Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем та визнання права власності в порядку спадкування на спадкове майно, посилаючись на те, що 25.05.2009 р. матір позивача та відповідачів, [PERSON], склала заповіт, згідно якого на випадок своєї смерті заповіла все належне їй майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалося позивачу. У зв»язку з похилим віком та незадовільним станом здоров»я з жовтня 2009 року матір позивача стала проживати з позивачем у м. Черкаси. [INFO] р. [PERSON] померла, і після її смерті відкрилась спадщина на домоволодіння та земельні ділянки по [ADDRESS]. Свідоцтва про право власності на будинок [PERSON] не отримувала. Так як матір позивача протягом тривалого часу і до смерті постійно проживала з позивачем, та оскільки був складений заповіт позивач вважала, що прийняла спадщину після смерті матері, а тому до нотаріальної контори не зверталась. В лютому 2015 року позивач звернулась в нотаріальну контору з проханням видати їй свідоцтво про право на спадщину за заповітом, але їй було відмовлено у зв»язку з пропущенням шестимісячного строку для прийняття спадщини та відсутністю правовстановлюючого документа. За таких обставин у позивача виникла необхідність звернення до суду з позовом. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] - [PERSON] наполягала на задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, але скерував до суду заяву, в якій просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явилася, але надіслала до суду електронне повідомлення, в якому зазначила, що позовні вимоги визнає повністю та просить розглянути справу без її участі. Представник третьої особи - Зорівської сільської ради Золотоніського району в судове засідання не з»явився, але до суду надійшов лист, в якому сільська рада просить судове засідання проводити без представника, проти задоволення позову не заперечували. Представник третьої особи - Золотоніської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не з»явився, з невідомих для суду причин, хоча про дату та час розгляду справи судом був повідомлений належним чином. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 08.04.1952 року, матір»ю гр. [PERSON], [INFO], зазначено [PERSON], про що в книзі записів актів громадянського стану про народження зроблено відповідний запис за № 9. Згідно із свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 26.04.1974 року, гр. [PERSON], [INFO], та гр. [PERSON], [INFO], уклали шлюб 26.04.1974 року, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис № 613, після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON]. Відповідно до вимог ст.256 ЦПК України суд встановлює факт родинних відносин між фізичними особами, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб. Відповідно до роз'яснення п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року р. № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо твердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію у зв'язку із втратою годувальника. У свідоцтві про одруження серії [NUMBER] від 09.10.1961 року, зазначено, що гр. [PERSON], 1927 р.н., та гр. [PERSON], 1924 р.н., одружились 12.01.1957 року, про що в книзі записів актів громадянського стану про одруження зроблено відповідний запис за № 1, після укладення шлюбу чоловікові та дружині присвоєно прізвище [PERSON]. З даних свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 05.05.2014 року, вбачається, що [PERSON] померла [INFO] року у місті Черкаси, про що складено відповідний актовий запис № 9 у Виконкомі Зорівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області. В акті опитування сусідів від 10.07.2014р., підписаному [PERSON], [PERSON], [PERSON] та засвідченому головою комітету самоорганізації населення мікрорайону «Богданівський», вказано, що за адресою: [ADDRESS], постійно проживала у дочки [PERSON] разом і вела спільне господарство без реєстрації гр.. [PERSON], року народження [INFO]., і померла [INFO] року. Допитані в судовому засіданні [PERSON] та [PERSON] повідомили, що [PERSON] з листопада 2009 року і по день смерті проживала разом з [PERSON] в [ADDRESS]. Суд вважає, що є всі підстави для встановлення факту спільного проживання позивача [PERSON] та померлої [PERSON], оскільки він належним чином підтверджений. У заповіті, складеному 25.05.2009 року та посвідченому секретарем Зорівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області, зазначено, що [PERSON], [INFO], заповідала все своє майно, що буде їй належати на день смерті, де б воно не було і з чого б не складалось [PERSON], 1952 р.н. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Отже, позивачка, як особа, що визначена у заповіті, має право на спадкування по заповіту після смерті її матері [PERSON] З даних довідки, виданої 23.01.2015 року за № 15 виконавчим комітетом Зорівської сільської ради, вбачається, що за померлою [INFO] р. [PERSON], згідно запису у погосподарській книзі № 6, особовий рахунок [NUMBER], в [ADDRESS], числиться житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами. Померла [PERSON] була постійним жителем села Чернещина Золотоніського району, але фактично проживала в місті Черкаси. Будинок розміщений на земельній ділянці площею 0,1440 га, наданій [PERSON] для будівництва, обслуговування житлового будинку та господарських будівель та приватизованій померлою. У довідці, виданій 23.01.2015 року за № 16 виконавчим комітетом Зорівської сільської ради, вказано, що за померлою [INFO] р. [PERSON], числиться земельна ділянка розміром 0,3524 га для ведення особистого селянського господарства. Згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,1440 га, розташованої по [ADDRESS], кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER]. Відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,3524 га, розташованої по [ADDRESS], кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER]. Згідно ст. 346 ЦК України однією з підстав припинення права власності є смерть власника, отже первинна реєстрація права власності в такому випадку не може бути проведена на померлого. Оскільки власник будинку помер, а за життя право власності не було зареєстровано в належному порядку, то позивач не може отримати відповідні документи на право власності, а тому визначення належності зазначеного майна повинно проводитись шляхом визнання права власності за спадкоємцем, який подав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини чи іншим чином має право на спадщину. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України - право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України - незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Отже, суд вважає, що за позивачем необхідно визнати в порядку спадкування право власності на будинок з господарськими будівлями та спорудами. Враховуючи викладене вище, у суду є всі підстави для задоволення заявленого позову.

Outcome: approved