Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк», [PERSON], [PERSON], третя особа приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу [PERSON] про визнання договору іпотеки №94172 від 24.09.2008 року недійсним. Посилається на те, що 24.09.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено Договір про надання споживчого кредиту № 11397304000. В якості забезпечення виконання зобов'язання було укладено: договір іпотеки № 94172 від 24.09.2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу [PERSON] зареєстрованого в реєстрі за № 740 із майновим поручителем [PERSON] [PERSON]. Договір був підписаний довіреною особою - [PERSON], який є сином Позивача та рідним братом [PERSON] - [PERSON]. Предметом договору іпотеки є квартира під номером три (№ 3), яка складається з двох житлових кімнат, загальною площею 56,50 кв.м., в тому числі житловою площею 34,60 кв.м., що знаходиться за адресою: Чернівецька область, місто Чернівці, вул. Чапаєва Василя (на даний час перейменовано у вул. [PERSON]), в будинку під номером двадцять пять (№25). 16.04.2008 року приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу [PERSON] було завірено Довіреність, якою вона уповноважує своїх синів [PERSON] та [PERSON] бути її представниками. Певні побутові питання зумовили вчинення даного правочину, а саме узаконення перепланувань та переобладнань в квартирі №3, що в будинку №25 по вулиці Чапаєва (сьогодні це вулиця [PERSON]). Не маючи фізичної можливості їздити в місто та вирішувати ці питання, їй потрібен був представник. Тому вона і уповноважила своїх синів в разі необхідності, представляти її інтереси по даних питаннях. Про укладені договори кредиту та іпотеки їй стало відомо на початку 2016 року, коли один із синів ([PERSON]) зізналася їй, що в них є проблеми. Розповів, що він взяв кредит і заставив її квартиру в м. Чернівці, по вул. О. Щербанюка, 25/3. Зазначає, що вона не погоджуюся з даним договором та вважає, що Договір іпотеки № 94172 від 24.09.2008 року укладений між «УкрСиббанк» та [PERSON] (підписаний представником [PERSON]Д.), посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу [PERSON] зареєстрованого в реєстрі за № 740, є незаконним з наступних підстав. Так як представником, який уклав договір іпотеки від її імені є її син [PERSON], а позичальником за кредитним договором є його рідний брат і теж її син [PERSON], і який також є її представником на підставі тієї ж довіреності, вважає, що в даному випадку має місце порушення вимог ст.237 ЦК України. Оскільки, Договір іпотеки № 94172 від 24.09.2008 року укладений між «УкрСиббанк» та [PERSON] (підписаний представником [PERSON]Д.), посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу [PERSON] зареєстрованого в реєстрі за № 740 є укладеним представником в своїх інтересах та інтересах третьої особи, що порушує вимоги ч. 3 ст. 238 Цивільного кодексу України та не узгоджується із змістом самої Довіреності. «На виконання цієї довіреності надає їм право подавати та отримувати всі необхідні довідки та документи, заяви, отримувати право установчі документи, підписувати за неї, сплачувати всі необхідні податки, діяти від імені стосовно всіх питань які будуть виникати при відчуженні зазначеного вище нерухомого майна, а також виконати всі інші дії, повязані з виконанням цієї довіреності.» В даній довіреності немає жодного слова про вчинення дій в інтересах третіх осіб. Більше того, як вбачається із тексту довіреності, вона уповноважувала своїх синів діяти виключно в її особистих інтересах. Даний договір іпотеки не відповідає її інтересам та суперечить її волі. Крім того, слід звернути увагу на вимоги ст. ст. 1000-1009 ЦК України, які вказують на те, що повірений має вчиняти від імені та за рахунок довірителя чітко визначені договором та довіреністю юридичні дії. Дії, які належить вчиняти повіреному, мають бути правомірними, конкретними та здійсненими. Таким чином під час укладення Договору іпотеки № 94172 від 24.09.2008 року між «УкрСиббанк» та [PERSON] (підписаний представником [PERSON]Д.), посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу [PERSON] зареєстрованого в реєстрі за № 740, було грубо порушено вимоги чинного цивільного законодавства. Просить суд визнати договір іпотеки № 94172 від 24.09.2008 року укладений між «Укрсиббанк» та [PERSON] (підписаний представником [PERSON]) посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу [PERSON] зареєстрованого в реєстрі за №740 недійсним. В судовому засіданні представник позивача повністю підтримала позовні вимоги, посилаючись на обставини зазначені в позовній заяві. Крім того просила відмовити в задоволенні клопотання провідного юрисконсульта ЗЦСБ ДСБ АТ «Укрсиббанк» про застосування строку позовної давності, при цьому зазначивши, що дійсно 24.09.2008 року в один день було укладено договір про надання споживчого кредиту, договір поруки та договір іпотеки, однак вказала, що договір іпотеки укладався у відсутності позивача, про існування вказаного договору їй стало відомо у 2016 році зі слів її сина. Представник відповідача в судове засідання не зявився, до початку судового засідання через канцелярію суду надав заяву про застосування строку позовної давності та заяву про застосування правових наслідків недійсності кредитного договору, договору іпотеки (застави) у відповідності до ст. 1057-1 ЦК України. Розглянувши матеріали справи, заслухавши відповідно пояснення, в інтересах позивача її представника [PERSON], всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені позовні вимоги, в межах заявлених вимог, обєктивно дослідивши і оцінивши докази, надані сторонами, які мають правове значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, в їх сукупності, в межах заявлених вимог, суд приходить до наступних висновків. Вимогами ст.11 ч.1 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог. Судом, належними і допустимим доказами по справі установлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Зокрема, судом встановлено. 24.09.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено Договір про надання споживчого кредиту № 11397304000. В якості забезпечення виконання зобов'язання було укладено: договір іпотеки № 94172 від 24.09.2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу [PERSON] зареєстрованого в реєстрі за № 740 із майновим поручителем [PERSON] [PERSON]. Договір був підписаний довіреною особою - [PERSON], який є сином Позивача та рідним братом [PERSON] - [PERSON] (а.с.7). Предметом договору іпотеки є квартира під номером три (№ 3), яка складається з двох житлових кімнат, загальною площею 56,50 кв.м., в тому числі житловою площею 34,60 кв.м., що знаходиться за адресою: Чернівецька область, місто Чернівці, вул. Чапаева Василя ( на даний час перейменовано у вул. [PERSON]), в будинку під номером двадцять пять (№25).(а.с. 11-13) 16.04.2008 року приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу [PERSON] було завірено Довіреність, якою [PERSON] уповноважує своїх синів [PERSON] та [PERSON] бути її представниками (а.с.14). \~\~\~\~ Отже, укладаючи договір іпотеки від імені [PERSON] на підставі її довіреності, [PERSON] діяв в інтересах [PERSON], який також представляв інтереси [PERSON], оскільки умовою отримання кредиту було укладення відповідного іпотечного договору. \~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до\~ст. 238 ЦК України, представник може бути уповноважений на вчинення лише тих правочинів, право на вчинення яких має особа, яку він представляє. Представник не може вчиняти правочин, який відповідно до його змісту може бути вчинено лише особисто тією особою, яку він представляє. Представник не може вчиняти правочин від імені особи, яку він представляє, у своїх інтересах або в інтересах іншої особи, представником якої він одночасно є , за винятком комерційного представництва, а також щодо інших осіб встановлених законом. В контексті даної правої норми, особа, від імені якої діє представник, може уповноважити представника на здійснення лише тих правочинів, що не виходять за межі правоздатності та дієздатності цієї особи. Якщо ж представництво здійснюється не за волевиявленням особи, від імені якої діє представник, а на іншій підставі, то повноваження представника за будь-яких умов не можуть виходити за межі правоздатності особи, від імені якої діє представник. Частиною 3\~ст. 238 ЦК України\~встановлюються обмеження на вчинення правочинів представником. Він не може вчиняти правочини від імені особи, яку він представляє, щодо себе особисто чи щодо іншої особи, представником якої він одночасно є. Під інтересом розуміється «прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом» (Рішення Конституційного Суду України від 01.12.2004 року №18-рп/2004\~(справа про охоронюваний законом інтерес). Пунктом 22 вищевказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України визначено, що для визнання правочину недійсним на підставі\~ст. 232 ЦК України\~необхідним є встановлення умислу в діях представника: представник усвідомлює, що вчиняє правочин всупереч інтересам довірителя та бажає (або свідомо допускає) їх настання, а також наявність домовленості представника однієї сторони з іншою стороною і виникнення через це несприятливих наслідків для довірителя. При цьому не має значення, чи одержав учасник такої домовленості яку-небудь вигоду від здійснення правочину, чи правочин був вчинений з метою завдання шкоди довірителю. \~\~\~\~ Оскільки договір іпотеки № 94172 від 24.09.2008 року, укладено від імені [PERSON] на підставі її довіреності, [PERSON] діяв в інтересах [PERSON], який також представляв інтереси [PERSON], на підставі довіреності в своїх інтересах, то вказаний договір підлягає визнанню недійсними у відповідності до ч.1 ст.215, ч.1 ст.203 ЦК України\~як вчинені в порушення ч.3\~ст.238 ЦК. \~\~\~\~ Така ж правова позиція за подібними обставинами по справі виражена судом касаційної інстанції в рішеннях по справам №6-41150ск14 від 05.11.2014 року, №6-24916св14 від 05.10.2014 року та відповідає обов'язковій для всіх судів правовій позиції Верховного Суду України по справі №6-5цс12 від 12.03.2012 року Суд не приймає до уваги посилання представника ПАТ «Укрсиббанк» про необхідність застосування строків позовної даності так як будь-яких доказів про те, що позивачу було відомо про укладений договір іпотеки № 94172 від 24.09.2008 року, суду надано не було. З цих підстав суд вважає безпідставними твердження представника Банку, щодо пропуску строку позовної давності. \~\~\~\~ Суд прийшов до висновку, що заява відповідача про накладення арешту підлягає задоволенню оскільки, згідно ч. 5\~ст. 1057-1 Цивільного Кодексу України, визнаючи недійсним договір застави, який забезпечував виконання зобов'язання позичальника за кредитним договором, суд за заявою кредитодавця накладає арешт на майно, яке було предметом застави. Такий арешт підлягає зняттю після виконання зобов'язання повернути кредитодавцю кошти за кредитним договором, а у разі визнання кредитного договору недійсним після виконання зобов'язання повернути кредитодавцю кошти в розмірі, визначеному судом відповідно до частини першої цієї статті. З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача законні, обґрунтовані, знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, а тому підлягають задоволенню. У зв'язку з задоволенням позову на підставі\~ст. 88 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача стягненню підлягає судовий збір у розмірі 551,20грн. Враховуючи викладене,

Outcome: approved