Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-04 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], третя особа: Дарницький районний відділ Головного управління Державної міграційної служби у м Києві про визнання особи такою, що втратила право користуватися жилим приміщенням. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовують тим, що квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] належить на праві приватної власності позивачу - [PERSON], що також підтверджується Договором купівлі-продажу квартири (а.с. 8). Відповідно до довідки ЖЕД-223 Форма №3 від 11.03.2015 в вищезазначеній квартирі зареєстровані: [PERSON], 1968 року народження, [PERSON], 1965 року народження, [PERSON], 1992 року народження, [PERSON], 1981 року народження та [PERSON], 1937 року народження (а.с. 11). У 2013 році в квартирі був зареєстрований дядько - [PERSON], що підтверджується довідкою за формою №3 від 11.03.2015. У березні 2014 року [PERSON] виїхав на постійне місце проживання до Іспанії, що підтверджується відмітками в його закордонному паспорті, копії якого позивач додає до позовної заяви. 01 грудня 2014 року [PERSON] отримав посвідку на проживання в Іспанії. Факт його не проживання з 15.03.2014, тобто понад 1 рік.Права власності на квартиру за адресою [ADDRESS] відповідач немає, житлово-комунальні послуги не сплачує, з часу переїзду за місцем реєстрації не з'являвся, при цьому не вжив жодних заходів щодо зняття з реєстраційного обліку, внаслідок чого позивач, як власники квартири - змушена сплачувати за відповідача житлово-комунальні послуги, що значно впливає на її бюджет. Враховуючи, що [PERSON] з 15.03.2014 вибув на інше постійне місце проживання до Іспанії, то у відповідності до чинного законодавства втратив право користування жилим приміщенням з дня вибуття (а.с. 14) В судове засідання позивач не з'явилися, представник позивача [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує у повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідачу судом надсилалася копія позовної заяви з копіями доданих документів, повістки з викликом у судове засідання та роз'яснено право подати в зазначений строк письмові пояснення з приводу визнання позовних вимог чи заперечення проти позовних вимог з посиланням на докази, якими вони обґрунтовуються. Відповідач з поясненнями чи запереченнями щодо позовних вимог до суду не звертався, тому суд вважає ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Третя особа в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без участі представника. Відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України, у разі ненадання фізичними особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності особи, яка бере участь у справі, за адресою її місця проживання або місця реєстрації, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їй належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] належить на праві приватної власності позивачу - [PERSON], що також підтверджується Договором купівлі-продажу квартири (а.с. 8). Відповідно до довідки ЖЕД-223 Форма №3 від 11.03.2015 в вищезазначеній квартирі зареєстровані: [PERSON], 1968 року народження, [PERSON], 1965 року народження, [PERSON], 1992 року народження, [PERSON], 1981 року народження та [PERSON], 1937 року народження (а.с. 11). Судом встановлено, що відповідач з 15 березня 2014 року в квартирі не проживає, особистих речей у квартирі не зберігає, квартирою не цікавиться. Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст.71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається житлове приміщення на протязі шести місяців, а відповідно до ст.72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки проводиться в судовому порядку. Отже, встановлено, що відповідач тривалий час не проживає в зазначеному жилому приміщенні понад строки, встановлені законом, особистих речей у квартирі не зберігає, квартирою не цікавиться і його відсутність понад встановлений законом строк не обумовлена поважними причинами, вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а тому необхідно визнати [PERSON], 1937 року народження, таким, що втратив право користування жилим приміщенням - квартирою [ADDRESS]. При задоволенні позовних вимог підлягають стягненню з відповідача на користь позивача сплачені позивачами по платіжному дорученню при зверненні до суду з даним позовом 487 гривень 20 копійок судового збору ( а. с. 1-2 ). Враховуючи наведене та

Outcome: approved