Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням. У позові зазначила, що вона є власником квартири [ADDRESS], з 23.05.2016 в даній квартирі зареєструвала відповідача, який фактично там не проживав, добровільно з реєстрації не знявся, просить суд визнати його таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою № 3 по вул. Маршала Рибалко, 1, в м. Каневі Черкаської області. У судове засідання [PERSON] не зявилася, до суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує, просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, через поштове повідомлення, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення. У судовому засіданні з достовірністю встановлено, що позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], на підставі договору купівлі-продажу від 27.07.2002 реєстр № 11 ( а.с. 9), що підтверджується технічним паспортом, реєстровий номер № 49/3984 ( а.с. 7-8) . Згідно довідки Виконавчого комітету Канівської міської ради Черкаської області вбачається, що в квартирі № 3 по вул. М.Рибалки в м. Каневі Черкаської області зареєстрований відповідач [PERSON] з 23.05.2016 по теперішній час ( а.с. 26). Згідно акту фактичного проживання осіб в квартирі № 3 по вул. Маршала Рибалки, складеного в присутності свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] від 18.04.2017 (а.с.10) вбачається, що відповідач [PERSON] зареєстрований, але не проживає в даній квартирі понад 8 місяців. Відповідно до вимог ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 386 ЦК України та ст.. 150 ЖК України, які передбачають права власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Згідно ст. 71 ЖК України жиле приміщення зберігається за відсутності особи шість місяців. Таким чином, поскільки відповідач [PERSON] відсутній за місцем реєстрації понад шість місяців без поважних причин, згідно ст.ст. 71, 72 Житлового Кодексу України, він втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 3 по вул. Маршала Рибалки, 1 в м. Каневі Черкаської області. Виходячи з того, що Закон України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, повязані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких повязані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, предявивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Таким чином вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст. ст. 71, 72, 116, 156 ЖК України; ст.. 405 ЦК України ). З огляду на викладене суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Outcome: approved