Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-20 00:00:00

Позивач [PERSON], звернулася до суду з даним позовом, в якому зазначає, що 25.06.2013 року, помер її батько [PERSON], який був зареєстрований та постійно проживав за адресою: [INFO]. Вона, як спадкоємець першої черги, 22.08.2013 року, подала в нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини після смерті батька. Її рідний брат [PERSON], подав заявув про відмову від спадщини на її користь. 26.09.2014 року, вона одержала у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті батька на 2/3 частки приватизованої земельної ділянки пл. 3,9411 га переданої для ведення сільськогосподарського виробництва на території Шенгурівської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області, що належала йому на підставі державного акта на право приватної власності на землю серія ІІІ-ПЛ № 012808 від 15.08.2002 року, зареєстрованого за № 334, кадастровий номер 5321888000:00:001:0371. 30.09.2013 року, померла дружина батька [PERSON], яка 24.05.2013 року, склала заповіт на все своє майно на ім»я відповідача [PERSON]. Оскільки заповіт [PERSON] складений ще за життя її батька [PERSON], то вважає, що вона має право на обов»язкову частку у спадщині даного майна відповідно до ст.1241 ЦК України. Однак, нотаріус фактично відмовив їй у спадкуванні обов»язкової долі її батька у спадщині [PERSON] При цьому, не було враховано, що 08.10 та 20.10.2014 року, [PERSON] власноруч написала та подала до нотаріальної контори заяву про відмову від 1/3 частки земельного паю, що належав [PERSON] Просила визнати за нею право на обов»язкову частку у спадщині [PERSON] та визнати за нею право, в порядку спадкування за законом на 1/3 частину земельної ділянки, що належала її померлому батькові [PERSON] згідно державного акта на право приватної власності на землю серія ІІІ-ПЛ № 012808 від 15.08.2002 року, кадастровий номер 5321888000:00:001:0371 і зобов»язати Кобеляцьку державну нотаріальну контору Полтавської області видати на її ім»я відповідне свідоцтво про спадщину. Судові витрати просила віднести на користь відповідачів (а.с.2-8). В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала свої позовні вимоги. Відповідач [PERSON] позов не визнала і пояснила суду, що протягом строку на прийняття спадщини після смерті [PERSON], заяви про відмову від спадщини, вона не подавала. Навпаки, оформила спадщину за заповітом після її смерті, на домоволодіння та присадибну ділянку. Представник Кобеляцької ДНК в судове засідання не з»явився, однак від нотаріуса надійшло заперечення позову (а.с.55). Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши сторін вважає, що позов задоволенню не підлягає. Як вбачається із матеріалів справи та оглянутих в судовому засіданні оригіналів спадкових справ № 508/2013 після померлого [PERSON] та № 704/2013 після померлої [PERSON], 25.06.2013 року, помер [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на приватизовану земельну ділянку пл.3,9411 га переданої для ведення сільськогосподарського виробництва на території Шенгурівської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області, що належала йому на підставі державного акта на право приватної власності на землю серія ІІІ-ПЛ № 012808 від 15.08.2002 року, зареєстрованого за № 334, кадастровий номер 5321888000:00:001:0371 (а.с.36, 44). В установлений законом строк, заяву про прийняття спадщини після померлого [PERSON], подала його донька - позивач [PERSON] та заяву про відмову від спадщини на її користь подав її рідний брат, син померлого [PERSON] [PERSON] (а.с.39-43, 55, 68). Таким чином, спадкоємцями на майно померлого [PERSON] стали позивач [PERSON] на 2/3 частки спадкового майна, враховуючи частку брата, який відмовився на її користь та дружина померлого [PERSON] на 1/3 частку спадкового майна, враховуючи, що вона постійно проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини та не заявила про відмову від спадщини, а тому відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, вона вважається такою, що прийняла спадщину (а.с.32, 39, 43, 55, 68, 79). 30.09.2013 року, померла [PERSON], яка за життя, 24.05.2013 року, склала заповіт на все своє майно на користь відповідача [PERSON] (а.с.37-38, 69, 71). У визначений законом шестимісячний строк, 16.11.2013 року, відповідач [PERSON] звернулася до Кобеляцької ДНК із заявою про прийняття спадщини після померлої [PERSON] і 15.07.2014 року, нотаріусом їй було видано свідоцтва про право на спадщину за заповітом на домоволодіння та приватизовану присадибну земельну ділянку, що належали [PERSON] (а.с.69-71, 73-78). Посилання позивача [PERSON] на те, що оскільки заповіт [PERSON] був складений ще за життя її чоловіка, а її батька - [PERSON], тому згідно ст.1241 ЦК України, її батько, як непрацездатний чоловік спадкодавця має право на обов»язкову частку у спадщині померлої [PERSON], а тому і вона має право на спадкування цього майна, не грунтуються на законі, оскільки [PERSON] помер раніше своєї дружини [PERSON], а тому, відповідно до чинного спадкового законодавства, він не міг бути спадкоємцем на її майно. Також не можуть бути прийняті до уваги посилання позивача [PERSON] на подання відповідачем [PERSON] 08.10. та 20.10.2014 року, заяв про відмову від спадкування 1/3 частки земельного паю, оскільки такі заяви подані поза межами строку передбаченого ч.5 ст.1269 ЦК України, для відкликання заяви про прийняття спадщини (а.с.21, 24). Таким чином, підстав для задоволення позову, не вбачається.

Outcome: dismissed