Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON], зареєстрований 30 серпня 2003 року у Вознесенській с/раді Золотоніського району Черкаської області, актовий запис № 14; стягнути з [PERSON] на свою (позивача) користь аліменти на утримання двох малолітніх дітей доньки [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня предявлення позову до суду і до досягнення старшою донькою повноліття, тобто до 18 грудня 2022 року, після чого продовжити стягнення аліментів на молодшого сина у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення сином повноліття, тобто до 29 січня 2031 року. В обґрунтування позову зазначила, що вона перебуває у шлюбі з відповідачем [PERSON], який було зареєстровано 30 серпня 2003 року у Вознесенській с/раді Золотоніського району Черкаської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 14. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Крім того, вказала, що приблизно на початку осені, 2016 року її з відповідачем сімейні відносини стали погіршуватися, нерідко між ними відбувалися сварки, вони всіма силами намагалися зберегти сімю, однак з літа, 2017 року їх взаємні непорозуміння лише загострилися, між ними втрачено почуття любові та поваги один до одного, у звязку з чим фактично з вересня, 2017 року їх сімя перестала існувати, як одне ціле, спільне господарство не ведеться, проживають окремо, при цьому, діти проживають разом з нею (позивачем). Крім того, зазначила, що [PERSON] проходить військову службу в одній з військових частин м. Кіровограда, має постійний дохід, середній розмір якого становить приблизно 10\~000-12\~000 грн. на місяць, у звязку з чим, відповідач може та зобовязаний надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. Позивач [PERSON] в судове засідання надала заяву за вх. № 30492 від 12.12.2017 року про розгляд справи за її відсутності, в якій також зазначила, що позовні вимоги про розірвання шлюбу та стягнення аліментів підтримує, просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання надав заяву за вх. № 30493 від 12.12.2017 року про розгляд справи за його відсутності, в якій також зазначив, що позовні вимоги про розірвання шлюбу та стягнення аліментів визнає в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечував. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Враховуючи подані сторонами заяви, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, не суперечать законодавству, яке регулює сімейні правовідносини, а тому підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 30 серпня 2003 року сторони уклали шлюб, який було зареєстровано у Вознесенській с/раді Золотоніського району Черкаської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 14 та видано свідоцтво про одруження серії 1-СР № 079580. Окрім того, судом встановлено, що від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ОЛ № 000871, виданого Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського обласного управління юстиції, про що в книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис за № 2436, та сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ОЛ № 139907, виданого Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського юстиції, про що складено відповідний актовий запис № 208. Батьками дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в свідоцтвах про народження зазначені: батько «Шавлак Ігор Миколайович» та мати «Шавлак Ганна Анатоліївна». Сімейні стосунки між подружжям не склалися, як зазначено в позові, у звязку із втратою почуття любові та поваги один до одного, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. За вказаних обставин подальше спільне життя і збереження шлюбу сторін суперечить інтересам подружжя та, зокрема, позивача, якою предявлено позов про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За викладених обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини предявлення позову про розірвання шлюбу, волевиявлення як позивача, так і відповідача припинити шлюбні відносини, про що свідчать подані сторонами заяви, враховуючи також ту обставину, що рішення позивача про розірвання шлюбу та предявлення з цього приводу позову до суду прийнято з усвідомленням нею його наслідків, виходячи при цьому також з відсутності у взаєминах сторін морально-правової основи шлюбу, до якої належать почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги, підтримки та піклування, взаєморозуміння, суд дійшов висновку про те, що шлюб між сторонами носить суто формальний характер, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті права сторін, а також права їх малолітніх дітей, в звязку з чим позовні вимоги позивача в частині розірвання шлюбу є доведеними, та такими, що підлягають задоволенню. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). За змістом статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, причому відповідно до ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч. 1 ст. 183, ч. 1 ст. 184 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Більш того, відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Крім того, відповідно до ч. ч. 2, 3 ст.183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття та якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. На підставі вищевикладеного, оцінивши в сукупності наявні у справі докази, виходячи з положень ч.1 ст.11 ЦПК України та розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, враховуючи, що обовязок утримувати дітей є рівною мірою обовязком як матері, так і батька, при цьому, припинення фактичних шлюбних відносин між батьками, а так само проживання їх окремо від дітей, - не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від виконання обовязків щодо останніх, при цьому, судом враховується також матеріальний та сімейний стан відповідача, те, що відповідач є молодою, здоровою та працездатною особою, а також інші обставини, визначені ст.182 СК України, які мають враховуватися судом при вирішенні питання про стягнення аліментів, на підставі чого та виходячи з правової норми ст.183 СК України, з урахуванням викладеного вище, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення аліментів на утримання дітей підлягають задоволенню та стягненню з відповідача на користь позивача на утримання дітей доньки [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів (заробітку) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи з 19 жовтня 2017 року і до досягнення старшою дитиною, [PERSON], [INFO], повноліття, а саме: до 18 грудня 2022 року. При цьому, після досягнення повноліття старшою дитиною [PERSON], стягувати з відповідача [PERSON] аліменти на утримання [PERSON], [INFO], у розмірі 1/6 частини всіх видів доходів (заробітку) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19 грудня 2022 року і до досягнення [PERSON] повноліття, тобто до 29 січня 2031 року. Крім того, судом також відзначається, що відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, тим самим, сторони не позбавлені можливості звертатися до суду з позовною заявою про збільшення/зменшення розміру аліментів за наявності вказаних обставин. Згідно з п.1 ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в частині суми платежу за один місяць. Крім того, відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, у разі, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, таким чином, судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп., понесений позивачем за подання позовної вимоги про розірвання шлюбу підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, та на користь держави підлягає стягненню з відповідача судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп. в частині вирішення позовних вимог про стягнення аліментів, враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору при поданні до суду позовної заяви про стягнення аліментів. Відповідно до ст.ст. 110, 112, 180, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved