Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із вказаною позовною заявою, в обґрунтування своїх вимог зазначила, що 15 серпня 2014 року помер її чоловік [PERSON], після смерті якого залишилася спадщина у вигляді земельної ділянки №69 по вул.Шевченко в с.Тарасівка Житомирського району, Житомирської області. В оформленні права власності після померлого [PERSON] позивачу в нотаріальній конторі було відмовлено у звязку з відсутністю державного акту на право власності на вищевказану земельну ділянку, що стало підставою для звернення позивача до суду. В судове засідання позивач не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала повністю та просила його задовольнити з підстав зазначених в позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не зявився, подав до суду заяви про розгляд справи у його відсутність, обставини зазначені в позові визнав. В зв'язку з неявкою в судове засідання сторін розгляд справи проводиться відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України. Відповідно до п.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на зазначене суд не вбачає перешкод у судовому розгляді справи. Суд оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 15 серпня 2014 року в м.Житомирі помер [PERSON], про що в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за №1919. Позивач, дружина померлого [PERSON], яка прийняла спадщину за законом, оформити право власності на спадкове майно у вигляді земельної ділянки №69 по вул.Шевченка в с.Тарасівка Житомирського району, Житомирської області в нотаріальній конторі не може у звязку з відсутністю державного акту на право власності на вищевказану земельну ділянку. Право позивача на спадкове майно підтверджуються наданими доказами, а саме: свідоцтвом про смерть [PERSON] (а.с.7), копією витягу з Держжавного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.8), копією свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.9), копією витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с.10-12), рішенням Ліщинської сільської ради Житомирського району №184 від 08 лютого 2012 року (а.с.13), постановою нотаріуса від 03 квітня 2015 року №606/02-31 про відмову [PERSON] у видачі на її імя свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно (а.с.14), висновком про експертну грошову оцінку земельних ділянок (а.с.15). Оскільки на нерухоме майно, не було оформлено право власності, тому згідно листа Міністерства юстиції України від 21.02.2005 року №19-32/319 «Щодо порядку оформлення документів в разі смерті власника нерухомого майна» таке право в разі відсутності правовстановлюючих документів вирішується в судовому порядку. Щодо п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», то «правило ст.1225 ЦК України про те, що при переході права власності на житловий будинок, інші будівлі та споруди до них переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, необхідно розуміти так, що така ділянка переходить у власність або користування спадкоємців, якщо її було надано в установленому порядку, в межах, визначених при наданні». Згідно ст.316 Цивільного Кодексу України, право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст.328 Цивільного Кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонено законом, зокрема і правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. Судом встановлено, що між сторонами діють цивільні правовідносини, а також те, що спір між сторонами врегульовано при судовому розгляді справи.

Outcome: approved