Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, де просить ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до закінчення терміну навчання. На обґрунтування позову зазначила, що вони з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . На даний час їх син з 01.09.2018 навчається у Вищому професійному училищі № 7 м. Кременчука Полтавської області на ІІ степні навчання за професією «оператор з обробки інформації та програмного забезпечення». Вказала, що їй одній важко самотужки утримувати сина. Відповідач є фізично здоровим, працевлаштованим та має можливість надавати грошову допомогу сину на період навчання. З урахуванням викладеного, просила позов задовольнити. Позивач у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розгляд справи проводити у її відсутність та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про день та час слухання справи був належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив. Третя особа у судове засідання не з`явився надав суду заяву, згідно якої проти задоволення позовних вимог не заперечує та просить розгляд справи проводити у його відсутність. Згідно ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвали заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі наявних у справі доказів, зі згоди представника позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи, суд ухвалив розгляд справи, відповідно до ст. 280 ЦПК України, проводити заочно. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Вивчивши матеріали справи, дослідивши і оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 06.07.2002. З Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається. що рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 31.08.2020, яке набрало законної сили, шлюб зареєстрований 6.07.2002 року у центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції за актовим записом № 409 між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Сторони мають повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . З 01.09.2018 [PERSON] навчається на денній формі навчання у Вищому професійному училищі № 7 м. Кременчука Полтавської області за професією «Оператор з обробки інформації та програмного забезпечення», що підтверджується довідкою з навчального закладу за вих. № 221 від 01.12.2020. Згідно вищевказаної довідки термін навчання [PERSON] з 01.09.2018 по 30.06.2021. У відповідності до ч.1 ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до п.20 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» N 3, від 15.05.2006 обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно зі ст.200 Сімейного Кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ч.1 ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. В законі не встановлено межі визначення судом розміру аліментів на повнолітніх дочку, сина. При визначені розміру аліментів суд враховує, що відсутні відомості про те, що відповідач є непрацездатною особою та не може сплачувати аліменти на утримання сина у зв`язку з його навчанням, має інших утриманців чи наявні інші обставини, які мають істотне значення. Заперечень проти позову суду відповідач не надав, не довів суду, що у нього відсутня можливість надавати допомогу у розмірі, яку просить позивач, хоча був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. За таких обставин, суд прийшов до висновку про можливість стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітнього сина в розмірі ј частини його доходів щомісячно на період його навчання, у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів у розмірі не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку щомісячно, суд зазначає наступне. Оскільки для повнолітніх осіб, які продовжують навчання, законом не встановлюється мінімальний розмір щомісячної суми аліментів, в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають. Норма щодо стягнення аліментів у розмірі не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку щомісячно застосовується для дітей віком до 18 років. Пунктом 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Частиною 6 статті 141 ЦПК України передбачено, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи, що при звернені до суду позивач звільнений від сплати судового збору, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 908 грн. Відповідно до п.1. ч.1. ст. 430 ЦПК України, рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає обов`язковому негайному виконанню. Роз`яснити сторонам, що відповідно до приписів ч. 2 ст. 199 СК України право на утримання повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання, припиняється у разі припинення навчання.

Outcome: partial