Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного 19 листопада 2015 року, зареєстрованого Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 629. В обґрунтування позовних вимог покликалася на те, що протягом останніх двох років стосунки з чоловіком погіршились, зникло взаєморозуміння і повага зі сторони чоловіка, стали частими сварки. Відповідач влаштовував постійні сімейні скандали, в тому числі, в присутності сторонніх людей, при малолітній дочці позивача від першого шлюбу, та в громадських місцях, чим ображав її честь і гідність, що робило спільне життя нестерпним. Від постійних суперечок погіршилось її самопочуття. 03.10.2018 з дочкою від попереднього шлюбу залишила місце спільного проживання. Фактично шлюбні відносини припинені з жовтня 2018 року, спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не підтримують. Переконана, що сім`я розпалась остаточно, примирення між ними неможливе, шлюб існує формально, а збереження такого суперечитиме їх інтересам. Позивач в судове засідання не з`явилася, до суду надійшла заява, в якій позовні вимоги підтримала та просила суд такі задовольнити. Заперечила щодо надання строку для примирення. Представник позивача у судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності. Позов підтримав, просив суд такий задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився. Від останнього на електронну адресу суду надійшла заява про відкладення розгляду справи, оскільки може прибути до суду у 2021 році у зв`язку з запровадження карантинних заходів. Окрім цього вказав, що має намір особисто поговорити із дружиною з метою збереження шлюбу. Однак, якщо дружина не бажає обговорити сімейні проблеми та наполягає на розірванні шлюбу, не заперечив щодо розірвання такого. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити з таких підстав. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 19 листопада 2015 року, зареєстрували такий у Шевченківському відділі державної реєстрації атів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №629. Сторони тривалий час не проживають разом, не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства. Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України «Про міжнародне приватне право» правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином. Позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги, вказувала та те, що з відповідачем спільно не проживають з 2018 року та сімейні відносини між ними з цього часу припинені. Враховуючи те, що шлюб між сторонами було укладено на території України, місце проживання [PERSON] та [PERSON] як подружжя було в Україні, позивач продовжує проживати та території України, де має постійне зареєстроване місце проживання, а також те, що остання наполягає на розірванні шлюбу, беручи до уваги думку відповідача та відсутність підстав для надання сторонам строку для примирення, суд дійшов висновку, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе і такі обставини суперечать інтересам позивача, а відтак шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved