Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем [PERSON], який був зареєстрований 30 липня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Мукачеву Мукачівського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області, актовий запис № 308, а також визнати трикімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], загальною площею 71,2 кв.м. особистою власністю. Свої вимоги мотивувала тим, що сімейне життя з відповідачем не склалося в силу наявності різних поглядів на життя та сім'ю. На переконання позивача подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. У зв'язку з наведеним, просить суд розірвати їхній шлюб. Щодо визнання квартири особистою власністю, зазначила, що 20.10.2009 року нею була куплена квартира за особисті кошти, які вона позичила у громадянина [PERSON] на підставі безвідсоткової позики від 27.07.2009 року, а тому зазначена квартира не є спільною сумісною власністю. В судове засідання позивач не з'явилася, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду подав нотаріально завірену заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи за його відсутності. Відповідно до положень ст. 158 Цивільного процесуального кодексу України, розгляд судом цивільної справи відбувається в судовому засіданні з обов'язковим повідомленням осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Суд, з урахуванням вищевикладеного, приходить до висновку про можливість ухвалення судового рішення за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 30 липня 2009 року між [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Мукачеву Мукачівського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 308, що підтверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу Серія [NUMBER] від 30.07.2009 року. Після укладення шлюбу присвоєні прізвища: чоловікові - [PERSON], дружині - [PERSON]. Як встановлено судом, подружнє життя між позивачем та відповідачем не склалося в силу наявності різних поглядів на життя та сім'ю. Відповідно до положень ст. ст. 24, 56 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 3 ст. 109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи наведене та з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини даного позову, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сім'я розпалася остаточно, збереження шлюбу може суперечити інтересам позивача, а отже, укладений між [PERSON] та [PERSON] шлюб підлягає розірванню. Судом також встановлено, що подружжям під час перебування у шлюбі була придбана квартира [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 20 жовтня 2009 року, укладеним між [PERSON] і [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу, зареєстрований в реєстрі за №1917. Позивачем зазначену квартиру було придбано за власні кошти, які вона отримала за договором позики від 27 липня 2009 року, укладеним між нею та [PERSON] Вказані обставини були визнані відповідачем, що підтверджується нотаріально завіреною заявою відповідача, в якій він просить визнати трикімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS], загальною площею 71,2 кв.м. особистою власністю [PERSON]. Статтею 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Відповідно до пункту 3 частини першої статті 57 СК України майном, що є особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. Враховуючи наведене та з'ясувавши фактичні обставини, суд вважає, що квартира була придбана за особисті кошти позивача, а тому в цій частині позовні вимоги підлягають до задоволення. Відповідно до ч. 3 ст. 209 та ч. 1 ст. 218 ЦПК України 18 жовтня 2016 року було проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення складено та підписано 24 жовтня 2016 року. На підставі ст.ст. 57, 60, 104, 105, 109, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved