Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на дитину. В обґрунтування свого позову [PERSON] посилається на те, що від шлюбу з [PERSON] вона має доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Рішенням Старобільського районного суду Луганської області від 25 травня 2009 року з відповідача [PERSON] були стягнуті аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Добровільно відповідач [PERSON] допомагати відмовляється, у зв`язку з чим, з'явилась заборгованість у розмірі 16 474 грн. 23 коп., що підтверджується довідкою Старобільського районного відділу державної виконавчої служби. Однак, як видно з відповіді Пенсійного Фонду, офіційно працевлаштований та має можливість виконувати свої обов`язки щодо утримання своєї дитини. Таким чином, весь цей час позивач забезпечувала дитину всім необхідним для проживання, лікувати та платити за навчання сама. З 01 вересня 2016 року її донька [PERSON], навчається на денному відділенні Луганського Національного Університету імені Тараса Шевченка, на платній основі. Загальна вартість даного навчання становить 35 530 грн. За перший рік навчання, тобто до повноліття дитини, позивач була змушена сплатити суму 8 500 грн. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 193 СК України передбачено стягнення аліментів та інших коштів на дитину, яка перебуває у закладі охорони здоров'я, навчальному або іншому закладі. 1. Влаштування дитини до закладу охорони здоров'я, навчального або іншого закладу не припиняє стягнення аліментів на користь того з батьків, з ким до цього проживала дитина, якщо вони витрачаються за цільовим призначенням. 2. Якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального закладу охорони здоров'я, навчального або іншого закладу, аліменти на дитину можуть бути стягнуті з них на загальних підставах. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов'язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Тому позивач вважає, що з відповідача слід стягнути на її користь грошові кошти у розмірі половини понесених нею витрат по сплаті за навчання до повноліття дитини, а саме 4250 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала в повному обсязі свої позовні вимоги та просила суд стягнути з відповідача на її користь грошові кошти у розмірі половини понесених нею витрат по сплаті за навчання в Державному закладі «Луганський національний університет імені Тараса Шевченка» до повноліття дитини, [PERSON], [INFO], (тобто з 17 до 18 років), а саме 4250 грн., а також стягнути з відповідача судовий збір. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав в повному обсязі та пояснив, що він не відмовлявся від своїх батьківських обов'язків, але на даний час його матеріальне становище не дозволяє оплачувати додаткові витрати на навчання доньки. Суд, вислухавши сторони, дослідивши докази по справі, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження, серії [NUMBER] від 26 грудня 1998 року. Від даного шлюбу у них народилася донька [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] від 26 грудня 1998 року, в якому батьком дитини записаний [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу, серії [NUMBER] від 23 жовтня 2003 року шлюб між сторонами розірвано. Відповідно до рішення Старобільського районного суду Луганської області від 25 травня 2009 року, з відповідача [PERSON] стягнені аліменти на користь позивача на утримання доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу). Факт того, що відповідач [PERSON] не приймає участі в утриманні дитини підтверджуються рішенням Старобільського районного суду Луганської області від 25 травня 2009 року та довідкою про заборгованість по сплаті аліментів. Факт навчання [PERSON] на денному відділенні Державного закладу «Луганський національний університет імені Тараса Шевченка», підтверджується довідкою навчального закладу від 12 вересня 2017 року № 216 (а.с. 5). Факт сплати позивачем [PERSON] грошових коштів за навчання, підтверджується банківськими платіжками на загальну суму 8500 грн. (а.с. 6-7). Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 193 СК України передбачено стягнення аліментів та інших коштів на дитину, яка перебуває у закладі охорони здоров'я, навчальному або іншому закладі. 1. Влаштування дитини до закладу охорони здоров'я, навчального або іншого закладу не припиняє стягнення аліментів на користь того з батьків, з ким до цього проживала дитина, якщо вони витрачаються за цільовим призначенням. 2. Якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального закладу охорони здоров'я, навчального або іншого закладу, аліменти на дитину можуть бути стягнуті з них на загальних підставах. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов'язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків, суд відносить частину витрат на іншого. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні не надав жодних доказів свого матеріального стану, які б підтверджували його неспроможність брати участь в додаткових витратах на утримання дитини. Надані відповідачем розрахункові та платіжні документи [PERSON] є невідносними до спору, який розглядається, так як платником в них вказана особа, яка не є стороною по справі. Також, не є належним доказом витяги із історій хвороби відповідача, так як період зазначений в них, не співпадає з періодом, в якому понесені витрати позивачем та не свідчать про стан здоров'я відповідача на цей час. З урахуванням викладеного, суд вважає стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти у розмірі половини понесених позивачем витрат по сплаті за навчання в Державному закладі «Луганський національний університет імені Тараса Шевченка» до повноліття дитини, [PERSON], [INFO], (тобто з 17 до 18 років), а саме 4250 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved