Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача Димитровської міської ради про визнання права власності, в обґрунтування якого вказала, що [INFO] померла її бабуся - [PERSON], яка постійно мешкала за адресою: [ADDRESS]. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді житлової квартири [ADDRESS], яка належала їй на підставі Договору купівлі-продажу, зареєстрованого регіональною біржею «Юго-Восток» 10.08.1999 року, реєстр 358 та зареєстрованого у подальшому в БТІ м. Димитров, про що в реєстрову книгу № 1 було внесено запис за реєстровим № 48 від 16.08.1999 року. Під час життя бабуся мала намір подарувати вищевказану квартиру їй, однак, при зверненні до нотаріальної контори їй повідомили, що так як договір купівлі-продажу квартири не був посвідчений нотаріально та укладався на біржі, то цей договір є недійсним. У зв'язку з цим її бабуся у літку 2013 року звернулась до Димитровсього міського суду з позовом про визнання угоди дійсною та визнання за нею права власності на нерухоме майно. 06.08.2013 року рішенням Димитровського міського суду Донецької області позовні вимоги бабусі було задоволено у повному обсязі, а саме: вищевказаний договір купівлі-продажу квартири визнано дійсним та визнано за нею право власності на квартиру [ADDRESS]. Однак за життя бабуся не встигла зареєструвати вищевказане рішення суду відповідно до вимог діючого законодавства, так як сильно хворіла, а [INFO] померла. За життя [PERSON] залишила заповіт, яким заповідала їй все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті, та на що вона за законом матиме право. Звернувшись до приватного нотаріуса Димитровського міського нотаріального округу з метою отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на вищевказане спадкове майно, було встановлено, що правовстановлюючий документ, а саме рішення суду не зареєстрований відповідно до чинного законодавства. У зв'язку з цим нотаріусом було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину на вищевказану квартиру та роз'яснено право на звернення до суду та визнання за мною права власності в судовому порядку. Тому просить суд визнати за нею право власності на спадкове майно у вигляді житлової квартири, яка розташована у [ADDRESS], яка залишилась після смерті [PERSON], померлої [INFO]. Позивач [PERSON] до судового засідання не з'явилася, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Представник відповідача до судового засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій просить вирішити справу згідно діючого законодавства. Суд вважає, що в справі є достатньо відомостей про права та обов'язки сторін і немає необхідності вислуховувати особисті пояснення осіб, що не з'явилися до суду. Вислухавши пояснення позивача, представника позивача та дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про смерть (а.с. 17). [PERSON] на підставі Договору купівлі-продажу, зареєстрованого регіональною товарною біржею «Юго-Восток» 10.08.1999 року та зареєстрованого в БТІ м. Димитров належала квартира [ADDRESS] (а.с. 15). Рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 06.08.2013 року позовні вимоги [PERSON] задоволені в повному обсязі та визнано дійсним договір купівлі-продажу квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], укладений між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 10.08.1999 року на Регіональній товарній біржі «Юго-Восток» в місті Димитров, реєстраційний № 358 (а.с.18). Згідно заповіту від 19.04.2013 року, [PERSON] заповіла усе майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося [PERSON] (а.с.5). Згідно постанови приватного нотаріуса Димитровського міського нотаріального округу [PERSON] від 14.04.2014 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на квартиру за адресою: [ADDRESS], після смерті померлої [PERSON], у зв'язку з тим, що спадкодавцем надано правоустановчий документ на квартиру, який не зареєстрований відповідно до чинного законодавства (а.с. 22). Відповідно до ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Таким чином 17.11.2013 року після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] заповіла все своє майно [PERSON] Тому [PERSON] є спадкоємцем за заповітом і має право на визнання права власності на житлову квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У зв'язку з тим, що рішення Димитровського міського суду від 06.08.2013 року не було зареєстровано відповідно до вимог чинного законодавства і таким чином спадщину у нотаріуса оформити не можливо, враховуючи вищенаведене, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню і за [PERSON] необхідно визнати право власності на житлову квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS]. На підставі ст.ст.392, 1223, 1241, 1261, 1267-1270 ЦК України,

Outcome: approved