Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] , [INFO] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. Вимоги позову обґрунтовує тим, що 27.12.2006 вона уклала шлюб з відповідачем [PERSON] . Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини не склались, тому позивач вирішила їх припинити, однак офіційно шлюб не розірвано. Дитина проживає з нею. З моменту припинення шлюбних відносин та до сьогоднішнього дня вихованням та утриманням дитини займається лише вона. Відповідач в утриманні та вихованні доньки участі не приймає, допомоги не надає. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто, тому вона вимушена звернутися до суду. В судове засідання сторони не з`явилися, надіслали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позивач позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.20), відповідач проти позову не заперечує (а.с.21). Тому суд може розглянути справу без участі сторін, і на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювати фіксацію судового процесу звукозаписувальними технічними засобами. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , уклали шлюб 27 грудня 2006 року, який було зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 124, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.6). Згідно з свідоцтвом про народження від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] (а.с.7), яка проживає з позивачкою (а.с.8). У довідці з місця мешкання виданою виконкомом міської ради 28.07.2020 вказано, що [PERSON] , 1975 року народження проживає за адресою: [ADDRESS] з доньками - [PERSON] , 1995 року народження, [PERSON] , 2010 року народження (а.с.8). Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] не надає матеріальну допомогу на утримання дитини. При визначені розміру аліментів суд приймає до уваги, що відповідач є працездатною особою, в змозі надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, та достатнім буде 1/4 частини заробітку (доходу) на утримання дитини, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи викладене, суд вважає позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах стягнення суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України якщо позивача на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved