Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. В обґрунтуванні своїх позовних вимог вказала, шо в червні 2005 року вона уклала шлюб з відповідачем, який був розірваний згідно рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09.08.2011 року. Від спільного проживання сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], актовий запис про народження № 225 від 10.02.2006 року, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області. Позивач зазначає, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. У даний час дитина повністю знаходиться на її утриманні. Тому позивач звертається з даним позовом до суду та просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі одного прожиткового мінімуму щомісячно для дитини відповідного віку, починаючи з моменту подачі даного позову. У судове засідання позивача [PERSON] та її представник [PERSON] не зявилися, при цьому подали заяву про слухання справи у їх відсутності. Заявлений позов підтримують повністю та просять його задовольнити. У судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, при цьому подав до початку судового розгляду заяву про слухання справи у його відсутності. Позовні вимоги визнає повністю. Оскільки учасники справи у судове засідання не зявилися, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом установлено, що з копії свідоцтва про народження серії І-ОК № 027829 від 10.02.2006 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, вбачається, що позивач та відповідач мають малолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Статтею 180 Сімейного кодексу України (далі СК України) встановлений обовязок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Положенням ч. 2 ст. 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. У відповідності до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджується за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, що передбачено ч. 6 ст. 141 ЦПК України. Таким чином, оскільки позивач на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору за позовною вимогою про стягнення аліментів та відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, тому судовий збір стягненню з відповідача не підлягає Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) повязані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) повязані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) повязані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Частинами 1,2 ст. 137 ЦПК України передбачено, що витрати, повязані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. З квитанції до прибуткового касового ордеру № 20 від 12.06.2018 року вбачається, що позивачем [PERSON] було сплачено адвокату [PERSON] витрати за надання правничої допомоги, а саме: за надання правничої консультації 500 грн., написання позовної заяви до суду в розмірі 500 грн. та участь адвоката в судовому засіданні 500 грн., всього 1500 грн. 00 коп. Враховуючи вищевикладене, матеріальне становище дитини, яка проживає із позивачем, матеріальне становище платника аліментів, а також те, що відповідач [PERSON] позов визнав повністю та визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, суд вважає, що визнання позову може бути прийнято судом, тому вбачає підстави для задоволення позовних вимог. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: approved