією Одеської області, посилаючись на те, що позивач [PERSON] визнає, що відповідач [PERSON] прийняв спадщину в силу свого неповнолітнього віку станом на день смерті матері [PERSON] , і має право на 1/3 частину спадщини, у зв`язку з чим позивач змушена звернутися до суду з вказаним позовом. Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно, з урахуванням уточнених позовних вимог просила суд встановити факт, що [PERSON] , [INFO] , (РНОКПП: [NUMBER] ) прийняла спадщину після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , визнати за [PERSON] , [INFO] , (РНОКПП: [NUMBER] ) право в порядку спадкування за законом у розмірі 1/3 частини на земельну частку (пай) у землі, що перебувала у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Рощанське» розміром 14,4 умовних кадастрових гектара без визначення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості), розташовану в [ADDRESS] , яка залишилася після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , і належала їй на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] , виданого 26 липня 1996 року Арцизькою районною державною адміністрацією Одеської області, посилаючись на те, що оскільки у позивача наявний оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай), яка належала її матері [PERSON] , померлої [INFO] , позивач прийняла спадщину шляхом вступу у володіння спадковим майном, що відповідає вимогам п.1 ч. 1 ст. 549 ЦК України (1963 року). Щодо вимоги про визнання права власності на спадкове майно, позивач вважає за можливе уточнити їх, зменшивши частку у праві, яка підлягає визнанню за нею. Позивач [PERSON] визнає, що разом із нею спадщину також прийняли її брати - відповідачі у справі [PERSON] , [PERSON] . У зв`язку з тим, що всі спадкоємці є спадкоємцями однієї черги спадкування (діти спадкодавця), право на спадщину за ними визначається у рівних частках. Крім того, оскільки спадщина [PERSON] полягає у праві на земельну частку (пай) у вигляді невиділеного в натурі права вимоги на землю в умовних кадастрових гектарах, визнанню підлягає право, а не право власності, що зумовило звернення до суду. Представник [PERSON] - адвокат Кочуров А.О. звернувся до суду з зустрічним позовом, в якому просив суд визнати за [PERSON] , [INFO] , (РНОКПП: [NUMBER] ) право в порядку спадкування за законом у розмірі 1/3 частини на земельну частку (пай), у землі, що перебувала у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Рощанське» розміром 14,4 умовних кадастрових гектара без визначення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості), розташовану в [ADDRESS] , яка залишилася після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , і належала їй на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] , виданого 26 липня 1996 року Арцизькою районною державною адміністрацією Одеської області, посилаючись на те, що відповідач [PERSON] і позивач за зустрічним позовом визнає, що позивач [PERSON] прийняла спадщину їх померлої [INFO] матері [PERSON] шляхом вступу в фактичне володіння спадковим майном - у неї є в наявності оригінал сертифікату на земельну частку (пай), що належав [PERSON] Також [PERSON] визнає, що спадщину матері прийняв їх брат [PERSON] , також відповідач у справі, в силу свого неповнолітнього віку на день смерті матері. Після смерті матері [PERSON] в 1998 році інший відповідач [PERSON] був неповнолітнім і мешкав разом із сім`єю брата [PERSON] , знаходився під опікою свого брата, без оформлення відповідних документів, оскільки на той час був живим батько [PERSON] У цей період орендну плату за використання спірного права на земельну частку (пай) отримував позивач [PERSON] , що може слугувати доказом фактичного вступу в управління спадковим майном, що свідчить про фактичне прийняття спадщини трьома дітьми спадкодавця [PERSON] : дочкою [PERSON] , в силу наявності у неї оригіналу сертифікату на право на земельну частку (пай), сином [PERSON] - в силу його неповнолітнього віку на час смерті матері, сином [PERSON] , в силу отримання ним орендної плати за використання земельної частки (паю), належної померлій [PERSON] . Тому визнання права на спадкове майно може бути здійснено не лише за позивачкою [PERSON] , а й за позивачем (відповідач за первісним позовом) [PERSON] У зв`язку з тим, що всі спадкоємці є спадкоємцями однієї черги спадкування (діти спадкодавця), право на спадщину за ними визначається у рівних частках, що зумовило звернення до суду. Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Череватій В.І. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст. ст. 128, 130, 131 ЦПК України. Ухвалою суду від 21.12.2018 року провадження у справі відкрито (а.с. 33). Ухвалою суду від 22.05.2019 року, постановлено прийняти зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про визнання права на спадкове майно. Вимоги за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про визнання права на спадкове майно об`єднано в одне провадження з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування, за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , Арцизької районної державної нотаріальної контори Одеської області, треті особи - Арцизька районна державна адміністрація Одеської області, [PERSON] про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом. Представник позивача [PERSON] - адвокат Кочуров А.О., представник позивача та третьої особи [PERSON] - адвокат Кочуров А.О., в судове засідання не з`явилися, звернулися до суду з заявами про розгляд справи за їх відсутності, згідно яких вони уточнені позовні вимоги та вимоги за зустрічним позовом підтримали повністю та просили суд їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Бабенко В.В., в судове засідання не з`явилися, звернулися до суду з заявою про розгляд справи за їх відсутності, згідно якої вони уточнені позовні вимоги та вимоги за зустрічним позовом визнали та не заперечували проти їх задоволення. Представник відповідача - Арцизької районної державної нотаріальної контори Одеської області, у судове засідання не з`явився, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник третьої особи - Арцизької районної державної адміністрації Одеської області, у судове засідання не з`явився, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Крім того, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, надані докази, давши їм оцінку в сукупності, вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] , Арцизької районної державної нотаріальної контори Одеської області, треті особи - Арцизька районна державна адміністрація Одеської області, [PERSON] про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, позов [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування, зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про визнання права на спадкове майно, підлягають задоволенню з наступних підстав. Суд вважає, що між сторонами склалися правовідносини, що випливають з питань, пов`язаних з правом особи на спадкування, тому при вирішенні спору між сторонами слід керуватися положеннями Цивільного кодексу України. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про народження позивачки, яка внаслідок укладання шлюбу змінила своє дошлюбне прізвище « [PERSON] » на наявне « [PERSON] » (а.с. 9 - 10), народилася [INFO] та її матір`ю в свідоцтві про народження зазначена [PERSON] , а батьком - [PERSON] , який помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 11, 12, 14). [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 13), якій за життя, на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] від 26 липня 1996 року, належало право на земельну частку (пай) у землі, що перебувала у колективній власності Колективного сільськогосподарського підприємства «Рощанське» розміром 14,4 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), розташовану в с . Роща Арцизького району Одеської області (а.с. 17, 18). Як вбачається з повідомлення Відділу в Арцизькому районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 19.10.2018 року № 821/102-18, неможливо внести зміни до сертифікату серії [NUMBER], так як відповідно до розпорядження Арцизької районної державної адміністрації № 273/А-2015 від 14.09.2015 року на ім`я [PERSON] , було видано дублікат сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] від 09.11.2016 року, про що зроблено запис у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) КСП «Рощанське» (а.с. 21, 22). Як видно з відповіді Арцизької районної державної адміністрації Одеської області від 05.11.2018 року № Є-550, у 2015 році [PERSON] було видано дублікат сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] , який належав його померлій матері [PERSON] , на підставі заяви [PERSON] з інформацією про втрату оригіналу сертифікату та наданої копії свідоцтва про смерть [PERSON] . У 2018 році [PERSON] двічі звертався до Арцизької районної державної адміністрації Одеської області стосовно внесення змін до сертифікату у зв`язку з передачею права на земельну частку (пай) на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом. Арцизька районна державна адміністрація Одеської області двічі відмовила [PERSON] в заповненні оборотної сторони сертифікату на земельну частку (пай), оскільки згідно рішення Арцизького районного суду Одеської області від 13.06.2017 року у справі № 492/1478/16-ц, право власності на земельну частку (пай), належну за життя [PERSON] , визнано за [PERSON] (а.с. 23). На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом серії НВІ № 377956, виданого державним нотаріусом Арцизької районної державної нотаріальної контори Одеської області Панашенко І.П. 04 липня 2017 року та зареєстрованого в реєстрі за № 1070, [PERSON] , є спадкоємцем [PERSON] та власником права на земельну частку (пай) в колективному сільськогосподарському підприємстві «Рощанське» с. Роща Арцизького району Одеської області розміром 14,4 в умовних кадастрових гектара без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) (а.с. 24). Підставою володіння померлою даного права зазначено дублікат сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] , виданого на підставі розпорядження Арцизької районної державної адміністрації Одеської області від 14.09.2015 року № 273/А-2015 (а.с. 25). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] народився [INFO] , і його матір`ю значиться [PERSON] , батьком - [PERSON] Як вбачається з довідки № 874 від 13.10.2016р., виданої виконкомом Веселокутської сільської ради Арцизького району Одеської області, [PERSON] , яка доводиться матір`ю позивача [PERSON] , була зареєстрована та проживала в буд. [ADDRESS] по день своєї смерті, тобто до [INFO] та разом з нею проживали: [PERSON] , який помер [INFO] , [PERSON] , який є відповідачем по справі. Згідно інформаційних довідок зі Спадкового реєстру № 46130650 (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) та № 46130713 (заповіти/спадкові договори) від 13.12.2016р., листа № 1359/01-16 від 20.12.2016р., виданих Арцизькою районною державною нотаріальною конторою Одеської області, щодо майна, яке залишилося після смерті [PERSON] спадкова справа не відкривалася, свідоцтва про право на спадщину не видавались. Як вбачається з інформаційних довідок зі Спадкового реєстру № 46425239 (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) та № 46425246 (заповіти/спадкові договори) від 14.01.2017р., листа № 143/01-16 від 26.01.2017р., виданих Арцизькою районною державною нотаріальною конторою Одеської області, щодо майна, яке залишилося після смерті [PERSON] , який проживав разом з [PERSON] на день її смерті, за заявою [PERSON] , відкрита спадкова справа та видане свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) № [NUMBER] від 16.06.2015р. 13.06.2017 року Арцизьким районним судом Одеської області прийнято заочне рішення про задоволення позову [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , встановлено факт, що [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , визнано за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на земельну частку (пай) у землі, що перебувала у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Рощанське» розміром 14,4 умовних кадастрових гектара без визначення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості), розташовану в [ADDRESS] , яка залишилася після смерті [PERSON] , померлої [INFO] (а.с. 15 - 16). Ухвалою суду від 03.04.2019 року за заявою [PERSON] заочне рішення суду скасоване та справу призначено для розгляду у загальному позовному провадженні. Ухвалою суду від 04.04.2019 року цивільну справу № 492/1478/16-ц, провадження № 2/492/294/19 за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування та цивільну справу № 492/2049/18, провадження № 2/492/132/19 за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , Арцизької районної державної нотаріальної контори Одеської області, треті особи - Арцизька районна державна адміністрація Одеської області, [PERSON] про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом - об`єднано в одне провадження, присвоєно об`єднаному провадженню єдиний унікальний номер - № 492/1478/16-ц, провадження № 2/492/294/19. Ухвалою суду від 13.02.2019 року, клопотання відповідача про залучення до участі у справі третьої особи - задоволено, залучено до участі в цивільній справі № 492/2049/18 за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , Арцизької районної державної нотаріальної контори Одеської області, третя особа - Арцизька районна державна адміністрація Одеської області про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, в якості третьої особи [PERSON] , що проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с. 51). Згідно з п. 4 прикінцевих та перехідних положень ЦК України від 16 січня 2003 року, його положення застосовуються до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, крім того, згідно з п. 5 прикінцевих та перехідних положень цього ж ЦК, правила книги шостої (Спадкове право) ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання ним чинності. Також згідно з ч. 1 ст. 5 цього ж ЦК України, акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Таким чином, враховуючи, що [PERSON] померла [INFO] , суд вважає за необхідне при ухваленні даного рішення керуватися положеннями ЦК України 1963 року. Судом встановлено, що після смерті спадкодавця сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] від 26 липня 1996 року знаходиться у позивачки, тим самим позивачка своїми діями фактично вступила у володіння спадковим майном, а тобто в судовому засіданні було встановлено, факт прийняття спадщини позивачкою. У зв`язку з наведеним суд вважає, що можливо встановити факт прийняття спадщини позивачкою після смерті [PERSON] . Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] фактично прийняла спадщину, оскільки в неї залишився сертифікат на право на земельну частку (пай) після смерті спадкодавця, який належав спадкодавцю на правових підставах, але не оформила своїх спадкових прав. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК України (1963 року), визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. На підставі викладеного, давши оцінку всім дослідженим в судовому засіданні доказам, суд вважає, що факт того, що [PERSON] прийняла спадщину, після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , знайшов своє підтвердження в судовому засіданні. В силу ст. 524 ЦК України (1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Згідно ст. 525 ЦК України (1963 року) часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Відповідно до ст. 548 ЦК України (1963 року), для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженням. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Зі змісту ч. 5 ст. 1268 ЦК України вбачається, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Частиною 3 статті 1296 ЦК України визначено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Якщо спадщина відкрилась у період чинності ЦК УРСР, застосовуванню підлягають норми ЦК УРСР про належність спадщини спадкоємцеві з часу відкриття спадщини незалежно від оформлення права на спадщину. Відповідно до ч. 1 ст. 548 ЦК Української РСР, який діяв станом на момент смерті [PERSON] для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Згідно ст. 549 ЦК Української РСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК (435-15) і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Згідно п. 3.4 Методичних рекомендацій щодо вчинення нотаріальних дій, пов`язаних із вжиттям заходів щодо охорони спадкового майна, видачею свідоцтв про право на спадщину та свідоцтв про право власності на частку в спільному майні подружжя, схвалених рішенням Науково-експертної ради з питань нотаріату при Міністерстві юстиції України 29.01.2009 року, доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном також може бути наявність у спадкоємців ощадної книжки, іменних цінних паперів, квитанції про здані речі в ломбард, свідоцтва про реєстрацію (технічний паспорт, реєстраційний талон) на автотранспортний засіб чи іншу самохідну машину або механізм, державного акта на право приватної власності на землю та інших документів, виданих відповідними органами на ім`я спадкодавця на майно, користування яким можливе лише після належного оформлення прав на нього. Таким чином, в судовому засіданні встановлений факт, що [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON] , померлої [INFO] ; і за [PERSON] слід визнати право у розмірі 1/3 частини в порядку спадкування за законом на земельну частку (пай) у землі, що перебувала у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Рощанське» розміром 14,4 умовних кадастрових гектара без визначення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості), розташовану в [ADDRESS] , яка залишилася після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги, що в судовому засіданні встановлено, що позивачка своїми діями фактично вступила у володіння вищезазначеним спадковим майном, тобто прийняла спадщину, суд вважає за необхідне визнати за [PERSON] , позивачкою по справі, право у розмірі 1/3 частини на земельну частку (пай) у землі, що перебувала у колективній власності Колективного сільськогосподарського підприємства «Рощанське» розміром 14,4 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), розташовану в с.Роща Арцизького району Одеської області. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову [PERSON] , оскільки викладені позивачкою в позові обставини знайшли своє підтвердження в судовому засіданні. Щодо позовних вимог [PERSON] до [PERSON] , Арцизької районної державної нотаріальної контори Одеської області, треті особи - Арцизька районна державна адміністрація Одеської області, [PERSON] про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, слід звернути увагу на наступне. Згідно ч. 4 ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Нормами ст. 1301 ЦК України передбачено, що свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. В п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вказано, що відповідно до статті 1301 ЦК свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв`язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо. Таким чином, на підставі вищевикладеного, у зв`язку з порушенням вимог чинного законодавства при видачі свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб, необхідно визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, яке видане державним нотаріусом Арцизької районної державної нотаріальної контори Одеської області Панашенко І.П. 04 липня 2017 року та зареєстроване в реєстрі за № 1070, яким посвідчується право [PERSON] на земельну частку (пай) в колективному сільськогосподарському підприємстві «Рощанське» с. Роща Арцизького району Одеської області розміром 14,4 в умовних кадастрових гектара без визначення цієї частки в натурі (на місцевості), яке належало [PERSON] , померлої [INFO] , визнавши за [PERSON] , [INFO] , (РНОКПП: [NUMBER] ), право в порядку спадкування за законом у розмірі 1/3 частини на земельну частку (пай) в колективному сільськогосподарському підприємстві «Рощанське» с. Роща Арцизького району Одеської області розміром 14,4 умовних кадастрових гектара без визначення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості), яке належало [PERSON] , померлій [INFO] , на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] , виданого 26 липня 1996 року Арцизькою районною державною адміністрацією Одеської області, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. Щодо позовних вимог за зустрічним позовом, слід звернути увагу на наступне. Відповідач [PERSON] і позивач за зустрічним позовом визнає, що позивач [PERSON] прийняла спадщину їх померлої [INFO] матері [PERSON] шляхом вступу в фактичне володіння спадковим майном - у неї є в наявності оригінал сертифікату на земельну частку (пай), що належав [PERSON] Також [PERSON] визнає, що спадщину матері прийняв їх брат [PERSON] , також відповідач у справі, в силу свого неповнолітнього віку на день смерті матері. Після смерті матері [PERSON] в 1998 році інший відповідач [PERSON] був неповнолітнім і мешкав разом із сім`єю брата [PERSON] , знаходився під опікою свого брата, без оформлення відповідних документів, оскільки на той час був живим батько [PERSON] . У цей період орендну плату за використання спірного права на земельну частку (пай) отримував позивач [PERSON] , що може слугувати доказом фактичного вступу в управління спадковим майном. Наведені відомості свідчать про фактичне прийняття спадщини трьома дітьми спадкодавця [PERSON] : дочкою [PERSON] - в силу наявності у неї оригіналу сертифікату на право на земельну частку (пай), сином [PERSON] - в силу його неповнолітнього віку на час смерті матері, сином [PERSON] , в силу отримання ним орендної плати за використання земельної частки (паю), належної померлій [PERSON] . Тому визнання права на спадкове майно може бути здійснено не лише позивачем [PERSON] , а й за позивачем (відповідач за первісним позовом) [PERSON] У зв`язку з тим, що всі спадкоємці є спадкоємцями однієї черги спадкування (діти спадкодавця), право на спадщину за ними визначається у рівних частках. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Зі змісту ч. 5 ст. 1268 ЦК України вбачається, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Частиною 3 статті 1296 ЦК України визначено , що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Якщо спадщина відкрилась у період чинності ЦК УРСР, застосовуванню підлягають норми ЦК УРСР про належність спадщини спадкоємцеві з часу відкриття спадщини незалежно від оформлення права на спадщину. Відповідно до ч. 1 ст. 548 ЦК Української РСР, який діяв станом на момент смерті [PERSON] для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Згідно ст. 549 ЦК Української РСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК (435-15) і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Таким чином, на підставі вищевикладеного, необхідно визнати за [PERSON] , [INFO] , (РНОКПП: [NUMBER] ) право в порядку спадкування за законом у розмірі 1/3 частини на земельну частку (пай), у землі, що перебувала у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Рощанське» розміром 14,4 умовних кадастрових гектара без визначення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості), розташовану в [ADDRESS] , яка залишилася після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , і належала їй на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] , виданого 26 липня 1996 року Арцизькою районною державною адміністрацією Одеської області, у зв`язку з чим зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про визнання права на спадкове майно, підлягає задоволенню у повному обсязі. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 10, ч. 2 ст. 59, ч. ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести допустимими та належними доказами ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, як мають значення для вирішення справи; ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відео записів, висновків експертів; а відповідно до положень ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування; сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень; суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Згідно з роз`ясненнями, викладеними в п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Наявність чи відсутність наведених обставин та можливість встановлення відповідних фактів суд вирішує відповідно до положень ст. ст. 10, 11, 27, 57-60 ЦПК України, за якими сторони при вирішенні справи зобов`язані довести перед судом ті обставини, на які вони посилаються як на підстави їх вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду України. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з вимогами ст. ст. 124, 129 Конституції України, задачами цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних, прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами судочинства є законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження та обов`язковість рішень суду до виконання. Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача. Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову [PERSON] до [PERSON] , Арцизької районної державної нотаріальної контори Одеської області, треті особи - Арцизька районна державна адміністрація Одеської області, [PERSON] про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, позову [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування та зустрічного позову [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про визнання права на спадкове майно, з підстав, зазначених в рішенні.

Outcome: approved