Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-20 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на утримання дитини. Свої вимоги мотивувала тим, що з 29 жовтня 1991 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який розірвано 09 лютого 2010 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачем. 09 жовтня 2015 року рішенням Дніпровського районного суду м. Києва позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини задоволено та стягнуто з [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј всіх його доходів щомісячно, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17 серпня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття. 27 серпня 2018 року між позивачем та Національним медичним університетом ім. О.О.Богомольця укладено договір № 2018/с-1-7329 про надання освітніх послуг між вищим навчальним закладом та фізичною (юридичною) особою. На оплату навчання позивачем було сплачено грошові кошти у розмірі 35 000,00 грн., що підтверджується відповідними квитанціями. У зв`язку з чим просить стягнути з стягнути з [PERSON] 1/2 частину додаткових витрат на оплату навчання у розмірі 17 500, 00 грн. Позивач уточнила позовні вимоги та остаточно просить стягнути з [PERSON] додаткові витрати на оплату навчання у розмірі 26 250, 00 грн. Згідно вимог ч.13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Відповідно до ст. 274 Цивільного процесуального кодексу України в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. За змістом ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Судом було вжито всіх заходів для повідомлення відповідача про розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження, однак, відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини. Позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 09 лютого 2010 року (а.с. 10). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачем (а.с. 11, 13). 09 жовтня 2015 року рішенням Дніпровського районного суду м. Києва позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини задоволено та стягнуто з [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина - ондаренко [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј всіх його доходів щомісячно, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17 серпня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 14-15). Позивач просила стягнути з стягнути з [PERSON] 1/2 частину додаткових витрат на оплату навчання у розмірі 26 250, 00 грн. На підтвердження позовних вимог позивачем надано повідомлення Національного медичного університету ім. О.О.Богомольця про зарахування на 1-й курс стоматологічного факультету для здобуття ступеня магістра за спеціальністю 221 «стоматологія» денної форми навчання (а.с. 16), договір № 2018/с-1-7329 про надання освітніх послуг між Національного медичного університету ім. О.О.Богомольця та позивачем від 27 серпня 2018 року (а.с. 17-18), квитанцію від 27 серпня 2018 року про оплату вартості навчання у розмірі 17 500,00 грн. (а.с. 19), квитанцію від 21 січня 2019 року про оплату вартості навчання у розмірі 17 500,00 грн. (а.с. 20), квитанцію 27 серпня 2019 року про оплату вартості навчання у розмірі 17 500,00 грн. (а.с. 61), інформаційну довідку з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 05 березня 2019 року, що відповідачу на праві власності належить нерухоме майно, а саме: житловий будинок [ADDRESS] , нежиле приміщення [ADDRESS] по [ADDRESS] , нежитлове приміщення № 257 (а) по [ADDRESS] , земельна ділянка площею 2,9432 га в с. Мала Олександрівка Бориспільського району Київської області (а.с. 21-24), витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 14 лютого 2019 року, відповідно до якого відповідач є засновником та керівником Товариства з обмеженою відповідальністю «Борисфен вода», Товариства з обмеженою відповідальністю «Борисфен Київ» (а.с. 25-33), інформацію про виконавче провадження № 52861980, відкрите з примусового виконання рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 09 жовтня 2015 року, відповідно до якої вбачається наявність заборгованості зі сплати аліментів у розмірі 73 176,25 грн. (а.с. 34-41). Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву у встановлений строк, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частинами першою - третьою статті 181 Сімейного кодексу України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Положеннями статей 180, 183, 185, 193, 198, 199 Сімейного кодексу України визначаються декілька способів виконання цього обов`язку, зокрема: утримання неповнолітньої дитини, на що стягуються аліменти у частках від заробітку (доходу) або в твердій грошовій сумі (статті 180, 183); участь батьків у додаткових витратах на дитину, викликаних особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо) (стаття 185); утримання дитини, яка перебуває в закладі охорони здоров`я, навчальному або іншому закладі, при цьому якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального або іншого закладу, аліменти можуть бути стягнуті з них на загальних підставах (стаття 193); обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дітей, які потребують матеріальної допомоги, а також якщо повнолітні діти продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до досягнення ними 23 років, за умови, що батьки можуть надавати таку допомогу (стаття 198). Сімейний кодекс України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого. Згідно із частиною першою статті 185 Сімейного кодексу України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку. Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Судом встановлено, що 27 серпня 2018 року між позивачем та Національним медичним університетом ім. О.О.Богомольця укладено договір № 2018/с-1-7329 про надання освітніх послуг між вищим навчальним закладом та фізичною (юридичною) особою. За період навчання сина позивачем сплачено грошові кошти у загальному розмірі 52 500,00 грн. За встановлених обставин суд приходить висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] до [PERSON] за участю третьої особи [PERSON] про стягнення додаткових витрат на утримання дитини повністю: стягнути з [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] , на користь [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] , додаткові витрати, пов`язані з навчанням сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 26 250 (двадцять шість тисяч двісті п`ятдесят) грн. 00 коп. На підставі п.3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору. Згідно ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 768 грн. 40 коп.

Outcome: approved