Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 06 жовтня 2010 року помер її батько - [PERSON], який постійно проживав в [INFO]. Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно до складу якого входить право на завершення приватизації земельної ділянки для ведення особистого підсобного господарства, площею 0,55 га., вартістю 63505 грн., що знаходиться в с.Ревбинці по вул.Миру, 30, Чорнобаївського району, Черкаської області. Вона прийняла спадщину свого батька, оскільки подала відповідну заяву про прийняття спадщини в Чорнобаївську державну нотаріальну контору. Рішенням Чорнобаївського районного суду від 14.07.2011 року за нею в порядку спадкування за законом визнано право власності на будинок в с.Ревбинці по вул.Миру, 30, Чорнобаївського району, Черкаської області. Її батько ще при житті розпочав приватизацію земельної ділянки на якій розміщений будинок в с. Ревбинці по вул.Миру, 30, Чорнобаївського району, Черкаської області. Так, рішенням Ревбинської сільської ради №V1-ХХІІ скл. від 23 травня 1996 року було передано [PERSON] у приватну власність безоплатно земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,55 га. по вул.Миру, 30, с.Ревбинці, Чорнобаївського району, Черкаської області. Мотивуючи тим, що порушуються її права як власника і спадкоємця через неможливість в позасудовому порядку оформити свої спадкові права, а тому позивач просить суд визнати за нею право в порядку спадкування за законом на завершення приватизації земельної ділянки. В судове засідання позивач не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи в її відсутність, просила позов задовольнити. Представник Ревбинської сільської ради в судове засідання не зявився, позовні вимоги визнали, про що надіслали повідомлення та просили розглянути справу в їх відсутності. Судом встановлені наступні обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини. 06 жовтня 2010 року помер батько позивача - [PERSON], який постійно проживав в [INFO]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина до складу якої входить право на завершення приватизації земельної ділянки для ведення особистого підсобного господарства, площею 0,55 га., вартістю 63505 грн., що знаходиться в с.Ревбинці по вул.Миру, 30, Чорнобаївського району, Черкаської області. Позивач прийняла спадщину [PERSON], оскільки подала відповідну заяву про прийняття спадщини в Чорнобаївську державну нотаріальну контору, а також його спадщину прийняла дружина [PERSON], яка була матірю позивача та померла 12 грудня 2012 року. Рішенням Чорнобаївського районного суду від 14.07.2011 року за позивачем в порядку спадкування за законом визнано право власності на будинок в с.Ревбинці по вул.Миру, 30, Чорнобаївського району, Черкаської області. [PERSON] ще при житті розпочав приватизацію земельної ділянки на якій розміщений будинок в с.Ревбинці по вул.Миру, 30, Чорнобаївського району, Черкаської області. Рішенням Ревбинської сільської ради №VІ-ХХІІ скл. від 23 травня 1996 року було передано [PERSON] у приватну власність безоплатно земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,55 га. по вул.Миру, 30, с.Ревбинці, Чорнобаївського району, Черкаської області. Вказані обставини підтверджуються копіями свідоцтва про смерть [PERSON] та [PERSON], паспорта позивача, витягу з рішення сесії Ревбинської сільської ради №VІ-ХХІІ скл. від 23 травня 1996 року, довідкою сільської ради про постійне місце проживання померлого та про склад його сімї, свідоцтва про народження позивача, рішення Чорнобаївського районного суду від 14.07.2017 року про визнання права власності на будинок, витягу про державну реєстрацію прав, витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі, витягу з Державного РАЦС про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища позивача, витягом з технічної документації №197 від 21.02.2017 р. про нормативну грошову оцінку земельної ділянки виданого відділом Держгеокадастру у Чорнобаївському районі Черкаської області, листом Чорнобаївської державної нотаріальної контори №254/01-16 від 07.03.2017 р. про те, що після смерті [PERSON] та [PERSON] подані заяви про прийняття спадщини від імені [PERSON] Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ч.ч.1, 2 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Згідно ч.2 ст.1223 ЦК України,- у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265цього Кодексу. Відповідно до ст.1261 ЦК України,- у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України,- спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Як вбачається зі змісту ст.118 ЗК України процедура приватизації розпочинається після звернення громадянина до відповідно органу державної влади або місцевого самоврядування, який надає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Пунктом 3.5 Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16 травня 2013 року N24-753/0/4-13 розяснено,- якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст.125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовом про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акту про право власності на землю на ім'я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Нормами Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Закону України «Про державний земельний кадастр» встановлено, що з 01 січня 2013 року державні акти на право власності на земельну ділянку не видаються. За положеннями ч.ч.9, 10 ст.79-1 ЗК України земельна ділянка може бути об'єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі. Відповідно до ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Враховуючи те, що позивач є спадкоємцем за законом, прийняла спадщину в порядку і в строки передбачені ст.ст.1269, 1270 ЦК України, позивач має намір завершити оформлення успадкованих прав на отримання земельної ділянки у власність, суд вважає, що позивач довів у судовому засіданні належними і допустимими доказами своє право на спадщину відносно майнових прав померлого батька, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved