Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із вищевказаним позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюбу між нею та відповідачем, який було зареєстровано 06.08.2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Костопільського районного управління юстиції у Рівненській області, про що зроблений актовий запис № 143. В обгрунтування позовних вимог зазначає, що вони із відповідачем мають різні погляди на сімейне життя, між ними втрачено почуття кохання, на цей момент вони не проживають разом, а тому просить суд задоволити її позовні вимоги. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, просила суд розгляд справи проводити у її відсутності, зазначила, що у випадку повторної неявки відповідача не заперечує щодо ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] , повторно, в судове засідання не з`явився, про місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи думку позивача, яка не заперечувала проти ухвалення заочного рішення та дослідивши докази належного повідомлення відповідача про дату та час розгляду справи, суд дотримуючись вимог ст. 280 ЦПК України дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача та ухвалення заочного рішення по справі. Суд, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, прийшов до переконання, що позов підлягає до задоволення. Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 06 серпня 2011 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Костопільського районного управління юстиції у Рівненській області, про що складено актовий запис № 143, що стверджується наявним у матеріалах справи свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від подружнього життя сторони мають одну неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 14.05.2015 року. Стаття 24 СК України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Отже, однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу. Зокрема особа має право вільно вирішувати питання щодо укладення шлюбу та його збереження, а також розірвання шлюбу та припинення шлюбних відносин. Судом встановлено, що сторони мають різні погляди на сімейне життя, між ними втрачено почуття кохання, не проживають разом понад один рік, шлюб має формальний характер, позивач не бажає надалі перебувати з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, а тому примирення є неможливим. Таким чином, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, являється порушенням її права на повагу до сімейного життя, що розцінюється судом як таке, що має істотне значення, що у відповідності до положень ст. 112 СК України, є підставами до розірвання шлюбу. Підстав для надання сторонам строку на примирення суд не вбачає. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд дійшов висновку про обґрунтованість і доведеність заявленого позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved