Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що подружжя не зійшлись характерами і не мають спільних інтересів, у зв`язку з цим між ними припинилися шлюбні стосунки, вони перестали вести спільне господарство і вирішили розірвати шлюб. Подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, а тому позивач просить розірвати шлюб. Проти примирення категорично заперечує. Ухвалою судді від 20 червня 2019 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження. Відповідно до ухвали суду від 21 серпня 2019 року закрито підготовче провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, справу призначено до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві. Додатково зазначила, що причиною розірвання шлюбу стало окреме проживання подружжя протягом останніх трьох років. Сторони не ведуть спільне господарство, у них різні погляди на життя. У шлюбі в них народилося двоє дітей, які є неповнолітніми. Проти надання судом терміну на примирення заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився з невідомої на те суду причини, хоча про день та час судового засідання повідомлявся належним чином, відзиву не подав. Суд вважає, що відповідач про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, а тому відповідно до ст. 280 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних доказів та постановити заочне рішення. Ознайомившись із поясненнями позивача, дослідивши та оцінивши докази, суд встановив наступні обставини справи. 25 січня 2007 року сторони зареєстрували шлюб, що стверджується свідоцтвом про шлюб (повторним) серії [NUMBER] від 08 вересня 2015 року, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, актовий запис № 62. У шлюбі в сторін народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження (потворне) серії [NUMBER] , видане 08 вересня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, та [PERSON] , [INFO] , як слідує із свідоцтва про народження (потворне) серії [NUMBER] , виданого 08 вересня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції. В судовому засіданні встановлено, що між подружжям погіршилися відносини, вони тривалий час не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних стосунків. Сумісне життя подружжя є неможливим, шлюб існує лише формально, і тому його доцільно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. За змістом ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Враховуючи викладенні обставини в їх сукупності, зважаючи на те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, з огляду на засади добровільності шлюбу, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved