Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом в якому просить визнати недійсною з моменту вчинення додаткової угоди від 26.10.2017 року укладеної між Сільськогосподарським Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Ясенівська» (далі СТОВ «Агрофірма Ясенівська») та [PERSON], якою внесено зміни до договору оренди землі від 03.12.2013 року, зареєстрованого 23.01.2015 року, номер запису про інше речове право 8485879, на земельну ділянку кадастровий № [NUMBER] площею 3,8807 га, яка знаходиться на території Голиківської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області. В обґрунтування позовних вимог вказала на те, що вона, на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом № 531 від 22.06.2012 року, отримала у власність земельну ділянку кадастровий номер [NUMBER] площею 3,8807 га, яка знаходиться на території Голиківської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області. 03.12.2013 року вона уклала договір оренди на вказану земельну ділянку з СТОВ «Агрофірма Ясенівська» терміном на 3 роки, який був зареєстрований 23.01.2015 року, тобто строк дії якого визначався до 23.01.2018 року. У січні 2018 року вона довідалася, що 26.11.2017 року від її імені невідомими особами було підписано та зареєстровано додаткову угоду до договору оренди змелі, де окрім внесення змін до основного договору в частині відсотків орендної плати та права укладати договори застави без згоди власника земельної ділянки, було внесено зміни до п. 8 основного договору та продовжено строк його дії на 7 років. Зазначені дії орендаря порушують її права, гарантовані Конституцією України та норми ЦК України, так як позбавляють її можливості права володіти та вільно розпоряджатися своїм майном. Дана цивільна справа перебувала у провадженні судді Олександрівського районного суду Кіровоградської області Пляки С.Л Ухвалою суду від 06.09.2018 року у даній справі призначено судово-почеркознавчу експертизу, а провадження зупинено (а.с. 41-42). 01.11.2018 року відносно судді Пляки С.Л. Олександрівським районним судом Кіровоградської області винесено наказ №55-к, згідно якого Пляку С.Л. увільнено від виконання обов?язків судді Олександрівського районного суду Кіровоградської області у зв?язку із укладенням ним контракту про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб офіцерського складу строком на 2 роки з 02.11.2018 року (а.с. 49). Розпорядженням керівника апарату Олександрівського районного суду Кіровоградської області № 150 від 06.11.2018 року проведено повторний автоматичний розподіл даного кримінального провадження та визначено головуючим суддю Мирошниченка Д.В. (а.с. 50). Ухвалою суду від 07.11.2018 року дану цивільну справу прийнято до провадження судді Мирошниченка Д.В., а 16.11.2018 року ухвалою суду поновлено провадження у справі та призначено до підготовчого судового засідання (а.с. 52, 61-62). Ухвалою суду від 14.12.2018 року закрито підготовче провадження і призначено справу до відкритого судового розгляду (а.с. 72-73). Позивач та її представник в судове засідання не з?явилися. Представник позивача надав заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити на підставі проведеної судово-почеркознавчої експертизи, а також стягнути з відповідача усі понесені судові витрати у справі (а.с. 78). Представник відповідача у судове засідання не з?явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позовних вимог заперечила, згідно поданого відзиву на позов (а.с. 77). Згідно поданого представником відповідача відзиву на позовну заяву, остання просила відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки додаткова угода підписана особисто орендодавцем, умови додаткової угоди також погоджені з орендодавцем, остання безпосередньо отримала дану додаткову угоду, що підтверджується її підписом. Крім того, протягом періоду оренди землі в повному обсязі виконувалися умови договору, виплачувалася орендна плата чи надавалося зерно та інше, що підтверджується видатковими накладними (а.с. 19-20). Дослідивши матеріали справи, виходячи з принципу розумності та справедливості, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником земельної ділянки, кадастровий № [NUMBER], площею - 3,88 га, яка розташована на території Голиківської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області, згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.06.2012 року (а.с. 4-5, 9-10). 03.12.2013 року між [PERSON] та СТОВ «Агрофірма Ясенівська» укладено договір оренди землі, відповідно до умов якого орендодавець - [PERSON] надає, а орендар - СТОВ «Агрофірма Ясенівська» приймає в строкове платне користування вищезазначену земельну ділянку сільськогосподарського призначення, на строк три роки. Даний договір зареєстрований 23.01.2015 року за номером 8485879 (а.с. 2-4, 21-22, 29). Згідно додаткової угоди від 26.10.2017 року про зміни та доповнення до договору оренди землі зареєстрованого за № 8485870 від 23.01.2015 року, у якому міститься підпис [PERSON], крім інших змін та доповнень до договору оренди землі, внесено зміни до п. 8 вказаного договору та визначено, що договір укладено на 7 (сім) років (а.с. 30, 32-33). Однією з засад цивільного законодавства України є свобода договору (п. 3 ч. 1 ст. 3, ст. 627 Цивільного кодексу (далі ЦК) України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). За приписами ст. ст. 13, 14 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Договір оренди землі, який має дефект волі та волевиявлення орендодавця - власника землі, порушує належне його право власності, право вільно приймати рішення щодо укладення договору відносно свого майна, вільно обирати контрагента та визначати умови договору. Письмова форма такого договору є виявом волі сторін на укладення договору та підтвердженням досягнутої домовленості щодо його умов. Частиною 2 ст. 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договір являється правочином і на договір поширюється презумпція правомірності правочину, встановлена ст. 204 ЦК України, яка може бути оспорена в судовому порядку. Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, закріплені у ст. 203 ЦК України. Зокрема, згідно приписами ч. 3 ст. 203 ЦК України, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно до рекомендацій, викладених у п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», угода може бути визнана недійсною лише з підстав і з наслідками, передбаченими законом. Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п?ятою та шостою статті 203 цього Кодексу (ч. 1 ст. 215 ЦК України). Відповідно до ч. 3 ст. 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін заперечує його дійсність на підставах, визначених законом, то такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Згідно ч. 2 ст. 16 ЦК України та ч. 3 ст. 152 ЗК України, визнання правочину (угоди) недійсним є одним із способів захисту прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки. Позивач просить визнати недійсною додаткову угоду у зв?язку з тим, що вона його не підписувала. Згідно висновку експерта № 3744/3745/18-27 від 06.11.2018 року, підпис від імені [PERSON] у додатковій угоді про зміни та доповнення до договору оренди землі зареєстрованого за № 8485870 від 23.01.2015 року, укладеній від 26.10.2017 року між [PERSON] та СТОВ «Агрофірма Ясенівська» в особі Мамалата Д.В., який міститься в розділі «Реквізити сторін:» в колонці «Орендодавець:» в графі «___ [PERSON].», виконаний не самою [PERSON], а іншою особою з ретельним наслідуванням на «око» підпису [PERSON] (а.с. 54-58). Отже, судом встановлено, що оспорювань додаткову угоду позивач особисто не підписувала, повноваження на це іншій особі не надавала в установленому законом порядку, що свідчить про відсутність волі орендодавця на продовження строку дії договору оренди землі, а тому не можна вважати, що сторони досягли усіх істотних умов договору оренди землі шляхом укладання додаткової угоди до нього, що є підставою, передбаченою ст. 15 Закону України «Про оренду землі» та ст. 215 ЦК України для визнання спірного договору недійсним. Дана додаткова угода, яка має дефект волі та волевиявлення орендодавця - власника землі, порушує належне її право власності, право вільно приймати рішення щодо укладення договору відносно свого майна, вільно обирати контрагента та визначати умови договору. Законні права орендодавця під час укладення та підписання додаткової угоди були порушені, оскільки виключне право на таке підписання належить власнику землі або уповноваженій ним в установленому законом порядку особі. Інші докази, які б спростовували або суперечили доводам сторони позивача, а також висновку експерта в матеріалах справи відсутні та суду не надані, тобто докази стосовно твердження представника відповідача про те, що додаткова угода підписана особисто орендодавцем, умови додаткової угоди також погоджені з орендодавцем, остання безпосередньо отримала дану додаткову угоду, що підтверджується її підписом. Посилання представника відповідача на те, що протягом періоду оренди землі в повному обсязі виконувалися умови договору, виплачувалася орендна плата чи надавалося зерно та інше, що підтверджується видатковими накладними, також не підтверджено належними доказами, при цьому позивачем не оспорюється неналежне виконання умов договору оренди землі. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а оспорювана додаткова угода не підписана орендодавцем та не відповідає вимогам ст. 203 ЦК України, а тому підлягає визнанню недійсною. Згідно ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов?язаних з розглядом судової справи, належать витрати, пов?язані із проведенням експертизи, які, у відповідності до ст. 139 ЦПК України, несе сторона, яка заявила клопотання про проведення судової експертизи. Згідно наданої копії квитанції про оплату судово-почеркознавчої експертизи, позивачем було сплачено на рахунок експертної установи 4290 грн. 00 коп., а тому дані витрати необхідно стягнути з відповідача на користь позивача. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений нею судовий збір.

Outcome: approved