Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та визначення місця проживання дитини. В обгрунтування позовних вимог зазначила, що 28.04.2012 між нею та [PERSON] зареєстровано шлюб відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Умані Уманського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області, про що в книзі реєстрації актів про одруження 28.04.2012 зроблено відповідний актовий запис за №114. В шлюбі у них народився син [PERSON] , [INFO] . Протягом останніх чотирьох років стосунки між ними поступово погіршувались, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки . Понад два роки спільного з відповідачем господарства не ведуть та спільного бюджету не мають. Дитина проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Спорів з відповідачем стосовно місця проживання їхнього сина немає. Тому просить шлюб розірвати. Місце проживання їхнього спільного з відповідачем сина [PERSON] , [INFO] , визначити разом з матір`ю [PERSON] . Стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі ј частини з усіх видів доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку. Стягнути з [PERSON] на її користь понесені нею судові витрати. Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 23.04.2021 позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та визначення місця проживання дитини залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. 06.05.2021 позивач [PERSON] подала до суду заяву про усунення недоліків, в якій просить виключити з позовних вимог її вимогу № 2 «місце проживання їхнього спільного з відповідачем сина - [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження від 04.06.2013, видане відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Умані Уманського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області, про що зроблено відповідний актовий запис № 341, визначити разом з матір`ю - [PERSON] , ІПН [NUMBER] , паспорт серія [NUMBER] , виданий Уманським МВ УМВС України в Черкаській області від 11.05.1999». Повернути помилково сплачені кошти судового збору в сумі 908 грн. Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 17.05.2021 відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено до судового розгляду з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 17.05.2021 заяву [PERSON] про повернення надмірно сплаченого судового збору задоволено. Зобов`язано Головне Управління Державної казначейської служби у Черкаській області повернути позивачу [PERSON] надмірно сплачений судовий збір у розмірі 908 грн., сплачений згідно квитанції № 31057696 від 25.02.2021 на суму 1047,60 грн. на р/р UA588999980313151206000023755, отримувач: ГУК у Черкаській області/тг м.Умань/22030101, код отримувача: 37930566, банк отримувача: АТ «ПУМБ», призначення платежу: «*;101; [NUMBER] ; 22030101; доплата судового збору за позовом [PERSON] ». Відповідач [PERSON] 31.05.2021 подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив позов [PERSON] задовольнити частково. Зазначив, що він не заперечує проти розірвання шлюбу та призначення аліментів на утримання сина в особі позивачки. Вимогу позивача про стягнення з нього судових витрат залишити без задоволення. Позивач [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, в своїй позовній заяві вказала про розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, письмово подав заяву, в якій просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги задовольнити частково в межах його відзиву. Відповідно до ч. 2 ст. 211 ЦПК України судове засідання проведено у відсутності сторін, на підставі наявних у суду матеріалів та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає положенням ч.2 ст. 247 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. У відповідності до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. Згідно з ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що 28.04.2012 між сторонами зареєстровано шлюб у відділ державної реєстрації актів цивільного стану по м. Умані Уманського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 114, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 28.04.2012. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 04.06.2013 відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Умані Уманського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області. На даний час їх сім`я розпалася остаточно, шлюб носить лише формальний характер, позивач на примирення не погоджується. Подружні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, сторони не бажають зберегти шлюб, позивач позов підтримав, а відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує, тому шлюб між ними повинен бути розірваний. Згідно з ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя відповідно до ст. 110 СК України. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Відповідно до ст. 112 ч. 2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно з ч. 2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Приймаючи до уваги, що причини, що спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позовна вимога про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Таким чином, суд вважає встановленим, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Статтею 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з статтею 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Судом встановлено, що дитина проживає з позивачем, яка, фактично, несе витрати на утримання дитини. Враховуючи те, що позивач несе витрати як на своє утримання, так і на утримання дитини, суд вважає, що відповідач також повинен нести періодичні витрати на утримання дитини, для забезпечення належного розвитку та умов проживання дитини. Враховуючи вимоги ст. 182 СК України щодо обставин, які обов`язково враховуються судом при визначенні розміру аліментів суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та встановленням розміру стягуваних аліментів - 1/4 частини з усіх видів його доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до повноліття дитини. За таких обставин, враховуючи відмову позивача від вимог про визначення місця проживання дитини, суд приходить до висновку про доцільність задоволення позову. Згідно з ч.1 ст.133ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст.141ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд керується пунктом 3 частини 1 статті 5 ЗУ «Про судовий збір», відповідно до якого позивач звільнена від сплати судового збору за позовні вимоги про стягнення аліментів. У зв`язку з цим, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені нею документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 908 грн. за позовні вимоги про розірвання шлюбу, а також стягує з відповідача на користь держави судовий збір за позовні вимоги про стягнення аліментів.

Outcome: approved