Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-27 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивувала тим, що подружнє життя з відповідачем не склалося, вони не підтримують подружні стосунки, не ведуть спільне господарство, разом фактично не проживають. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем суперечать інтересам сім'ї. За таких обставин збереження шлюбу та подальше сумісне життя, як і примирення є неможливим. Позивач в судове засідання не з'явилася, представник позивача надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач, [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 24 січня 1998 року, про що зроблено актовий запис № 1 Сербо-Слобідською сільською радою Ємільчинського району Житомирської області (а.с.5). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO] (а.с.4). Після розірвання шлюбу дитина залишиться жити разом з матір'ю. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони не підтримують подружні стосунки, не ведуть спільне господарство, проживають фактично окремо. Судом встановлено, що спору про поділ майна на даний час не існує. Таким чином, враховуючи встановлені обставини, суд приходить до висновку, що шлюб може бути розірваний. Відповідно до п. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ст. 84 ЦПК України, витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної допомоги. Частиною 1 ст. 56 ЦПК України встановлено, що правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги. Відповідно до ст.1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. У зв'язку з тим, що суду не надано доказів того, що Адвокатське об'єднання «Юридична консультаціяДеснянського району м. Києва» є фахівцем у галузі права, не надано доказів та розрахунків погодинної роботи, що підтверджують участь представника позивача у судових засіданнях, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді підстав для задоволення вимог про стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 300 грн. немає.

Outcome: approved