Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, який на виконання ухвали суду уточнила, при цьому в обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що 11.07.2014року між нею та відповідачем [PERSON] укладено договір позики згідно якого позивач зобов'язувався надати відповідачу позику в розмірі 5500доларів США. Згідно розписки , написаної відповідачем 11.07.2014року, останній отримав на виконання вказаного договору позики від позивача 5500доларів США, що підтверджує виконання позивачем своїх зобов'язань у повному обсязі. Пунктом 3 договору встановлено що сторони домовились про те, що відповідач повертає позивачу всю суму позики за наступним графіком: до 10.08.2014року 1100доларів США, до 10.09.2014року 1100доларів США, до 10.10.2014року 1100доларів США, до 10.11.2014року 1100доларів США, до 10.12.2014р. 1100доларів США. Також згідно п.3 договору загальна сума повинна була бути повернена не пізніше 15.12.2015року. Проте відповідач свої зобов'язання з повернення позивачу позики взагалі не виконував. 27.04.2015року позивач надсилав відповідачу відповідну претензію, в якій вимагав від останнього виконання умов Договору позики. Вказана претензія була вручена адресу особисто 4.05.2015року. Відповідач свої зобов'язання так і не виконав. Пунктом 5 Договору встановлено, що в разі порушення відповідачем графіку повернення позики позивачу, відповідач сплачує позивачу штраф в розмірі 10% від місячної суми заборгованості. З урахуванням того, що відповідач жодного разу не повертав позику, то він порушив графік її повернення 5 раз, так як графік містив 5 граничних строків в які відповідач повинен був повертати відповідачу частину позики. У зв'язку з чим просить стягнути з нього на її користь штраф у розмірі 1650 доларів США. Всього просить стягнути з відповідача на її користь борг за договором позики в розмірі 158605грн.11коп. (сто п'ятдесят вісім тисяч шістсот п»ять грн..11коп.), що є еквівалентом 7236, 79 доларів США за курсом НБУ станом на 13.07.2015 року. Відповідач [PERSON] проти позову заперечував, посилаючись на те, що він не може згадати того факту, що ним було укладено із [PERSON] договір позики та отримано кошти в розмірі 64295грн., яка вказано у копії Договору позики від 11.07.2014року. Досліджуючи копії договору позики від 11.07.2014р., складену від його імені і нібито підписану 11.07.2014р., він не пригадує ані факту підписання таких документів, ані фактів, викладених у зазначених копії документів. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступне. Згідно ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 11.07.2014року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] укладено договір позики згідно якого позивач зобов'язувався надати відповідачу позику в розмірі 5500доларів США. Пунктом 3 договору встановлено що сторони домовились про те, що відповідач повертає позивачу всю суму позики за наступним графіком: до 10.08.2014року 1100доларів США, до 10.09.2014року 1100доларів США, до 10.10.2014року 1100доларів США, до 10.11.2014року 1100доларів США, до 10.12.2014р. 1100доларів США. Також згідно п.3 договору загальна сума повинна була бути повернена не пізніше 15.12.2015року. /а.с.2/ У відповідності із ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) у власність грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно розписки, написаної 11.07.2014року, [PERSON] (паспорт громадянина України серії [NUMBER], виданий Московським РВ УМВС України в м.Києві 6.04.2000р., останній отримав на виконання договору позики від 11 липня 2014року, укладеного між ним та [PERSON] 5500доларів США, за офіційним курсом Національного банку України станом на день укладення договору ( 1 долар США=11,96 гривень), що підтверджує виконання позивачем своїх зобов'язань у повному обсязі. Суд не приймає до уваги посилання представника відповідача на те, що саме позивачка зобов'язана довести ті обставини, що розписка написана відповідачем [PERSON], оскільки відповідач посилається на те, що він не пам'ятає факту отримання грошей та написання розписки, а тому саме відповідач зобов'язаний надати суду докази на підтвердження ним своїх заперечень проти позову. Пунктом 3 договору встановлено, що сторони домовились про те, що відповідач повертає позивачу всю суму позики за наступним графіком: до 10.08.2014року 1100доларів США, до 10.09.2014року 1100доларів США, до 10.10.2014року 1100доларів США, до 10.11.2014року 1100доларів США, до 10.12.2014р. 1100доларів США. Також згідно п.3 договору загальна сума повинна була бути повернена не пізніше 15.12.2015року. Проте відповідач свої зобов'язання з повернення позивачу позики взагалі не виконував. 27.04.2015року позивач надсилав відповідачу відповідну претензію, в якій вимагав від останнього виконання умов Договору позики. Вказана претензія була вручена адресу особисто 4.05.2015року./а.с.13-14/ Відповідач свої зобов'язання так і не виконав. Пунктом 5 Договору встановлено, що в разі порушення відповідачем графіку повернення позики позивачу, відповідач сплачує позивачу штраф в розмірі 10% від місячної суми заборгованості. З урахуванням того, що відповідач жодного разу не повертав позику, то він порушив графік її повернення 5 раз, так як графік містив 5 граничних строків в які відповідач повинен був повертати відповідачу частину позики. Згідно вимог ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. ? У зв'язку з чим суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача як в частині стягнення основної суми боргу в розмірі 5500доларів США, 3% річних за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором позики за період з 16.12.2015р. по 25.06..2015р. в розмірі 86,79доларів США, штраф в розмірі 1650доларів США, а всього 7236, 79 доларів США, що за курсом НБУ становить 158605грн.11коп. (сто п'ятдесят вісім тисяч шістсот п'ять грн.11коп.). Враховуючи викладене,

Outcome: approved