Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом посилаючись на те, що вона разом із своїм чоловіком [PERSON] придбали будинок в с.Ленінське по вул.Самовицька, 47, Чорнобаївського району, Черкаської області, який був їхньою спільною сумісною власністю подружжя. В 2011 році в будинку був зареєстрований племінник її чоловіка - [PERSON]. 26 липня 2014 року її чоловік [PERSON] помер, вона та їх спільна дочка [PERSON] прийняли спадщину і вже отримали в Чорнобаївській державній нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину. З листопада місяця 2011 року відповідач фактично не проживає. Добровільно знятися з реєстрації відповідач [PERSON] не бажає, в звязку з чим позивач просить визнати його такими, що втратив право на користування жилим будинком №47 по вул.Самовицька в с.Ленінське Чорнобаївського району Черкаської області та зняти його з реєстраційного обліку за вказаною адресою. В судове засідання позивач не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи в її відсутність, просила позов задовольнити повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання двічі не зявився. У відповідності до ч.5 ст.74 ЦПК України судові повістки надсилалися відповідачу за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Таким чином, відповідач вважається повідомленим належним чином про час та місце розгляду справи. Третя особа в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причину неявки не повідомила. На підставі ст.224 ЦПК України, в звязку з неявкою відповідача в судове засідання і неповідомлення ним про причини неявки, при відсутності заяви відповідача про розгляд справи в його відсутність, суд ухвалив заочне рішення. Судом встановлені наступні обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини. Позивач [PERSON] разом із своїм чоловіком [PERSON] придбали будинок в с.Ленінське по вул.Самовицька, 47, Чорнобаївського району, Черкаської області, який був їхньою спільною сумісною власністю подружжя. В 2011 році в будинку був зареєстрований племінник чоловіка позивача - [PERSON]. 26 липня 2014 року чоловік позивача [PERSON] помер. Позивач [PERSON] та їх спільна дочка [PERSON] прийняли спадщину і вже отримали в Чорнобаївській державній нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину. З листопада 2011 року відповідач фактично не проживає за місцем своєї реєстрації, зі змісту позовної заяви вбачається, що позивачу не відоме місце його перебування та причини вибуття з житла. Викладені обставини підтверджуються копіями свідоцтва про смерть [PERSON]Т, паспорта позивача, довідкою Ленінської сільської ради про те що після смерті [PERSON] його спадщину прийняла дружина [PERSON]В та дочка [PERSON], довідкою про реєстрацію відповідача в будинку позивача, актом про непроживання [PERSON] в будинку з 2011 року, свідоцтв про право на спадщину за законом, свідоцтва про шлюб позивача та [PERSON] Згідно ч.1ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч.1ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч.1ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право користування житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом. Враховуючи, що відповідач понад рік не проживає у жилому приміщенні за адресою реєстрації без поважних причин, домовленості щодо користування жилим приміщенням між сторонами по справі не встановлено, а тому, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог [PERSON] в частині визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Разом з тим, вимога про зобов'язання зняти його з реєстраційного обліку задоволенню не підлягає, оскільки визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, є самостійною і достатньою підставою для зняття такої особи з реєстраційного обліку згідно ст.7 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні. На підставі викладеного вище,

Outcome: partial