Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому зазначив, що ним 07.10.2015 було надано [PERSON] позику - грошові кошти в розмірі 500 доларів США на строк до 07.10.2016. Зазначені обставини підтверджуються доданою до позовної заяви, складеною та підписаною відповідачем власноруч розпискою від 07.10.2015, згідно якої відповідач зобов`язується повернути позивачу позику - кошти в розмірі 500 доларів США в строк до 07.10.2016. На момент подачі позовної заяви, згідно офіційному курсу НБУ 1 долар США становить 27,8371грн. Таким чином сума боргу за розпискою в розмірі 500 доларів США становить 13918,55грн. До сьогоднішнього часу відповідач ухиляється від повернення суми боргу, чим порушив взяті на себе зобов`язання. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за розпискою, позивач неодноразово звертався до відповідача з усною вимогою про повернення коштів в добровільному порядку, проте зазначені вимоги залишені без виконання. У зв`язку із цим, позивач [PERSON] просить стягнути з відповідача [PERSON] на його користь суму основного боргу у розмірі 13918,55грн. та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 704,8грн. Відповідачем [PERSON] 05.02.2019 до суду було подано відзив на позовну заяву, в якому він зазначив, що позовні вимоги позивача не визнає в повному обсязі, так як розписку від 07.10.2015 він не писав і коштів у сумі 500 доларів США не брав. Зазначає, що позивач [PERSON] - це його колишній зять, який хоче незаконним шляхом отримати кошти, які він у нього не брав, на його думку це помста, так як між ними існують неприязні стосунки. Просив у задоволенні позову відмовити. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак безпосередньо в позовній заяві виклав клопотання про розгляд справи без його участі, на позовних вимогах наполягав в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не з`явилися, однак відповідач [PERSON] подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення боргу за договором позики у сумі 13918,55грн. та судові витрати у розмірі 704,8грн. визнає в повному обсязі, просить їх стягнути з нього, справу просить розглядати за його відсутності та відсутності його представника, з висновком експерта ознайомився. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Таким чином, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у справі матеріалів. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи та давши оцінку доказам, приходить до наступного висновку. Встановлено, що між сторонами існують зобов`язання за договором позики. Підтвердженням укладення договору позики між сторонами є борговий документ - розписка від 07.10.2015, власноручно написана та підписана відповідачем [PERSON] , згідно якої відповідач [PERSON] 07.10.2015 отримав від позивача [PERSON] грошову суму в розмірі 500 доларів США та зобов`язується повернути позивачу [PERSON] в строк до 07.10.2016. Факт того, що вказана розписка від 07.10.2015 була власноручно написана та підписана відповідачем [PERSON] підтверджується висновком експерта №15-174 від 20.12.2019, згідно якого рукописний текс в розписці від 7 жовтня 2015 року, складений від імені [PERSON] , яка починається словами: « Расписка Город Пологи …» та закінчується словами «… [PERSON] », виконаний [PERSON] ; підпис в розписці від 7 жовтня 2015 року, складений від імені [PERSON] , виконаний [PERSON] . Зазначена розписка знаходиться у позивача [PERSON] , що підтверджує наявність невиконаного боргового зобов`язання відповідача перед позивачем. Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Стаття 1047 ЦК України передбачає, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо сума позики не менше як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. За змістом ст. ст. 202, 203, 207, 208, 218 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. У письмовій формі належить вчиняти правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених ч.1 ст.206 цього Кодексу. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом. Заперечення однією із сторін факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин може доводитися письмовими доказами, засобами аудіо-, відеозапису та іншими доказами. Рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків. Отже, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладання договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Договір позики є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за ним, у тому числі повернення предмета позики або визначеної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми. Таким чином, розписка як документ, що підтверджує боргове зобов`язання, має містити умови отримання позичальником в борг грошової суми із зобов`язанням її повернення та дати отримання коштів. Як вбачається з положень ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утримуватися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з нормою ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно вимог ст. ст. 526, 530, 611, 612 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаї в ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. З огляду на викладене, оскільки відповідачем [PERSON] не було надано до суду жодного доказу на підтвердження погашення боргу, а позивачем [PERSON] на доведення своїх вимог надано до суду відповідний оригінал розписки, складений та підписаний відповідачем [PERSON] , про те, що він зобов`язується повернути борг у визначений строк, який на теперішній час минув, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити та стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] суму боргу у гривневому еквіваленті в розмірі 13918,55грн. та судові витрати у розмірі 704,8грн., а всього стягнути грошові кошти в сумі 14623,35грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved