Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Будова-Захід» (далі - ТзОВ «Будова-Захід») у якому просить визнати за нею майнові права на незавершену будівництвом квартиру [ADDRESS] , оплаченою вартістю 167 570 грн. та скасувати реєстраційний запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію за Товариством з обмеженою відповідальністю «Будова-Захід» (КОД ЄДРПОУ 34938625) права власності на об`єкт незавершеного будівництва багатоквартирного житлового будинку з вбудованими приміщеннями громадського призначення готовністю 3% за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 18 лютого 2012 року між позивачем та ТзОВ «Будова-Захід» укладено договір № 286/02/12-Ті за умовами якого, ТзОВ Будова-Захід за дорученням позивача, в рахунок отриманих від неї кредиторських вимог до ПП «Тернопільська фірма «Будівельник» в сумі 167 570 грн., зобов`язувалось в строк до закінчення ІІ кварталу 2014 року завершити розпочате будівництво однокімнатної квартири [ADDRESS] . Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 27 квітня 2012 у справі № 10/6-5022/1319/2011 про визнання Приватного підприємства «Тернопільська фірма «Будівельник» банкрутом, визнано Товариство з обмеженою відповідальністю «Будова-Захід» кредитором на суму 65 931 248 грн.43 коп. (у тому числі й за договорами про відступлення права вимоги до ПП «ТФ «Будівельник», які укладено між пайовиками, які 2009-2010 роках сплатили на користь ПП Тернопільська фірма Будівельник вартість будівництва квартири за адресою: [ADDRESS] . У загальну суму кредиторських вимог ТзОВ «Будова-Захід» входить переуступлене позивачем відповідачу права вимоги. Відповідач істотно порушив взяті на себе зобов`язання, не виконав необхідного обсягу робіт та навіть не розпочинав будівництво на блоці Б. Тому, вважає, що за вищевказаним договором вона набула майнові права на спірну квартиру, які просить визнати за нею, а також скасувати реєстраційний запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію за Товариством з обмеженою відповідальністю «Будова-Захід» (КОД ЄДРПОУ 34938625) права власності на об`єкт незавершеного будівництва багатоквартирного житлового будинку з вбудованими приміщеннями громадського призначення готовністю 3% за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 квітня 2021 року відкрито провадження по справі та призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження. 31 травня 2021 року судом отримано відзив на позов, згідно якого відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив, оскільки згідно умов договору [PERSON] не передавала майнові права ТзОВ «Будова-Захід», згадки про такі в договорі немає та товариством будь-яких дій щодо майнових прав позивача не вчиняло. Тому майнові права позивача не порушені. Право власності на квартиру ні за товариством, ні за будь-якою іншою особою не зареєстроване. Також ухвалою Господарського суду Тернопільської області визнано кредиторські вимоги, а не майнові права, як про це зазначає позивач. Крім того, усі реєстраційні дії на об`єкт будівництва проведено на підставі норм законодавства та усіх необхідних документів. Питання правомірності реєстрації права власності було предметом судового розгляду у подібних спорах, за наслідками вирішення яких реєстрація залишалася в силі. Разом з цим, позивачем пропущено строк позовної давності виходячи з того, що строк виконання зобов`язань за договором укладеним між сторонами становить другий квартал 2014 року, провадження у даній справі відкрито 29 березня 2021 року , тобто через 6 років з початку перебігу строків позовної давності. У відповіді на відзив отриманої та зареєстрованої судом 30 червня 2021 року представник позивача вказала, що у загальну суму кредиторських вимог ТОВ «Будова-Захід» входить переуступлене позивачем відповідачу право вимоги. Відповідно до укладеного між сторонами договору, відповідач визнав та підтвердив вартість майнового права на квартиру за позивачем, яка становить 163 569 грн. Відтак, відповідач, будучи визнаний ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 27 квітня 2012 року кредитором ПП «Тернопільській фірма «Будівельник» на суму 65 931 248,43 грн., в суму якої входять майнові права позивача на спірну квартиру, не здійснивши будівництво житлового будинку, зареєстрував за ТОВ «Будова-Захід» право власності на незавершений будівництвом багатоквартирний житловий будинок по [ADDRESS] . Крім того, посилання представника відповідача на порушення позивачем п. 5.9. Договору є безпідставними, оскільки відповідачем повернуті позивачу оригінали договору та квитанції згідно акту приймання-передачі від 01 грудня 2014 року, тобто вже після винесення Господарським судом Тернопільської області ухвали від 27 квітня 2012 року про визнання відповідача кредитором ПП «Тернопільській фірма «Будівельник», а тому повернення вказаних документів не має значення для розгляду справи по суті. Згідно заперечень на відповідь на відзив від 13 липня 2021 року представник відповідача зазначила, що позивач не платила жодних коштів ТзОВ «Будова-Захід», оскільки кошти сплачувала ПП «ТФ «Будівельник», яке не виконало свої зобов`язання. Будівництво житлового будинку за адресою [ADDRESS] фінансувалося за кошти із рахунку ТзОВ «Будова-Захід». Ухвалою суду постановленою без виходу до нарадчої кімнати від 13 липня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. Представник позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити. Представник відповідача Петльований О.О в судовому засіданні позовні вимоги в частині визнання за позивачем майнових прав на незавершену будівництвом квартиру [ADDRESS] , оплаченою вартістю 167 570 грн. визнав, проте у задоволенні решти позовних вимог просить відмовити. Представник третьої особи Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області в судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Судом встановлено наступні обставини. Відповідно до договору від 06 травня 2008 року приватне підприємство «Тернопільська фірма «Будівельник» приймає [PERSON] у пайове будівництво на однокімнатну квартиру [ADDRESS] . Планове закінчення будівництва та здача будинку в експлуатацію: 2011 рік. Попередня вартість квартири становить 172 141 грн. При укладенні договору [PERSON] внесла суму 135 720 грн., що зараховується [PERSON] як викуплені 34,35 кв.м і перерахунку не підлягають. Залишкову суму 36 421 грн. [PERSON] повинна внести до кінця будівництва з фіксацією викупу кв.м. 18 лютого 2012 року між ТзОВ «Будова-Захід» та [PERSON] укладено договір №286/02/12-Ті, згідно умов якого [PERSON] доручає, а ТзОВ «Будова-Захід» здійснює (завершує розпочате будівництво) однокімнатної квартири [ADDRESS] . Викуплена вартість 42,03 кв.м даної квартири становить 167 570 грн. і є незмінною до кінця будівництва. Початок будівництва ІІ квартал 2012 року. Планове закінчення будівництва та здача 9-ти поверхового житлового будинку в експлуатацію ІІ квартал 2014 року. Згідно з умовами п. 2.5 договору сторони домовились про відступлення права вимоги [PERSON] ТзОВ «БУДОВА-ЗАХІД» (згідно із ст. 512-519 ЦК України) за договором від 10 березня 2010 року, укладеним між [PERSON] та ПП «Тернопільська фірма «Будівельник», за умовами якого [PERSON] взяла на себе зобов`язання здійснити дольове інвестування будівництва однокімнатної квартири [ADDRESS] , а ПП «Тернопільська фірма «Будівельник» взяла на себе зобов`язання збудувати та по закінченні будівництва передати [PERSON] частину новозбудованих приміщень, а саме квартиру [ADDRESS] . Відповідно до умов п. 2.1 договору, ТзОВ «Будова-Захід» зобов`язалось забезпечити належне виконання умов договору та покладених на нього обов`язків; передати [PERSON] квадратні метри незавершеної будівництвом, зазначеної у п. 1.1, квартири 9-ти поверхового житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , з врахуванням повної оплати за викуплені квадратні метри площі квартири, які сплачені, згідно платіжних документів ПП ТФ «Будівельник»; завершити виконання всіх будівельно-монтажних робіт, включаючи цементну стяжку під підлогу, штукатурку стін (крім стель), пластикові вікна, вхідні двері, лічильники електроенергії, води, газу, ліфт, та забезпечити якість будівельно-монтажних робіт, відповідно до ДБН України; після здачі будинку в експлуатацію видати [PERSON] всі необхідні документи для оформлення права власності на вказану в договорі квартиру. Відповідно до умов п. 2.6 Договору, вартість права вимоги до ПП «Тернопільська фірма «Будівельник», що передається ТзОВ «Будова-Захід» за даним договором, за домовленістю між останніми становить 239 361,61 грн. Як слідує з п. 5.1 договору, останній набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до моменту повного виконання сторонами своїх зобовзань за цим договором. Згідно з умов п. 5.9 договору, до підписання договору [PERSON] передала, а ТзОВ «Будова-Захід» прийняло документи, що підтверджують відступлене право вимоги ТзОВ «Будова-Захід» до ПП «Тернопільська фірма «Будівельник» за основним договором, а саме: договір від 06 травня 2008 року, квитанцію №1564 від 06 травня 2008 року на суму 135 720 грн., квитанцію №2095 від 01 липня 2008 року на суму 31 850 грн. Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 27 квітня 2012 року у справі №10/6-5022/1319/2011 кредитором банкрута Приватного підприємства «Тернопільська фірма «Будівельник» визнано Товариство з обмеженою відповідальністю «Будова-Захід» - на суму 65 931 248 грн. 43 коп. 25 травня 2012 року між ДП «Тернопільський Промбудпроект» як підрядником та ТзОВ «Будова-Захід» як замовником укладено договір про виконання проектно-кошторисних робіт за №1107-12, відповідно до умов якого замовник доручив підряднику виконання проектно-кошторисної документації згідно ДБН на будівництво групи багатоквартирних житлових будинків з вбудованими приміщеннями громадського призначення на землях Байківецької сільської ради Тернопільського району ([ADDRESS]) (1-ша черга), загальна вартість якого становить 881 842, 72 грн. 05 червня 2012 року Інспекцією ДАБК в Тернопільській області зареєстровано Повідомлення від 25 травня 2012 року про початок виконання підготовчих робіт ТзОВ «Будова-Захід» щодо будівництва групи багатоквартирних житлових будинків з вбудованими приміщеннями громадського призначення на землях Байковецької сільської ради Тернопільського району ([ADDRESS]) (з них І-ша черга будівництва - це будинок [NUMBER]). У зв`язку з ненаданням необхідного пакету документів, наданий генплан не затверджений в установленому порядку; минув термін дії технічних умов на електропостачання від 26 квітня 2010 року за №34-58/16, ТзОВ «Будова-Захід» отримало відмову у видачі дозволу на виконання будівельних робіт за №ІУ 135131720153 від 20 червня 2013 року. 25 липня 2013 року Державна архітектурно-будівельна інспекція надала дозвіл ТзОВ «Будова-Захід» на виконання будівельних робіт за №У 115130022918 щодо групи багатоквартирних житлових будинків з вбудованими приміщеннями громадського призначення на землях Байківецької сільської ради Тернопільського району ([ADDRESS]) (І-ша черга), поштова/будівельна адреса якого: [ADDRESS]. 21 жовтня 2013 року ТзОВ «Будова-Захід» повідомлено Байковецьку сільську раду Тернопільського району Тернопільської області та Тернопільську районну державну адміністрацію про початок виконання будівельних робіт. 03 грудня 2014 року та 27 березня 2015 року ТОВ «Будова-Захід» зверталося до Байковецької сільської ради з заявою про надання дозволу на відведення йому земельної ділянки площею, 1,8536 га для будівництва групи житлових будинків у зв`язку з тим, що укладений між органом місцевого самоврядування і ПП «ТФ «Будівельник» договір оренди земельної ділянки закінчився 14 листопада 2011 року, а дія договору суборенди вказаної земельної ділянки, укладеного між ПП «ТФ «Будівельник» і ТОВ «Будова-Захід» повинна закінчиться 22 лютого 2015 року. 31 січня 2015 року ТзОВ «Будова-Захід» зареєструвало право приватної власності на незавершене будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудованими приміщеннями громадського призначення готовністю 3%, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Об`єкт нерухомого майна знаходився на земельній №6125282100:01:001:0028, що підтверджується інформаційною довідкою за №247124565 від 05 березня 2021 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта. Рішенням шостого скликання Байковецької сільської ради за №824 від 03 липня 2015 року надано дозвіл Байковецькій сільській раді на поділ земельної ділянки в [ADDRESS], загальною площею 1,8535 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку з виділенням в три окремі ділянки відповідними орієнтовними площами 0,5926 га, 0,55 га та 0,7109 га. Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 06 квітня 2017 року (справа №921/510/16-г/б) задоволено позов ТзОВ «Будова-Захід» та рішення Байковецької сільської ради від 03 липня 2015 року №824 «Про надання дозволу на поділ земельної ділянки» визнано недійсним. Суд дійшов висновку, що рішення про поділ вже сформованої земельної ділянки площею 1,8535 га, з кадастровим номером 6125280600:02:001:3590, за адресою [ADDRESS] на менші, прийнято без належної документації. Листом ГУ Держгеокадастру у Тернопільській області за №328/117-19 від 17 травня 2019 року, повідомлено відповідача про скасування державної реєстрації земельної ділянки кадастровий номер 6125280600:02:001:3590 у зв`язку із здійсненням її поділу. З акту приймання-передачі документів від 01 грудня 2014 року вбачається, що ТзОВ «Будова-Захід» передало [PERSON] , на її вимогу, оригінал договору, укладеного між останньою та ПП «ТФ «Будівельник» та оригінали квитанцій №1564 від 06 травня 2008 року на суму 135 720 грн. та №2095 від 01 липня 2008 року на суму 31 850 грн. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.190 ЦК України майном як особливим об`єктом вважаються річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Майнові права є не споживною річчю та визнаються речовими правами. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з вимогами ст. 177 ЦК України об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага. Закон України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» дає визначення поняття «майнові права», які можуть оцінюватися, як будь-які права, пов`язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовими частинами права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права (права на провадження діяльності, використання природних ресурсів тощо) та права вимоги (стаття 3 Закону). Майнові права на нерухомість, що є об`єктом будівництва (інвестування), не є речовими правами на чуже майно, оскільки об`єктом цих прав не є «чуже майно», а також не є правом власності, оскільки об`єкт будівництва (інвестування) не існує на момент встановлення іпотеки, а тому не може існувати й право власності на нього. Отже, майнове право, яке можна визначити як «право очікування», є складовою частиною майна як об`єкта цивільних прав. Майнове право - це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений певними, але не всіма правами власника майна, та яке засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно в майбутньому. З цього випливає, що захист майнових прав здійснюється у порядку, визначеному законодавством, а якщо такий спеціальний порядок не визначений, захист майнового права здійснюється на загальних підставах цивільного законодавства. Законом України «Про інвестиційну діяльність» визначено загальні правові, економічні та соціальні умови інвестиційної діяльності на території України. Закон спрямований на забезпечення рівного захисту прав, інтересів і майна суб`єктів інвестиційної діяльності незалежно від форм власності, а також на ефективне інвестування економіки України, розвитку міжнародного економічного співробітництва та інтеграції. Згідно з вимогами ст. ст. 1, 2 цього Закону, інвестиціями є всі види майнових та інтелектуальних цінностей, що вкладаються в об`єкти підприємницької та інших видів діяльності, в результаті якої створюється прибуток (доход) або досягається соціальний ефект. Такими цінностями можуть бути, зокрема, кошти, цільові банківські вклади, паї, акції та інші цінні папери. Інвестиційною діяльністю є сукупність практичних дій громадян, юридичних осіб і держави щодо реалізації інвестицій. Об`єктами інвестиційної діяльності можуть бути будь-яке майно, в тому числі основні фонди і оборотні кошти в усіх галузях та сферах народного господарства, цінні папери, цільові грошові вклади, науково-технічна продукція, інтелектуальні цінності, інші об`єкти власності, а також майнові права (частина 1 статті 4 Закону України «Про інвестиційну діяльність»). В силу вимог ст. 5 цього Закону, суб`єктами (інвесторами і учасниками) інвестиційної діяльності можуть бути громадяни і юридичні особи України та іноземних держав, а також держави. Інвестори - суб`єкти інвестиційної діяльності, які приймають рішення про вкладення власних, позичкових і залучених майнових та інтелектуальних цінностей в об`єкти інвестування. Інвестори можуть виступати в ролі вкладників, кредиторів, покупців, а також виконувати функції будь-якого учасника інвестиційної діяльності. Відносини, що виникають при здійсненні інвестиційної діяльності на Україні, регулюються цим Законом, іншими законодавчими актами України (частина 1 статті 6 Закону України «Про інвестиційну діяльність»). Статтею 7 вказаного Закону передбачено права суб`єктів інвестиційної діяльності та установлено, що всі суб`єкти інвестиційної діяльності незалежно від форм власності та господарювання мають рівні права щодо здійснення інвестиційної діяльності, якщо інше не передбачено законодавчими актами України. Розміщення інвестицій у будь-яких об`єктах, крім тих, інвестування в які заборонено або обмежено цим Законом, іншими актами законодавства України, визнається невід`ємним правом інвестора і охороняється законом. Частиною 5 ст.7 Закону України «Про інвестиційну діяльність» передбачено, що інвестор має право володіти, користуватися і розпоряджатися об`єктами та результатами інвестицій, включаючи реінвестиції та торговельні операції на території України, відповідно до законодавчих актів України. Згідно з вимогами ст.319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (стаття 321 цього Кодексу). Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (статті 15, 16 Цивільного кодексу України). Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, повернення майна, визнання права власності (частина 2 статті 16 Цивільного кодексу України). В ході судового розгляду встановлено, що укладений між позивачем [PERSON] та ТзОВ «Будова-Захід» договір від 18 лютого 2012 року за №286/02/12-Ті спрямований на продовження виконання домовленостей щодо будівництва квартири, які існували між [PERSON] та ПП «ТФ «Будівельник». Кошти від [PERSON] на будівництво цієї квартири залучало ПП «ТФ «Будівельник». Позивач, в свою чергу, відповідно до умов п. 2.5 договору №286/02/12-Ті відступила ТзОВ «Будова-Захід» право вимоги до ПП «ТФ «Будівельник», і відступлення цього права вимоги, згідно з п. 2.9 договору, вважається здійсненим з моменту підписання цього договору. Враховуючи характер спірних правовідносин, що склались між сторонами, беручи до уваги невиконання відповідачем договірних зобов`язань, визнання позову в частині визнання за позивачем майнових прав на спірну квартиру та з метою належного захисту порушених прав позивача, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача шляхом визнання за [PERSON] майнових прав на однокімнатну квартиру за [ADDRESS] , оплаченою вартістю 167 570 грн. Щодо позовних вимог про скасування реєстраційного запису у Державному реєстрі речових прав слід зазначити наступне. Позивач просить скасувати реєстраційний запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію за ТзОВ «Будова-Захід» права власності на об`єкт незавершеного будівництва багатоквартирного житлового будинку з вбудованими приміщеннями громадського призначення готовністю 3% за адресою: [ADDRESS] . Положеннями ч.ч. 2, 3 ст. 331 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). У разі необхідності особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, може укласти договір щодо об`єкта незавершеного будівництва після проведення державної реєстрації права власності на нього відповідно до закону. Пунктом першим частини першої статті 4, статтею 27-1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державній реєстрації прав підлягають право власності та право довірчої власності як спосіб забезпечення виконання зобов`язання на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва. Для державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва подаються такі документи: 1) документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким об`єктом (у разі відсутності у Державному реєстрі прав зареєстрованого відповідного речового права на земельну ділянку); 2) документ, що відповідно до законодавства надає право на виконання будівельних робіт (крім випадків, коли реєстрація такого документа здійснювалася в Єдиній державній електронній системі у сфері будівництва); 3) документ, що містить опис об`єкта незавершеного будівництва за результатами технічної інвентаризації такого об`єкта (крім випадків, коли такий документ внесено до Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва). Статтею 382 Цивільного кодексу України передбачено, що квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання. Усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. Враховуючи, що всі майнові права на незавершене будівництво зареєстровані за відповідачем ТзОВ «Будова-Захід», а судом за позивачем визнано майнові права на незавершену будівництвом квартиру, суд приходить до висновку, що права позивача підлягають захисту шляхом скасування реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва багатоквартирного житлового будинку з вбудованими приміщеннями громадського призначення готовністю 3% за адресою: [ADDRESS] в частині майнових прав на однокімнатну квартиру [ADDRESS] , оплаченою вартістю 167 570 грн. Разом з тим, суд вважає, що позов в частині позовних вимог щодо скасування всього реєстраційного запису про право власності на незакінчений будівництво не підлягає до задоволення, оскільки позивач має право на майнові права тільки на одну квартиру. Реєстрація незакінченого будівництва на іншу частину будинку не порушує її прав. Стосовно заяви сторони відповідача про застосування строків позовної давності суд зазначає. Згідно з вимогами ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до вимог ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. В силу вимог ст.253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Згідно з вимога ч. 5 ст.261ЦК України за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. У відповідності до положень статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується (частина третя статті 264 ЦК України). Тобто новий строк позовної давності (після його переривання) починає свій перебіг наступного дня після пред`явлення позову. Так суд враховує, що відповідач звертався до Байковецької сільської ради з заявами про надання дозволу на відведення йому земельної ділянки, а прийняте 03 липня 2015 року Байковецькою сільською радою рішення за №824 про поділ земельної ділянки в [ADDRESS] для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку на три окремі ділянки оскаржив до господарського суду, з приводу чого 06 квітня 2017 року Господарським судом Тернопільської області в справі № 921/510/16-г/6 прийнято рішення про задоволення позову ТОВ «Будова-Захід» і визнання незаконним рішення органу місцевого самоврядування про поділ земельної ділянки, про що представником відповідача наголошувалось впродовж розгляду справи та відображено в наявних письмових заявах по суті справи. У 2019 році відповідач звертався до ГУ Держгеокадастру у Тернопільській області щодо спірної земельної ділянки. Перелічені дії товариства, такі як звернення до органу місцевого самоврядування з заявами про виділення земельної ділянки для будівництва багатоквартирних будинків, оскарження рішення органу місцевого самоврядування про поділ земельної ділянки до суду тощо, на думку суду, є доказом визнання Товариством свого обов`язку перед замовниками, однією з яких є [PERSON] , збудувати багатоквартирний будинок і передати квартиру позивачу згідно укладеного з нею договору, що дає підстави зробити висновок про наявність обставин, які свідчили про переривання строку позовної давності. Крім того, з урахуванням пункту 5.1 договору, у якому сторони погодили, що договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до моменту повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором, та виходячи з того, що відповідач умов договору та своїх зобов`язань не виконав, то строк виконання зобов`язання не закінчився, а отже доводи сторони відповідача, про те, що позивач пропустив строк позовної давності, є безпідставними. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до часткового задоволення шляхом визнання за позивачем майнового права на квартиру [ADDRESS] та скасування реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва багатоквартирного житлового будинку з вбудованими приміщеннями громадського призначення готовністю 3% за адресою: [ADDRESS] в частині майнових прав на однокімнатну квартиру за однокімнатну квартиру [ADDRESS] , оплаченою вартістю 167 570 грн. В силу вимог статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 1 675,80 грн. судового збору.

Outcome: partial