Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (далі за текстом УПФУ) про стягнення грошових коштів, набутих у порядку спадкування за законом, в обґрунтування якого вказала, що вона є спадкоємцем свого чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] . [INFO] їй було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, яка складається з недоотриманої пенсії померлого у сумі 8007 грн 24 коп. Рішенням відповідача № 171599 їй було відмовлено у виплаті цієї суми у зв`язку з тим, що нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право та не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. Не погоджуючись з рішенням УПФУ, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь 8007 грн 24 коп., як недоотриману за життя пенсію її чоловіка, у порядку спадкування за законом. Позивач [PERSON] до суду не з`явилась, про час і місце розгляду справи сповіщена належним чином, наполягаючи на позові, письмово повідомила суд про розгляд справи у її відсутність. Представник відповідача Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області до суду не з`явився, про час і місце розгляду справи сповіщений належним чином, письмово повідомив суд про розгляд справи у його відсутність, надав відзив на позов, згідно з яким зазначив, що 27.02.2020 позивач звернулась до УПФУ із заявою про виплату недоотриманої пенсії її померлого чоловіка [PERSON] за період з травня 2016 року по липень 2016 року у порядку спадкування за законом. Оскільки з цього часу минуло більше ніж три роки, відповідач з посиланням на ст.ст.46, 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» просить у задоволенні позовних вимог відмовити. Згідно з ухвалою судді від 20.01.2021 у справі відкрито загальне позовне провадження та призначене підготовче засідання. Згідно з ухвалою суду від 16.02.2021 підготовче засідання закрито, справа призначена до судового розгляду по суті. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом установлено, що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , який з 22.02.1991 перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтв про смерть та шлюб (а.с.7-8). Відповідно до листа Покровського УПФУ від 17.12.2019 на ім`я [PERSON] , який помер [INFO] , є залишок недоотриманих коштів з 01.05.2016 по 31.07.2019 у сумі 8007 грн 24 коп. (а.с.9). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.02.2020, посвідченого приватним нотаріусом Краматорського міського нотаріального округу Соловйовою С.С., Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 26.02.2020 спадкоємцем майна [PERSON] , [INFO] , а саме: недоотриманої пенсії у сумі 8007 грн 24 коп., є його дружина [PERSON] , [INFO] (а.с.10-12). Згідно з рішенням УПФУ № 171599 позивачу було відмовлено у виплаті спадкової суми, оскільки [PERSON] звернулась із заявою від 27.02.2020 про виплату цих сум та свідоцтвом про право на спадщину від 26.02.2020 після сплину трьох років з часу, за який була не отримана пенсія (а.с.13). Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 04.11.1950), що набрала чинності для України з 11.09.1997 та є складовою її правової системи відповідно до вимог ст.9 Конституції України, закріплено принцип непорушності права власності, який означає право особи на безперешкодне, мирне володіння, користування та розпорядження належним йому майном відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно за ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності входять до складу спадщини. За приписами ч.1 ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії. Відповідно до ст.52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у ч.2 ст.36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали (ч.1). Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті суми пенсії ділиться між ними порівну (ч.2). За відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини (ч.3). З системного аналізу вищевказаних норм права слідує, що нарахована особі пенсія, яка не була їй виплачена, у разі смерті такої особи переходить у порядку спадкування до її спадкоємців у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Тлумачення ст.ст.1218, 1227 ЦК України свідчить про те, що законодавство допускає спадкування права на отримання нарахованої, але не одержаної пенсії. При цьому необхідно, щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання відповідних сум. Судом встановлено, що недоотримана пенсія за життя померлого [PERSON] увійшла до складу спадщини після його смерті. Позивач у порядку спадкування за законом набула право власності на вказані грошові кошти. Оскільки позивач, як спадкоємець за законом, в установленому порядку прийняла спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON] та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на грошові кошти у сумі 8007 грн 24 коп. нарахованої, але не отриманої пенсії, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача про стягнення недоотриманої суми належних їй коштів, а тому її позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Суд відхиляє доводи відповідача, які ґрунтуються на ч.1 ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», якою передбачено, що нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, оскільки вказана правова норма розповсюджується на пенсіонерів, які є власниками своїх особистих пенсій, тобто на тих, що не померли, та ніяким чином не стосується правовідносин з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину. Позивач успадкувала належні спадкоємцю суми пенсії відповідно до ст.1227 ЦК України у тому розмірі, в якому спадкодавець мав право на їх виплату на момент своєї смерті за останні три роки. Дата звернення спадкоємця до УПФУ з вимогою про виплату нарахованої за життя спадкодавця пенсії не впливає на розмір виплат та не надає органам Пенсійного фонду України права на обмеження цих виплат. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 20.02.2020 у справі № 428/5418/18 (провадження № 61-48756св18) та має бути застосована і у цій справі, виходячи з тотожності правовідносин сторін. Також суд зауважує, що спір у цій справі є цивільно-правовим, адже предметом судового розгляду в даному випадку є вимоги про захист права власності на спадкове майно у вигляді пенсійних виплат, які не були виплачені за життя спадкодавцеві, що відповідно до ст.19 ЦПК України відносить до юрисдикції загальних судів. Згідно зі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені останньою судові витрати зі сплати судового збору у сумі 840 грн 80 коп. за вимогу матеріального характеру. На підставі ст.ст.1216, 1218, 1227 ЦК України, Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»,

Outcome: approved