Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] , третя особа Веселинівська селищна рада Веселинівського району Миколаївської області про визнання особи такою, що втратила право користуватися житловим приміщенням В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що є власником житлового будинку з надвірними господарчими, побутовими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Згідно з даними будинкової книги та акту обстеження матеріально - побутових умов складеного 07.11.2018 року виконкомом Веселинівської селищної ради [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] з травня 2014 року не проживає в будинку, жилою площею не користується, особистих речей не має. Наявність реєстрації відповідача створює незручності й перешкоджає у реалізації її прав, як власника. Відповідач добровільно знятися з реєстрації не бажає, тому вона змушена звернутися до суду. Ухвалою Веселинівського районного суду 21 березня 2019 року відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримали повністю, просила їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судові засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується шляхом розміщення оголошення за веб-адресою: [INFO]/. Представник третьої особи [PERSON] в судові засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, до суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та наданих доказів, дійшов для переконання, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що житловий будинок по [ADDRESS] належить [PERSON] Право власності підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 29.03.2018 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1518449548217/а.с.11/ Відповідно до довідки Веселинівської селищної ради Веселинівського району № 05-03/686 від 18.03.2019 року [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . 27.10.2018 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище « [PERSON] » на чоловіче « [PERSON] », що підтверджується Свідоцтвом про шлюб, виданим 27.10.2018 року Київським районним у місті Одесі відділом ДРАЦС ГТУЮ в Одеській області. Відповідач [PERSON] не є родичем позивача. Згідно ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного житлового приміщення або обмежений у праві користування житловим приміщенням інакше як на підставі і в порядку, передбачених законом. Статтею 33 Конституції України та Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянам гарантована свобода пересування і вільний вибір місця проживання, тому сама по собі наявність чи відсутність прописки (реєстрації) не може бути підставою як для визнання права користування житловим приміщенням за собою, так і для відмови в цьому. Частиною 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності або обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належить володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливає місце проживання власника на місце знаходження майна. Згідно з ч. 2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Статтею 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, тобто вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Частиною 1 ст. 71 ЖК України встановлено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. При цьому, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку, що визначено ст. 72 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 80 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позивач як власник будинку має право вимагати усунення порушення його права власності, відповідач втратив право користування житловим приміщенням розташованому за адресою: [ADDRESS] у зв`язку з відсутністю в ньому без поважних причин понад рік, вимога позивача є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved