Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 18 вересня 2001 року у Сугокліївській сільській раді Бобринецького району Кіровоградської області, актовий запис № 01. В обґрунтування позову зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалося через протилежність поглядів на сімейне життя та обовязки. Періодично відповідач зникав з дому на невизначений час, який (час) міг тривати тижнями та місяцями, після чого повертався, на підставі чого в сімї відбувалися сварки, які поступового призвели до того, що вони стали один для одного чужими людьми. Зазначила, що подружні відносини між ними припинилися з жовтня 2016 року, з цього часу спільне господарство не ведеться, вважає, що подальше сімейне життя та збереження шлюбу неможливі та суперечить їх інтересах та інтересах їхніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Позивач в судове засідання подала заяву за вх. № 5517 від 13.03.2017 року про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримала в повному обсязі з підстав, зазначених в позові, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлявся судом про дату час та місце розгляду справи за адресою місця проживання, зареєстрованому у встановленому Законом порядку, причини неявки суду невідомі, заяв, клопотань не надходило. Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязані повідомити суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Відповідно до ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд визнав за можливе розглянути справу у відсутності відповідача за наявними у справі доказами та в порядку ч.1 ст.225 ЦПК України ухвалив розглядати справу заочно. Перевіривши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, зясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернулася позивач, та надавши їм правову оцінку, суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, ґрунтуються на вимогах закону, який регулює сімейні правовідносини та підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що сторони зареєстрували шлюб 18 вересня 2001 року у Сугокліївській сільській раді Бобринецького району Кіровоградської області, про що в Книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 01, та 18 вересня 2001 року видано свідоцтво про одруження серії І-ОЛ № 008443, шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, намірів відновлювати їх не мають. Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. За вказаних вище обставин та підстав позову, зазначених позивачем причин для розірвання шлюбу, серед яких позивач зазначила протилежність поглядів на сімейні відносини та обовязки, виникнення сварок, у звязку з періодичним зниканням з дому відповідача на тривалий термін, у звязку з чим, з відповідачем припинено шлюбні стосунки, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя, збереження шлюбу сторін суперечить інтересам подружжя. Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За викладених обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, припинення сторонами шлюбно-сімейних відносин, дійсні причини предявлення позову про розірвання шлюбу, волевиявлення позивача припинити шлюбні відносини, враховуючи також ту обставину, що рішення позивача про розірвання шлюбу та предявлення з цього приводу позову до суду прийнято з усвідомленням нею його наслідків, виходячи при цьому також з відсутності у взаєминах сторін морально-правової основи шлюбу, до якої належать почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги, взаєморозуміння, підтримки та піклування, суд дійшов висновку про те, що шлюб між сторонами носить суто формальний характер, подальше спільне життя і збереження шлюбу та шлюбно-сімейних відносин суперечить інтересам подружжя, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті права сторін, а також права їх малолітніх дітей, в звязку з чим позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп. Відповідно до ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved