Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить суд визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житлом у квартирі за адресою: [ADDRESS]. На обґрунтування\~позовних вимог\~зазначає,\~що в квартирі за адресою: [ADDRESS] зареєстровані вона, [PERSON], її мати [PERSON], її брат [PERSON], її донька [PERSON], її онука [PERSON], [INFO] Зазначена квартира двокімнатна, житлова площа її 28,8 м кв., загальна площа 58,5 м кв. Вона була надана їхній родині відповідно рішення Дніпровського райвиконкому м. Дніпродзержинська в 1978 року. Відповідно свідоцтва про право власності на житло, виданого згідно з розпорядженням фонду комунальної власності м. Дніпродзержинська від 18.11.1998р. № 5п/1031-р квартира за адресою: [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. 05.05.2010 року помер мій батько [PERSON]. Після його смерті спадщину у вигляді частки квартири за адресою: [ADDRESS] фактично прийняла його дружина, її мати [PERSON] На теперішній час в квартирі фактично проживають вона, [PERSON], її мати [PERSON], її донька [PERSON], онука [PERSON] Її брат [PERSON], будучі зареєстрованим, не проживає в квартирі за адресою: [ADDRESS] з 2000 року. 09.10.1999 року [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] у відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Заводської районної ради м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, актовий запис № 323 від 09.10.1999 року. Зареєструвавши шлюб, подружжя [PERSON] виїхали за місцем проживання [PERSON] в РФ Московська область м. Красногорськ. З 2000 року [PERSON] постійно проживає РФ [ADDRESS]. [PERSON] набув російське громадянство, що підтверджується довідкою № БЗ - 9295/00 ГУВС Московської області від 15.05.2001 року. Відповідно довідки відділу управління Федеральної міграційної служби Росії по Московській області в Красноярському районі 24.09.2002 року [PERSON], [INFO], документований паспортом громадянина РФ 46 03 № 601761 Красноярським УВД Московської області на підставі паспорту АЕ 837985, виданого 21.11.1997р. міськвідділом м. Дніпродзержинськ ГУ УМВС України. Перед своїм від'їздом до РФ [PERSON] залишив їй нотаріально посвідчену свою заяву про зняття його з реєстрації в квартирі за адресою [ADDRESS], щоб вона могла без його присутності зняти [PERSON] з реєстрації в їхній квартирі. Дружина відповідача надала начальнику відділу паспортної реєстраційної та міграційної роботи м. Дніпродзержинська нотаріально посвідчену згоду на реєстрацію свого чоловіка [PERSON] за адресою її місця проживання та реєстрації РФ [ADDRESS] для зняття з реєстрації [PERSON] за адресою Дніпродзержинськ [ADDRESS]. Відповідачу ні вона, ні інші члени їхньої сім'ї не перешкоджали у користуванні житлом у квартирі за адресою: [ADDRESS], належної на праві власності. Відповідач не цікавився житлом у квартирі за адресою: [ADDRESS] з 2000 року, сплатою комунальних послуг квартири , підтриманням її відповідного санітарно-гігієнічного стану. Ці обов'язки виконує вона та члени її сім'ї. Всі роки відсутності [PERSON]Ф в квартирі вона та члени сім'ї сплачують комунальні послуги, в т.ч. і квартирну плату, відповідач не приймає участі в цих платежах. Вона з її сім'єю могли би отримувати субсидію на комунальні послуги, але реєстрація не проживаючого в квартирі [PERSON] перешкоджає їм в оформленні субсидії. У неї не має можливості надати комісії необхідні відомості відносно доходу [PERSON] Позбавлення їхньої сім'ї субсидій на сплату комунальних послуг порушує їхні права. Відповідач неодноразово сам намагався вирішити питання про зняття його з реєстрації в квартирі за адресою: [ADDRESS] , шляхом надіслання їй нотаріально посвідченої його заяви про зняття з реєстрації, але норми законодавства вимагають його особистої присутності при наданні такої заяви до відповідних органів, а він не має можливості особисто приїхати в Україну. Непроживання відповідача в квартирі за адресою: [ADDRESS] на протязі вісімнадцяти років надає їй право звернутись до суду з позовом про втрату права користування житлом колишнього члена сім'ї власника житла, який бажає зняття з реєстрації в зазначеній квартирі. Відповідно до ч.4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ст.274 ч. 1 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 11 січня 2019 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти винесення рішення. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав до суду нотаріально засвідчену заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги визнав в повному обсязі та не заперечує проти винесення рішення. \~ \~ \~ \~Треті особи: [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутністю, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та не заперечують проти винесення рішення. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у звязку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, обєктивному та всебічному зясування обставин справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло- квартиру яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], належить на праві приватної, спільної (сумісної або часткової) власності [PERSON], та членам його сім'ї [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. (а.с.25). Відповідно до довідки про реєстрацію та склад сім'ї № 1/27609 від 24.09.2018 року [PERSON], [INFO], є квартиронаймачем квартири за адресою: [ADDRESS]. В квартирі також зареєстровані: син - [PERSON], [PERSON] - онука, [PERSON] - донька, [PERSON] -правнука. (а.с.27) Згідно акту про непроживання від 23 жовтня 2018 року [PERSON], дійсно не проживає за адресою: [INFO], з 2000 року і по теперішній час. (а.с.28). Згідно бази даних ІІПС Управління інформаційно-аналітичної підтримки ГУНП в Дніпропетровській області [PERSON], зареєстрований за адресою: [INFO], до Дніпровського ВП Кам'янського ВП ГУНП протягом 2017-2018 років не звертався. (а.с.29). Стаття 15 ЦК України передбачає право на захист цивільних прав та інтересів: «1. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання…». Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу Відповідно до ст. 9 ЖК України, ніхто не може бути обмежений в праві користування житловим приміщенням інакше як на підставах і в порядку, передбаченому законом, житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони використовуються проти їх призначення або з порушенням прав інших громадян. Статтею 72 ЖК України визначено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до стаття 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, зобовязані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Відповідно до ст.150 ЖК України власник житла має право користуватися ним на власний розсуд. Таким чином суд, враховуючи визнання позову, вважає, що відповідач без поважних причин не проживає по місцю реєстрації більше року та вважає необхідним усунути позивачу перешкоди в користуванні власністю. У відповідності до ч.1 ст.142 ЦПК України, суд вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, який підлягав сплаті при поданні позову, а решту сплаченого судового збору, враховуючи відсутність висловленого позивачем бажання стягнути з відповідача судовий збір у відповідності до ст.13, 141 ЦПК України, віднести на рахунок позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved