Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням в обґрунтування якого зазначила, що вона зареєстрована та мешкає у квартирі за адресою: [ADDRESS]. Квартира перебуває у комунальній власності. Рішенням виконкому Димитровської міської ради від 17.05.2006р. позивача визнано наймачем даної квартири, замість колишнього чоловіка, який виписався. Разом з нею в квартирі зареєстрований її син [PERSON], онука [PERSON], правнук [PERSON] З червня 2004 року відповідач у квартирі не мешкає, він добровільно покинув житло та мешкає за адресою: Донецька область м.Димитров вул.Гастелло, 2/1. Особистих речей відповідача у квартирі немає, зацікавленості у користуванні житлом він не виказує, комунальні послуги за квартиру не сплачує, перешкод у проживанні у квартирі йому ніхто не чинить. 02.01.2016 року позивачу, як малозабезпеченій, була призначена субсидія. Оскільки у квартирі зареєстрований відповідач, то на неї лягає зайве матеріальне навантаження. Просила суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. Позивач [PERSON] до суду не зявилася та надала до суду заяву з проханням розглянути справу без її участі, за участі її представника. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що йому відомо про рішення суду від 22.09.2011р., але це рішення за іншими підставами і тому воно не має значення по цій справі. Йому невідомо, що відповідачем сплачуються комунальні послуги за спірну квартиру. Останні 2 місяця спірна квартира пустує, щоб зробити там ремонт. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив, що проживає в [INFO] та перебуває на обліку з поліпшення житлових умов. Квартира по вул.Гастело, 2/1 це квартира жінки, з якою він зустрічається, він допомагає їй по господарству, вона йому готує їжу. Все літо він знаходиться у сторожці на м-ні «Молодіжний». Іншого житла у нього немає. Ордер на спірну квартиру виписаний на позивача, квартира не приватизована. В квартирі він не мешкає, оскільки у нього немає ключів від квартири, коли він приходить то знає, що його спровокують на скандал. Він не мешкає у цій квартирі приблизно 3 роки. Причиною не проживання є конфлікт з позивачем, тому що вона хоче віддати цю квартиру онуці, а він цього не бажає. Він чекає, коли йому дадуть квартиру і він тоді випишеться. З приводу скандалу, він не викликав міліцію. Міліцію викликала [PERSON] приблизно 4 роки тому. Після цього він туди більше не ходив. Позивач казала, що ключів йому від квартири не дасть. Судову повістку та позов він отримав за адресою: м.Мирноград, вул.Гастело, 2/1. За комунальні послуги він оплачує 103 грн. щомісячно з 2012р. За опалення не платить, тому що не проживає. З житлово-комунальних послуг за спірну квартиру він платить за газ, сміття та квартплату. За місцем мешкання по вул.Гастело він не сплачує комунальні послуги, співмешканка сама сплачує. Після конфлікту з дільничним 4 роки тому, коли він прийшов до позивача, а та сказала, що знову викличе міліцію, тоді він пішов з квартири, на той час ключів від квартири у нього не було. Він неодноразово просив, щоб позивач надала ключі від квартири, а та відмовляє у цьому. Сусіди кажуть, що квартира пуста. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, підтримала доводи відповідача. Позивач не надає ключів від квартири та не пускає у квартиру, погрожує викликом поліції, провокує на скандали. Представник третьої особи КП «СЄЗ» [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що зараз цей будинок перебуває в ОСББ «Молодіжний, 17». З приводу того, що відповідач перебуває на обліку з поліпшення житлових умов то це дійсно так, перебуває на черзі під № 16. В спірній квартирі зареєстровані онука та правнук позивача, але не ясно, чи мешкають вони там, чи ні. Щодо суті спору, то вона не згодна з тим, що відповідач довгий час не проживає у квартирі та відповідно, втрачає право на житло. Представник третьої особи ОСББ «Молодіжний 17» [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що на теперішній час в квартирі мешкає лише позивач, її сина взагалі не бачила, скільки років сказати не може, але років 10 точно. Вони мешкають з позивачем у сусідніх підїздах. Вона вважає, що відповідач не має доступу до квартири, чому пояснити не може. Їй невідомо, хто сплачує квартирну плату, але заборгованості за квартирою немає. Хто зареєстрований у цій квартирі не знає, взагалі ця квартира не приватна. Вона знає, що з позивачем мешкала онука, але та вийшла заміж і більше не живе там, бачила, що інколи вона приходить до позивача. Представник третьої особи, ГУ ДМС України в Донецькій області, до судового засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Судом встановлено, що позивач [PERSON] на підставі рішення виконкому Димитровської міської ради від 17.05.2006р. № 207 «Про зміну договору найму жилих приміщень внаслідок визнання наймачами інших членів сімї», є основним наймачем квартири № 46 в будинку № 17 на м-ні «Молодіжний» в м.Мирноград Донецької області (а.с.6). [PERSON] зареєстрована за адресою: [INFO], крім неї, в зазначеній квартирі зареєстровані: син [PERSON], [INFO], онука [PERSON] 1989р.н., правнук [PERSON] 2014р.н., що підтверджується довідкою Приватного підприємства «ПЖФ Гарант-Сервіс» (а.с.5). Позивачу рішенням від 02.12.2015р. призначена житлова субсидія на період з жовтня 2015р. по вересень 2016р. (а.с.8). Позивачем сплачувалися житлово-комунальні послуги за 2015р. (а.с.9-20). Рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 22.09.2011р., у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, відмовлено. За змістом зазначеного рішення суду, позивач звернулася з позовом про позбавлення відповідача права користування квартирою за адресою: м-н «Молодіжний», 17/46, м.Мирноград (Димитров) Донецької області в обґрунтування якого вказала, що відповідач з 2004р. жодного разу не зявлявся у квартирі і всі обовязки, що випливають з договору найму квартири, покладені на неї. Вона не в змозі платити кошти за комунальні послуги, які нараховуються на відповідача, не в змозі отримати субсидію. Суд не встановив неповажність відсутності відповідача понад встановлені законодавством строки. Між сторонами існують неприязне ні відносини, які заважають відповідачу проживати за місцем його реєстрації, позивач не приховує, що вона перешкоджає відповідачу проживати у спірній квартирі, своїми діями заважає праву проживання відповідача у спірному приміщенні, позбавивши його можливості вільного проникнення до квартири (відсутність ключів у відповідача), через що позивач змушений залишити житлове приміщення і мешкати де прийдеться (а.с.36-37). Відповідач по спірній квартирі сплачував за житлово-комунальні послуги: за газ, вивіз ТПВ та обслуговування будинку та прибудинкової території за період 2012 червень 2016р. (а.с.58-108). [PERSON], [INFO] є інвалідом 3-ї групи внаслідок загального захворювання (а.с.38). Згідно з Актами від 16.06.2011р., 01.10.2015р., 16.02.2016р. складеним за участю працівників ПП «ПЖФ Гарант-Сервіс», відповідач [PERSON] 1964р.н., зареєстрований в [INFO], але не мешкає в ній з 2004р., 25.05.2005р., 2005р. до теперішнього часу відповідно (а.с.7-8). Згідно з довідкою КП «Служба єдиного замовника», станом на 01.08.2016р. заборгованості по квартплаті за адресою: Донецька область, м.Мирноград, м-н «Молодіжний», 17/46 немає, існує заборгованість за ТПВ 35,37 грн. (а.с.112). Свідок [PERSON] пояснила суду, що відповідач це її дядя, позивач це її бабуся по матері. Відповідач не допомагає матеріально. Коли позивач просила виділяти гроші для оплати комунальних послуг, він їй у цьому не допомагав. Неодноразово позивач зверталася з приводу цього, відповідач відмовляв. Це було і при ній особисто. Спірна квартира двокімнатна. Ключі позивач йому видавала, це було у 2005р. З 2005 року він взагалі не приходив. Тимчасово позивач не проживає у квартирі, тому що там ремонт, позивач мешкає з нею. Вона весь час мешкала з бабусею. Відповідач мешкає на Гастело, там є його особисті речі, він там мешкає з жінкою однією сімєю, спільних дітей у них немає. Можливо відповідач працює неофіційно, може слідкувати за житлом, робити ремонт. Відповідач не пропонував допомогу, навіть відмовляв у допомозі. Йому ніхто не перешкоджає мешкати у квартирі. Вона заміжня, отримує 860 грн., оплачує комунальні послуги. У її чоловіка є житло, це його житло. Бабуся отримувала субсидію з опалювального сезону з 2015 р. Їй невідомо, звідки брали довідку відповідача для субсидії. Свідок [PERSON] пояснила суду, що відповідач судиться з позивачем, коли підросла онука, до того були нормальні відносини. Ключів від квартири у відповідача не було і на минулому суді суддя просила позивача дати ключі, але та сказала, що й не подумає. Відповідач стоїть на обліку на квартиру, мешкає у сторожці у дачному товаристві «Молодіжний». Тобто свого житла у нього немає. Відповідач звертається до неї за допомогою, іноді приходить харчуватися, дає гроші іноді. Вона його не вважає цивільним чоловіком, оскільки бачить його не кожен день. Відповідача не пускають у квартиру, оскільки коли він туди іде стається скандал. Позивач цього й не скриває, що не пускає у квартиру. Відповідач сплачує за комунальні платежі з пенсії щомісячно. Платить з минулого суду по теперішній час. [PERSON] вона у спірній квартирі була один раз, і то біля порогу, ще до суду. Вона бачила конфлікт, відповідач привітався, позивач плюнула та сказала, що війна так війна. Після минулого суду його ніколи у спірну квартиру не пускали. Відповідач приходить до неї 2-3 рази на тиждень, живе вона сама. Деякі речі відповідача зберігаються в неї у квартирі. Окремо для нього вона не готує та не пере. Ключів від її квартири у нього немає, він приходить тільки тоді, коли вона вдома. У 2011 році відповідач мешкав у позивача, а наприкінці 2011 р. позивач подала на нього до суду. Нещодавно неї приходила позивач, щоб відповідач дав їй довідку і сказала, щоб відповідач забув про спірну квартиру. Йому необхідна прописка для отримання нового житла, а може він і бажає там мешкати, а позивачу треба квартира. Свідок [PERSON] пояснила суду, що вона є старшою підїзду та заступником голови правління ОСББ «Молодіжний 17». Позивач мешкає у їх підїзді з 1993 року. 10-11 років відповідача вона не бачила, ключів від квартири в нього немає, тому що позивач змінила двері років 5 тому, може більше, зараз там нові сучасні двері. Позивач міняла двері своїми силами, відповідач їй не допомагав. Їй відомо, що відповідач зараз співмешкає з жінкою, яка працює на ринку, мешкає у приватному секторі. Позивач мешкає там постійно, онуку позивача бачила вже давно. Заборгованості по цій квартирі немає. Їй відомо про те, що позивач оплачує за квартиру. Свідок [PERSON] пояснила суду, що сама вона квартальна. Відповідач мешкає за адресою: вул.Гастело, 4/1, м.Мирноград, живе вже 17 років за цією адресою з жінкою. Вона його кожен день бачить, тому що той там живе. Жінку звуть [PERSON], вона 1957р.н., прізвище не памятає, працює на ринку. Причину проживання знає зі слів [PERSON], та його виганяє з квартири. Але і [PERSON] може вигнати, якщо грошей не принесе. Господарство вони разом ведуть, але бійок немає. Будинок по Гастело належить [PERSON], у шлюбі з відповідачем вони не перебувають. [PERSON] працює сторожем на дачах. Де зареєстрований відповідач їй невідомо. Ночує він у [PERSON]. Вислухавши пояснення відповідача, представників сторін та третіх осіб, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Стаття 47 Конституції України наголошує на тому, що кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Згідно з ч.3 ст.9 ЖК України, ніхто не може бути виселений із займаного житлового приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням, інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Відповідно до ст.64 ЖК України, члени сімї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обовязки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сімї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобовязаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сімї наймача належить дружина наймача, їх діти і батьки. Якщо ці особи перестали бути членами сімї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обовязки, як наймач та члени його сімї. За змістом ч.ч.1, 2 ст.71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сімї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору судом. Згідно ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Судом встановлено, що рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 22.09.2011р., у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням за адресою: м-н «Молодіжний», 17/46, м.Мирноград Донецької області, відмовлено. Після цього рішення до теперішнього часу відповідач частково сплачує житлово-комунальні послуги за спірну квартиру. Відповідач у судовому засіданні пояснив, що причиною не проживання у спірній квартирі є конфлікт з позивачем і відсутність у нього ключів від квартири, які позивач відмовляється йому надати на його прохання. Відсутність ключів у відповідача підтвердила свідок [PERSON], яка пояснила що позивач змінила вхідні двері у квартирі 5 років тому і у відповідача ключів від них немає, що в свою чергу спростовує покази свідка [PERSON] щодо наявності у відповідача ключів від квартири. Покази свідка [PERSON] щодо відмови відповідача у сплаті житлово-комунальних послуг також спростовуються квитанціями про їх сплату, наданими відповідачем. За таких обставин суд вважає, що причини тимчасової відсутності позивача понад встановлених строків є поважними, оскільки відповідач не міг вільно користуватися квартирою за відсутності ключів від неї, до того ж він виявляє зацікавленість у цій квартирі, сплачуючи за неї житлово-комунальні послуги з 2012р. до теперішнього часу. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, позовні вимоги позивача не обґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню. Враховуючи вищенаведене, на підставі ст.ст.9, 64, 71, 72 ЖК України та

Outcome: dismissed