overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, в якому просила позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування вимог позивач вказала, що від шлюбу з відповідачем вона має двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Київського районного суду м.Полтави від 20.09.2013 року шлюб між сторонами було розірвано. Після розлучення [PERSON] створив нову сім`ю, перестав підтримувати з синами будь-яке спілкування та приймати участь у їх вихованні. Всі турботи та обов`язки по вихованню синів після розлучення було покладено на матір дітей. В свою чергу [PERSON] , крім надання незначної матеріальної допомоги, іншої участі у житті дітей не приймав. 06.09.2019 року позивач зареєструвала шлюб з іншим чоловіком, який на даний час фактично виконує всі функції по вихованню та догляду за дітьми. Таким чином, внаслідок того, що відповідач не дотримується обов`язків батька дитини, що визначені законом, існують всі законні підстави для позбавлення його батьківських прав. Ухвалою суду від 23.04.2020 року було відкрите провадження за даною позовною заявою в порядку загального позовного провадження та розпочато підготовче провадження з дня постановлення цієї ухвали. Позивач та її представник до суду не з`явилися, представник позивача надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за його та позивача відсутності, позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Відповідач до суду не з`явився, в наданій заяві просив справу розглянути у його відсутність, позов визнає та просить задовольнити. Представник Служби у справах дітей виконавчого комітету Київської районної в м.Полтава ради до суду не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових , сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У підготовчому судовому засіданні відповідач [PERSON] визнав позов повністю,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення права користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що в її власності перебуває житловий будинок, розташований в [ADDRESS] Херсонської області, з 2004 року в даному будинку було зареєстроване місце проживання її сина [PERSON], який деякий час проживав за вказаною адресою, але з 2013 року мешкає за іншою адресою, у зв'язку з чим позивач просить позбавити [PERSON] права користування житловим приміщенням за зазначеною адресою. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги уточнила, просила суд визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, посилаючись на підстави, зазначені в позовній заяві. Відповідач у судове засідання не з'явився, про місце, дату та час слухання справи було повідомлено належним чином, причини неявки суду не відомі. За наявності матеріалів у справі, суд вважає можливим розглянути позов у відсутності відповідача та за згодою представника позивача ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні їм правовідносини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] є власником житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] Як вбачається з матеріалів справи, у даному будинку зареєстрований відповідач. Відповідач [PERSON] за місцем своєї реєстрації не проживає з грудня місяця 2013 року. Згідно ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші незаборонені законом угоди. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Наявність реєстрації відповідача в будинку за адресою: [ADDRESS], порушує право приватної власності і перешкоджає позивачу вільно розпоряджатися, володіти та користуватися своєю власністю. Питання реєстрації фізичних осіб за місцем проживання врегульовано Тимчасовим порядком реєстрації фізичних осіб за місцем проживання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003р. №35 із змінами, відповідно до якого реєстрацію та зняття з реєстрації фізичних осіб за місцем проживання здійснюють територіальні підрозділи, а у разі необхідності територіальні органи Державного департаменту у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб. Оскільки реєстрація місця проживання відповідача перешкоджає позивачу у здійсненні ним свого права користування та розпорядження своїм майном, позов слід задовольнити та визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про поновлення строку позовної давнини та визнання права власності в порядку спадкування за законом. В обґрунтування свого позову позивач посилається на те, що 12 жовтня 1996 року померла її бабуся [PERSON]. Після її смерті залишилося спадкове майно у вигляді домоволодіння, розташованого за адресою: Луганська область, Старобільський район, с. Хворостянівка, вул. Октябрьська 24, яке належало їй відповідно свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 18 вересня 1990 року за реєстраційним № 261/4. Оскільки її мати померла, після смерті бабусі спадкоємцем першої черги є її тітка, [PERSON], яка на прийняття спадщини не претендує. Інших спадкоємців після смерті бабусі не має. Позивач фактично прийняла спадщину після смерті бабусі, тому що постійно і на момент її смерті мешкала разом з нею, разом вели спільне господарство. Вчасно позивач не оформила спадщину через нотаріальну контору оскільки вважала, що фактично прийняла спадщину. Крім того позивач мала скрутне матеріальне становище. В теперішній час позивачу необхідно узаконити свої права на домоволодіння, яке залишилося після смерті її бабусі. Позивач не може оформити спадщину у нотаріальній конторі у звязку з тим, що пропустила строк звернення з заявою про прийняття спадщини. У звязку з цим вона вимушена звернутися до суду з даним позовом. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, в своїй заяві просила суд розглянути справу без її участі. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. У судове засідання відповідач [PERSON] не зявилася. Від неї надійшла заява, в якій вона просить розглянути справу без її участі. Позовні вимоги позивача визнає у повному обсязі. У звязку з вищевикладеним та беручи до уваги, що відповідач цілком визнав позовні вимоги позивача та не заперечували проти їх задоволення, та те, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права і свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про припинення права на частку у спільному майні. Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 10 січня 2018 року ухваленого у справі відмовлено в задоволенні позовних вимог [PERSON]. На дане рішення позивач [PERSON] подала апеляційну скаргу. Відповідно до ухвали судді Апеляційного суду Полтавської області від 20.02.2018 року цивільна справа за позовом [PERSON] про припинення права на частку у спільному майні повернута до Київського районного суду м. Полтави для ухвалення додаткового рішення. В судове засідання [PERSON] не з'явилася, про час та дату розгляду справи повідомлена належним чином. В судове засідання [PERSON] не з'явилася, її представник [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи без його участі, проти ухвалення додаткового рішення не заперечує. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи приходить до таких висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Позовна заява позивачем подана до суду 25.10.2017 року. Згідно п. 1.1. та п. 1.2. ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» ( в редакції на час подачі позову) визначено розмір ставок - за позовну вимогу майнового характеру - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за позовну вимогу немайнового характеру розмір ставки становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб 640 грн. Ціна позову у позовах, які складаються з кількох самостійних вимог, визначається загальною сумою всіх вимог (п.10 ч.1 ст. 80 ЦПК України ( в редакції чинні на час подачі позову). У випадках об'єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з частиною третьою статті 6 ЗУ «Про судовий збір» № 3674-VIпідлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для позовних заяв зі спорів немайнового характеру. При цьому судовий збір може бути сплачений окремо за кожною вимогою або загальною сумою за всіма позовними вимогами. При подачі позову до суду позивачка сплатила судовий збір за одну позовну вимогу немайнового характеру в розмірі 640 грн. Позивачем заявлено дев'ять позовних вимог. Враховуючи те, що за розгляд дев`яти позовних вимог слід було сплатити судовий збір на загальну суму 5760 грн. (640х5=5760), то недоплата судового збору по восьми позовним вимогам становить 5120 грн. (5760-640=5120). Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати. Таким чином, суд у даній ситуації вважає, що необхідно ухвалити додаткове рішення та стягнути з позивача на користь держави судовій збір в сумі 5120 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про присудження та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позовну заяву обґрунтовує тим, що з 2007 року по 2010 рік проживала з відповідачем однією сім'єю без реєстрації шлюбу. Від спільного проживання у них народився син [PERSON], [INFO]. На даний час [PERSON] з відповідачем разом не проживає. Дитина залишилася проживати разом з нею та знаходиться на її повному матеріальному утриманні, але її доходів не вистачає на належне матеріальне забезпечення сина. Можливості одержати будь-які додаткові джерела доходу у неї відсутні. Відповідач протягом останніх чотирьох років проживає окремо від сім'ї та не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини. [PERSON] просить суд стягнути із [PERSON] аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень щомісячно, починаючи стягнення з дня пред'явлення позову і до повноліття дитини. В судовому засіданні позивач [PERSON] зменшила позовні вимоги викладені в заяві до суду, та просила стягнути із [PERSON] на її користь аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 500 (п'ятсот) гривень 00 копійок щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви до суду і до повноліття дитини. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні погодився сплачувати аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 500 (п'ятсот) гривень 00 копійок щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд вважає, що заявлений позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань. У відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що [PERSON] і [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується його свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого 21 лютого 2008 року, та поясненнями сторін по справі. Відповідач є особою працездатною, однак добровільно не надає кошти на утримання неповнолітньої дитини. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст. 182 СК України. З урахуванням викладених обставин, суд прийшов до висновку про те, що відсутні підстави вважати відповідача таким, що не має можливості сплачувати аліменти на утримання дитини, оскільки відповідач є працездатною особою, молодого віку та не має інших дітей та осіб яких він утримує. Встановлені судом обставини підтверджуються: · ксерокопією паспорта [PERSON], серії [NUMBER], виданого 26 травня 1997 року; · ксерокопією свідоцтва про народження [PERSON], серії [NUMBER], виданого 21 лютого 2008 року; · довідкою про склад сім'ї №56 від 04.02.2015 року; · іншими матеріалами справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про продовження сплати аліментів на дитину, що досягла повноліття та навчається. В обґрунтування своїх вимог позивач вказує наступне: Сторони по справі перебували у шлюбі, зареєстрованому 17.10.1990 року, розірвали шлюб 21.08.2006 року. Від шлюбу сторони мають дочку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Перед розірванням шлюбу 03.04.2006 р. з відповідача було стягнуто аліменти на неповнолітніх дітей 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму в місяць на кожну дитину відповідного віку починаючи з 09.03.2006 р. і до повноліття дітей. [PERSON] [INFO] на даний час являється повнолітньою, та навчається у Черкаському державному університеті ім.. Б. Хмельницького на II курсі. У позивача не вистачає коштів на утримання дочки, відповідач в добровільному порядку матеріальну допомогу надавати відмовляється, тому вона просить суд продовжити стягнення аліментів на утримання і навчання дочки з [PERSON] . Позивач [PERSON] у судовому засіданні змінила позовні вимоги, та просила суд стягнути аліменти з відповідача на користь повнолітньої дочки - [PERSON] Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечував щодо задоволення позову, так як на сьогоднішній день він безробітний, не має постійного та сталого заробітку, також він продовжує сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 800 грн., та не має можливості сплачувати аліменти на утримання повнолітньої [PERSON] на період навчання. В задоволенні позову просив відмовити в повному обсязі. В судовому засіданні встановлені такі обставини та відповідні правовідносини: Сторони по справі перебували у шлюбі, який розірвано 21.08.2006 року.. Від шлюбу сторони мають дочку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідно до довідки виданої Черкаським національним університетом ім. Богдана Хмельницького [PERSON] являється студенткою ЧНУ ім. Богдана Хмельницького та навчається на денній формі навчання. Суд оцінивши наявні у справі докази на підставі свого внутрішнього переконання та за критеріями їх належності, допустимості і достовірності, приходить до висновку що позов підлягає до часткового задоволення, оскільки відповідач по справі є батьком повнолітньої [PERSON] та має обов'язок по її утриманню, та з врахуванням матеріального стану, стану здоров'я позивача та відповідача, а також їх спільної дитини, суд вважає доцільним стягнути аліменти у частці від заробітку (доходу) відповідача, стягнувши на утримання дочки 1/6 частину від заробітку. Саме за умови стягнення з відповідача таких сум будуть забезпечені передбачені Законом права сторін по справі. При подачі позовної заяви до суду, позивач [PERSON] була звільнена від оплати судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп., тому у відповідності до ст. 88 ЦПК України, дані витрати підлягають до стягнення з відповідача [PERSON] На підставі ст. 212-215 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про про зміну суми стягнення аліментів, а саме збільшення розміру аліментів. Свої позовні вимоги обгрунтувала тим, що рішенням Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 01 вересня 2011 року, стягнуто з останнього аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] в розмірі 300 грн. щомісячно. Однак цієї суми недостатньо, так як ціни зросли та прожитковий мінімум для дитини відповідного віку зросли, таким чином позивачу недостатньо коштів для утримання дитини.Враховуючи наведене, позивач просила збільшити розмір аліментів та стягнути в її користь з відповідача на утримання дитини 100,00 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позивач до суду не з'явилася, просила розглядати справу за її відсутністі, позовні вимоги підтримала, про що надала до канцелярії суду письмову заяву. Відповідач позовні вимоги не визнав, просив не збільшувати розмір аліментів, так як ніде не працює, має нерегулярний мінливий дохід, а тому в задоволенні позову слід відмовити. Судом встановлено наступні обставини. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 22.02.2006 року (згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серіії 1-ИД № 00583) Під час перебування в шлюбі у сторін народився син:[PERSON], [INFO]. Позивач зареєстрована та проживає разом із неповнолітнім сином Дані обставини встановленні та не потребують в силу ст. 61 ЦПК України повторного доказування рішенням Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 01 вересня 2011 року по цивільній справі № 2-561/11 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, яким із [PERSON] в користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] в розмірі 300 грн.. щомісячно, починаючи з 25 серпня 2011 року до досягнення старшою дитиною повноліття. Згідно із вимогами ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно дост.192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет на 2016 рік» 25.12.2015 № 928-VIII, встановлено прожитковий мінімум дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2016 року - 1455 гривень, з 1 травня - 1531 гривня, з 1 грудня - 1637 гривень. Враховуючи викладенні обставини, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, шляхом збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] з 300,00 грн. до 550,00 грн. щомісячно, з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття Оскільки матеріальне становище позивача погіршилося, зокрема зріс прожитковий мінімум на дитину, збільшились розходи на утримання дитини , що зумовлює значні витрати. Враховуючи наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про про зміну суми стягнення аліментів, а саме збільшення розміру аліментів. Свої позовні вимоги обгрунтувала тим, що рішенням Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 09 квітня 2010 року, стягнуто з останнього аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] в розмірі 350грн. щомісячно. Однак цієї суми недостатньо, так як ціни зросли та прожитковий мінімум для дитини відповідного віку зросли, таким чином позивачу недостатньо коштів для утримання дитини.Враховуючи наведене, позивач просила збільшити розмір аліментів та стягнути в її користь з відповідача на утримання дитини 1000,00 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позивач до суду не з'явилася, просила розглядати справу за її відсутністі, позовні вимоги уточнила та просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] в розмірі 500грн. щомісячно, про що надала до канцелярії суду письмову заяву. Відповідач визнав уточнені позовні вимоги та згідний слачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] в розмірі 500 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Судом встановлено наступні обставини. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі (згідно свідоцтва про шлюб серіії 1-ИД № 062779) Під час перебування в шлюбі у сторін народилася донька [PERSON], [INFO]. Позивач зареєстрована та проживає разом із неповнолітньою донькою. Дані обставини встановленні та не потребують в силу ст. 61 ЦПК України повторного доказування рішенням Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 09 квітня 2010 року по цивільній справі № 2-260/2010 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, яким із [PERSON] в користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] в розмірі 350 грн.. щомісячно, починаючи з 09.03.2010 року до досягнення дитиною повноліття. Згідно із вимогами ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно дост.192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет на 2016 рік» 25.12.2015 № 928-VIII, встановлено прожитковий мінімум дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2016 року - 1455 гривень, з 1 травня - 1531 гривня, з 1 грудня - 1637 гривень. Враховуючи викладенні обставини, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, шляхом збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] з 350,00 грн. до 500,00 грн. щомісячно, з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття Оскільки матеріальне становище позивача погіршилося, зокрема зріс прожитковий мінімум на дитину, збільшились розходи на утримання дитини , що зумовлює значні витрати. Враховуючи наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. [PERSON] звернувся до суду з зустрічним позовом до [PERSON], третьої особи органу опіки та піклування Воловецької РДА про визначення місця проживання дитини. Зважаючи на складність даної справи, суд вважає за необхідне проголосити вступну і резолютивну частини рішення, а складення рішення в повному обсязі відкласти на п'ять днів з дня закінчення розгляду справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved