Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування уточнених позовних вимог позивач зазначила, що в лютому 2019 року їй було повідомлено про відкриття виконавчого провадження №57993457 на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Замарь О.О. про стягнення не виплачених в строк на підставі договору позики грошових коштів у розмірі 7000 доларів США, що є еквівалентом на 26 грудня 2018 року - 192038,00 грн. Вказані кошти нею було погашено у повному обсязі, зобов`язання було виконано. Крім того, засвідчену стягувачем копію письмової вимоги про усунення порушення зобов`язання за договором позики, що була надіслана боржнику з відміткою стягувача про непогашення заборгованості, позивач не отримувала. Також нотаріусом не було з`ясовано питання щодо безспірності заборгованості, зокрема розміру основної суми боргу, штрафу, пені та відсотків за користування кредитом, не було з`ясовано даного питання з боржником, нотаріус не переконалася щодо належного повідомлення боржника про суму заборгованості. Вважає, що нотаріусом не було перевірено безспірність заборгованості як обов`язкової умови вчинення нотаріусом виконавчого напису. Тому, позивач з урахуванням уточнених позовних вимог просить визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Старобільського районного нотаріального округу Луганської області Замарь Олени Олександрівни від 26 грудня 2018 року, зареєстрований в реєстрі № 1552, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] не виплачені в строк на підставі договору позики, посвідченого приватним нотаріусом Старобільського нотаріального округу Луганської області Замарь О.О., 03.04.2015 року за реєстровим № 328, грошові кошти у розмірі 7000 доларів США, що є еквівалентом на 26 грудня 2018 року - 192038, 00 грн. таким, що не підлягає виконанню. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, просила позовні вимоги задовольнити та пояснила, що в грудні 2015 року вона з чоловіком сплатила грошові кошти відповідачу. Ні від нотаріуса, ні від відповідача не отримувала ніяких документів щодо заборгованості. За договором позики борг становив 12000 доларів США. Віддавали борг відповідачу у гривнях однією сумою разом з чоловіком. Документ, який підтверджує повернення боргу відсутній. Просить задовольнити позовні вимоги. Представник позивача - адвокат Малик Д.О. у судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги та суду пояснив, що у лютому 2019 року позивач [PERSON] отримала постанову про відкриття виконавчого провадження. Позивач не отримувала письмову вимогу про усунення порушення зобов`язання за договором позики. Відповідач не надав нотаріусу документів про безспірність заборгованості, а тому відсутні підстави для вчинення виконавчого напису. Позивач виконала всі зобов`язання по сплаті заборгованості. Просить позов задовольнити. Представник відповідача - адвокат Гашинський М.А. в судовому засіданні позов не визнав у повному обсязі та суду пояснив, що 26.12.2018 року до нього за наданням правової допомоги звернувся відповідач [PERSON] . До цього інший адвокат за зверненням відповідача виготовив відповідне повідомлення, адресоване [PERSON] із зазначенням підстави виникнення боргу, розміру та розрахунку боргу та склав заяву до нотаріуса про вчинення виконавчого напису на договорі позики. З даними документами [PERSON] звернувся до нотаріуса. Особисто [PERSON] не відправляв ніяких документів позивачу [PERSON] . Відповідно до Закону України «Про нотаріат» нотаріус зобов`язана була прийняти ці документи. [PERSON] мав розрахунок заборгованості, повідомлення боржнику, договір і інші документи, для направлення нотаріусом документів позивачу. Однак, нотаріус прийняла рішення не направляти ці документи. Просить відмовити у задоволенні позову. 07.05.2020 представник відповідача подав до суду заяву про розгляд справи без його участі та участі відповідача (Т.2 а.с. 96). Відповідач [PERSON] , допитаний у якості свідка, суду пояснив, що у 2015 році до нього звернувся чоловік позивача - [PERSON] з проханням зайняти гроші. Він позичив 10000 Євро, про що була складена розписка, яку йому написала позивач [PERSON] . Потім вони звернулися до нотаріуса, уклали договір позики та договір застави транспортного засобу. [PERSON] обіцяли до грудня 2015 року гроші повернути. 06.10.2017 року позивач [PERSON] повернула йому 50000 грн., про що він написав розписку. Після цього на неодноразові телефонні дзвінки [PERSON] перестали відповідати. Він звернувся до нотаріуса, надав нотаріусу повідомлення з розрахунком заборгованості для передачі [PERSON] і заяву на вчинення виконавчого напису. Розрахунок заборгованості та повідомлення склав адвокат. Він не відправляв [PERSON] ніякого повідомлення про наявність заборгованості. Документів про заборгованість у розмірі 7000 доларів нотаріусу він не надавав, лише надав договір позики на суму 12000 доларів США, ніяких розписок нотаріусу також не надавав. Нотаріус не взяла наданий ним розрахунок заборгованості та повернула йому. Вважає позов безпідставним. Третя особа - Приватний нотаріус Старобільського районного нотаріального округу Луганської області Замарь О.О. у судовому засіданні пояснила, що вона вчинила 26 грудня 2018 року виконавчий напис про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] грошових коштів у сумі 7000 доларів США. Даний виконавчий напис вчинено на підставі заяви відповідача [PERSON] та договору позики. Відповідач [PERSON] не надавав їй письмове повідомлення для боржника [PERSON] про наявність заборгованості та розрахунок заборгованості. Також підтримала подане суду письмове заперечення. У письмовому поясненні на позовну заяву (запереченні проти позову) третя особа - приватний нотаріус Замарь О.О. зазначила, що у справі відсутня розписка позичальника про повернення боргу. Згідно з п. 3.1 гл. 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України нотаріус вчиняє виконавчі написи за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Як виняток, вбачається можливим з метою недопущення порушення прав позикодавця вчинення виконавчого напису без повідомлення позичальника у випадку, коли позикодавець звернувся до нотаріуса з метою вчинення такої дії в останні дні строку. З метою недопущення порушення прав позикодавця, так як строк позовної давності за договором позики від 03 квітня 2015 року, реєстровий № 328, спливав 31 грудня 2018 року, нотаріусом було вчинено виконавчий напис від 26 грудня 2018 року за реєстровим № 1552. Просить відмовити у задоволенні позову (Т.1 а.с.68-69). Представник третьої особи - Сватівського РВ ДВС ГТУЮ у Луганській області у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи судом повідомлений належним чином, також від представника третьої особи надійшла до суду заява про розгляд справи за відсутності представника, рішення просить прийняти на розсуд суду (Т.1 а.с.135). Допитаний в судовому засіданні за клопотанням представника відповідача свідок [PERSON] пояснив, що позивач є його дружиною. Він разом з дружиною позичали у відповідача грошові кошти у сумі 12 000 доларів США, а з процентами повернули у грудні 2015 року у сумі 13000 доларів США. Ніякі документи від [PERSON] щодо наявної заборгованості за даним договором не отримували. Також на їх адресу не надходило від нотаріуса повідомлень про непогашення заборгованості. Йому невідомо, чому у виконавчому написі нотаріуса зазначена сума 7000 доларів США. 08.04.2019 року відповідач [PERSON] подав до суду зустрічний позов до [PERSON] про стягнення боргу з урахуванням індексу інфляції та відсотків ( Т.1 а.с.51-53). Ухвалою Сватівського районного суду Луганської області від 11.06.2019 року було відмовлено у прийнятті зустрічного позову [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу до спільного розгляду з первісним позовом та зустрічний позов повернуто заявнику (Т.1 а.с.89). Ухвалою Сватівського районного суду Луганської області від 11.06.2019 року було витребувано від третьої особи - приватного нотаріуса Старобільського районного Нотаріального округу Луганської області Замарь О.О. - копію письмової вимоги [PERSON] про усунення порушення виконання зобов`язання з відміткою стягувача про непогашення заборгованості та копію розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання письмової вимоги [PERSON] (Т.1 а.с. 98-99). Ухвалою Сватівського районного суду Луганської області від 09.09.2019 року було визнано обов`язкову особисту участь у судовому засіданні третьої особи - приватного нотаріуса Старобільського районного Нотаріального округу Луганської області Замарь О.О. (Т.11 а.с. 163). Ухвалою Сватівського районного суду Луганської області від 16.10.2019 року було витребувано від третьої особи - приватного нотаріуса Старобільського районного Нотаріального округу Луганської області Замарь О.О. - копію нотаріальної справи, на підставі якої було видано виконавчий напис від 26 грудня 2018 року, та копію письмового повідомлення стягувача [PERSON] про наявність заборгованості та розрахунок заборгованості, надані стягувачем [PERSON] нотаріусу для боржника [PERSON] та відомості про реєстрацію такого повідомлення з розрахунком (Т.1 а.с.179-180). Суд, вислухавши позивача, його представника, представника відповідача, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 03 квітня 2015 року між сторонами був укладений договір позики, відповідно до якого позикодавець [PERSON] передав у власність позивачу [PERSON] гроші в сумі 12000 доларів, що є еквівалентом 282000,00 грн., за курсом Національного банку України на день підписання сторонами договору, строком до 31 грудня 2015 року. Даний договір посвідчений 03 квітня 2015 року приватним нотаріусом Старобільського районного нотаріального округу Луганської області Замарь О.О., зареєстрований в реєстрі за № 328 ( Т.1 а.с. 6-8). Відповідно до договору застави транспортного засобу від 03 квітня 2015 року в забезпечення договору позики від 03 квітня 2015 року заставодавцем [PERSON] було передано у заставу заставодержателю - відповідачу [PERSON] належний їй автотранспортний засіб - загальний вантажний контейнеровоз MAN TGA 26.400, номер [NUMBER] ( Т.2 а.с. 3-5). 26 грудня 2016 року відповідач [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Старобільського районного нотаріального округу Луганської області Замарь О.О. із заявою про вчинення виконавчого напису про стягнення з [PERSON] на його користь заборгованості у розмірі 7000 доларів США, що є еквівалентом на 26 грудня 2018 року - 192038,00 грн., на підставі договору позики від 03 квітня 2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Старобільського районного нотаріального округу Луганської області Замарь О.О., за реєстром № 328 (Т.1 а.с.116). 26 грудня 2018 року приватним нотаріусом Старобільського районного нотаріального округу Луганської області Замарь О.О. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №1552, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] не виплачені в строк на підставі договору позики, посвідченого приватним нотаріусом Старобільського районного нотаріального округу Луганської області Замарь О.О., 03 квітня 2015 року за реєстровим № 328, грошові кошти у розмірі 7000 доларів США, що є еквівалентом на 26 грудня 2018 року - 192038,00 грн., строк повернення яких настав 31 грудня 2015 року (Т.1 а.с.9). Постановою державного виконавця Сватівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області від 03.01.2019 року було відкрито виконавче провадження ВП № 57993457 за спірним виконавчим написом від 26 грудня 2018 року від про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] боргу у розмірі 192038,00 грн. ( Т.1 а.с. 10). Відповідно до ст. 18 Цивільного кодексу України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно із ч. 1 ст. 39 Закону України «Про нотаріат» порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється цим Законом та іншими актами законодавства України. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 із змінами та доповненнями (надалі - Порядок). Так, згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. При цьому, ст. 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 (надалі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі та Порядку вчинення нотаріальних дій. Відповідно до п. 3.1 Порядку нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Так, пунктом 1 Переліку документів, передбачено, що для одержання виконавчого напису за стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Суд звертає увагу на те, що безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, з якою останній погоджується, що, відповідно, виключає можливість спору щодо її розміру, строку, за який вона нарахована тощо, а відтак, і документи, які підтверджують її безспірність, і на підставі яких нотаріусами здійснюються виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними, та такими, що містять вираз волі стосовно наявності певної заборгованості не тільки кредитора, а й самого боржника, або ж беззаперечно підтверджують наявність у боржника перед кредитором заборгованості саме в такому розмірі та саме за цей період. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Основною ознакою та встановленою законом вимогою такого позасудового врегулювання спору, як вчинення виконавчого напису нотаріусом, є безспірність розміру заборгованості, а також за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 27 березня 2019 року у справі №137/1666/16-ц, для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Також у постанові Великої Палати Верховного Суду зазначено, що вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Так, згідно договору позики від 03 квітня 2015 року предметом позики є гроші в сумі 12000 доларів, що є еквівалентом 282000,00 грн. за курсом Національного банку України на день підписання сторонами договору. Оскаржуваний виконавчий напис вчинено нотаріусом на суму 7000 доларів США, що є еквівалентом на 26 грудня 2018 року - 192038,00 грн.. Судом встановлено, що відповідач не вручав і не надсилав поштою позивачу письмову вимогу про виконання зобов`язання та наявності заборгованості за договором позики і не подавав нотаріусу документи, які б підтверджували безспірність заборгованості боржника у розмірі 7000 доларів США, т.б. у розмірі зазначеному у виконавчому написі нотаріуса. Відповідач також не надав суду належних доказів на підтвердження наявності заборгованості позивача за договором позики у розмірі 7000 доларів США. Отже, суду не надано доказів того, що на момент вчинення виконавчого напису заборгованість була саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та вказана заборгованість була безспірною. У п.п. б) п.1 Переліку чітко визначено, що для одержання виконавчого напису подаються документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. У п. 3.1 Порядку зазначено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо, зокрема подані документи підтверджують безспірність заборгованості перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Відповідно до п. 3.5 Порядку при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Встановлення нотаріусом на стадії відкриття нотаріального провадження, що стягувач не надав необхідних документів, що підтверджують безспірність заборгованості боржника, перешкоджає вчиненню нотаріусом виконавчого напису. Судом встановлено, що оскаржуваний виконавчий напис вчинено за відсутності документів, що підтверджують безспірність заборгованості боржника у розмірі 7000 доларів США, чим порушено п.3.1, 3.5 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Отже, виконавчий напис вчинено з порушенням імперативно встановленою діючим законодавством вимогою безспірності розміру заборгованості та порушенням вказаного вище порядку вчинення виконавчого напису нотаріуса, що являється підставою для визнання оспорюваного виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Щодо доводів третьої особи - приватного нотаріуса Замарь О.О. про правомірність вчинення виконавчого напису без відповідних документів, що підтверджують безспірність заборгованості, з посиланням на те, що позикодавець звернувся до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису в останні дні строку, який спливав 31 грудня 2018 року, то суд не може взяти до уваги такі доводи, оскільки діюче законодавство не містить відповідних правових норм, які б надавали право нотаріусу вчиняти виконавчий напис за відсутності документів, що підтверджуютьбезспірність заборгованості боржника, у разі звернення стягувача із заявою в останні дні строку, встановленого ст. 88 ЗУ «Про нотаріат». Щодо пояснень відповідача [PERSON] , допитаного у якості свідка, про те, що він у порядку ст. 84 ЗУ «Про нотаріат» надав нотаріусу повідомлення з розрахунком заборгованості для передачі [PERSON] , то суд відноситься критично до даних пояснень, оскільки на підтвердження даної обставини суду не було надано належних доказів і в ході судового розгляду дана обставина не підтверджена, а згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень. Щодо пояснень свідків [PERSON] про часткове повернення боргу за договором позики у сумі 50 000 грн. та свідка [PERSON] про повернення боргу у сумі 13 000 доларів США, до дані пояснення не стосуються безпосередньо предмету доказування по даній справі та свідчать про наявність спору з приводу виконання договору позики. Враховуючи вищевикладене суд дійшов до висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, а порушене право позивача підлягає захисту шляхом визнання вищевказаного виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача понесені нею судові витрати на оплату судового збору в сумі 768 грн. 40 коп. ( а.с. 1, 25). На підставі викладеного,

Outcome: approved