Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей. В обґрунтуванні позову посилалася на те, що вона з 23.09.2011 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , на даний час шлюб не розірвано, але у провадженні Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська перебуває цивільна справа про розірвання шлюбу. Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у свідоцтвах про народження яких батьком вказаний відповідач. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами на теперішній час припинені, вони спільно не проживають, однак згоди між сторонами стосовно утримання дітей між сторонами не досягнуто, діти залишилися проживати з матір`ю, а тому позивач просила суд стягувати із [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня подачі позову. Відповідач [PERSON] надав до суду відзив, у якому проти позову заперечував посилаючись на те, що позивачем належних та допустимих доказів того, що діти проживають разом з нею не надано. Натомість, відповідач за усною домовленістю з позивачем, напротязі всього часу окремого проживання матеріально допомагає дітям, вони деякий час проживають разом з батьком та знаходяться повністю на його утриманні. Окрім цього, відповідач жодним чином не ухиляється від обов`язку утримувати своїх дітей, оплачує їх навчання та перераховує кошти позивачу на їх потреби. Також відповідач зазначив, що допомагає матеріально своїй матері [PERSON] , [INFO] , яка є пенсіонером та має хронічні захворювання, що потребує значних коштів на лікування та придбання ліків. Позивач [PERSON] надала до суду відповідь на відзив у якому зазначила, що у період з 01.06.2020 року по 24.10.2020 рік у відповідача перед позивачем існували боргові зобов`язання, а надані [PERSON] до відзиву квитанції є лише підтвердження повернення боргу, а не сплати аліментів. Також відповідачем не надано до суду належних та допустимих доказів того, що у нього на триманні знаходиться його матір, або інші члени родини, які перебувають у нього на утриманні. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала у повному обсязі та додатково зазначила, що діти постійно проживають з матір`ю [PERSON] , яка несе усі витрати по їх утриманню. Позивачка не перешкоджає спілкуванню дітей із батьком та вони вихідні дні інколи проводять разом. Відповідач періодично та у недостатньому розмірі надавав кошти на утримання дітей, тому позивачка була змушена звернутися із даним позовом до суду. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні проти позову заперечував у повному обсязі та додатково зазначив, що позивач ніколи не зверталася до відповідача з проханням виплати аліментів. В усній формі між сторонами була домовленість про те, що діти декілька тижнів проживали з відповідачем. Заперечує проти тієї обставини, що відповідач отримував у позивача кошти у борг, оскільки між сторонами не було укладено письмового договору. Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] до [PERSON] з 23.09.2011 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області 23.09.2011 року, актовий запис №849 (а.с.7). Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у свідоцтвах про народження яких батьком вказаний відповідач [PERSON] (а.с.8,9). Шлюбно-сімейні відносини між сторонами на теперішній час припинені, на розгляді у Амур-Нижньодніпровському районному суді м.Дніпропетровська перебуває цивільна справа про розірвання шлюбу. Відповідно до акту обстеження умов проживання малолітні дати: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , проживають разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] (а.с.83). На спростування вказаної обставини відповідачем було надано акт від 28.11.2020 року, складений сусідами та у якому зазначено, що діти періодично проживають з батьком за адресою: [ADDRESS] , однак вказаний акт не може бути належним та допустимим доказом на підтвердження визначення місця проживання дітей з батьком. Крім того, надані відповідачем квитанції не можуть слугувати беззаперечним доказом сплати відповідачем на корить позивача аліментів на утримання дітей, оскільки у наданих квитанціях відсутнє цільове призначення платежу. Згідно з ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог\~ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч.3 ст.181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. З матеріалів справи не вбачається, що з відповідача здійснюються будь-які стягнення на утримання інших дітей або осіб, належних та допустимих доказів того, що на утриманні відповідача перебуває його матір, також до суду не надано. Враховуючи зазначені обставини, суд вважає стягувати щомісяця із [PERSON] , ІПН [NUMBER] , аліменти на утримання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , на користь матері [PERSON] , у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 09.09.2020 року. Також з відповідача підлягає стягненню 840,40 гривень судового збору на користь держави.

Outcome: approved