Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказавши в позові, що між нею та відповідачем 29 липня 1995 року у Чагорській сільській раді Глибоцького району Чернівецької області був зареєстрований шлюб. Від шлюбу у них народилося двоє спільних дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення спільного господарства. У сторін різні погляди на життя і часто виникають сварки Зазначає, що з вини обох сторін сумісне життя і збереження сімї сталими неможливими. З червня 2017 року разом не проживають, фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться. Вважає, що сімя розпалася остаточно, шлюб носить формальний характер, а примирення між ними неможливе. На підставі наведеного просить шлюб розірвати. Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не зявилася, однак подала до суду заяву,згідно якої позовні вимоги підтримує повністю та справу просить розглядати у її відсутності. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не зявився, відзиву на позовну заяву не подав, однак подав до суду заяву, згідно якої позовні вимоги визнає, просить шлюб між ними розірвати, термін на примирення не потрібний та справу просив розглядати у його відсутності. Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. \~Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому\~статтями 206,\~207 цього Кодексу (ч.4 ст.200 ЦПК України). У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч.4 ст.206 ЦПК України). Враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб суд вважає за можливим винести рішення по справі в підготовчому судовому засіданні. Так, із свідоцтва про укладення шлюбу серії І-МИ № 266414, вбачається, що 29.07.1995 року у Чагорській сільській раді Глибоцького району Чернівецької області, був зареєстрований шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], актовий запис № 20. Прізвище дружини після укладення шлюбу [PERSON]. Судом встановлено, що з червня 2017 року сторони разом не проживають та спільне господарство не ведуть, причиною цьому стало відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення спільного господарства, в результаті чого вони втратили почуття любові та поваги один до одного. При цьому позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти цього. Відповідно до положень ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. При таких обставинах, суд дiйшов висновку, що сторони по справі не підтримують подружні стосунки, сiмя розпалась остаточно i шлюб необхiдно розiрвати, оскільки його збереження суперечить інтересам сторін. На підставі викладеного, ст.ст.104, 105, 110, 112, 114 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved