Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою 27.12.2017 року, яку неодноразово уточнювала, останній раз 08.08.2018 року, в якій просить суд: стягнути з [PERSON] на свою користь пеню від суми несплачених аліментів на утримання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі 340259,99 грн.; стягнути з [PERSON] на свою користь пеню від суми несплачених аліментів на своє утримання до досягнення [PERSON] , [INFO] трирічного віку в розмірі 44723,76 грн.; стягнути з [PERSON] на свою користь судові витрати, а саме сплачений нею судовий збір у розмірі 640,00 грн. та послуги адвоката в розмірі 6000,00 грн. Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що у неї з відповідачем під час шлюбу народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що 07.09.2015 року рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого рогу Дніпропетровської області з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання їх дітей у розмірі 1/3 частки з усіх видів його доходу щомісяця, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 22.06.2015 року і до досягнення дітьми повноліття. Також, вказаним рішенням стягнуто з [PERSON] на її користь аліменти на утримання [PERSON] в розмірі 1/6 частини з усіх його доходів з 22.06.2015 року і до досягнення [PERSON] , [INFO] , трирічного віку, тобто до [INFO] . Окрім того, як вказує позивач, Центрально-Міським відділом ДВС КМУЮ на підставі виконавчих листів, відкрито виконавче провадження про стягнення на її користь аліментів. Також, позивачка зазначає, що починаючи з 22.06.2015 року [PERSON] частково сплачував аліменти на її утримання до [INFO] року, а аліменти на утримання дітей з 22.06.2015 року взагалі не сплачував. Таким чином, заборгованість [PERSON] по аліментам: на утримання дітей, починаючи з 22.06.2015 року, станом на 01.05.2018 року становить 70284,93 грн.; на її утримання за період з 22.06.2015 року по 10.05.2017 року становить 12379,02 грн. Загальна заборгованість - 82663,95 грн. Отже, на думку позивача, внаслідок невиконання [PERSON] свого обов`язку по сплаті аліментів, у нього виникла заборгованість, тому вона звернулась до суду з вимогою про стягнення пені за прострочення їх сплати. При цьому, відповідно до доданого позивачкою розрахунку, [PERSON] повинен їй сплатити пеню у розмірі 340259,99 грн. за прострочення сплати аліментів на утримання дітей та 44723,76 грн. за прострочення сплати аліментів на її утримання. Ухвалою суду від 16.02.2018 року позовна заява прийнята до розгляду з відкриттям спрощеного позовного провадження. 04.10.2018 року ухвалою суду задоволено клопотання представника відповідача про витребування доказів. Ухвалою суду від 24.10.2018 року задоволено клопотання позивача про витребування доказів. 09.01.2019 року ухвалою суду задоволено клопотання представника відповідача про витребування доказів. 09.01.2019 року ухвалою суду виправлено описку в ухвалі від 24.10.2018 року. Позивач правом на участь в судовому засіданні не скористалась, подавши заяву про розгляд справи без її участі, пред`явлені вимоги підтримала, просила позовну заяву задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовну заяву просив задовольнити частково з урахуванням його майнового стану. Представники позивача та відповідача в судове засідання не з`явились, по розгляд справи повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомили, у зв`язку з чим, суд вважає за можливе розгляд справи провести за їх відсутності. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про місце, день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, тому, суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, надавши оцінку доказам в їх сукупності, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON] , від якого у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження виданими Саксаганським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області 18.03.2009 року та 28.05.2014 року, відповідно. При цьому, батьком обох дітей в свідоцтвах про народження вказаний [PERSON] , факт батьківства ним не оспорювався (а.с.9). 28.07.2015 року рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Згідно з ч.2 ст.141 СК України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у СК України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Отже, обсяг відповідальності батьків не залежить від проживання їх разом чи окремо від дитини, і цей факт не звільняє від обов`язку забезпечувати такі умови життя дитини, які є достатніми для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, соціального та духовного розвитку. Зазначений висновок підтверджується і наявністю відповідальності за ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків, як передбачено у ч.4 ст.155 СК України. Окрім того, згідно з ст.75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Відповідно до ч.2 ст.84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на її утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Так, 07.09.2015 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ухвалено рішення про стягнення з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліментів на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітної плати (доходу) щомісяця, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22.06.2015 року і до досягнення дітьми повноліття. Окрім того, ухвалено стягувати з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини усіх його доходів, починаючи з 22.06.2015 року і до досягнення [PERSON] , [INFO] , трирічного віку, тобто до [INFO] . Виконавчій лист стягувач отримала 29.09.2015 року та пред`явила до примусового виконання до Центрально-Міського ВДВС м. Кривий Ріг ГТУЮ в Дніпропетровській області, а постановою державного виконавця від 01.11.2017 року виконавче провадження передано на виконання до Саксаганського ВДВС м. Кривий Ріг ГТУЮ в Дніпропетровській області, де виконавчий лист перебуває дотепер. Статтею 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначено порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду, а саме виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України. Відповідно до ст.195 СК України, заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначаються виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення. Якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості, але працює на час визначення її розміру, заборгованість визначається із заробітку, який він одержує. Якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості і не працює на час визначення її розміру, вона обчислюється виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. Як видно з розрахунків заборгованості, наданих державним виконавцем, станом на 01.05.2018 року [PERSON] має заборгованість зі сплати аліментів на утримання дітей у розмірі 70284,93 грн., станом на 10.05.2017 року, зі сплати аліментів на утримання дружини - 12379,02 грн. (на ці розрахунки посилається, також, і позивач в уточненій позовній заяві) (а.с.8, 39). Таким чином, обставини справи свідчать, що відповідач належним чином не сплачує аліменти на утримання дітей та дружини, будучи обізнаним з наявністю виконавчого провадження, у зв`язку з чим заборгованість утворилася з його вини. Доказів того, що заборгованість зі сплати аліментів утворилася не з вини відповідача, останній суду не надав, а судом не встановлено. Отже, оцінивши встановлені судом обставини, суд приходить до переконання, що заборгованість по аліментам виникла з вини відповідача - платника аліментів, якій своєчасно аліменти не сплачував, поважних причин неможливості сплати аліментів не навів, а тому повинен нести відповідальність за неналежне виконання своїх зобов`язань шляхом сплати пені за прострочення сплати аліментів. Згідно з ч.1 ст.196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100% заборгованості. Положеннями ч.1, ч.3 ст.549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. З наданого позивачем розрахунку неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання дітей видно, що розмір неустойки за період з червня 2015 року по квітень 2018 року складає 340259,99 грн., а на своє утримання за період з червня 2015 року по травень 2017 року - 44723,76 грн. При визначенні розміру пені позивач обчислила кількість днів прострочення виходячи з кількості днів в наступному місяці, після того, в якому аліменти не сплачувались, обмеживши період для розрахунку з червня 2015 року по квітень 2018 року по аліментам на утримання дітей (а.с.58, 59) та з червня 2015 року по травень 2017 року по аліментам на своє утримання. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 11 постанови від 18.12.2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже, належним чином дослідити поданий стороною доказ (в даному випадку - розрахунок заборгованості), перевірити його, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а у випадку незгоди з ним повністю чи частково - зазначити правові аргументи на його спростування і навести у рішенні свій розрахунок - це процесуальний обов`язок суду. Так, дослідивши наданий позивачем розрахунок, суд вважає, що його проведено невірно, в результаті помилково тлумачення положень закону та правових висновків Верховного Суду за останніми позиціями, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне навести власний розрахунок, виходячи з наступного. У ст.196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною. Зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі ч.1 ст.196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане (тобто до останнього числа поточного місяця), та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. При цьому сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Зазначений висновок висловила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 25.04.2018 року, винесеній у справі №572/1762/15-ц (провадження №14-37цс18), відступивши від правової позиції, висловленої у постанові Верховного Суду України від 01.07.2015 року справі №6-94цс15. Такий підхід Верховного Суду до розрахунку пені застосований також Касаційним цивільним судом в постановах від 12.09.2018 року у справі №759/9457/15-ц, від 17.10.2018 року у справі №359/9950/16-ц, від 05.12.2018 року у справі №372/264/15-ц. Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 року у справі №572/1762/15-ц та від 03.04.2019 року у справі №333/6020/16-ц, розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто, заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1%. Оскільки позивач не заперечує проти визначеного державним виконавцем розміру заборгованості по аліментам, відповідач не оспорює його дійсність та обґрунтованість, доказів, які б визначали доцільність перевірки правильності розрахунку аліментних платежів за кожним окремим місяцем суду не надано, тому суд вважає заявлений розмір заборгованості вірним та обґрунтованим. Таким чином, розмір пені за прострочення сплати аліментів на утримання дітей в межах заявленого позивачем періоду з 22.06.2015 року по 01.05.2018 року включно складає 274362,31 грн., виходячи з розрахунку: -червень 2015 року (з 22.06.2015 року): 461,52 грн. (нараховані аліменти) * 1% * 1066 (кількість днів прострочення з 01.07.2015 року по 01.05.2018 року) = 4919,80 грн. -липень 2015 року: 1538,40 (нараховані аліменти) * 1% * 1035 (кількість днів прострочення з 01.08.2015 року по 01.05.2018 року) = 15922,44 грн. -серпень 2015 року: 1538,40 грн. (нараховані аліменти) * 1% * 1004 (кількість днів прострочення з 01.09.2015 року по 01.05.2018 року) = 15445,54 грн. -вересень 2015 року: 1538,40 грн. (нараховані аліменти) * 1% * 974 (кількість днів прострочення з 01.10.2015 року по 01.05.2018 року) = 14984,02 грн. -жовтень 2015 року: 1538,40 грн. (нараховані аліменти) * 1% * 943 (кількість днів прострочення з 01.11.2015 року по 01.05.2018 року) = 14507,11 грн. -листопад 2015 року: 1538,40 грн. (нараховані аліменти) * 1% * 913 (кількість днів прострочення з 01.12.2015 року по 01.05.2018 року) = 14045,59 грн. -грудень 2015 року: 1538,40 грн. (нараховані аліменти) * 1% * 882 (кількість днів прострочення з 01.01.2016 року по 01.05.2018 року) = 13568,69 грн. -січень 2016 року: 1768,94 грн. (нараховані аліменти) * 1% * 851 (кількість днів прострочення з 01.02.2016 року по 01.05.2018 року) = 15053,68 грн. -лютий 2016 року: 1768,94 грн. (нараховані аліменти) *1% * 822 (кількість днів прострочення 01.03.2016 року по 01.05.2018 року ) = 14540,69 грн. -березень 2016 року: 1768,94 грн. (нараховані аліменти) *1% * 791 (кількість днів прострочення 01.04.2016 року по 01.05.2018 року ) = 13992,32 грн. -квітень 2016 року: 1803,92 грн. (нараховані аліменти) *1% * 761 (кількість днів прострочення 01.05.2016 року по 01.05.2018 року ) = 13727,83 грн. -травень 2016 року: 1803,92 грн. (нараховані аліменти) *1% * 730 (кількість днів прострочення 01.06.2016 року по 01.05.2018 року ) = 13161,90 грн. -червень 2016 року: 1803,92 грн. (нараховані аліменти) *1% * 700 (кількість днів прострочення 01.07.2016 року по 01.05.2018 року ) = 12627,44 грн. -липень 2016 року: 1803,92 грн. (нараховані аліменти) *1% * 669 (кількість днів прострочення 01.08.2016 року по 01.05.2018 року ) = 12068,22 грн. -серпень 2016 року: 1803,92 грн. (нараховані аліменти) * 1% * 638 (кількість днів прострочення 01.09.2016 року по 01.05.2018 року ) = 11509,01 грн. -вересень 2016 року: 1803,92 грн. (нараховані аліменти) * 1% * 608 (кількість днів прострочення 01.10.2016 року по 01.05.2018 року ) = 10967,83 грн. -жовтень 2016 року: 1803,92 грн. (нараховані аліменти) * 1% * 577 (кількість днів прострочення 01.11.2016 року по 01.05.2018 року ) = 10408,62 грн. -листопад 2016 року: 827,70 грн. (нараховані аліменти) * 1% * 547 (кількість днів прострочення 01.12.2016 року по 01.05.2018 року ) = 4527,52 грн. -грудень 2016 року: 885,00 грн. (нараховані аліменти) * 1% * 516 (кількість днів прострочення 01.01.2017 року по 01.05.2018 року ) = 4566,60 грн. -січень 2017 року: 907,20 грн. (нараховані аліменти) * 1% * 485 (кількість днів прострочення 01.02.2017 року по 01.05.2018 року ) = 4399,92 грн. -лютий 2017 року: 1066,67 грн. (нараховані аліменти) * 1% * 457 (кількість днів прострочення 01.03.2017 року по 01.05.2018 року ) = 4874,68 грн. -березень 2017 року: 1066,67 грн. (нараховані аліменти) * 1% * 426 (кількість днів прострочення 01.04.2017 року по 01.05.2018 року ) = 4544,01 грн. -квітень 2017 року: 1066,67 грн. (нараховані аліменти) * 1% * 396 (кількість днів прострочення 01.05.2017 року по 01.05.2018 року ) = 4224,01 грн. -травень 2017 року: 1066,67 грн. (нараховані аліменти) * 1% * 365 (кількість днів прострочення 01.06.2017 року по 01.05.2018 року ) = 3893,35 грн. -червень 2017 року: 1066,67 грн. (нараховані аліменти) * 1% * 335 (кількість днів прострочення 01.07.2017 року по 01.05.2018 року ) = 3573,34 грн. -липень 2017 року: 1066,67 грн. (нараховані аліменти) * 1% * 304 (кількість днів прострочення 01.08.2017 року по 01.05.2018 року ) = 3242,68 грн. -серпень 2017 року: 1066,67 грн. (нараховані аліменти) * 1% * 273 (кількість днів прострочення 01.09.2017 року по 01.05.2018 року ) = 2912,01 грн. -вересень 2017 року: 1066,67 грн. (нараховані аліменти) * 1% * 243 (кількість днів прострочення 01.10.2017 року по 01.05.2018 року ) = 2592,01 грн. -жовтень 2017 року: 1066,67 грн. (нараховані аліменти) * 1% * 212 (кількість днів прострочення 01.11.2017 року по 01.05.2018 року ) = 2261,34 грн. -листопад 2017 року: 1066,67 грн. (нараховані аліменти) * 1% * 182 (кількість днів прострочення 01.12.2017 року по 01.05.2018 року ) = 1941,34 грн. -грудень 2017 року: 1045,73 грн. (нараховані аліменти) * 1% * 151 (кількість днів прострочення 01.01.2018 року по 01.05.2018 року ) = 1579,05 грн. -січень 2018 року: 1243,33 грн. (нараховані аліменти) * 1% * 120 (кількість днів прострочення 01.02.2018 року по 01.05.2018 року ) = 1492,00 грн. -лютий 2018 року: 1243,33 грн. (нараховані аліменти) * 1% * 92 (кількість днів прострочення 01.03.2018 року по 01.05.2018 року ) = 1143,86 грн. -березень 2018 року: 1243,33 грн. (нараховані аліменти) * 1% * 61 (кількість днів прострочення 01.04.2018 року по 01.05.2018 року ) = 758,73 грн. -квітень 2018 року: 1243,33 грн. (нараховані аліменти) * 1% * 31 (кількість днів прострочення 01.05.2018 року по 31.05.2018 року ) = 385,43 грн. Також, розмір пені за прострочення сплати аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку в межах заявленого позивачем періоду з 22.06.2015 року по 10.05.2017 року включно складає 47113,76 грн., виходячи з розрахунку: -червень 2015 року (з 22.06.2015 року): 233,14 грн. (нараховані аліменти) * 1% * 731 (кількість днів прострочення з 01.07.2015 року по 10.05.2017 року) = 1704,25 грн. -липень 2015 року: 777,12 грн. (нараховані аліменти) * 1% * 700 (кількість днів прострочення з 01.08.2015 року по 10.05.2017 року) = 5439,84 грн. -серпень 2015 року: 777,12 грн. (нараховані аліменти) * 1% * 669 (кількість днів прострочення з 01.09.2015 року по 10.05.2017 року) = 5198,93 грн. -вересень 2015 року: 777,12 грн. (нараховані аліменти) * 1% * 639 (кількість днів прострочення з 01.10.2015 року по 10.05.2017 року) = 4965,80 грн. -жовтень 2015 року: 777,12 грн. (нараховані аліменти) * 1% * 608 (кількість днів прострочення з 01.11.2015 року по 10.05.2017 року) = 4724,90 грн. -листопад 2015 року: нараховано 777,12 грн., недоплачені аліменти 754,24 грн. (з урахуванням надмірно сплачених коштів у наступному місяці) * 1% * 578 (кількість днів прострочення з 01.12.2015 року по 10.05.2017 року) = 4359,51 грн. -грудень 2015 року - нараховано 777,12 грн., пеня відсутня, оскільки аліменти сплачено в розмірі 800,00 грн. своєчасно (залишок у розмірі 22,88 грн. зараховано на часткове погашення заборгованості за листопад 2015 року) -січень 2016 року: нараховано 884,47 грн., сплачено 400,00 грн., недоплачені аліменти 484,47 грн. * 1% * 516 (кількість днів прострочення з 01.02.2016 року по 10.05.2017 року ) = 2499,87 грн. -лютий 2016 року: нараховано 884,47 грн., сплачено 200,00 грн., недоплачені аліменти 684,47 грн. * 1% * 487 (кількість днів прострочення з 01.03.2016 року по 10.05.2017 року ) = 3333,37 грн. -березень 2016 року: нараховано 884,47 грн., сплачено 200,00 грн., недоплачені аліменти 684,47 грн. * 1% * 456 (кількість днів прострочення з 01.04.2016 року по 10.05.2017 року ) = 3121,18 грн. -квітень 2016 року: нараховано 901,96 грн., сплачено 400,00 грн., недоплачені аліменти 501,96 грн. * 1% * 426 (кількість днів прострочення з 01.05.2016 року по 10.05.2017 року ) = 2138,35 грн. -травень 2016 року: нараховано 901,96 грн., сплачено 350,00 грн., недоплачені аліменти 207,84 грн. (з урахуванням надмірно сплачених коштів у три наступні місяці) * 1% * 395 (кількість днів прострочення з 01.06.2016 року по 10.05.2017 року ) = 820,97 грн. -червень 2016 року - нараховано 901,96 грн., пеня відсутня, оскільки аліменти сплачено в розмірі 1050,00 грн. своєчасно (залишок у розмірі 148,04 грн. зараховано на часткове погашення заборгованості за травень 2016 року) -липень 2016 року - нараховано 901,96 грн., пеня відсутня, оскільки аліменти сплачено в розмірі 1000,00 грн. своєчасно (залишок у розмірі 98,04 грн. зараховано на часткове погашення заборгованості за травень 2016 року) -серпень 2016 року - нараховано 901,96 грн., пеня відсутня, оскільки аліменти сплачено в розмірі 1000,00 грн. своєчасно (залишок у розмірі 98,04 грн. зараховано на часткове погашення заборгованості за травень 2016 року) -вересень 2016 року: нараховано 901,96 грн., сплачено 500,00 грн., недоплачені аліменти 401,96 грн. * 1% * 273 (кількість днів прострочення з 01.10.2016 року по 10.05.2017 року ) = 1097,35 грн. -жовтень 2016 року: 929,65 грн. (нараховані аліменти) * 1% * 242 (кількість днів прострочення з 01.11.2016 року по 10.05.2017 року) = 2249,75 грн. -листопад 2016 року: нараховано 944,97 грн., сплачено 500,00 грн., недоплачені аліменти 444,97 грн. * 1% * 212 (кількість днів прострочення з 01.12.2016 року по 10.05.2017 року ) = 943,34 грн. -грудень 2016 року: 944,97 грн. (нараховані аліменти) * 1% * 181 (кількість днів прострочення з 01.01.2017 року по 10.05.2017 року) = 1710,40 грн. -січень 2017 року: 1118,18 грн. (нараховані аліменти) * 1% * 150 (кількість днів прострочення з 01.02.2017 року по 10.05.2017 року) = 1677,27 грн. -лютий 2017 року: нараховано 1118,18 грн., сплачено 1000,00 грн., недоплачені аліменти 118,18 грн. * 1% * 122 (кількість днів прострочення з 01.03.2017 року по 10.05.2017 року ) = 144,18 грн. -березень 2017 року: нараховано 1118,18 грн., сплачено 1000,00 грн., недоплачені аліменти 118,18 грн. * 1% * 91 (кількість днів прострочення з 01.04.2017 року по 10.05.2017 року ) = 107,54 грн. -квітень 2017 року: 1235,16 грн. (нараховані аліменти) * 1% * 61 (кількість днів прострочення з 01.05.2017 року по 10.05.2017 року) = 753,45 грн. -травень 2017 року: 411,70 грн. (нараховані аліменти) * 1% * 30 (кількість днів прострочення з 01.05.2017 року по 01.06.2017 року) = 123,51 грн. Законом України від 17.05.2017 року № 2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» ч.1 ст.196 СК викладено у новій редакції: «1. У разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 % заборгованості». Таким чином, законодавець, обмеживши розмір пені 100% від суми заборгованості фактично визнав, що попереднє правове регулювання, яке допускало непропорційне і нічим не обмежене перевищення суми неустойки (пені) відносно суми заборгованості зі сплати аліментів, не відповідало критерію «якості закону», допускало свавільне втручання у цивільні права особи, що є неприпустимим в розрізі практики Європейського суду з прав людини, і тому було змінене законодавцем. При цьому, пропорційність розміру пені перевіряється в розрізі із заборгованістю, яка виникла в межах цього ж періоду без додавання заборгованості за минулі періоди. Оскільки позивачем заявлено пеню за несвоєчасну сплату аліментів в межах періоду з 22.06.2015 року по 01.05.2018 року, що є її правом, тому пеня не може перевищувати 100% заборгованості в межах цього ж періоду в розмірі 70284,93 грн. зі сплати аліментів на утримання дітей та за період з 22.06.2015 року по 10.05.2017 року у розмірі 12379,02 грн. за сплати аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку. Щодо позовної вимоги [PERSON] про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу, суд зазначає наступне. Стаття 59 Конституції України гарантує кожному право на правову допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України №23-рп/2009 від 30.09.2009 року передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права. Отже, з викладеного випливає, що до правової допомоги належать й консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру, представництво у судах тощо. Конституційний Суду України зазначив і про те, що гарантування кожному права на правову допомогу в контексті ч.2 ст.3, ст.59 Конституції покладає на державу відповідні обов`язки щодо забезпечення особи правовою допомогою належного рівня. Такі обов`язки обумовлюють необхідність визначення в законах, інших правових актах порядку, умов і способів надання цієї допомоги. Проте не всі галузеві закони, зокрема процесуальні кодекси, містять приписи, спрямовані на реалізацію такого права, що може призвести до обмеження чи звуження змісту та обсягу права кожного на правову допомогу. Зокрема, ст.1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» №4191-VI визначено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб`єктом владних повноважень, не може перевищувати 40% прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. При цьому, суд звертає увагу, що вказаний закон визначає не види правової допомоги, а виключно граничний розмір їх компенсації. Визначальним в цивільному судочинстві, за ст.2 ЦПК України, є принцип верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та встановлюють зміст і спрямованість діяльності держави, а тому при вирішенні справ суди повинні в першу чергу застосовувати саме принцип верховенства права. Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, справедливість судового рішення вимагає, аби такі рішення достатньою мірою висвітлювали мотиви, на яких вони ґрунтуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення і мають оцінюватись у світлі обставини кожної справи. Національні суди, обираючи аргументи та приймаючи докази, мають обов`язок обґрунтувати свою діяльність шляхом наведення підстав для такого рішення. Таким чином, суди мають дослідити основні доводи (аргументи) сторін та з особливою прискіпливістю й ретельністю досліджувати змагальні документи, що стосуються прав та свобод, гарантованих конвенцією. В силу ч.9 ст.10 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права). Суд вважає за можливе використати аналогію закону, застосувавши норми ст.1 закону №4191-VI до вказаних правовідносин в частині поширення встановленого граничного розміру компенсації на види правової допомоги, наданої позивачу. При цьому склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Наведене також узгоджується з постановою Великої палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №826/1216/16. Позивачем на підтвердження вимог про оплату правової допомоги надано завірену копію договору про надання професійної правничої допомоги від 22.12.2017 року, укладеного між позивачем та адвокатом Примаковим К.О., акт виконаних робіт з надання юридичних послуг від 27.12.2017 року, належним чином завірені копії ордеру від 22.12.2017 року та свідоцтва про право заняття адвокатською діяльністю адвоката Примакова К.О. та копія квитанції прибуткового касового ордеру №87 від 22.12.2017 року на суму 6000,00 грн. (а.с.11, 12, 13, 14, 15). Отже, враховуючи, що позивачкою надані всі необхідні докази в підтвердження понесених нею витрат на правову допомогу, суд вважає, що сума в розмірі 6000,00 грн. є підтвердженою підлягає стягненню з відповідача на користь [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. З огляду на те, що позивачкою заявлено пеню в розмірі 340259,99 грн. зі сплати аліментів на утримання дітей та у розмірі 44723,76 грн. за сплати аліментів на своє утримання до досягнення дитиною трирічного віку, яка, невірно розрахована та перевищує 100% заборгованості по аліментам, тому суд, дотримуючись принципу диспозитивності, вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки пеню в розмірі, що не перевищує 100% заборгованості по аліментам, а саме 70284,93 грн. зі сплати аліментів на утримання дітей та 12379,02 грн. зі сплати аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку. Таким чином, оскільки відповідач, на виконання свого процесуального обов`язку не надав належних і неспростовних доказів на підтвердження своєї позиції, а також оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу позовних вимог знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд ухвалює рішення про часткове задоволення позову. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, згідно зі ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки сплачений нею при зверненні до суду судовий збір в розмірі 640,00 грн. (а.с.1).

Outcome: partial