Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного 16 липня 2016 року, зареєстрованого Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис №1654. В обґрунтування позовних вимог покликалася на те, що уклала з відповідачем шлюб та у подружжя є спільна дочка [PERSON] , [INFO] . Проте, спільне життя з відповідачем не склалося, сторони втратили почуття любові, поваги та взаєморозуміння один до одного. Кілька місяців тому відносини між ними раптово погіршилися, між сторонами часто почали виникати суперечки та сварки. Протягом останніх трьох місяців проживають окремо, не перебувають у фактичних шлюбних відносинах, не ведуть спільного господарства, спілкуються виключно щодо питань виховання та матеріального забезпечення дитини. Вказала, що як подружжя категорично не можуть дійти згоди в питаннях побуту, місця проживання, розподілу обов`язків щодо матеріального забезпечення потреб сім`ї, в них абсолютно протилежні погляди на роль інститут шлюбу та кожного з подружжя у ньому. Переконана, що примирення неможливе, шлюб існує формально, а збереження такого суперечитиме їх та дитини інтересам. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, надала пояснення аналогічні змісту такого. Додатково зазначила, що відповідач фактично залишив її з дитиною та проживає окремо. Основною його вимогою є її звільнення з роботи для ведення домашнього господарства та догляду за дитиною, що, на думку позивача, є неприйнятним. Після завершення наданого судом строку для примирення пояснила, що примирення між сторонами не відбулося, спроб до примирення фактично не було, а у березні 2021 року відповідач застосував щодо неї фізичну силу. У зв`язку з цим, за її заявою внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та триває досудового слідство. Просила суд позов задовольнити. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримав надані позивачем пояснення, просив суд позов задовольнити та малолітню дитину залишити проживати з матір`ю. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав. Пояснив, що сторони не проживають разом два з половиною місяці, однак однією з основних причин конфліктів є те, що позивач не бажає проживати окремо від її батьків, хоча протягом проживання окремо від батьків за кордоном таких конфліктів не було. Пропонував дружині звільнитись з роботи, здійснювати догляд за дитиною та надавати натомість їй значно більшу суму коштів, ніж її заробітна плата, або ж знайти можливість догляду за дитиною іншим чином. Після завершення наданого судом строку для примирення пояснив, що примирення між сторонами не відбулося, однак зі своєї сторони зробив для цього все можливе. Заперечив нанесення тілесних ушкоджень [PERSON] . Заслухавши пояснення учасників розгляду, дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити з таких підстав. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 16 липня 2016 року, зареєстрували такий у Львівському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 1654. У подружжя є спільна донька [PERSON] , [INFO] . Сторони певний час не проживають разом, не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства. Незважаючи на надання судом строку для примирення тривалістю п`ять місяців, сторонами такого не досягнуто. Враховуючи те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд прийшов до висновку, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе і такі обставини суперечать інтересам позивача, а відтак шлюб необхідно розірвати. Спір щодо місця проживання малолітньої дитини може бути вирішений судом за відповідним позовом, поданим у порядку, визначеному ЦПК України та Сімейним кодексом України. Окрім цього, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved