Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку та повідомила, що вона з відповідачем у шлюбі не перебували, однак від спільного проживання у них народилася дочка - [PERSON] , [INFO] ; на даний час вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, інших офіційних джерел доходу, окрім соціальних виплат по догляду за дитиною, не має. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на її утримання не надає, хоча має можливість її надавати. За таких обставин, позивач просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною трирічного віку. 20.02.2020 року відповідачем [PERSON] на адресу суду надано відзив, у якому він зазначив, що заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання [PERSON] , оскільки вони не перебували та не перебувають у шлюбних відносинах, а позивач отримує матеріальну допомогу від держави, також вона працює продавцем у магазині, а тому має дохід. Дослідивши обставини справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов частково обґрунтований та підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 09.10.2018 року. Між сторонами виникли правовідносини, врегульовані нормами Сімейного кодексу України. Відповідно до положень ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Посилання ж відповідача [PERSON] на положення ст. 75, 76 СК України у спірних правовідносинах не застосовуються. З огляду на викладене суд, визначаючись щодо розміру та способу стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, враховує те, що відповідач є здоровою, працездатного віку особою, може надавати матеріальну допомогу (доказів неможливості надання такої допомоги відповідачем суду не надано), вважає розумним та справедливим стягнення аліментів на утримання [PERSON] (матері дитини) в розмірі 1/6 частки від доходу (заробітку) відповідача, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною трирічного віку, тобто позов підлягає частковому задоволенню. Згідно із ст.191 СК України аліменти підлягають стягненню з дня звернення до суду, тобто з 30.01.2020 року. На підставі п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] 840,80 грн. судового збору на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial