Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про усунення перешкод в користуванні будинком до відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], в обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що за договором купівлі-продажу житлового будинку від 16 березня 2016 року позивачем, [PERSON], був придбаний у [PERSON], від імені та в інтересах якої діяла [PERSON], на підставі довіреності, посвідченої 12.08.2014 року [PERSON], приватним нотаріусом Димитровського міського нотаріального округу Донецької області, за реєстровим № 1945, житловий будинок, загальною площею - 43,8 м2, в тому числі житловою площею - 23,5 м2, з належними до нього господарськими побудовами та спорудами, розташований за адресою: місто Димитров Донецької області, вулиця Чайковського, будинок 9. На теперішній час в зазначеному житловому будинку зареєстровані особи, які не є членами позивача родини, а саме: колишня власниці будинку - [PERSON], [INFO], та члени її сімї - [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO], що підтверджується відомостями домової книги та довідкою № 882 від 22.03.2016 року. Між позивачем і ними, або будь з ким і з них, не укладався договір найму (оренди) жилого приміщення. Починаючи з серпня 2014 року відповідачі не мешкають за місцем реєстрації, добровільно за власним бажанням виселитися із будинку № 9 по вулиці Чайковського у місті Димитров Донецької області не бажають, фактичні адреси їх місця проживання не відомі. [PERSON], [PERSON] і [PERSON], на час укладення договору купівлі - продажу будинку №9, по вулиці Чайковського від 16.03.2016 року, не були співвласниками зазначеного майна та без поважних на те причин фактично не проживали у цьому будинку понад один рік, що позбавляє їх права на користування цим житловим приміщенням. Окрім того, між ними та попереднім власником не укладався договір найму (оренди) житлового приміщення. Колишня власниця будинку, [PERSON], незважаючи на відчуження нею будинку, не маючи на те, жодних законних підстав, також є зареєстрованою особою у житловому будинку. Відповідачі з часу їх фактичного не проживання і до тепер не несуть, та не виконують зобовязання по сплаті комунальних послуг. Просить суд, прийняти рішення про усунення перешкод в користуванні позивача, [PERSON], житловим будинком № 9 по вулиці Чайковського у місті Димитров Донецької області, шляхом визнання: [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим будинком № 9 по вулиці Чайковського в місті Димитров Донецької області. Позивач в судовому засіданні підтримала свої вимоги, обґрунтовуючи свою позицію обставинами, викладеними у позовній заяві. Просила суд визнати відповідачів такими, що втратили право користування будинком № 9 по вулиці Чайковського в місті Димитров Донецької області. Її вимоги в судовому засіданні підтримала третя особа [PERSON] Відповідачі до судового засідання не зявились, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи або даних про поважність відсутності у судовому засіданні від відповідачів до суду не надходило. Враховуючи, що відповідачі належним чином двічі повідомлені про час та місце розгляду стосовно них цивільної справи, клопотання про відкладення розгляду справи від них до суду не надходило, відповідно до вимог частини четвертої статті 169 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає необхідним розглянути дану справу заочно за відсутності відповідачів. Свідок [PERSON] в суді показала, що із сім*єю [PERSON] вона знайома з 2001 року, коли вона оселилась в будинок, де проживає зараз за адресою: місто Димитров, вулиця Чайковського, 8. Біля двох років тому вся сім*я [PERSON] виїхала в Тульську область Російської Федерації до родичів. Її попросила продати їх будинок по довіреності [PERSON] та її чоловікові. З [PERSON] та її чоловіком вона познайомилась, коли ті дивились будинок для покупки. На даний час вона інколи телефоном спілкується з відповідачами, їй відомо, що вони подали документи на отримання громадянства Росії. Відповідачі виїхали дуже швидко, несподівано. Вона про це дізналась вже коли [PERSON] придбали квитки на потяги, а за два дні вже виїхали з будинку. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що її будинок по вулиці Свобода межує з земельною ділянкою по вулиці Чайковській, 11, який також належить їй. За нинішньою адресою вона проживає давно, з 1995 року, десь з цього часу і була знайома з сім*єю [PERSON], які на час її вселення вже проживали у своєму будинку. Приблизно півтора роки тому сім*я [PERSON] поїхала в Росію в Тулу, де проживає мати відповідача [PERSON]. Їх від*їзд був викликаний воєнними діями. Вони нікого не повідомляли про свій від*їзд, вона про це дізналась, коли побачила, як [PERSON] вантажили речі і виїжджали. Потім досить швидко вона побачила нових сусідів, які у розмові повідомили, що вони придбали у [PERSON] цей будинок. [PERSON] вона більше не бачила, до будинку вони не повертались. Їй відомо, що в Росіїі вони оформлюють громадянство. Судом встановлено, що за адресою: місто Димитров Донецької області, вулиця Чайковського, буд. 9, зареєстрованими значаться: з 22 червня 2001 року [PERSON], з 29 січня 2001 року [PERSON], з 17 травня 2007 року [PERSON] і з 17 лютого 2009 року [PERSON]. Дані особи з серпня місяця 2014 року фактично не проживають, що встановлено з довідки № 882 та акту № 184/6 від 22 березня 2016 року виконавчого комітету Димитровської міської ради та домової книги для прописки громадян, які проживають у [INFO] (а.с. 12-16), а також підтверджено в судовому засіданні показами свідків [PERSON] та [PERSON] Вищезазначений будинок № 9 по вулиці Чайковського в місті Димитрові Донецької області на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку з 16 березня 2016 року належить [PERSON], право власності якої на цей житловий будинок зареєстроване і дані внесені у Державний реєстр речових прав на нерухоме майно 16 березня 2016 року Димитровською державною нотаріальною конторою за № 13778556 (а.с. 8-11). Права власника житлового будинку, квартири визначені статтею 383 Цивільного кодексу України та статтею 150 Житлового кодексу України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Відповідно до частини першої статті 156 Житлового кодексу України, з урахуванням положень частини першої статті 405 Цивільного кодексу України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником. Аналіз змісту вказаних правових норм свідчить про те, що право члена сім'ї власника будинку (квартири) користуватися цим житлом існує лише за наявності у власника права приватної власності на це майно. Із зазначеного слід дійти висновку, що виникнення права членів сім'ї власника будинку (квартири) на користування цим будинком та обсяг цих прав залежить від виникнення у власника будинку права власності на цей будинок, а відтак - припинення права власності особи на будинок припиняє право членів її сім'ї на користування цим будинком. Передбачаючи право власника житлового будинку (квартири) на відчуження цих об'єктів, Закон не передбачив при переході прав і обов'язків попереднього власника до нового власника в частині збереження права користування житлом членів сім'ї колишнього власника у випадку зміни власника будинку (квартири) (на відміну від договору найму (оренди) житла - ст. ст. 810, 814 ЦК України). Частина четверта статті 156 Житлового кодексу України передбачає збереження такого права користування житлом лише для членів сім'ї, які припинили сімейні відносини з власником будинку, при умові збереження права власності на будинок цього ж власника, тобто при незмінності власника майна. Оскільки 16 березня 2016 року змінився власник будинку № 9 по вулиці Чайковській в місті Димитрові, відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] не є членами сім*ї нового власника [PERSON], а законодавством у такому випадку збереження права користування житлом власника та члена сім'ї колишнього власника не передбачено, суд вважає, що вони втратили право користування вищезазначеним будинком з моменту зміни власника і у зв*язку з цим вимоги позивача [PERSON] до відповідачів підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 150, 156 ЖК України, ст.ст. 386, 405 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved