Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів. В обґрунтування позову зазначила, що рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 03.10.2013 року у справі № 332/4818/13-ц задоволено позовні вимоги [PERSON] та стягнуто з [PERSON] аліменти у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно , на утримання неповнолітніх дітей : [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] з 16.09.2013 року до досягнення дітьми повноліття. На підставі судового рішення видано виконавчий лист № 332/4818/13-ц, який подано на виконання до Заводського ВДВС м.Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області. [INFO] [PERSON] виповнилось 18 років. Ця обставина призвела до того, що на даний час здійснюється стягнення аліментів на неповнолітню дитину у розмірі 1/6 частини від заробітку(доходу) відповідача, що є недостатнім для належного матеріального забезпечення дитини. Тому позивач просить змінити розмір аліментів визначений рішенням Заводського районного суду м.Запоріжжя від 03.10.2013 року у справі №332/4818/13-ц, що стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] на 1/3 частку від усіх видів доходу (заробітку) щомісячно , але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку , починаючи стягнення з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала та пояснила, що наразі її майновий стан змінився, постійно хворіє неповнолітня дитина та мати позивача, розміру аліментів не вистачає на утримання дитини, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що наразі він має постійне місце роботи та отримує пенсію, отже отримує постійний доход, тому постійно допомагає неповнолітньому сину, не вбачає підстав для задоволенню позову, просив в позові відмовити. Суд, вислухавши учасників процесу, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, приходить до висновку, що позов о підлягає частковому задоволенню з нижченаведених підстав. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 03.10.2013 року у справі № 332/4818/13-ц задоволено позовні вимоги [PERSON] та стягнуто з [PERSON] аліменти у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно , на утримання неповнолітніх дітей : [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] з 16.09.2013 року до досягнення дітьми повноліття (а.с.7). На підставі судового рішення видано виконавчий лист № 332/4818/13-ц, який подано на виконання до Заводського ВДВС м.Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області. [INFO] [PERSON] виповнилось 18 років. Ця обставина призвела до того, що на даний час здійснюється стягнення аліментів на неповнолітню дитину [PERSON] , 2007р.н., у розмірі 1/6 частини від заробітку(доходу) відповідача (а.с.8), що є недостатнім для належного матеріального забезпечення дитини. Відповідач не приймає участі у вихованні та навчанні неповнолітньої дитини (а.с.9). Неповнолітній син сторін [PERSON] , 2007р.н., має проблеми із зором, потребує лікування. Також змінився майновий стан позивача, на утриманні якої перебуває хвора літня мати позивача, яка є особою похилого віку. Зазначені обставини підтверджуються відповідною медичною документацією, наданою позивачем та дослідженою судом (а.с.28-33). При цьому з пояснень відповідача вбачається, що відповідач [PERSON] наразі має постійне місце роботи та отримує пенсію, отже отримує постійний доход, Проживання дитини з одним із батьків не звільняє обох батьків від права спілкування з дитиною та обов`язку виховувати дитину, піклуватися про неї та матеріально її забезпечувати. Згідно з ч.7, 8 та 9 статті 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Положеннями ст. 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадків, передбачених цим Кодексом. Отже, з аналізу зазначеної норми матеріального права можливо дійти висновку, що розмір аліментів може бути змінено і в інших випадках, передбачених СК України. Оскільки, ч.3 ст. 183 СК України передбачає можливість звернення батьків з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей після досягнення найстаршою дитиною повноліття, якщо аліменти стягнуто на двох і більше дітей у єдиний частці, це і є іншим випадком, передбаченим СК України про який йде мова у статті 192 СК України. Отже, СК України надано право батьків на звернення до суду з позовом щодо зміни розміру аліментів на іншу дитину, внаслідок досягнення найстаршою дитиною повноліття. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до вимог ст.ст. 150,155 СК України, здійснюючи свої права та виконуючи обов`язки, батьки повинні передусім дбати про інтереси дитини, усупереч яким не можуть здійснюватись батьківські права. З аналізу вище зазначених норм та з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, в рішеннях стосовно дітей їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення. При цьому найкращі інтереси дитини можуть залежно від їх характеру та серйозності перевищувати інтереси батьків. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Частиною 2 ст. 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до вимог ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. За вказаних обставин, суд вважає, що раніше визначений за рішенням суду розмір аліментів підлягає зміні, та з урахуванням стану здоров`я дитини та майнового стану сторін з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до повноліття дитини, як це передбачено п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».

Outcome: partial