Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та повідомила, що вона з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Відповідач добровільно належної матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча має можливість її надавати. За таких обставин, позивач просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання синів у розмірі по 3000 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 11.11.2019 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] у частині вимоги про стягнення додаткових витрат на утримання дітей було залишено без розгляду. У підготовчому засіданні позивач [PERSON] . зменшила позовні вимоги та просила стягувати з відповідача [PERSON] на її користь на утримання синів аліменти у розмірі по 2500 грн. на кожну дитину щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Відповідач [PERSON] у підготовчому засіданні змінені позовні вимоги визнав, погодився сплачувати аліменти на утримання дітей по 2500 грн. щомісячно на кожну дитину. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача та відповідача, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Судом встановлено, що сторони [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується Свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 07.08.2004 року (а.с.8). Від шлюбу у сторін народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 28.05.2008 року, Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 22.05.2015 року (а.с.9-10). Між сторонами виникли правовідносини, врегульовані нормами Сімейного кодексу України, зокрема, в частині обов`язку батьків утримувати дитину і його виконання. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч. 1, 2 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі; розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. Згідно положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров`я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, інші обставини, що мають істотне значення; розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. З огляду на викладене суд, визначаючись щодо розміру аліментів, враховує, що відповідач є особою працездатного віку та може надавати матеріальну допомогу, визнання відповідачем позову, вважає розумним та справедливим стягнення аліментів на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі, яка підлягає щорічній індексації відповідно до закону, в розмірі по 2500 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття, тобто позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Згідно зі ст.191 СК України аліменти підлягають стягненню з дня звернення до суду, тобто з 02.10.2019 року. На підставі п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь держави 768,40 грн. судового збору На підставі викладеного,

Outcome: approved