Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з указаним позовом, зазначаючи, що [INFO] помер її батько [PERSON] Після смерті батька відкрилася спадщина. Вона звернулася до приватного нотаріуса Дніпродзержинського міського нотаріального округу [PERSON] з заявою про прийняття спадщини та видачі їй свідоцтва про право на спадщину за законом. 05 червня 2012 року нотаріусом їй було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, але не на все спадкове майно. Роз'ясненням щодо порядку видачі свідоцтва про право на спадщину від 31.08.2013 р., їй фактично було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на причіп вантажний спеціалізований для перевезення човнів ПАС «Водник» до автомобілів, номер кузова (коляски) [NUMBER] що належав її батьку. Просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на причіп вантажний спеціалізований для перевезення човнів ПАС «Водник» до автомобілів, номер кузова (коляски) [NUMBER], колір синій. У судове засідання позивач, представники відповідача та третьої особи не з'явилися, про місце та час розгляду справи були повідомлені належним чином, згідно листів, які є в матеріалах справи проти позову не заперечують та прохають розглянути справу без їх участі. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] помер батько позивача [PERSON] - [PERSON], про що в книзі реєстрації смертей Баглійського відділу реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області 11.08.2011 р. зроблено відповідний актовий запис за № 744. Заповіт померлим не складався. Маючи бажання здійснити своє право на спадкування в порядку спадкування за законом та отримати свідоцтво про право на спадщину, [PERSON] 09.12.2011 р., тобто у встановлений законодавством шестимісячний термін, звернулася до приватного нотаріуса Дніпродзержинського міського нотаріального округу [PERSON] з заявою про прийняття спадщини після померлого батька. 05 червня 2012 року нотаріусом [PERSON] [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, але не на все спадкове майно. Роз'ясненням щодо порядку видачі свідоцтва про право на спадщину від 31.08.2013 р., за підписом приватного нотаріуса [PERSON], [PERSON] фактично було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на причіп вантажний спеціалізований для перевезення човнів ПАС «Водник» до автомобілів, номер кузова (коляски) [NUMBER] що належав її батьку. Як вбачається з змісту даного роз'яснення - неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину на причіп обумовлена тим, що згідно акту приймання-передачі транспортного засобу серії МВЧ № 540001, виданого відкритим акціонерним товариством «Дванадцятий київський авторемонтний завод» від 10 липня 2007 року, даний причіп дійсно на час відкриття спадщини належав спадкодавцю [PERSON], але у зв'язку з тим, що спадкодавець не зареєстрував причіп в органах ДАІ, то відсутній правовстановлюючий документ, а саме свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. У відповідності до ст. 1218 ЦК України - до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті. Оскільки спадкодавець [PERSON] помер [INFO], а транспортний засіб він придбав 10 липня 2007 року, то очевидно, що на час відкриття спадщини [PERSON] належало право власності на спірний транспортний засіб. Сам по собі факт відсутності свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу не може бути підставою неможливості успадкувати причеп, так як виникнення права власності на причеп не пов'язане з наявністю свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, оскільки дане свідоцтво засвідчує тільки факт реєстрації власником транспортного засобу в органах ДАІ. При цьому факт виникнення права власності пов'язаний не з реєстрацією транспортного засобу, а з укладанням договору купівлі-продажу цього транспортного засобу між покупцем [PERSON] та продавцем ВАТ «Дванадцятий київський авторемонтний завод». Дане твердження випливає з ч. 1 ст. 328 ЦК України в якій зазначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Сам момент набуття права власності на рухоме майно, а в даному випадку це причеп до автомобілів, визначений в ч. 1, 2 ст. 334 ЦК України, в яких зазначено, що право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Переданням майна вважається вручення його набувачеві або перевізникові, організації зв'язку тощо. Відповідно до п. 8 порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою КМУ від 07.09.1998 р., - документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є засвідчені підписом відповідної посадової особи, що скріплені печаткою, акти приймання-передачі транспортних засобів за формою згідно з додатком 6, видані підприємством-виробником або підприємством, яке переобладнало чи встановило на транспортний засіб спеціальний пристрій згідно зі свідоцтвом про погодження конструкції транспортного засобу щодо забезпечення безпеки дорожнього руху, із зазначенням ідентифікаційних номерів такого транспортного засобу та конкретного одержувача. Саме таким актом приймання-передачі транспортного засобу серії МВЧ № 540001, виданого виробником відкритим акціонерним товариством «Дванадцятий київський авторемонтний завод», від 10 липня 2007 року, в якому одержувачем причепу вказаний [PERSON], і підтверджується, як факт правомірності придбання ним причепу за договором купівлі-продажу, так і факт набуття ним права власності на даний причеп. Зазначене вказує на те, що право власності [PERSON] на причеп входить до складу спадщини, і [PERSON], як спадкоємиця свого батька, має всі підстави для його успадкування. У відповідності до ст. 1258 ЦК України - спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У відповідності до ст. 1261 ЦК України - у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за житія спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Оскільки [PERSON] є донькою [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, то вона є спадкоємцем першої черги. У відповідності до ч. 1 ст. 1272 ЦК України - якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину не має. Таким чином єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину та одержав право на спадкування після смерті [PERSON] є його дочка [PERSON] У відповідності до ч. 5 ст. 1268 ЦК України - незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Оскільки з вищенаведених підстав право власності спадкодавця [PERSON] на причеп входить до складу спадщини, то з часу відкриття спадщини причеп фактично належить [PERSON] На зважаючи на те, що причеп належить [PERSON] з часу відкриття спадщини, вона не може здійснювати свої повноваження власника стосовно даного транспортного засобу, так як не може ним вільно користуватися у зв'язку з неможливістю отримати правовстановлюючий документ у вигляді свідоцтва про право на спадщину. Всі зазначені обставини підтверджуються наступними доказами: свідоцтвом про народження позивача [PERSON], свідоцтвом про смерть [PERSON], роз'ясненням щодо порядку видачі свідоцтва про право на спадщину, актом приймання-передачі транспортного засобу. А тому позивач має право на спадкування зазначеного вище причепу. За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved