Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про дозвіл на тимчасовий виїзд за кордон та зону антитерористичної операції неповнолітньої дитини без згоди батька до досягнення дитиною повноліття. Позивач мотивує свої позовні вимоги тим, що рішенням Петровського районного суду м. Донецька від 04.10.2012 року шлюб між позивачем та відповідачем був розірваний. Від спільного шлюбу у позивача та відповідача народився спільний син, [PERSON], [INFO]. Відповідач є батьком [PERSON], який вихованням дитини не займається, з власної ініціативи не виконує свої батьківські обов'язки, з сином не спілкується. Позивач з сином проживають на лінії розмежування. В м. Донецьку у позивача багато родичів, вона має намір уїздити до них з сином, має можливість з сином виїхати у відпустку за кордон, але відповідач у добровільному порядку не надає нотаріальний дозвіл на тимчасовий дозвіл вивозу їх сина за кордон та у місто Донецьк. Позивач у судове засідання не з'явилась, в позовній заяві зазначив, що позовні вимоги підтримує, інших доказів на обґрунтування заявлених вимог не надає, будь-яких клопотань та заяв не заявляє, просила позов розглянути без її участі. Відповідач у судові засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність суду, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Суд, дослідивши письмові матеріали, справи вважає позов підлягаючим задоволенню з наступних підстав. Рішенням Петровського районного суду м. Донецька від 04.10.2012 року шлюб між позивачем та відповідачем був розірваний. Згідно свідоцтва про народження, виданого відділом актів цивільного стану Петровського районного управління юстиції м. Донецька від 12.05.2006 року, актовий запис № 373, від шлюбу у позивача та відповідача народився спільний син, [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір міста проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлені законом. За приписами ст. 313 ЦК України фізична особа, яка не досягла чотирнадцяти років, має право пересування по території України лише за згодою батьків (усиновлювачів), опікунів та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), опікунів та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Згідно ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її виховані. І має право на особисте спілкування з нею. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] добровільно перешкоджає своєму неповнолітньому сину пересуватися по території України та виїзжати за її межі. За умовами ч. 2 ст. 4 закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадянин України оформлення проїзного документу дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. З відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Згідно з п. 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 № 57, виїзд з України громадян, які не досягли шістнадцятирічного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску або без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків, зокрема, у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг шістнадцятирічного віку, без згоди та супроводу другого батьків. Таким чином, суд, оцінивши всі докази в їх сукупності вважає позов законним і обґрунтованим і підлягаючим задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved