Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з названим позовом та просить визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право на користування будинком, за адресою: [ADDRESS] Посилається на те, що є власником будинку, що розташований по [ADDRESS] У 2003 році [PERSON], зареєструвала в будинку свого сина - [PERSON] Відповідач зареєстрований за даною адресою, але фактично протягом останніх 5 років там не проживає, комунальні платежі не сплачує, витрат по утриманню будинку не несе. Будь-яких домовленостей між позивачем та відповідачем з приводу встановлення порядку користуванням спірним житлом, тривалості строку збереження права користування ним не встановлено. Даний факт порушує права та інтереси позивача, як власника майна. Позивач є пенсіонеркою та вказана вимога обумовлена неможливістю реалізації її права на субсидію. Факт належності позивачу будинку по [ADDRESS]підтверджує: копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №10369862 від 12.04.2006. підставою виникнення права власності домоволодіння [ADDRESS] за [PERSON] є договір купівлі-продажу №4456 від 19.12.2005. Факт реєстрації відповідача за даною адресою підтверджує: довідкою про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №358 від 19.09.2018 виданої виконавчим комітетом Гайшинської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області та довідкою №357 від 19.09.2018 року виданої виконавчим комітетом Гайшинської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області. Факт не проживання відповідача за вищезазначеною адресою підтверджує актом депутата Гайшинської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області від 12 вересня 2018 року. В судовому засіданні позивач позов підтримала та просила задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Заяв на адресу суд не направляв. Розгляд справи здійснюється відповідно до ч.3 ст. 211 та ст.280 ЦПК України. Суд приймає до уваги подані позивачем докази, на підставі яких встановлені обставини справи, та вважає їх належними, допустимими, достовірними, а їх сукупність достатньою для встановлення обставин, що мають значення для справи. Поскільки відповідач є членом сім'ї позивача, то до правовідносин, що виникли між сторонами, слід застосовувати норми Цивільного кодексу України, що регулюють права власника на своє майно, зокрема, право володіння, користування, розпорядження своїм майном та усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. В силу ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, оцінивши всі докази в їх сукупності, суд вважає, що реєстрація відповідача у належному позивачеві будинку порушує права останнього як власника житла. Свідки [PERSON] та [PERSON] зазначили суду, що дійсно [PERSON] не проживає у вказаному будинку близько п'яти років не допомогає в утриманні та догляді за будинком. Номер телефону змінив. Зв'язку із ним немає. Оскільки відповідачі позов визнали, визнання позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі на підставі ч.4 ст. 206 ЦПК України. Питання судових витрат суд не вирішував, оскільки позивач просить понесені витрати в розмірі 704,80 гривень залишити за ним. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 319, 321, 383, 391 ЦК України,

Outcome: approved