Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, у якій зазначила про те, що 23.08.2014 року між нею та відповідачем по справі було укладено шлюб, у якому [INFO] у них народилася дочка [PERSON] . Дочка на цей час проживає з позивачем за адресою: [ADDRESS] . На початку подружнього життя між сторонами будувалися міцні сімейні стосунки, які в подальшому погіршувалися, між ними почали виникати сварки та непорозуміння, тому з червня 2021 року вони однією сім`єю не проживають. Кожен з подружжя на момент звернення до суду з цим позовом живе окремим життям та займається своїми інтересами і сім`я фактично припинила своє існування. Скандали відбувалися в присутності дитини, що може негативно відобразитися на її розвитку, психологічному стані та формуванні її світогляду. Позивач вказує, що звертала увагу відповідача на це, але він належних висновків не робив, тому вона дійшла висновку, що збереження їх сім`ї і подальше спільне проживання неможливе та призведе до порушення їх прав та інтересів дитини. Просить суд розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Умані реєстраційної служби Уманського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області та стягнути з [PERSON] на її користь судові витрати в розмірі 908 гривень. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу та проти того, що шлюб на цей час носить лише формальний характер, оскільки з червня 2021 року вони з дружиною дійсно проживають окремо. Разом з тим, вказав, що не погоджується із обставинами, викладеними позивачем у позовній заяві щодо її та їх доньки місця проживання. Позивач в судове засідання не з`явилася, на адресу суду направила заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить проводити розгляд справи у її відсутність. Суд, вислухавши відповідача, врахувавши процесуальну позицію позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом достовірно встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Умані реєстраційної служби Уманського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 23 серпня 2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Умані реєстраційної служби Уманського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 465. Прізвища після реєстрації шлюбу: чоловіка [PERSON] , дружини [PERSON] . У вказаному шлюбі у позивача та відповідача народилася дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Умані реєстраційної служби Уманського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області. На цей час сторони у справі не проживають однією сім`єю та не ведуть спільного господарства, проти чого також не заперечував відповідач по справі у судовому засіданні. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, сторони не бажають зберегти шлюб. Позивач на розірванні шлюбу наполягає. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Відповідно до положень ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Статтею 56 Сімейного кодексу України\~визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Суд виходить з того, що вжиття заходів щодо збереження сім`ї у цьому випадку не може дати позитивного результату, оскільки подальше спільне життя подружжя неможливе та є таким, що суперечило б інтересам сторін у справі та їх неповнолітній дочці. Враховуючи обставини, що склалися у вказаному випадку, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог про розірвання шлюбу. Також суд вважає встановленим, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі сторін і що після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін у справі, тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання, задовольнивши позовні вимоги. Суд не бере до уваги твердження відповідача щодо, на його думку, недостовірності інформації про місце проживання їх дитини разом з позивачем по справі за адресою: [ADDRESS] , оскільки згідно акту, складеного представниками КП «Уманське РЕУ № 3» та затвердженого в.о. директора цього комунального підприємства, громадяни [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , дійсно проживають за адресою [ADDRESS] , а також враховує той факт у вказаній цивільній справі питання щодо місця проживання дитини не вирішується, проти чого у судовому засіданні також не заперечував відповідач по справі. Відповідно до ч. 1 ст. 113 СК України\~особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач у своїй заяві не ставить питання щодо зміни її прізвища після розірвання шлюбу У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 908,00 грн., які підтверджені квитанцією від 11.08.2021 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved