Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що з 2011 року вона проживала разом з відповідачем однією сім'єю без реєстрації шлюбу. Від фактичних шлюбних відносинах у них народилась дитина - син [PERSON] [INFO]. Дитина є інвалідом до 18 років з діагнозом - Хронічне захворювання нирок III ст. Аномалія СВС Гіпоплазія правої нирки. Двосторонній рефлюксуючий, мегауретер III ст. Хронічний пієлонефрит ХНН II ст. вторічний гіперпаратиреоз, в звязку з тим, що дитині необхідний постійний догляд і лікування. Вона не працює, щомісячно отримує 860 грн. допомоги при народженні дитини та 1762 грн. соціальної допомоги на дитину - інваліда. Між нею та відповідачем виникла сварка, після якої вони перестали проживати разом. Дитина проживає разом з нею та перебуває на її повному утриманні. Вона несе великі затрати на ліки, постійне обстеження дитини, забезпечення дитини необхідним харчуванням та інше. У відповідача інших дітей не має, аліментів на утримання неповнолітніх дітей він не сплачує, за станом здоров'я може утримувати дитину та позивача. Проте, добровільно матеріальну допомогу на утримання сина відповідач вже тривалий час не надає, тому позивач просить стягнути з нього [PERSON] аліменти на її користь на утримання дитини - [PERSON], у розмірі 1/3 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 01 березня 2018 року до досягнення дитиною повноліття, а також аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 01.03.2018 року і на весь час проживання та опікування дитиною - інвалідом [PERSON]. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягала. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково. Пояснив, що не відмовляється надавати матеріальну допомогу сину та позивачу, в тому числі після предявлення позову перерахував гроші на її рахунок в сумах 2800 грн. та 500 грн., сплачував лікування сина. Вважає, що зазначений позивачем розмір аліментів є завеликим, оскільки на теперішній час він офіційно не працює. Встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 182 СК України передбачено, що розмір аліментів, які стягуються, встановлюються судом з урахуванням: стану здоров'я та матеріального становища дитини і платника аліментів; наявності у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інших обставин, що мають істотне значення. У відповідності до ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 88 СК України, якщо один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною-інвалідом, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання триває протягом всього часу проживання з дитиною - інвалідом та опікування нею і не залежить від матеріального становища того з батьків, з ким вона проживає. Розмір аліментів тому з подружжя, з ким проживає дитина-інвалід, визначається за рішенням суду відповідно до частини першої статті 80 цього Кодексу, без урахування можливості одержання аліментів від своїх батьків, повнолітніх дочки або сина. Відповідно до ч.3 ст.91 СК України, жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають про на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої четвертої статі 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу. У відповідності до ч. 1 ст. 19 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, держава вживає усіх необхідних заходів з метою захисту дитини від відсутності піклування або недбалого ставлення до неї з боку батьків. Згідно ч.1,2 ст. 27 вказаної Конвенції, кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Обовязок батьків щодо утримання своїх дітей є одним із головних конституційних обовязків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) З матеріалів справи вбачається, що сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його народження, серії I-ЖС № 300422, виданого 06 січня 2016 року виконавчим комітетом Бурчацької сільської ради Михайлівського району Запорізької області. Згідно довідки виданої Бурчацькою сільською радою 26.02.2018 року за № 264 малолітня дитина [PERSON] проживає з позивачем за адресою: с. Бурчак, вул. Ювілейна буд. 42, Михайлівського району Запорізької області. Згідно медичного висновку № 41 від 13.12.2016 року [PERSON], [INFO], є дитиною інвалідом з діагнозом - Хронічне захворювання нирок III ст. Аномалія СВС Гіпоплазія правої нирки. Двосторонній рефлюксуючий, мегауретер III ст. Хронічний пієлонефрит ХНН II ст. вторічний гіперпаратиреоз. Особою, що здійснює опікування дитиною, вказана позивач. Зазначений висновок є дійсним до 13.12.1933 року, тобто до досягнення дитиною повноліття. Згідно довідок (а.с. 10-11) позивач щомісячно отримує державну допомогу при народженні дитини 860 грн. до 31.12.2018 року та соціальну допомогу на дитину-інваліда в сумі 1762 грн. Таким чином, враховуючи встановлені обставини справи, стану здоров'я та матеріальне становища дитини і платника аліментів, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з дня подачі позовної заяви і на весь час проживання та опікування дитиною - інвалідом [PERSON]. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 704 грн. 80 коп.

Outcome: partial