Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання об'єктом права особистої власності дружини та визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування своїх вимог послалася на те, що 23.07.2001 року вона уклала шлюб з відповідачем. До шлюбу вона мала однокімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. В 2002 році для поліпшення житлових умов вона продала свою однокімнатну квартиру за вище вказаною адресою та придбала за виручені гроші від продажу двокімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS]. З лютого 2013 року шлюбні відносини між нею та відповідачем погіршилися, так як відповідач розпочав зловживати спиртними напоями та пішов жити до своєї матері за адресою: [ADDRESS], всі особисті речі забрав з собою. 29.04.2014 року шлюб між ними був розірваний. За період з лютого 2013 року відповідач жодного разу не з'явився , що є підтвердженням того, що він має інше постійне місце проживання. Посилаючись на те, що квартира за адресою: [ADDRESS] придбана нею за особисті кошти, а відповідач більше року за вказаною адресою не проживає, позивач просила суд визнати її особистою власністю квартиру за адресою: [ADDRESS] та визнати [PERSON] таким, що втратив право користування вказаною квартирою. У судове засідання сторони не з'явились, про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином, відповідач заперечень щодо вимог позивача не надав. Позивач [PERSON] надала заяву про розгляд справи у її відсутність, на позовних вимогах наполягає, позивач не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідно до ст.169 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін на підставі матеріалів справи. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши наявні у справі матеріали, суд пприходить до наступного. Судом встановлено, що 23.07.2001 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] (а.с.5 - копія паспорту). На підставі Договору купівлі-продажу нерухомого майна зареєстрованого на Товарній біржі «НОВИЙ ВЕК» 26.04.1999 року за № 1-181 та в Криворізькому інвентар бюро в реєстрову книгу під №25,стор.193,запис 193, позивачу [PERSON] на праві власності належала однокімнатна квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS]. 04.06.2002 року позивач за договором купівлі-продажу вищевказану квартиру продала [PERSON] за 8100,00 гривень. В цей же день 04.06.2002 року [PERSON] та [PERSON] уклали договір купівлі-продажу за умовами якого позивач за 11880 гривень придбала двокімнатну квартиру, житловою площею 29,5кв.м., загальною площею 48,96 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Договір посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу та зареєстровано в реєстрі №2063 та в Криворізькому БТІ в реєстрову книгу під №98П, запис 243 (а.с.8 - копія договору). 29.04.2014 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний (а.с.6). Відповідно ч.3 ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини є майно, набуте нею за час шлюбу, але за кошти, які належали їй особисто. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Ст. 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Зважаючи на те, з наданих позивачем доказів вбачається, що спірна квартира придбана нею за кошти, які належали їй особисто, відповідачем, який належним чином був повідомлений та в судове засідання повторно не з'явився заперечень проти позову не надано, суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню вимоги позивача про визнання її особистою власністю квартиру за адресою: [ADDRESS]. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до положень ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом. Відповідач [PERSON] з лютого 2013 року за адресою: [ADDRESS] не проживає. У зв'язку із зазначеним позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України на користь позивача з відповідача підлягають стягненню, понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 243,60грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved