Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Територіальної громади м. Полтава в особі Полтавської міської ради про визнання права власності на спадкове майно. Свій позов обґрунтовує тим, що 17 грудня 2012 року помер батько позивача [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді 9/20 частини житлового будинку з вбудованими нежитловими приміщеннями (магазин непродовольчих товарів), загальною площею 97,1 кв.м., житловою площею 32,1 кв.м., що розташований за адресою: м. Полтава, вул. Симона Петлюри (стара назва - вул. Артема), буд. 52, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 1429219553101. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті померлого [PERSON] є його дружина - [PERSON] та донька - [PERSON] (дівоче прізвище - [PERSON]). Спадкову справу за № 180/2013 до майна померлого 17 грудня 2012 року [PERSON], заведено Другою Полтавською державною нотаріальною конторою 20 квітня 2013 року на підставі заяви про відмову від прийняття спадщини від імені [PERSON] (дружини), яка зареєстрована в книзі обліку та реєстрації спадкових справ Другої Полтавської державної нотаріальної контори за № 414 від 20 квітня 2013 року. В спадковій справі наявна довідка № 5077 від 01 липня 2015 року, видана КП «ЖЕО № 2» Полтавської міської ради про те, що зі спадкодавцем [PERSON] на момент смерті була зареєстрована позивач [PERSON]. Відповідно до довідки Другої Полтавської державної нотаріальної контори за № /02-14 від 13.06.2018 року (спадкова справа № 180/2013) спадкоємцем за законом після померлого 17 грудня 2012 року [PERSON] є донька - [PERSON], інформація про інших спадкоємців станом на 13.08.2013 року згідно матеріалів спадкової справи відсутня. Враховуючи вищезазначене, після смерті батька - [PERSON] єдиною спадкоємицею за законом є його донька - [PERSON]. Проте, постановою державного нотаріуса Другої Полтавської державної нотаріальної контори [PERSON] про відмову у вчиненні нотаріальної дії за № 1 180/02-31 від 01.06.2018 року було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON], оскільки позивачкою не було надано документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії, а саме: акту державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом обєкта, затвердженого рішенням виконкому Полтавської міської ради від 20.02.2008 року за № 23 та рішення виконкому Київської районної в м. Полтаві ради від 12.03.2002 року за № 109, що послугувало підставою звернення з даним позовом до суду. Просить суд визнати за нею право власності на 9/20 частин житлового будинку з вбудованими нежитловими приміщеннями (магазин непродовольчих товарів), загальною площею 97,1 кв.м., житловою площею 32,1 кв.м., що розташований за адресою: м. Полтава, вул. Симона Петлюри (стара назва - вул. Артема), буд. 52. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення позову. Третя особа державний нотаріус другої Полтавської державної нотаріальної контори [PERSON] в судове засідання не зявилася. Завідувач Другої полтавської державної нотаріальної контори [PERSON] попередньо до суду надала заяву про розгляд справи за їх відсутності. Одночасно повідомила, що при винесенні рішення покладаються на розсуд суду. Треті особи [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявилися, до суду надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовну заяву [PERSON] підтримували в повному обсязі та просили її задовольнити. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Відповідно до\~ст. 263 ЦПК України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. \~Згідно до частини першої статті 1258 Цивільного кодексу України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Частиною першою статті 1261 Цивільного кодексу України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до частини першої статті 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до Постанови Пленуму\~Верховного суду\~України від\~30.05.2008\~N\~7\~«Про судову\~практику у\~справах про\~спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Судом встановлено, що 17 грудня 2012 року помер [PERSON], свідоцтво про смерть серія І-КЕ № 281300, видане 18 листопада 2014 року ( а.с. 10). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді 9/20 частини житлового будинку з вбудованими нежитловими приміщеннями (магазин непродовольчих товарів), загальною площею 97,1 кв.м., житловою площею 32,1 кв.м., що розташований за адресою: м. Полтава, вул. Симона Петлюри (стара назва - вул. Артема), буд. 52, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 1429219553101. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті померлого [PERSON] є його дружина - [PERSON] та донька - [PERSON] (дівоче прізвище - [PERSON]). Спадкову справу за № 180/2013 до майна померлого 17 грудня 2012 року [PERSON], заведено Другою Полтавською державною нотаріальною конторою 20 квітня 2013 року на підставі заяви про відмову від прийняття спадщини від імені [PERSON] (дружини), яка зареєстрована в книзі обліку та реєстрації спадкових справ Другої Полтавської державної нотаріальної контори за № 414 від 20 квітня 2013 року. В спадковій справі наявна довідка № 5077 від 01 липня 2015 року, видана КП «ЖЕО № 2» Полтавської міської ради про те, що зі спадкодавцем [PERSON] на момент смерті була зареєстрована [PERSON] (донька). Відповідно до довідки Другої Полтавської державної нотаріальної контори за № /02-14 від 13.06.2018 року (спадкова справа № 180/2013) спадкоємцем за законом після померлого 17 грудня 2012 року [PERSON] є донька - [PERSON], інформація про інших спадкоємців станом на 13.08.2013 року згідно матеріалів спадкової справи відсутня. Враховуючи вищезазначене, після смерті батька - [PERSON] єдиною спадкоємицею за законом є його донька - [PERSON]. Постановою державного нотаріуса Другої Полтавської державної нотаріальної контори [PERSON] про відмову у вчиненні нотаріальної дії за № 1 180/02-31 від 01.06.2018 року було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON], оскільки позивачкою не було надано документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії, а саме: акту державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом обєкта, затвердженого рішенням виконкому Полтавської міської ради від 20.02.2008 року за № 23 та рішення виконкому Київської районної в м. Полтаві ради від 12.03.2002 року за № 109. Також судом встановлено, що 9/20 житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: м. Полтава, вул. Симона Петлюри (стара назва вул. Артема), буд. 52 належали померлому [PERSON] підтверджується договором дарування, посвідченого 28 вересня 1978 року Другою Полтавською державною нотаріальною конторою за реєстром № 4674, відповідно до якого спадкодавець набув у власність 9/20 часток житлового будинку з господарським будівлями та спорудами по вул. Артема, буд. 52, в м. Полтаві, на якому міститься відмітка про реєстрацію його права власності Полтавським МЕТІ 09 жовтня 1978 року в реєстровій книзі № 89 за реєстровим № 12172. Судом встановлено, що у 2008 року співвласник будинку [PERSON] (йому належало 11/20 частин) зробив перепланування частини цього будинку, в зв'язку з чим, змінилися технічні параметри будинку. Зазначене перепланування було проведено відповідно до норм чинного законодавства, що підтверджується Актом державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта, затвердженого рішенням виконкому Полтавської міської ради від 20.02.2008 року за № 23, свідоцтвом про право власності на нерухоме майно САВ № 820636 від 29.08.2008 року, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 20124215 від 04.09.2008 року, технічним паспортом на житловий будинок з вбудованими нежитловими приміщеннями (магазином) від 28.03.2008 року. В звязку з важким матеріальним становищем, батько позивача, [PERSON], не зміг переоформити правовстановлюючий документ на належну йому частину будинку з врахуванням проведених іншим співвласником - [PERSON] перепланувань. Після смерті [PERSON], належну йому частку у розмірі 11/20 частин житлового будинку з вбудованими нежитловими приміщеннями (магазин непродовольчих товарів) успадкували його дружина - [PERSON] (99/400 частини) та донька - [PERSON] (121/400 частини). Приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу [PERSON] 06.12.2017 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на вищезазначений житловий будинок було відкрито розділ з присвоєнням реєстраційного номеру обєкта нерухомого майна: 1429219553101, загальною площею 97,1 кв.м., житловою площею 32,1 кв.м. Зазначене підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 130327321 від 10.07.2018 року( а.с. 30). Відповідно до правової позиції Верховного суду України, викладеній в Постанові № 6-1500цс15 від 17.02.2016 року при здійсненні права власності співвласниками щодо спільного майна потрібно врахувати правову природу такої власності, адже співвласникам належить так звана ідеальна частка у праві власності на спільне майно, яка є абстрактним вираженням співвідношення в обсязі прав співвласників спільної власності. Отже, кожному з них належить НЕ частка у спільному майні, а частка у праві власності на це майно. Визнання за кожним зі співвласників права на конкретну частину майна в натурі спричинить припинення спільної власності. Аналогічного висновку дійшов Верховний суд України і у Постанові № 6- 12цс13 від 03.04.2013 року, де зазначив, що кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно в цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дробному виразі. Згідно із статтями 1216, 1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, цивільні права та обовязати спадкодавця, у тому числі право власності на річ, можуть переходити у спадщину. Та обставина, що спадкодавець не переоформив правовстановлюючий документ на нерухоме майно у зв'язку зі смертю, не припиняє існування підстав набуття спадкоємцем права власності у порядку спадкування. Згідно частини першої статті 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особю, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Отже, суд враховуючи обставини справи, приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] в повному обсязі, оскільки на даний час вона є єдиним спадкоємцем майна після смерті [PERSON], а нотаріус відмовила їй в оформленні спадщини, в позасудовому порядку вирішити спір вона не має можливості.

Outcome: approved