Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Полтавського навчального центра ПОО ТСО України про стягнення боргу за договором позики. В своїй позовній заяві вказує, що 14.12.2017 року між нею та Полтавським навчальним центром ПОО ТСО України було укладено договір позики. Відповідач отримав від неї позику в сумі 10000 грн. та зобов`язувався повернути кошти в строк до 14.06.2018 року. Крім того, 29 січня 2018 року між нею та Полтавським навчальним центром ПОО ТСО України було укладено договір позики, згідно якого нею була надана поворотна позика відповідачу у розмірі 8000,00 грн. Однак відповідач не виконує умови договору, у встановлений строк взяті на себе зобов`язання не виконав, отже у зв`язку з цим позивач звернулася до суду та просить стягнути з відповідача борг за Договором позики від 14.12.2017 року, де сума основного боргу у розмірі 10000,00 грн., три проценти річних у розмірі 264,66 грн., інфляційні нарахування у розмірі 670,00 грн., що разом складає 10934,66 грн. Стягнути з відповідача Полтавський навчальний центр Полтавської обласної організації ТСО України на її користь борг за договором позики від 29.01.2018 року, де сума основного боргу у розмірі 7000,00 грн., три проценти річних у розмірі 141,53 грн., інфляційні нарахування у розмірі 469,00 грн., що разом складає 7610,53 грн. та понесені судові витрати. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала, просила його задовольнити. В судовому засіданні представник відповідача адвокат Літвіново-Бородінова Н.В., позов визнала частково. Суд, заслухавши позивача [PERSON] , представника Полтавського навчального центра ПОО ТСО України Пономаренко А.М., адвоката Літвіново-Бородіну Н.В., вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 14.12.2017 року між [PERSON] та Полтавським навчальним центром ПОО ТСО України було укладено договір позики (а.с. 12). Відповідно до даного договору, [PERSON] передала Полтавському навчальному центру Полтавської обласної організації ТСО України визначену у п. 1.2. договору суму- 10000 грн., а відповідач в свою чергу, зобов`язувався повернути зазначену суму не пізніше 14.06.2018 року. Встановлено, що [PERSON] грошові кошти в розмірі 10000 грн. були перераховані на розрахунковий рахунок відповідача 14.12.2017 року, що підтверджується квитанцією Приватбанку (а.с.15). 29.01.2018 року між [PERSON] та Полтавським навчальним центром ПОО ТСО України було укладено договір позики у розмірі 8000,00 грн. Дана сума також була перерахована на розрахунковий рахунок відповідача 29.01.2018 року, що підтверджується квитанцією Приватбанку (а.с. 16). Грошові кошти у розмірі 10000,00 грн. (десять тисяч) та 8000,00 (вісім тисяч) були передані відповідачу у момент складання та підписання договорів позики. Окрім того, дані договори позики були засвідчені директором Полтавського навчального центру Полтавської обласної організації ТСО України, який діяв на підставі Статуту - Браткевич С.Ю. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч.2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Встановлено, що відповідачем відповідно до платіжного доручення №171 від 23.03.2018 року та №250 від 03.05.2018 року сплачено на користь позивача 2000 грн. заборгованості в рахунок погашення боргу. Отже, суд враховуючи те, що фактично взято в борг відповідачем 18000 гривень і це чітко вбачається з тексту договорів, а 2000 грн. в рахунок погашення заборгованості сплачено, приходить до висновку, що з відповідача підлягає стягненню 16000 грн. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. У разі порушення зобов`язання згідно вимог ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Тобто, станом на день звернення з позовом до суду сума основного боргу відповідача перед позивачем за договором позики від 14.12.2017 року становить 10000,00 грн. Таким чином, заборгованість зі встановленого індексу інфляції за весь час заборгованості від суми боргу складає: Для розрахунку взяті індекси інфляції з 01 травня 2018 року по лютий 2019 року включно відповідно до Довідки виданої ТУ статистики у Полтавській області: (100,0 : 100) * (100,0 : 100) * (99,3 : 100) * (100,0 : 100) * (101,9 :100) * (101,7 : 100) * (101,4 : 100)* (100,8 :100) * (101,0 :100) * (100,5 :100) = 106,7 10000.0 грн. * 106,7 = 10670,00 грн. 10670.0 грн. - 10000,00 грн. = 670,00 грн. Тож інфляційні нарахування на суму боргу за договором позики від 14.12.2017 року складає 670,00 грн. Для розрахунку трьох процентів річних від простроченої суми: Сума санкції = С * 3% * Д : 365 : 100 де С - сума заборгованості, Д - кількість днів прострочення, 10000.0 * 3% * 322 : 365 :100 = 264,66 грн. Отже фінансова санкція у розмірі 3% річних від суми боргу за Договором позики від 14.12.2017 року складає 264,66 грн. Також, станом на день звернення з позовом до суду сума основного боргу відповідача перед позивачем за договором позики від 29.01.2018 року становить 7000,0 грн. Таким чином, заборгованість зі встановленого індексу інфляції за весь час заборгованості від суми боргу складає: Для розрахунку взяті індекси інфляції з 01 липня 2018 року по лютий 2019 року включно відповідно до Довідки виданої ТУ статистики у Полтавській області: (99,3 : 100)* (100,0 : 100) * (101,9 :100) * (101,7 : 100) * (101,4 : 100) * (100,8 :100) * (101,0 :100) * (100,5 :100)= 106,7 7000.0 грн. * 106,7 = 7469,00 грн7469,00 грн. 7469.0 грн. - 7000,00 грн. = 469,00 грн. Тож інфляційні нарахування на суму боргу за Договором позики від 29.01.2018 року складає 469,00 грн. Для розрахунку трьох процентів річних від простроченої суми використовуємо формулу: Сума санкції = С * 3% * Д : 365 : 100 де С - сума заборгованості, Д - кількість днів прострочення, 7000.0 * 3% * 246 : 365 :100 = 141,53 грн. Отже фінансова санкція у розмірі 3% річних від суми боргу за Договором позики від 29.01.2018 року складає 141,53 грн. Таким чином, загальна сума боргу з урахуванням санкцій за Договором позики від 14.12.2017 року складає: 10000.0 грн. + 670,00 грн. + 264,66 грн. = 10934 грн. 66 коп. Таким чином, загальна сума боргу з урахуванням санкцій за Договором позики від 29.01.2018 року складає: 7000,0 + 469,00 гри. + 141,53 грн. = 7610 грн. 53 коп. Отже, загальна сума заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача складає 16 545,19 грн Враховуючи вимоги ст.141 ЦПК України суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача 768,40 грн. судового збору.

Outcome: approved