Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому зазначила, що з відповідачем [PERSON] 17.12.2016 уклала шлюб, який зареєстровано виконавчим комітетом Пологівської сільської ради Пологівського району Запорізької області. Від даного шлюбу у них народилася дитина - [PERSON] , [INFO] . З самого початку спільне життя з відповідачем складалося, проте через деякий час між ними почали виникати непорозуміння у сімейних відносинах, через що вони з відповідачем із серпня 2019 року припинили всі відносини як чоловіка та дружини та не проживають разом. Не дивлячись на те, що вони з відповідачем зареєстровані за однією адресою, вона разом із донькою проживає за адресою: [ADDRESS] , а відповідач окремо від них. З того часу коли подружжя почало проживати окремо відповідач майже не надає ніякої допомоги на утримання дитини, хоча як батько дитини він не звільнений від обов`язку утримувати її. На даний час позивач не працює, так як перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Відповідач, який проживає окремо, не приймає участі у вихованні дитини та матеріально її не утримує, також не надає кошти на утримання позивача до досягнення дитиною трирічного віку, хоча працює і має постійний заробіток, у зв`язку із чим має можливість надавати таку матеріальну допомогу. У зв`язку із цим, позивач [PERSON] просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу, заробітку відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі в суд цієї заяви і до повноліття дитини, а також на своє утримання у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу, заробітку відповідача щомісяця до досягнення дитиною трирічного віку. Позивач [PERSON] подала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу заробітків відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, підтримує повністю та просить їх задовольнити; позовні вимоги в частині стягнення аліментів на її утримання підтримує частково, просить стягнути з відповідача на її користь кошти на її утримання як дружини, з якою проживає дитина до трьох років, у розмірі 1/8 частини з усіх видів доходів і заробітку позивача щомісяця до досягнення дитиною трирічного віку, справу просить розглянути без її участі. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Рощупкін С.А. в судове засідання не з`явилися, однак представником відповідача адвокатом Рощупкіним С.А. подано до суду заяву, в якій зазначено, що проти задоволення позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] не заперечує; позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] в частині стягнення аліментів на утримання [PERSON] до досягнення дитиною трирічного віку визнає частково і просить суд зменшити їх розмір до 1/8 від усіх видів доходів (заробітку), справу просить розглянути без участі відповідача [PERSON] та його представника адвоката Рощупкіна С.А. Дослідивши матеріали справи та давши оцінку доказам, суд знаходить позов таким, що підлягає частковому задоволенню із наступних підстав. За змістом ст. ст. 12, 81, 89 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 17.12.2016 виконавчим комітетом Пологівської сільської ради Пологівського району Запорізької області, актовий запис №37, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 17.12.2016 виконавчим комітетом Пологівської сільської ради Пологівського району Запорізької області. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] , виданого 24.10.2017 Пологівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області. Відповідно до ч.2 ст.51 Конституції України, ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно зі ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Батьки зобов`язані утримувати свою дитину незалежно від того, одружені вони чи ні, чи їх шлюб розірвано. Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума, яких перевищує розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж на 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату на аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Встановлено, що малолітня [PERSON] , [INFO] , проживає разом із матір`ю позивачем [PERSON] не за місцем реєстрації, що не оспорюється відповідачем, та перебуває на її утриманні. Відповідач [PERSON] є інвалідом ІІ групи, отримує пенсію по інвалідності, отримував у 2019 році дохід від зайняття підприємницькою діяльністю, а з 16.11.2019 працює керуючим магазину ФОП [PERSON] , розмір його заробітної плати становить 4200грн., позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , визнав повністю, а тому, з огляду на викладене, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] в змозі сплачувати аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. Відповідач [PERSON] , будучи батьком [PERSON] , [INFO] , зобов`язаний її утримувати до повноліття, тому з нього підлягають стягненню аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. Відповідно до ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч.4 ст.84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Враховуючи стан здоров`я відповідача [PERSON] та його матеріальний стан, а також те, що його представник позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини, визнав частково, тому, з огляду на викладене, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] в змозі сплачувати аліменти на утримання дружини, з якою проживає дитина, до досягнення дитиною трирічного віку, однак враховуючи встановлені судом обставини справи та досліджені докази, вважає, що їх розмір має бути зменшеним до 1/8 частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідача, щомісячно, до досягнення донькою [PERSON] , [INFO] , трирічного віку, тому пред`явлений позов в цій частині підлягає частковому задоволенню також з урахуванням того, що позивач підтримала пред`явлений нею позов частково, а саме в частині стягнення з відповідача аліментів на своє утримання у розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, до досягнення донькою трирічного віку. Згідно п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Відповідно до п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільнюються особи з інвалідністю I та II груп. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі викладеного,

Outcome: partial