Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із згаданим позовом до відповідача, в якому прохає визнати [PERSON] , такими, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] . Заявлені вимоги мотивує тим, що відповідач [PERSON] значиться зареєстрованим у квартирі, яку 02.04.2021 придбала позивач. За усною домовленістю відповідач зобов`язався до 01.09.2021 знятися з реєстрації, проте домовленість не виконав. Ухвалою суду від 04.10.2021 провадження у справі було відкрито з призначенням справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, звернувшись із відповідним клопотанням про розгляд справи за її відсутності. Пред`явлений позов підтримала та прохала його задовольнити. Відповідач [PERSON] звернувся на адресу суду з заявою, в якій позовні вимоги визнав. Пояснила, що дійсно не проживає за адресою реєстрації, належну йому частку квартири він продав позивачу. Розгляд справи прохає здійснювати у його відсутність. Представник відповідача [PERSON] звернулася до суду з клопотанням про розгляд справи у її відсутність. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд дійшов висновку, що визнання позову відповідачем слід прийняти. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши надані письмові докази у їх сукупності, судом встановлено наступне. Власником квартири [ADDRESS] є позивач [PERSON] (реєстрація права власності проведена на підставі договору купівлі-продажу НМС 665984-665986 р. № 323 видного приватним нотаріусом Горішньоплавнівського міського нотаріального округу Скрит Л.Г.). За наданою сектором з питань реєстрації місця проживання фізичних осіб житлового відділу департаменту економічного розвитку та ресурсів виконавчого комітету Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області довідкою № 20-22/10660 від 18.09.2021, за адресою [ADDRESS] , зареєстровані позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] . Відповідно до акту опитування сусідів від 16.09.2021, посвідченого головою правління ОСББ «Героїв Дніпра, 54» Терещенко П.О., [PERSON] у спірному житловому приміщенні не проживає з 2013 року. Згідно з ст.47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основних свобод людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Згідно норм ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. За нормою ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, пред`явивши разом із тим вимогу щодо позбавлення права власності, позбавлення права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою, оголошення особи померлою. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, відповідно по положень ст.72 ЖК України, провадиться в судовому порядку. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.386 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають права власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Відповідно до ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, а також інших документів, які свідчать про припинення підстав на право користування житловим приміщенням. Розглянувши справу у межах заявлених вимог, враховуючи повне визнання позову [PERSON] , яке є прийнятним в контексті ст.206 ЦПК України, суд дійшов висновку про задоволення вимог позивача у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved