Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] , згідно якої просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис №142. В обґрунтування позову вказала, що 19.03.2005 року вона з [PERSON] зареєстрували шлюб. Під час шлюбу у них народилася донька - [PERSON] [INFO] . З 01.09.2019 року вона з дитиною не проживає разом з відповідачем, між ними фактично припинені шлюбні відносини та не ведеться спільне господарство у зв`язку з відсутністю взаємопорозуміння, різних поглядів на подружнє життя та обов`язки та наявністю сварок через невміння відповідача розпоряджатися спільними грошовими коштами у тому числі і отримання кредитів для особистих цілей. Вважає, що відновлення сім`ї та збереження шлюбу є неможливим та таким, що буде суперечити її принципам та інтересам дитини. В судове засідання позивач не з`явилася, але надала суду заяву, згідно якої прохає розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та прохає їх задовольнити, прізвище після розірвання шлюбу залишити « [PERSON] ». Відповідач в судове засідання не з`явився, але надав суду заяву, згідно якої прохає розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. Враховуючи відсутність сторін та наявність клопотань від них, суд вирішив на підставі ст. 247 ЦПК України, провести розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо дослідивши всі наявні докази у справі, з`ясувавши всі обставини, приходить до наступного. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб 19 березня 2005 року у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис №142, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 19.03.2005 року. Під час шлюбу у сторін народилася донька - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим повторно 22.06.2009 року Крюківським відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис №479. Шлюб виявився невдалим і шлюбно-сімейні відносини між сторонами фактично припиненні з 01.09.2019 року, оскільки позивач з відповідачем мають розбіжності в поглядах на життя та життєві цінності, втратили почуття любові та поваги, тому не можуть в подальшому проживати разом, примирення і збереження сім`ї між ними не можливе. Частина 2 ст. 104 Сімейного кодексу України визначає, що шлюб припиняється в наслідок його розірвання. Відповідно до ст. ст. 105, 110 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, та не може будуватись на примушуванні сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі, а тим більш в подружніх відносинах. Таким чином, позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України, особа яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи наявність клопотання позивача, суд вважає за можливе залишити позивачу після розірвання шлюбу шлюбне прізвище « [PERSON] ». Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Частиною 3 ст. 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно п.6 ч.1 ст. 264 ЦПК України, ухвалюючи рішення суд, зокрема вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати. Враховуючи відсутність такої вимоги позивача, судом дане питання не вирішувалося.

Outcome: approved