Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа - Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, в якому просила позбавити відповідача батьківських прав стосовно сина - [PERSON] , [INFO] , також просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття сина. В обґрунтування пред`явлених позовних вимог позивач [PERSON] зазначила, що з відповідачем [PERSON] перебувала у фактичних шлюбних відносинах з 2009 року. [INFO] у сторін народився син [PERSON] , якого відповідач визнав своїм. Коли синові виповнилося 2 роки, у зв`язку із погіршенням відносин сторін, позивач змушена була залишити [PERSON] та переїхати проживати до своїх батьків за адресою: [ADDRESS] . Посилалася, що відповідач ніде не працював, зловживав алкогольними напоями, перебуваючи у нетверезому стані постійно влаштовував безпричинні сварки та скандали у присутності дитини, маючи агресивний та непередбачуваний характер, дозволяв собі насильство фізичного характеру стосовно неї. Зазначила, що відповідач працював неофіційно, усі зароблені кошти витрачав на свої потреби, у тому числі, на придбавання алкогольних напоїв, коли їх з відповідачем син потрапив до лікарні, [PERSON] , не зважаючи на прохання дитини, грошей на лікування не давав. Упродовж нетривалого часу після уходу позивача, відповідач зрідка дзвонив, проявляючи інтерес до сина, супроводжуючи дзвінки лайкою, потім спілкування припинилося і відповідач перестав виходити на будь-який зв`язок. Посилалася, що відповідач жодним чином не був позбавлений інформації стосовно міста перебування позивача та дитини, а з боку позивача ніколи не створювалися перешкоди у спілкуванні сина з відповідачем та прийманні участі відповідача у вихованні дитини. Вказані вище обставини свідчать про фактичну можливість побачень відповідача з сином і, в той же час, вольове бажання виконувати стосовно дитини батьківські обов`язки, покладені на відповідача законом. Зауважила, що нехтування батьківськими обов`язками з боку відповідача принижує гідність дитини. Відповідач не цікавиться ані долею, ані станом здоров`я дитини. Звертала увагу, що відповідач відбував покарання у виді 11 років позбавлення волі за скоєння вбивства, після відбуття покарання звільнився у 2007 році, тому вважала, що моральні та чоловічі якості [PERSON] мають велике значення для визначення його впливу на дитину у майбутньому, що не може не турбувати позивача. Відповідач повністю самоусунувся від виконання батьківських обов`язків стосовно сина, що послугувало підставою для звернення до суду з даним позовом. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 04 січня 2021 року відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено проведення підготовчого засідання. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 25 лютого 2021 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова ід 07 червня 2021 року підготовче провадження по справі закрито, справу призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні з викликом учасників справи. Позивач [PERSON] у судовому засіданні пред`явлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі, про обставини, які послугували підставою для звернення до суду з даним позовом, пояснила, як про це зазначено у позовній заяві. Пояснила, що батько сина у справі повністю самоусунувся від виховання сина, не піклується про нього, не цікавиться його успіхами, не спілкуються з ним, про матеріальне забезпечення сина не турбується, ставиться до сина байдужо, тим самим покладених на нього законом батьківських обов`язків не виконує, усі питання щодо виховання сина вирішується нею самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. Зазначила, що матеріально утримувати сина [PERSON] , [INFO] , у теперішніх складних економічних умовах, працюючи касиром в ТОВ Артеміда Схід» та отримуючи дохід, що становить 5 000 гривень на місяць, дуже важко, оскільки цього не достатньо для створення якісних умов життя дитини. Враховуючи викладене, позивач просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, позбавити батьківських прав відповідача стосовно сина [PERSON] , [INFO] , та стягувати з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи належним чином в порядку, передбаченому\~ст. 128 ЦПК України,\~шляхом направлення судової повістки за адресою зареєстрованого місця проживання відповідача, про що в матеріалах справи маються відповідні докази, про причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Правом на подачу відзиву на позовну заяву відповідач [PERSON] не скористався. Представник третьої особи - Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином та своєчасно, до суду надійшло клопотання за підписом представника Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради Федоровської О.С. про долучення до матеріалів справи висновку органу опіки та піклування та про розгляд справи за відсутності представника третьої особи. Ураховуючи повторну неявку належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача в судове засідання, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив, відповідно до\~статті 280 ЦПК України\~суд, за згодою позивача вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, заслухавши вступне слово позивача, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Як встановлено судом, позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у фактичних шлюбних відносинах. [INFO] народився [PERSON] , батьками якого записані: батько [PERSON] , мати [PERSON] , що знаходить своє підтвердження повторно виданою копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим 07 червня 2019 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 3119. [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] перебуває на реєстраційному обліку за адресою: [ADDRESS] . Зі змісту довідки № 1014 від 04.12.2020, виданою головним лікарем Комунального некомерційного підприємства «Міська дитяча поліклініка № 7» Харківської міської ради вбачається, що малолітня дитина [PERSON] , [INFO] , перебуває під наглядом лікарів поліклініки з 12.10.2012, за інформацією лікаря педіатра [PERSON] за період з 12.10.2012 року по теперішній час супроводжувала дитину до фахівців поліклініки для проведення профілактичних медичних оглядів, піклувалася про стан здоров`я хлопчика його мати - [PERSON] . Батько дитини [PERSON] , до лікаря педіатра за інформацією про стан здоров`я дитини не звертався. Згідно з характеристикою, виданою за підписом директором Харківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 31 Харківської міської ради Харківської області Товстолуг В.М. та класного керівника [PERSON] , [PERSON] навчається у школі з першого класу. Зарекомендував себе старанним, дисциплінованим, здібним учнем. Протягом навчання ніколи не порушував правила поведінки школяра. [PERSON] проживає разом з мамою, бабусею і дідусем. Мати з бабусею приділяють увагу вихованню і навчанню дитини, охоче співпрацюють з класним керівником. Батько до школи жодного разу не приходив, батьківські збори не відвідував, участі в житті класу та школи не приймав. Як убачається з довідки від 07.12.2020 № AR000000002, виданою директором ТОВ «Артеміда Схід» Чернюк А.В., [PERSON] працює в ТОВ «Артеміда Схід» з 29.07.2020 на посаді касира торгівельного залу, її дохід за період с 29.07.2020 по 30.11.2020 становить 18\~551,39 гривень. Частиною 4 ст.\~19\~СК\~України визначено, що при розгляді судом спорів зокрема щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , про що до суду надано відповідний висновок №320 від 26 травня 2021 року. Як пояснила в судовому засіданні свідок [PERSON] , позивач [PERSON] є її дочкою, а [PERSON] її онуком. Коли її онуку та сину позивача з відповідачем [PERSON] виповнилося приблизно 2 роки, дочка з онуком переїхали проживати до неї, оскільки батько дитини зловживав алкогольними напоями, внаслідок чого поводився агресивно, зовсім не піклувався про матеріальне забезпечення сім`ї. З того часу [PERSON] жодним чином не цікавиться життям, розвитком та інтересами дитини, матеріальної допомоги та утримання сина не надає, не телефонує синові, не поздоровляє його ані з днем народження, ані з іншими святами. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що з [PERSON] дуже давно знайома, оскільки вони є сусідами по будинку з раннього дитинства. Зазначила, що [PERSON] є дуже хорошою матір`ю, вона сама виховує та піклується про сина - [PERSON] , батька дитини вона дуже давно не бачила, востаннє коли [PERSON] було приблизно 2 роки. За декілька разів, коли вона бачила [PERSON] батька [PERSON] , він перебував у стані алкогольного сп`яніння, поводився агресивно стосовно [PERSON] . [PERSON] , яка була допитана судом в якості свідка, пояснила, що давно знайома з [PERSON] , знає її як хорошу маму, яка піклується про свого сина [PERSON] . Зазначила, що [PERSON] батько [PERSON] , майже не піклувався про свою сім`ю, зловживав алкогольними напоями, за присутності дитини поводився агресивно стосовно [PERSON] . Коли сину виповнилося 2 роки, [PERSON] разом з сином переїхала від [PERSON] проживати до своїх батьків, з того часу батько дитини жодної участі у вихованні та матеріальному забезпеченні сина не приймає. Згідно з ч. 8 ст.\~7\~СК\~України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст.\~164\~СК мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. За правилами ст.\~8\~ЗУ\~«Про\~охорону\~дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до приписів ст.\~150\~Сімейного\~кодексу\~України на батьків покладено обов`язок виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї, своєї Батьківщини, також покладено обов`язок піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, батьки зобов`язані поважати дитину, забезпечити здобуття дитиною загальної освіти, готувати дитину до самостійного життя. Доводи позивача, про те, що відповідачі матеріальної допомоги на утримання дітей не надають, життям дочки та сина не цікавляться, турботи про їх виховання та розвиток не проявляють, відповідачами під час судового розгляду не оспорювалися та не спростовувалися. Оцінивши обставини справи, суд, враховуючи насамперед інтереси дитини, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, вважає, що відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток сина, підготовку до самостійного життя, не надає грошової допомоги, що свідчить про ухилення від виховання дитини, а тому вважає позовні вимоги [PERSON] такими, що підлягають задоволенню. Приймаючи до уваги обставини справи, враховуючи свідоме нехтування відповідача своїми батьківськими обов`язками по відношенню до малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , суд дійшов висновку, що відповідач систематично, протягом тривалого часу не виконує батьківських обов`язків, передбачених ст. ст.\~150,\~153,\~180 Сімейного Кодексу України, по відношенню до сина, а тому позбавлення батьківських прав відповідача є єдиним можливим засобом забезпечення дитині належного життя та розвитку. Відповідно до преамбули Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована\~Постановою ВР України № 789- ХІІ від 27 лютого 1991 року\~та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння. Статті 9, 18 вказаної Конвенції також визначають, що держави - учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. 3 метою гарантування і сприяння здійсненню прав, викладених у цій Конвенції, Держави-учасниці надають батькам і законним опікунам належну допомогу у виконанні ними своїх обов`язків по вихованню дітей та забезпечують розвиток мережі дитячих установ. З приводу вимог позивача про стягнення аліментів на утримання дитини суд зазначає про таке. Відповідно до ч. 2\~ст. 166 СК України\~особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Частиною 3\~статті 166 СК України\~передбачено, що при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Відповідно до\~статті 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від\~\~20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ч. 3 ст.\~ст. 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Позивач визначив спосіб стягнення аліментів з відповідачів шляхом стягнення їх у частці від доходу батьків дітей. Відповідно до ч. 1\~ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1\~ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Частинами 1, 2\~ст.182 Сімейного кодексу України\~передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідачем не надано суду доказів щодо наявності на його утриманні інших неповнолітніх та малолітніх дітей, непрацездатних батьків та інших осіб, а також будь-яких доказів щодо стану його здоров`я. Докази, які свідчать про наявність підстав для звільнення відповідача від обов`язку утримувати дитину в матеріалах справи відсутні, заперечень щодо стягнення з нього аліментів на утримання сина, а також щодо розміру аліментів від відповідача також не надходило. Ураховуючи всі наведені вище обставини, суд доходить висновку, що позовні вимоги [PERSON] щодо позбавлення [PERSON] , [INFO] , батьківських прав стосовно сина [PERSON] , [INFO] , та стягнення з [PERSON] [INFO] , аліментів на утриманні сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 28 грудня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття, підлягають задоволенню. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 840 гривень 80 копійок. Також підлягає стягненню з відповідача у дохід держави судовий збір за позовними вимогами про стягнення аліментів в розмірі 908 гривень 00 копійок. На підставі викладеного і

Outcome: approved