Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про позбавлення батьківських прав в обґрунтування якого вказала, що з відповідачем перебувала у шлюбі з 20.04.2007р. по 11.12.2010р. Після розірвання шлюбу вона залишила собі дівоче прізвище [PERSON]. 05.07.2014р. вона уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на [PERSON]. У шлюбі з [PERSON] у них народилася дитина - [PERSON] [INFO]. Їх сімейні відносини припинилися у серпні 2009р. Після того, як відповідач фактично покинув її разом з дитиною та зник у невідомому напрямку. Відповідач не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання сина, не піклується про його фізичний та духовний розвиток, не спілкується з дитиною взагалі, тобто не дбає про її нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, так як це встановлено ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства». Син за останні роки не отримав від батька жодного подарунку, жодної іграшки. Все наведене буде підтверджене у судовому засіданні показами свідків. Крім цього, як характеристику відповідачу хоче додати наступне. За її відомостями, які вона намагалася отримати від їх спільних знайомих, відповідач за весь цей час, після розірвання шлюбу, неодноразово скоював злочини, був засуджений та відбував покарання. На теперішній час їй невідомо, де він знаходиться. Відповідач по справі ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, навіть не цікавився життям, не відвідував і не відвідує її вдома, що підтверджується відповідними письмовими доказами та поясненнями свідків. Головним спеціалістом у справах дітей Виконавчого комітету Димитровської міської ради Жмуренко А.А. у присутності начальника служби у справах дітей Смикової Г.А. було проведено перевірку та складено акт обстеження житлово-побутових умов сім'ї в якій проживає [PERSON] Перевіркою встановлено, що для дитини створені всі необхідні умови для здорового та всебічного розвитку дитини. Ці особи можуть підтвердити все, що викладено в цій заяві. Все вищезазначене свідчить виключно про одне: відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов'язків. У зв'язку з вищевикладеним просить позбавити відповідача батьківських прав щодо сина [PERSON] [INFO]. У судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги та пояснила суду, що позов підтримує, вона пішла від відповідача, її забрав батько від нього. Відповідач раніше, коли дитині було 3 роки, захоплювався грою на ігрових автоматах. Взагалі, коли їх розводили, відповідача вдома не було. Представник позивача підтримав позовні вимоги позивача та пояснив, що йому тільки відомо, що відповідач звільнився з колонії, яка розташована у селищі Острий приблизно у 2011 - 2012р.р., це зі слів знайомих позивача. Останній раз відповідач спілкувався з дитиною у 2009р., після цього ніяких зв'язків з ним не було. Дитина пішла у школу у 1-й клас, запитує де батько, чому у неї різні прізвища. Взагалі батька дитина не пам'ятає та не знає. Теперішній чоловік позивача зараз за кордоном на заробітках. На виконання судового доручення до суду надійшла письмова заява відповідача, який відбуває покарання у Седидівській ВК УДПтС України в Донецькій області (№82), де зазначив, що позовні вимоги не визнає, тому що у даний час відбуває покарання та не має можливості надавати матеріальну допомогу на утримання сина та бачитися з ним. Після звільнення має намір приділяти увагу дитині, надавати матеріальну допомогу на його утримання, дарити подарунки, приймати участь у вихованні дитини. Представник третьої особи, органу опіки та піклування виконкому Димитровської міської ради, Жмуренко А.А. пояснила суду, що спосіб участі батьків у вихованні дитини вирішує орган опіки та піклування - виконком Димитровської міської ради. Для цього, один з батьків повинен звернутися з особистою заявою на ім'я голови органу опіки та піклування - виконкому Димитровської міської ради через центр адміністративних послуг Димитровської міської ради. Позовна заява [PERSON] спрямована на позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього [PERSON], тому орган опіки та піклування - виконком Димитровської міської ради у цьому випадку надає висновок про доцільність позбавлення батьківських прав. Для отримання вищезазначеного документу мати дитини повинна звернутися з особистою заявою на ім'я голови органу опіки та піклування - виконкому Димитровської міської ради через центр адміністративних послуг Димитровської міської ради. Служба у справах дітей виконкому Димитровської міської ради не має повноважень надавати висновок про доцільність позбавлення батьківських прав або вирішувати спір між батьками дитини. Щодо позову, то просить його задовольнити, оскільки, як вияснилося у судовому засіданні, відповідач неодноразово судимий та зараз відбуває покарання у вигляді позбавлення волі. Прокурор заперечував проти задоволення позову. Дитина, [PERSON] [INFO]., пояснила суду, що його звуть [PERSON], він ходить у перший клас, навчається гарно. Мешкає з мамою, дідусем, бабусею та [PERSON], це його доросла сестра. Батька взагалі не бачив. Тут мешкають з мамою давно, до цього мешкали у м.Донецьк, батька не пам'ятає, що він мешкав у м.Донецьк. Він не пам'ятає, як звуть батька. Судом встановлено, що батьками [PERSON] [INFO]. є позивач та відповідач (а.с.7). Розірвання шлюбу між сторонами по справі, зареєстровано у відділі ДРАЦС Димитровського міського управління юстиції Донецької області 11.12.2010р., актовий запис № 171. Позивач перебуває у шлюбі з [PERSON] з 05.07.2014р., який зареєстровано у міському відділі ДРАЦС реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 261 (а.с.6, 8). Згідно висновку органу опіки та піклування - виконавчого комітету Димитровської міської ради від 19.11.2014р. № 397, службою у справах дітей виконавчого комітету Димитровської міської ради вивчені документи щодо позбавлення батьківських прав відповідача відносно його малолітньої дитини [PERSON] [INFO]., за заявою матері дитини, позивача, яка 30.10.2014р. звернулася до органу опіки та піклування - виконавчого комітету Димитровської міської ради. Шлюб між батьками малолітнього було розірвано, що підтверджено свідоцтвом про розірвання шлюбу серія [NUMBER] від 11.12.2010р. відділу реєстрації актів цивільного стану Димитровсього міського управління юстиції Донецької області. Відповідно довідки загальноосвітньої школи-інтернат І-ІІ ступенів Димитровської міської ради Донецької області від 28.10.2014р., [PERSON] навчається у 1 класі цього закладу. Згідно висновку про стан здоров'я, фізичний та розумовий розвиток дитини КЗ «Димитровський центр первинної медико-санітарної допомоги» амбулаторія центральна, малолітній на «Д»-обліку у лікаря-педіатра не знаходиться, соматично здоровий. Заявниця зареєстрована за адресою: [ADDRESS], що підтверджено довідкою квартального комітету № 6 від 04.09.2014р. Громадянка [PERSON] не перебуває на обліку у Димитровському міському центрі соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, що підтверджено довідкою цієї установи від 28.10.2014р. Згідно довідки ВДВС Димитровського міського управління юстиції від 28.10.2014р. встановлено, що виконавчих листів про стягнення аліментів з громадянина [PERSON], у ВДВС Димитровського міського управління юстиції, на виконанні не знаходиться. Відповідно інформації про стан виконання батьківських обов'язків відповідачем ЗОШ-інтернату І-ІІ ступенів Димитровської міської ради від 28.10.2014р. встановлено, що громадянин до закладу не звертався, батьківські збори не відвідує, не цікавиться здоров'ям та навчанням сина, не дбає про його всебічний розвиток. Зі слів матері дитини, [PERSON] матеріально сина не утримує. Таким чином, поважні причини, через які громадянин не виконує свої обов'язки повною мірою відносно своєї дитини [PERSON], органу опіки та піклування - виконавчого комітету Димитровської міської ради невідомі. Звернення громадянки було розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дітей виконкому Димитровської міської ради 05.11.2014р. Встановлено, що матір'ю дитини не було надано повної доказової бази щодо ухилення батька від виховання сина, а саме: не відоме постійне місце проживання або перебування громадянина [PERSON], його місце реєстрації, стан здоров'я батька дитини, його відношення до питання позбавлення батьківських прав, стан матеріального забезпечення тощо. Таким чином, комісія не має можливості здійснити аналіз рівня відповідальності [PERSON] щодо виконання ним батьківських обов'язків. Враховуючи вищевказане, орган опіки та піклування - виконавчий комітет міської ради дійшов висновку, що позбавлення батьківських прав [PERSON] [INFO] відносно малолітньої дитини [PERSON] [INFO]., недоцільне (а.с.24). Згідно довідки Димитровського МВ ГУМВС України в Донецькій області від 04.11.2014р., відповідач був притягнутий до кримінальної відповідальності: 1)28.11.1997р. Будьоннівським районним судом м.Донецька з врахуванням ухвали Донецького обласного суду від 09.01.1998р. за ст.ст.206 ч.2, 101 ч.1, 141 ч.2, 42 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнений 23.03.2001р. умовно-достроково на 1 рік 9 місяців 11 днів; 2)03.10.2002р. Червоногвардійським районним судом м.Макіївки Донецької області за ст.190 ч.1 КК України до 2 років позбавлення волі, звільнений 26.06.2004р. за відбуттям покарання; 3)25.11.2009р. Будьоннівським районним судом м.Донецька за ст.ст.186 ч.2, 129 ч.1, 70, 75, 76 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки; 4)22.06.2012р. Калінінським районним судом м.Донецька за ст.ст.185 ч.2, 311 ч.1, 70 ч.1, 71 КК України до 5 років 2 місяців позбавлення волі (а.с.25-27). Вислухавши пояснення позивача, представників позивача та органу опіки та піклування, прокурора, дитину, перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.ч.1-3 ст.150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до положень п.1-2 ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом 6 місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Саме цією підставою позивач обґрунтовує свої вимоги щодо позбавлення відповідача батьківських прав. За змістом п.15 постанови Пленуму ВСУ № 3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно абз.2 п.16 постанови Пленуму ВСУ № 3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Позивач у своєму позові зазначила, що сімейні відносини з відповідачем припинилися у серпні 2009р. При цьому, як вбачається з довідки Димитровського МВ ГУМВС України в Донецькій області від 04.11.2014р., відповідач знаходиться під вартою з 28.07.2011р. та у теперішній час відбуває покарання у виправній колонії. Таким чином суд вважає, що з 28.07.2011р. відповідач не ухилявся від виконання своїх батьківських обов'язків, передбачених ч.ч.1-3 ст.150 СК України, оскільки був позбавлений цього робити на підставі рішень суду щодо обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та у наступному призначення покарання у вигляді позбавлення волі. Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст.57-60 ЦПК України. У цьому випадку особа, яка подала позов про позбавлення батьківських прав з підстав, передбачених п.п.1-2 ч.1 ст.164 СК України, повинна довести, що батьки (один із батьків) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом 6 місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування та (або) ухиляються від виконання своїх обов'язків з виховання дитини. Жодного доказу щодо невиконання відповідачем свого обов'язку, передбаченого п.1 ч.1 ст.164 СК України, позивачем суду не надано. Також суду не надано будь-яких доказів того, що відповідач ухилявся від виконання своїх обов'язків з виховання дитини за період з серпня 2009р. до 28.07.2011р. При цьому суд зауважує, що у позовній заяві позивач зазначила, що невиконання своїх обов'язків з виховання дитини відповідачем, у судовому засіданні буде підтверджено доказами свідків. Однак у судовому засіданні відповідного клопотання заявлено не було. Таким чином, винної поведінки відповідача та свідомого нехтування ним своїми обов'язками по відношенню до дитини, судом не встановлено. Доводи позивача про неодноразове притягнення відповідача до кримінальної відповідальності, як на підставу для позбавлення батьківських прав, не ґрунтуються на законі. На підставі ст.ст.150, 164-167 СК України,

Outcome: dismissed