Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про розподіл особових рахунків по оплаті комунальних послуг. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона є власником приватизованої однокімнатної квартири за адресою: [ADDRESS], загальною площею 28,1 кв. м. Разом з позивачем в цій квартирі зареєстрована та проживає її донька, [PERSON], 1991 р.н., яка не бере участі у витратах по сплаті комунальних платежів. Оплату усіх комунальних платежів здійснює вона особисто. Між ними постійно виникають непорозуміння і сварки з питань витрат на проточний ремонт та сплату комунальних платежів. Згоди на розподіл особових рахунків та розподіл оплати за комунальні послуги між позивачем та відповідачем не досягнуто. Позивач, посилаючись на статті 156, 160,162 ЖК УРСР, просить суд розподілити особові рахунки між нею та відповідачем 50/50. Позивач у судове засідання не з'явилася , про місце та час розгляду справи повідомлялася належним чином, на адресу суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач [PERSON] та представник третьої особи - КП УЖГ «Липкижитлосервіс»у судове засідання не з'явилися, про місце та час розгляду справи повідомлялися належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову, виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні, квартира [ADDRESS] має одну кімнати загальною площею 28,10 кв.м. та житлову площу 17,90 кв.м. Особовий рахунок на оплату житлово-комунальних послуг, що надаються у дану квартиру, оформлено на позивача - [PERSON]. Відповідно до ст. 179 ЖК України користування будинками (квартирами) приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов'язковим додержанням Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються КМУ. Пунктом 10 «Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 р. № 572 передбачений порядок поділу плати за житлово-комунальні послуги між співвласниками квартири в разі, якщо між ними відсутня згода щодо оплати. Як вбачається зі ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать послуги з централізованого постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізованого опалення, вивезення побутових відходів та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Статтею 360 ЦК України встановлено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереженні спільного майна, у сплаті податків, зборів, обов'язкових платежів, а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном. Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Разом з тим, вирішити питання про поділ особових рахунків як це передбачено Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води і водовідведення, суд може лише у випадку визначення конкретної житлової площі, якою користується кожна з осіб, яка претендує на оформлення особового рахунку на своє ім'я, та визначення площі приміщень, що перебуватимуть у спільному користуванні. Натомість, позовну вимогу про визначення конкретного порядку користування квартирою позивач, подаючи даний позов не заявляв. З огляду на те, що між сторонами по справі не досягнуто добровільної згоди щодо користування квартирою [ADDRESS], та не вирішено у судовому порядку питання виділення у користування позивачу конкретної житлової площі, яка б підлягала оплаті за самостійним особовим рахунком, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав на даний час щодо розподілу особових рахунків між сторонами, а відтак відмовляє у задоволенні позову. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed