Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дружину із якою проживає дитина, до досягнення дитиною 3-х років, посилаючись на те, що 08.12.2011р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Дрогобичу, Дрогобицького міськрайонного управління юстиції було зареєстровано шлюб між нею та відповідачем, актовий запис №630. Від вказаного шлюбу в них народився син [PERSON], [INFO]. Оскільки життя із відповідачем не склалося, то вона звернулася до Дрогобицького міськрайонного суду із позовною заявою про розірвання шлюбу. На даний час вона перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною, оскільки син [PERSON] ще дуже маленький і потребує її догляду, а тих коштів, які вона отримує від держави, перебуваючи у декретній відпустці - не достатньо для нормального існування. Іншої матеріальної допомоги їй ніхто не надає, тому вона перебуває скрутному матеріальному становищі. Відповідач [PERSON], будучи батьком дитини відмовляється надавати їй утримання як дружині, із якою проживає дитина, до досягнення дитиною 3-х років. Частиною 2 ст.84 Сімейного кодексу України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Оскільки відповідач є працездатним, працездатного віку, не є інвалідом першої чи другої групи, не є пенсіонером, на утриманні інших осіб немає, не вживає необхідних заходів для влаштування на роботу, яка дала б йому змогу заробити кошти на утримання дружини, з якою проживає дитина, а тому спроможний і зобов»язаний їй, як матері, яка сама виховує дитину надавати матеріальну допомогу. Станом на сьогоднішній день [PERSON] не виконує встановленого статтею 84 Сімейного кодексу України обов»язку щодо утримання дружини, з якою проживає дитина, що змушує її звернутися до суду. У судовому засідання позивачка [PERSON] підтримала заявлені позовні вимоги в повному обсязі та суду пояснила, що відповідач не надає їй жодних коштів на утримання дитини - сина [PERSON], [INFO], дитина повністю знаходиться на її утриманні, останній спроможний надавати матеріальну допомогу, так як працює в барі «Алібі» на посаді бармена, однак всі кошти витрачає на власні потреби. Вона ніде не працює, оскільки знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною, а відповідач не виконує обов»язку щодо утримання свої дружини, що і змусило її звернутися до суду. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заявлені позовні вимоги не визнав та суду пояснив, що він офіційно не працює, має нерегулярний дохід, змушений тимчасово підробляти, його робота є сезонною. Крім того зауважив, що згідно із ч.4 ст.84 СК України, право на утримання має вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу, а оскільки він немає змоги надавати позивачу кошти на утримання своєї дружини, так як вже з нього проводяться стягнення по виконавчому листку по утримання сина [PERSON], [INFO], просить відмовити у задоволені позовних вимог в повному обсязі. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити, виходячи з таких підстав: Сімейне законодавство передбачає обов'язок подружжя матеріально підтримувати один одного у шлюбі. Цей обов'язок не залежить від віку, стану здоров'я, матеріального благополуччя. У відповідності із ч.4 ст.84 СК України, право на утримання має вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу, а оскільки відповідач офіційно не працює, немає постійного доходу, щоб надавати кошти на утримання дружини, з якою проживає дитина, крім того з останнього вже проводяться стягнення згідно виконавчого листа, а саме аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], що робить неможливим стягнення аліментів на прохання позивача. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 11.02.2013р., виданого Виконавчим комітетом Волощанської сільської ради, Дрогобицького району, Львівської області, батьком [PERSON], [INFO] являється [PERSON] Отже, судом не встановлено наявність у відповідача [PERSON] надавати позивачу - [PERSON], [INFO] матеріальну допомогу, що унеможливлює виникнення у останнього аліментного зобов»язання, оскільки відповідач має нерегулярний заробіток, оскільки офіційно не працює, що підтверджується довідкою за №150 від 07.02.2014р. Як вбачається із довідки за №151 від 07.02.2014р., виданої Волощанською сільською радою, що [PERSON], [INFO], який зареєстрований в [ADDRESS], з 31 жовтня 2011 року не є членом особистого селянського господарства та веденням особистого селянського господарства не займається. Також слід зазначити, що відповідач [PERSON] має тимчасовий дохід, оскільки працює зі (слів відповідача) неофіційно на сезонних роботах, а тому він не в змозі надавати матеріальну допомогу на утримання своєї дружини. Таким чином, оскільки у відповідача [PERSON] відсутня така можливість надавати матеріальну допомогу, в позові позивачки [PERSON] слід відмовити. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed