Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання права власності на земельну ділянку розміром 0,25 га, кадастровий номер 4822784601:01:024:0002 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд в порядку спадкування за заповітом з підстав відсутності оригіналу правовстановлюючого документу. Позовні вимоги мотивовані тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина та залишилося спадкове майно, до складу якого входить житловий будинок із господарськими спорудами та земельна ділянка площею 0,25 га, кадастровий номер 4822784601:01:024:0002 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд розташована в межах території Щасливської сільської ради Доманівського району Миколаївської області. За життя [PERSON] склала заповіт, яким заповіла позивачеві [PERSON] все її майно, яке на день смерті буде їй належить, отже [PERSON] є єдиною спадкоємицею за заповітом. Спадкоємців за законом або за заповітом після смерті [PERSON] , які прийняли спадщину, немає, оскільки спадкоємці першої черги син спадкодавця [PERSON] , [PERSON] , відмовився від прийняття спадщини. [PERSON] бажає оформити свої спадкові права, проте не може цього зробити інакше, як у судовому порядку. Перешкодою для видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, підтвердженою відповідною постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, є відсутність правовстановлюючого документа на земельну ділянку. Враховуючи зазначене, позивач просить визнати за нею право власності на спадкове майно за заповітом земельну ділянку площею 0,25 га, кадастровий номер 4822784601:01:024:0002 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. У судове засідання з розгляду справи по суті позивач [PERSON] і її представник [PERSON] , яка діє на підставі ордера, не з`явилися. Представник [PERSON] надала письмову заяву про розгляд справи без її та позивача участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Щасливський сільський голова Лабзіна Л. надала письмову заяву, в якій не заперечувала проти задоволення позову, просила розглянути справу без участі представника відповідача.. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України\~за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Зважаючи на визнання позову відповідачем Щасливською сільською радою, дослідивши письмові\~\~докази, спадкову справу,\~\~суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав Так, судом встановлено, що спірні правовідносини регулюються нормами книги 6 ЦК України, Земельного кодексу України, іншими нормативними актами.. Судом встановлено, що [INFO] в селі Щасливка Доманівського району Миколаївської області померла [PERSON] , що підтверджене копією свідоцтва про її смерть. Відповідно до заповіту, посвідченого 01 лютого 2005 р. державним нотаріусом Южноукраїнської державної нотаріальної контори Миколаївської області Рихальською О.В., зареєстрований в реєстрі №133, відповідно до якого [PERSON] на випадок смерті заповіла все майно, яке на день її смерті буде належать їй [PERSON] , про що свідчить копія заповіту, що міститься у спадковій справі №98/2012, заведеній після смерті [PERSON] . З копій документів, що містяться у спадковій справі №98/2012, заведеній після смерті [PERSON] , вбачається, що спадщину після її смерті прийняла позивачка [PERSON] . Син померлої [PERSON] - [PERSON] відмовився від прийняття спадщини, яка залишилась після смерті спадкодавця з чого б вона не складалась, за будь-яких підстав, без будь яких застережень та умов, в тому числі від обов`язкової частки, про що свідчить його заява від 23.08.2012 р. За такого, зважаючи на те, що, крім [PERSON] , інші спадкоємці спадщину після смерті [PERSON] не прийняли, та з урахуванням вимог ч.1 ст.1221, ст.1277 ЦК України територіальна громада в особі Щасливської сільської ради Доманівського району Миколаївської області є належною заінтересованою особою у справі. [PERSON] , як вбачається з копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯК №803342, витягіві з технічної документації про нормативну грошову оцінку земель населених пунктів Доманівського району Миколаївської області, належала на праві власності земельна ділянка загальною площею 0,25 га, кадастровий номер 4822784601:01:024:0002 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по [ADDRESS] . Оригінал правовстановлюючого документа Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку втрачений, що підтверджується оголошенням в районній газеті Трибуна хлібороба № 30 від 23.07.2020р. Саме відсутність правовстановлюючого документа на право власності на земельну ділянку є підставою для відмови у вчиненні нотаріальної дії видачі позивачеві свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку за заповітом, про що зазначено у постанові в.о.завідувача Доманівської державної нотаріальної контори Грушанської І.В. від 14.07.2020 р. Згідно ч.1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Частиною 1 ст.131 ЗК України також передбачена можливість набуття права власності на земельну ділянку на підставі успадкування. Відповідно до роз`яснень, викладених у п.п.10, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України N 7 від 30.05.2008р. Про судову практику у справах про спадкування згідно статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст.ст.1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Зважаючи на те, що державний акт на право власності на земельну ділянку на ім`я спадкодавця [PERSON] втрачений, нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Зазначене є підставою для визнання права власності на земельну ділянку в судовому порядку. Отримати дублікат Державного акту на право власності на землю позивач, згідно норм діючого законодавства, не може, а тому захист спадкових прав позивача можливий лише у судовому порядку. Враховуючи те, що позивач довів своє право на спадщину та неможливість отримання свідоцтва про право на її отримання у позасудовому порядку, суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на спадкове майно за заповітом.

Outcome: approved