Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] сільської ради про визнання права власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті її матері - [PERSON]. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 23.03.2014 року померла її мати - [PERSON], яка за часи свого життя склала заповіт, згідно якого заповіла їй будинок, розташований в с.Цілуйкове Білокуракинського району Луганської області, та право на земельну частку пай, посвідчене сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЛГ №0127195, виданим 01.03.1997 року. Однак після складання вищевказаного заповіту її мати отримала замість сертифікату на право на земельну частку (пай) державні акти на право власності на земельну ділянку: серії ЛГ № 066071 на земельну ділянку площею 4,2500 га, виданого 11.02.2004 року, та серії ЯК № 545733 на земельну ділянку площею 0,9330 га, виданого 18.04.2012 року. Звернувшись до нотаріальної контори з приводу отримання відповідного свідоцтва про право на спадщину, вона отримала відмову, в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів, які були видані пізніше ніж складений заповіт. У зв’язку з чим позивач просить визнати за нею право власності на спадкове майно за заповітом, а саме: на земельні ділянки, посвідчені державними актами на право власності на земельну ділянку серії ЛГ № 066071 від 11.02.2004 року та серії ЯК № 545733 від 18.04.2012 року, що залишилися після смерті її матері [PERSON]. В судове засідання позивач не з'явилася, попередньо надавши до суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує. Предст авник відповідача [PERSON] сільської ради Білокуракинського району Луганської області в судове засідання не з’явився, надав суду заяву про розгляд справи в їх відсутність, позовні вимоги визнали повністю та не заперечували проти її задоволення. Третя особа - [PERSON] в судовому засіданні пояснила суду, що вона є рідною сестрою позивачки та дочкою померлої [PERSON], та не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи був належним чином повідомлений, причин неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі до суду не надходило. Суд, вислухавши пояснення третьої особи, дослідивши докази по справі кожний окремо і в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] померла 23.03.2014 року (а.с.8). Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON] (а.с. 14)) є рідною дочкою [PERSON]Я, яка померла 23.03.2014 року (а.с.10-12, 15). Згідно заповіту , складеного 20.08.2003 року, [PERSON] заповіла [PERSON] будинок, розташований в с.Цілуйкове Білокуракинського району Луганської області, та право на земельну частку пай, посвідчене сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЛГ №0127195, виданим на 01.03.1997 року (а.с.7). Відповідно до витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, [PERSON] використала своє право по сертифікату та отримала державні акти на земельні ділянки на ріллю та кормові угіддя. Сертифікат був повернутий до Білокуракинської РДА (а.с.5). Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛГ №066071, виданого 11.02.2004 року та зареєстрованого в книзі записів реєстрації актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010441500035, [PERSON] є власницею земельної ділянки площею 4,25 га (а.с.16). Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК №545733, виданого 18.04.2012 року та зареєстрованого в книзі записів реєстрації актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 442090001006002, [PERSON] є власницею земельної ділянки площею 0,9330 га (а.с.13). Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, в зв'язку з тим, що у заповіті, складеному померлою на ім'я [PERSON], не заповіданою залишилася земельна ділянка, правовстановлюючі документи на яку були видані пізніше ніж був складений заповіт (а.с.6). Відповідно до пункту 17 Перехідних положень Земельного кодексу України сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Способом розпорядження земельною часткою (паєм) є виділення її в натурі у вигляді земельної ділянки та отримання замість земельного сертифікату державного акта на право приватної власності на землю. Згідно ч. 1, 2 ст. 3 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості) власникам земель них часток (паїв) здійснюється на підставі рішення відповідної сільської, се лищної, міської ради. Таке рішення приймається за результатами розгляду заяв, що були подані особами-власниками сертифікатів на право на земель ну частку (пай), які виявили бажання одержати належну їм земельну частку (пай) в натурі (на місцевості). Не зважаючи на те, що земельна частка (пай) виділяється її власнику в на турі (на місцевості), як правило, однією земельною ділянкою, за бажанням власника земельної частки (паю) йому можуть бути виділені в натурі (на міс цевості) дві земельні ділянки з різним складом сільськогосподарських угідь (рілля, багаторічні насадження, сінокоси або пасовища). Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» власник земельної частки (паю) може реалізувати таке право, якщо склад сільськогосподарських земель, з яких виділяється земельна частка (пай), мі стить два чи більше видів сільськогосподарських угідь. Державний акт — це документ, який засвідчує право власності конкретної особи на земельну ділянку. В державному акті, який видають замість земельного сертифікату, вказують цільове призна чення ділянки. Відповідно до ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені в заповіті. В ході судового розгляду справи судом встановлено, що крім [PERSON] спадкоємцями майна, що залишилося після смерті [PERSON], є [PERSON] та [PERSON], які не заперечували проти позовних вимог. Таким чином, в заповіті померла висловила свою думку щодо земельної частки (паю), який був посвідчений сертифікатом, проте в подальшому, був змінений на державні акти на право власності на землю у зв'язку з виділенням її в натурі. Зміна документу, що посвідчує право власності на певний об'єкт не є зміною самого об'єкту. У зв'язку з чим суд вважає за можливе визнати право власності на земельні ділянки за позивачем, оскільки таким було волевиявлення померлої [PERSON] На підставі ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. На підставі викладеного та

Outcome: approved