Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] за участю третьої особи Органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради, в якій просить визначити місце проживання малолітньої [PERSON], [INFO] з матір'ю дитини - [PERSON] Також просить внести зміни в актовий запис про народження дитини [PERSON], [INFO], актовий запис №60 від 21 січня 2013 року вчинений Автозаводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, а саме змінивши прізвище дитини з «[PERSON]» на «[PERSON]». Свої позовні вимоги мотивувала тим, що [PERSON] з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі. Сторони мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. 22.06.2017 року рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука шлюб розірвано та з відповідача на її користь стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на утримання малолітньої доньки. На даний час дитина проживає разом з позивачем за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] має стабільний дохід, яким може у повному обсязі створити всі необхідні умови для проживання та нормального розвитку дитини, задовольнити гармонійний розвиток її особистості в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. За місцем мешкання створені належні умови для проживання дитини. Відповідач не надає дитині ні належного виховання та розвитку, ні матеріального забезпечення, не може забезпечити нормальних безпечних для здоров'я дитини умов проживання. На даний ча вона та відповідач не можуть дійти спільної згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня донька. Тому [PERSON] змушена звернутися до суду за захистом своїх прав. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] відмовився від позовних в частині внесення зміни в актовий запис про народження дитини. Позовні вимоги в частині визначення місця проживання дитини підтримав, просив суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового засідання був повідомлений у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив. Представник третьої особи Органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог. Суд, вислухавши представника позивача, представника третьої особи, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Сторони перебували у шлюбі від якого мали спільну дитину [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження серія [NUMBER] виданим 21.01.2018 року Автозаводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області. Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука від 22.06.2017 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. З відповідача на користь [PERSON] стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на утримання малолітньої дитини [PERSON] На даний час дитина [PERSON] проживає разом з позивачем [PERSON] за адресою: [ADDRESS], що підтверджено довідкою про склад сім'ї виданою 25.01.2018 року ТОВ «Житлорембудсервіс». Довідкою, виданою 04.06.2018 року Кременчуцьким обласним психоневрологічним диспансером підтверджено, що [PERSON] на диспансерному обліку не значиться, за медичною допомогою не зверталась. Відповідно до медичної довідки №6085, виданої 04.06.2018 року Кременчуцьким обласним наркологічним диспансером [PERSON] на диспансерному обліку не перебуває. Відповідно до довідки №28, виданої 04.06.2018 року ПАТ «Електронні технології», [PERSON] працює в ПрАТ «Електронні технології» на посаді Головного інженеру та за період з 01.12.2017 року по 31.05.2018 року її дохід склав 21483 грн. 58 коп. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до положень статті 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Згідно з ч. 1, 2 і ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Згідно ч.1 ст. 160 , ч.1 ст. 161 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. У випадку, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно акту обстеження умов проживання спеціалістами служби у справах дітей [PERSON], [PERSON] проведено обстеження умов проживання дитини за адресою [ADDRESS], яким встановлено, що житло розміщено на 5 поверсі 9 поверхового будинку та складається з 3-х кімнат, квартира з усіма комунальними зручностями. Умови проживання добрі. В квартирі наявні всі належні умови для проживання. Для виховання та розвитку дитини створено такі умови: окрема кімната, в якій створені всі належні є меблі, іграшки, планшет, сезонний одяг. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959р., зокрема у принципі 6, проголошено, що малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю. Статтею 9 Конвенції про права дитини, яку ратифіковано постановою ВР за № 789-XII від 27 лютого 1991р., визначено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. При вирішенні спору щодо місця проживання дітей, суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, вік дітей, майновий стан батьків, що мають істотне значення. Враховуючи, що на даний час дитина проживає разом з відповідачем, за місцем проживання дитини створені всі умови для дитини, а тому суд вважає доцільним визначити місце проживання малолітньої дитини, [PERSON], з матір*ю, [PERSON], у зв'язку із чим позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов підлягає задоволенню, то з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати на судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved