Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом\~в якому просить визнати дійсним договір №1119/98 купівлі-продажу нерухомого майна від 23 червня 1998 року, а саме квартири №11, розташованої в будинку №19 по вулиці Леніна (в даний час перейменовано на проспект Миру) в місті Іллічівську (перейменовано на м.Чорноморськ) Одеської області; визнати за [PERSON] право власності на квартиру №11 розташовану в будинку №19 по проспекту Мира в місті Чорноморську, жилою площею 28,7 кв.м., загальною площею 50,3 кв.м., яка в цілому складається з: жилої кімнати площею 16,9 кв.м., 2-ї жилої кімнати 11,8 кв.м., кухні площею 7,2 кв.м., ванної кімнати площею 2,7 кв.м., туалету площею 1,1 кв.м., коридору площею 8,3 кв.м., лоджії площею 1,6 кв.м., вбудованої шафи 0,3; 0,4 кв.м. (а.с.2-3). В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що договір купівлі-продажу нерухомого майна оформлювався на [PERSON] Новій біржі, всі істотні умови угоди дотримані, договір купівлі-продажу покупець зареєструвала в КП «Бюро технічної інвентаризації м. Іллічівська» за №ПР14 за реєстровим №41 сторінка 191. З цього часу позивач володів, користувався і розпоряджався вказаним майном на власний розсуд. Відповідач в квартирі з моменту укладення договору не проживав та знявся з реєстраційного обліку за місцем знаходження зазначеної квартири. Оскільки зазначений договір не був посвідчений в нотаріальному порядку, позивач позбавлений можливості реалізувати своє право власності на квартиру і розпорядитися нею. Дії відповідача свідчать про небажання займатися питанням нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу квартири, який було укладено і виконано у 1998 році, тому позивач була вимушена звернутися до суду з цим позовом.. Представник позивача надав заяву в якій просить суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує. Відповідачі в судове засідання не зявилася повторно, про дату, час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, про причини неявки суду не сповістила та від неї не надходила заява про розгляд справи без її участі. Представник третьої особи, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не сповістив. На підставі ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до положень ст.224 ЦПК України, оскільки позивач не заперечував проти заочного розгляду справи, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 23 червня 1998 року між [PERSON] та [PERSON] на [PERSON] Новій Біржі було укладено договір №1119/98 купівлі-продажу квартири №11, розташованої в будинку №19 по вулиці Леніна в місті Іллічівську (в даний час проспект Миру, 19, м.Чорноморськ) (а.с.5-6). Всі умови договору купівлі-продажу були виконані в повному обсязі, і 09.07.1998 року позивач [PERSON] зареєструвала право власності на вказану квартиру в КП «Бюро технічної інвентаризації м.Іллічівська», про що зроблено відповідний запис в реєстрову книгу №ПР14 за реєстровим №41 сторінка 191 (а.с.11), та що підтверджує факт виникнення права власності у покупця [PERSON] на вищезазначену квартиру. Відповідно до ст.224 ЦК України (в редакції 1963р.), за договором купівлі-продажу продавець зобовязаний передати майно у власність покупцю, а покупець зобовязується прийняти майно та сплатити за нього визначену грошову суму. Те, що договір купівлі-продажу нерухомого майна не посвідчений у нотаріальному порядку, порушує право позивача на розпорядження власністю. Відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Відповідно до ч.2 та ч.4 ст.15 Закону України №1956-XII «Про товарну біржу» від 10 грудня 1991 року, угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню, та угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. Тобто, на час укладення біржового договору купівлі-продажу нерухомого майна №1119/98 від 23 червня 1998 року в [PERSON] Новій біржі - було додержано вимоги законодавства щодо форми договору. Отже, є всі передбачені законом підстави для визнання такого договору дійсним. Відповідно до ст.317, ч.1 ст.328 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи, що згода щодо істотних умов між сторонами була досягнута, відсутність нотаріального посвідчення договору купівлі продажу нерухомого майна обумовлена діючим на той час законодавством, суд вважає можливим визнати договір купівлі-продажу дійсним. Враховуючи викладене,

Outcome: approved