Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом та свої вимоги мотивує тим, що з 24.07.2009 р. перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] 11.11.2014 р. рішенням Ковпаківського районного суду шлюб між ними було розірвано. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею. Дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, морального і соціального розвитку дитини. Належний рівень у будь-якому разі не повинен бути меншим, ніж прожитковий мінімум. Такий рівень вона одна не може забезпечувати, тому батько, який є здоровим та працездатним, зможе сплачувати аліменти у сумі 2000 грн., оскільки працює водієм автобуса у приватного підприємця, що займається перевезенням пасажирів на міжміських автобусних маршрутах. При сплаті відповідачем аліментів у зазначеному розмірі, забезпечується рівність при несенні обов'язку утримання дочки. У зв'язку з цим, просить суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON], [INFO], аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 2000 грн., щомісячно, починаючи стягнення з 2015 р. і до повноліття дитини. Відповідач - [PERSON], якому надсилалась копія позовної заяви з додатками, подав до суду відзив на позов, в якому просив позовні вимоги [PERSON] задовольнити частково, просив стягнути з нього на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини від всього заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з моменту звернення до суду і до повноліття дитини, оскільки позовна вимога про стягнення з нього 2000 грн. аліментів щомісячно перевищує половину його середньомісячного заробітку, що недозволено законодавчо. Доводи позивача щодо стягнення аліментів за минулий час, починаючи з 2015 р., задоволенню не підлягають через їх недоведеність та необґрунтованість. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. За змістом ст. 180 СК України,- батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч. 3 ст. 181 СК України). Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який було розірвано 11.11.2014 р. (а.с. 4). Від сумісного проживання у сторін є дочка [PERSON], [INFO] (а.с.5). З довідки про доходи, виданої фізичною - особою підприємцем [PERSON], вбачається, що [PERSON] працює на посаді водія автотранспортних засобів за сумісництвом; загальна сума доходу за період з 01.04.2018 р. по 30.09.2018 р. без урахування аліментів становить 372,60 грн. (а.с.21). Відповідач [PERSON] офіційно працює у ФОП [PERSON] на посаді водія автотранспортних засобів. Відповідно до довідки про доходи, відповідач має регулярний дохід. Так, загальна сума доходів без урахування аліментів [PERSON] за період з 01.04.2018 р. по 30.09.2018 р. становить 22371 грн. (а.с.22). Відповідно до ст. 182 СК України,- при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до положень ст. 184 СК України,- суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням, як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України,- розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»,- розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» визначено, що у 2018 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 грн., з 1 липня - 1944 грн., з 1 грудня - 2027 грн. Оскільки дочка сторін [PERSON], [INFO], досягла 8 річного віку, мінімальний розмір аліментів з 01.07.2018 р. становить 972 грн. (1944х50%), а з 01.12.2018 р. - 1013,50 грн. (2027х50%). Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі, оскільки право вибору способу стягнення аліментів належить позивачеві, з якою проживає дитина, а тому аліменти слід стягувати у твердій грошовій сумі відповідно до заявлених позовних вимог. При визначенні розміру аліментів суд, беручи до уваги матеріальне становище сторін, а також те, що відповідач є молодою здоровою працездатною людиною; стан здоров'я дитини; у справі відсутні докази про наявність у [PERSON] захворювань, а також враховуючи і ті обставини, що на утримані у відповідача знаходиться малолітня дитина [PERSON], [INFO], від іншого шлюбу (а.с. 24), а також обставини того, що обов'язком обох батьків є належне утримування своїх дітей, суд вважає необхідним стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 1200 грн. щомісячно, до повноліття дитини, оскільки ця сума відповідає вимогам СК України і не є меншою 50-ти відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Що стосується вимоги щодо стягнення з відповідача аліментів за минулий час - з 2015 року, то суд зазначає, що дана вимога задоволенню не підлягає з огляду на наступне. Відповідно до ч.2 ст.191 СК України,- аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Позивачем в порушення ч.2 ст.191 СК України не надано належних та допустимих доказів того, що вона вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не могла їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. Крім того, застосування ч.2 ст.191 СК України є правом суду, а не обов'язком. Відповідно до ст. 191 СК України,- аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне провадити стягнення аліментів з часу звернення позивача з позовом до суду, а саме починаючи з 17.09.2018 р. Щодо стягнення витрат на надання правової допомоги в розмірі 2500 грн., то суд зазначає наступне. Відповідно до частин 1 та 3 (пункт 1) статті 133 та частин 1 - 3 ст. 137 ЦПК України, - судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків, тощо) (п. 8 ч. 2 ст. 141 ЦПК України). З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне відмовити [PERSON] у стягненні витрат на правову допомогу, оскільки позивачем не надано суду документального підтвердження понесених витрат на правову допомогу. На підставі ст. 141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн., так як позивач звільнений від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів .

Outcome: partial