Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини, в якому просила стягнути з відповідача на її користь та утримання аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідача, до досягнення дитиною трирічного віку. В обґрунтування своєї заяви пояснила, що вони з відповідачем з 23. 08. 2014 року перебувають у зареєстрованому шлюбі від якого в них 20. 01. 2015 року народилася донька [PERSON], яка після фактичного розірвання між сторонами шлюбних відноси, мешкає з позивачкою та знаходиться на її утриманні, сама позивачка не працює, знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, крім щомісячної допомоги на дитину у розмірі 860,00 грн. не має жодних доходів. Відповідач на утримання позивачки добровільно кошти не надає, хоча його стан здоровя та матеріальне становище, відсутність інших утриманців дозволяє йому надавати матеріальну допомогу на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку. Позивачка просить суд задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі. Позивачка в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій просить слухати справу без її участі, без застосування технічного запису, та у заочному порядку, підтримала позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив. На підставі наявних у справі доказів та зі згоди позивача суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони з 23. 08. 2014 року перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.2) від якого в них 20. 01. 2015 року народилася донька [PERSON] (а.с.3), яка після фактичного розірвання між сторонами шлюбних відноси, мешкає з позивачкою та знаходиться на її утриманні (а.с.8). Позивачка не працює, знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.. Крім щомісячної допомоги на дитину у розмірі 860,00 грн. позивачка не має жодних доходів (а.с.9,10). Відповідач на утримання позивачки, до досягнення трирічного віку дитини, кошти не надає, хоча його стан здоровя та матеріальне становище, відсутність інших утриманців дозволяє йому надавати матеріальну допомогу на утримання дружини. Згідно СК України, право щодо взаємного утримання подружжя виникає на підставі складу юридичних фактів: непрацездатність одного з подружжя, потреба в матеріальної допомозі (нужденность), спроможність одного з подружжя надавати матеріальну допомогу. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини, до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 77 СК України, за рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 79 СК України, аліменти на одного з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до норм ч.ч. 1, 2 ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого подружжя з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Аналіз зібраних у справі доказів надає можливість суду вважати, що визначений позивачкою розмір аліментів на своє особисте утримання, відповідає вимогам СК України. За таких обставин суд вважає позов задовольнити у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved