overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи його тим, що 28 березня 1981 р. вони уклали шлюб, який був зареєстрований Доманівським районним відділом ЗАГС Миколаївської області. Шлюбні відносини між ними фактично припинені, подружжя проживає окремо. Відповідач утворив нову сім`ю. Позивачка вважає за неможливе збереження шлюбу та просить його розірвати, посилаючись на фактичне припинення шлюбних відносин, відсутність спільного побуту. Відповідач не бажає розірвати шлюб через органи РАГС, тому позивачка просить розірвати шлюб за рішенням суду. У судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, у письмовій заяві позовні вимоги підтримала повністю, просила справу розглянути за її відсутності, у разі неявки відповідача ухвалити заочне рішення. Відповідач по справі [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце слухання справи був повідомлений відповідно до положень ч.5 ст.74 ЦПК України, причину неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи без його участі не надсилав, а тому з письмової згоди позивачки суд відповідно до ст.224 ЦПК України ухвалює рішення при заочному розгляді справи Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню з наступних підстав. Спірне питання регулюється ст.ст.110, 112 Сімейного Кодексу України, згідно яких суд розглядає позов одного з членів подружжя про розірвання шлюбу і, з'ясувавши фактичні відносини сторін, постановляє рішення. Сторони перебувають у шлюбі. На даний час подружжя проживає окремо, шлюбні відносини фактично припинені, спільне господарство не ведеться, примирення і подальше спільне життя суперечить інтересам позивачки. Клопотання про надання строку на примирення не заявлене і судом підстав для цього не вбачається. З урахуванням зазначеного, суд вважає, що збереження сім'ї та подальше спільне життя подружжя за викладених обставин неможливе і суперечить інтересам сторін, що є підставою для розірвання шлюбу

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи його тим, що 28 березня 2015 р. вони уклали шлюб, який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Вознесенську реєстраційної служби Вознесенського міськрайонного управління юстиції у Миколаївській області. Від даного шлюбу мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Одруження з відповідачем виявилося невдалим: з різних причин та поглядів на життя, між ними постійно виникали непорозуміння та сварки. Шлюбні відносини між ними фактично припинені з грудня 2015 р., проживають окремо. Спору щодо місця проживання дитини немає. Позивач вважає за неможливе збереження шлюбу та просить його розірвати, посилаючись на фактичне припинення шлюбних відносин, відсутність спільного побуту. Сторони у судове засідання не з'явилися, у письмових заявах просили справу розглянути без їх участі та розірвати шлюб, оскільки подружні стосунки між ними не підтримуються, кожен проживає окремо. Позивач [PERSON] у письмовій заяві просила відновити дошлюбне прізвище, вважає за неможливе примирення з чоловіком. Відповідач [PERSON] у письмовій заяві просив задовольнити позов та розірвати шлюб. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню з наступних підстав. Спірне питання регулюється ст.ст.110,112 Сімейного Кодексу України, згідно яких суд розглядає позов одного з членів подружжя про розірвання шлюбу, з'ясувавши фактичні відносини сторін, постановляє рішення. У засіданні встановлено, що сторони з 28 березня 2015 р. перебувають у зареєстрованому шлюбі. Мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Сторони не підтримують подружніх відносин. На даний час подружжя проживає окремо, з грудня 2015 р. шлюбні відносини фактично припинені, спільне господарство не ведеться. Сторони не бажають зберегти сім'ю, у зв'язку з чим суд, зважаючи на тривалість не підтримання шлюбних стосунків, не вбачає підстав для надання строку на примирення. З урахуванням зазначеного, суд вважає, що збереження сім'ї та подальше спільне життя подружжя за викладених обставин неможливе і суперечить інтересам сторін, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи його тим, що 28 жовтня 2000 р. вони уклали шлюб, який був зареєстрований Фрунзенською сільською радою Доманівського району Миколаївської області, актовий запис №05. Від даного шлюбу сторони мають двох дітей: повнолітню доньку [PERSON] , [INFO] та неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Одруження з відповідачем виявилося невдалим: з різних причин та поглядів на життя, між ними постійно виникали непорозуміння та сварки. Шлюбні відносини між ними фактично припинені, між подружжям відсутні нормальні стосунки. Спору щодо місця проживання дитини немає. Позивач вважає за неможливе збереження шлюбу та просить його розірвати, посилаючись на фактичне припинення шлюбних відносин, відсутність спільного побуту. Ухвалою суду від 07 жовтня 2020 року позовна заява прийнята та справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження на 05 листопада 2020 р. В судове засідання позивач надала письмову заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не зявився, але надав письмову заяву, в якій позовні вимоги визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Із матеріалів справи вбачається, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 28 жовтня 2000р. Від даного шлюбу сторони мають двох дітей: повнолітню доньку [PERSON] , [INFO] та неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Шлюбні стосунки між сторонами припинені з травня 2020 р., з цього часу вони проживають окремо, шлюб носить лише формальний характер. Спірне питання регулюється ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, згідно яких суд розглядає позов одного з членів подружжя про розірвання шлюбу, з`ясувавши фактичні відносини сторін, постановляє рішення. Подружжя не підтримує шлюбні відносини, шлюб носить лише формальний характер, що свідчить про неможливість збереження шлюбу та вказує на відсутність підстав для надання сторонам строку на примирення. За такого суд приходить до висновку про можливість задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи його тим, що 28 травня 2016 р. вони уклали шлюб, який був зареєстрований Первомайським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області. Від даного шлюбу мають неповнолітньою доньку [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося. Шлюбні відносини між ними фактично припинені через втрату почуття взаємної любові та поваги, з початку 2019 р. проживають окремо. Спору щодо місця проживання дитини немає. Позивач вважає за неможливе збереження шлюбу та просить його розірвати, посилаючись на фактичне припинення шлюбних відносин, відсутність спільного побуту. У підготовче судове засідання сторони не з`явилися, надали письмові заяви, в яких просили розглянути справу без їх участі та розірвати шлюб. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. З письмових матеріалів встановлено, що 28 травня 2016 р. між сторонами Первомайським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області зареєстрований шлюб. Від шлюбу подружжя має неповнолітньою дочку [PERSON] , [INFO] . Спірне питання регулюється ст.ст.110, 112 Сімейного кодексу України, згідно яких суд розглядає позов одного з членів подружжя про розірвання шлюбу, з`ясувавши фактичні відносини сторін, постановляє рішення. Подружжя разом не проживає, шлюбні відносини припинені. Викладені позивачем обставини щодо фактичного припинення сторонами подружніх стосунків та неможливість їх відновлення відповідачем визнані безумовно, як вбачається з його письмової заяви. За такого суд прийшов до висновку, що визнання позову відповідачем [PERSON] не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, тобто підстави для постановлення ухвали про відмову у прийнятті визнання позову судом не встановлені. Тривалість не підтримання шлюбних стосунків свідчить про відсутність підстав для надання строку на примирення. Зазначене є підставою для задоволення позову відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України. Згідно положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачене ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір». Оскільки відповідач позов визнав під час підготовчого судового засідання до початку розгляду справи по суті, позивачеві підлягає поверненню з державного бюджету 50% відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 384 гривні 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи його тим, що 29 грудня 2011 р. вони уклали шлюб, який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Доманівського районного управління юстиції Миколаївської області. Від даного шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Одруження з відповідачем виявилося невдалим: з різних причин та поглядів на життя, між ними постійно виникали непорозуміння та сварки. Шлюбні відносини між ними фактично припинені, проживають окремо. Спору щодо місця проживання дитини немає. Позивач вважає за неможливе збереження шлюбу та просить його розірвати, посилаючись на фактичне припинення шлюбних відносин, відсутність спільного побуту. У підготовче судове засідання сторони не з`явилися, надали письмові заяви, в яких просили розглянути справу без їх участі та розірвати шлюб. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. З письмових матеріалів встановлено, що 29 грудня 2011 р. між сторонами відділом державної реєстрації актів цивільного стану Доманівського районного управління юстиції Миколаївської області зареєстрований шлюб. Від шлюбу подружжя має неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Спірне питання регулюється ст.ст.110, 112 Сімейного кодексу України, згідно яких суд розглядає позов одного з членів подружжя про розірвання шлюбу, з`ясувавши фактичні відносини сторін, постановляє рішення. Подружжя разом не проживає, шлюбні відносини припинені. Викладені позивачем обставини щодо фактичного припинення сторонами подружніх стосунків та неможливість їх відновлення відповідачем визнані безумовно, як вбачається з його письмової заяви. За такого суд прийшов до висновку, що визнання позову відповідачем [PERSON] не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, тобто підстави для постановлення ухвали про відмову у прийнятті визнання позову судом не встановлені. Тривалість не підтримання шлюбних стосунків свідчить про відсутність підстав для надання строку на примирення. Зазначене є підставою для задоволення позову відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України. Згідно положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачене ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір». Оскільки відповідач позов визнав під час підготовчого судового засідання до початку розгляду справи по суті, позивачеві підлягає поверненню з державного бюджету 50% відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 384 гривні 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи його тим, що 29 жовтня 2011 р. вони уклали шлюб, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Доманівського районного управління юстиції. Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Одруження з відповідачем виявилося невдалим. Відповідач з вересня 2016 р. пішов жити до іншої жінки, з того часу подружжя шлюбні стосунки не підтримує та спільно не проживає. Позивач вважає за неможливе збереження шлюбу та просить його розірвати, після розірвання шлюбу залишити шлюбне прізвище [PERSON]. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала, наполягала на розірванні шлюбу у зв'язку з фактичним припиненням шлюбу з вересня 2016 р. та неможливість збереження сім'ї. Відповідач [PERSON] позов визнав, просив розірвати шлюб. Суду пояснив, що через постійне непорозуміння з дружиною він з вересня 2016 р. фактично створив іншу сім'ю з іншою жінкою, з якою проживає на теперішній час. Через зазначене вважає неможливим збереження сім'ї. Заслухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб розірванню з наступних підстав. Спірне питання регулюється ст.ст.110, 112 Сімейного Кодексу України, згідно яких суд розглядає позов одного з членів подружжя про розірвання шлюбу, зясувавши фактичні відносини сторін, постановляє рішення. У засіданні встановлено, що сторони з 29 жовтня 2011 р. перебувають у зареєстрованому шлюбі. Мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сторони не підтримують подружніх відносин, з вересня 2016 р. подружжя проживає окремо, спільне господарство не ведеться. Сторони не бажають зберегти сімю, відповідач фактично створив іншу сім'ю, у звязку з чим суд, зважаючи на тривалість не підтримання шлюбних стосунків, не вбачає підстав для надання строку на примирення. З урахуванням зазначеного, суд вважає, що збереження сімї та подальше спільне життя подружжя за викладених обставин неможливе і суперечить інтересам сторін, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи його тим, що 29 жовтня 2012 р. вони уклали шлюб, який був зареєстрований виконкомом Богданівської сільської ради Доманівського району. Від даного шлюбу мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Одруження з відповідачем виявилося невдалим: протягом останніх років сімейне життя погіршувалося, що призвело до припинення шлюбних відносин. Спору щодо місця проживання дитини немає. Позивач проживає з іншим чоловіком та має намір створити з ним сім`ю, у зв`язку з чим вважає неможливим збереження сімейних стосунків з відповідачем та просить розірвати шлюб. Ухвалою суду від 09 жовтня 2019 року позовна заява прийнята та справа призначена до розгляду в порядку загального позовного провадження до підготовчого судового засідання на 04.11.2019 р., яке через неявку відповідача відкладено до 21.11.2019 р. Ухвалою суду від 21.11.2019 року підготовче провадження закрите та справа призначена до судового розгляду по суті. У судове засідання сторони не з`явилися, надали письмові заяви, в яких просили розглянути справу без їх участі та розірвати шлюб. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню з наступних підстав. З письмових матеріалів встановлено, що 29 жовтня 2012 р. між сторонами виконкомом Богданівської сільської ради Доманівського району зареєстрований шлюб. Від шлюбу подружжя має малолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Спірне питання регулюється ст.ст.110, 112 Сімейного кодексу України, згідно яких суд розглядає позов одного з членів подружжя про розірвання шлюбу, з`ясувавши фактичні відносини сторін, постановляє рішення. Подружжя разом не проживає, шлюбні відносини припинені. Викладені позивачем обставини щодо фактичного припинення сторонами подружніх стосунків та неможливість їх відновлення відповідачем визнані безумовно, як вбачається з його письмової заяви. За такого суд прийшов до висновку, що визнання позову відповідачем [PERSON] не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, тобто підстави для постановлення ухвали про відмову у прийнятті визнання позову судом не встановлені. Перебування позивача у фактичних шлюбних стосунках з іншим чоловіком свідчить про відсутність підстав для надання строку на примирення. Зазначене є підставою для задоволення позову відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи його тим, що 30.09.2000р. вони уклали шлюб, який був зареєстрований Акмечетською сільською радою Доманівського району Миколаївської області, актовий запис №09. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: доньку [PERSON] , [INFO] . Одруження з відповідачем виявилося невдалим: з різних причин та поглядів на життя, між ними постійно виникали непорозуміння та сварки. Шлюбні відносини між ними фактично припинені, між подружжям відсутні нормальні стосунки. Позивач вважає за неможливе збереження шлюбу та просить його розірвати, посилаючись на фактичне припинення шлюбних відносин, відсутність спільного побуту. Ухвалою суду від 11.10.2021року позовна заява прийнята та справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження на 10.11.2021р. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі та просила розірвати шлюб, після розірвання шлюбу просить залишити шлюбне прізвище. Відповідач в судове засідання теж не зявився, надав на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутність, не заперечує проти розірвання шлюбу. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню з наступних підстав. З письмових матеріалів встановлено, що 30вересня 200р. між сторонами Акмечетською сільською радою Доманівського району Миколаївської області, зареєстрований шлюб, про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] , актовий запис №09. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: доньку [PERSON] , [INFO] . Спірне питання регулюється ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, згідно яких суд розглядає позов одного з членів подружжя про розірвання шлюбу, з`ясувавши фактичні відносини сторін, постановляє рішення. Подружжя не підтримує шлюбні відносини, шлюб носить лише формальний характер, що свідчить про неможливість збереження шлюбу та вказує на відсутність підстав для надання сторонам строку на примирення. За такого суд приходить до висновку про можливість задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи його тим, що 31 липня 2014 р. вони уклали шлюб, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Доманівського РУЮ Миколаївської області. Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Одруження з відповідачем виявилося невдалим: з різних причин та поглядів на життя, між ними постійно виникали непорозуміння та сварки. Шлюбні відносини між ними фактично припинені, проживають окремо. Спору щодо місця проживання дитини немає. Позивач вважає за неможливе збереження шлюбу та просить його розірвати, посилаючись на фактичне припинення шлюбних відносин, відсутність спільного побуту та створення нею нової сім`ї. У підготовче судове засідання сторони не з`явилися, надали письмові заяви, в яких просили розглянути справу без їх участі та розірвати шлюб. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. З письмових матеріалів встановлено, що 31 липня 2014 р. між сторонами відділом реєстрації актів цивільного стану Доманівського РУЮ Миколаївської області зареєстрований шлюб. Від шлюбу подружжя має неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Спірне питання регулюється ст.ст.110, 112 Сімейного кодексу України, згідно яких суд розглядає позов одного з членів подружжя про розірвання шлюбу, з`ясувавши фактичні відносини сторін, постановляє рішення. Подружжя разом не проживає, шлюбні відносини припинені. Позивач проживає з іншим чоловіком. Викладені позивачем обставини щодо фактичного припинення сторонами подружніх стосунків та неможливість їх відновлення відповідачем визнані безумовно, як вбачається з його письмової заяви. За такого суд прийшов до висновку, що визнання позову відповідачем [PERSON] не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, тобто підстави для постановлення ухвали про відмову у прийнятті визнання позову судом не встановлені. Перебування позивача у стосунках з іншим чоловіком свідчить про відсутність підстав для надання строку на примирення. Зазначене є підставою для задоволення позову відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України. Згідно положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачене ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір». Оскільки відповідач позов визнав під час підготовчого судового засідання до початку розгляду справи по суті, позивачеві підлягає поверненню з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 384 гривні 20 коп.

Outcome: approved