Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача [PERSON] на утримання неповнолітнього сина та на її утримання. В обґрунтування позивач зазначила, що 15 листопада 2017 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем по справі, у якому [INFO] народився син [PERSON] . На цей час син проживає разом з нею і знаходиться на її утриманні. Вона позбавлена можливості забезпечити належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Відповідач є батьком дитини, а тому, у відповідності до вимог чинного законодавства, зобов`язаний брати участь у вихованні та утриманні сина. Позивач не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а тому батько дитини має надавати матеріальну допомогу і на її утримання. У зв`язку з тим, що відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання сина та на її утримання, вона вимушена звернутися до суду з цим позовом та просить суд ухвалити рішення яким, стягнути з [PERSON] , [INFO] , на її, [PERSON] , [INFO] , користь аліменти на утримання неповнолітнього сина: [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з моменту подання позовної заяви до суду і до повноліття дитини. Стягнути з [PERSON] , [INFO] , на її, [PERSON] , [INFO] , користь, аліменти на її утримання у розмірі 2000 гривень щомісячно, до досягнення [PERSON] , [INFO] , трирічного віку. Ухвалою судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області Піньковського Р.В. від 19.02.2021 року, після надходження відповіді на запит щодо місця реєстрації відповідача, було відкрито провадження у справі та призначено розгляд за правилами спрощеного позовного провадження. 15.03.2021 року від відповідача [PERSON] надійшла заява, у якій просить суд справу розглянути у загальному порядку, оскільки він має заперечення щодо позовних вимог. Ухвалою судді від 15.03.2021 року клопотання відповідача було задоволено та призначено розгляд справи у загальному порядку. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, на адресу суду направила письмову заяву, у якій просить суд справу слухати у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному об`ємі та просить суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, на адресу суду надійшла письмова заява, у якій просить суд справу слухати у його відсутність, позовні вимоги визнає, не заперечує проти задоволення позову. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом достовірно встановлено про те, що позивач [PERSON] , [INFO] , та відповідач [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 15 листопада 2017 року, актовий запис № 646, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Уманським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області (а.с. 9). У позивача та відповідача у вказаному шлюбі народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Уманським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, згідно якого у Книзі реєстрації народжень 04 липня 2018 року зроблено актовий запис № 318. Син проживає разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою, виданою головою квартального комітету № 8 виконкому Уманської міської ради 25.01.2021 року. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Статтею 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Судом встановлено, що сторони проживають окремо, їх спільна дитина проживає з позивачем, яка фактично несе витрати на утримання сина. Враховуючи те, що позивач несе витрати як на своє утримання, так і на утримання дитини, суд вважає, що відповідач також повинен нести періодичні витрати на утримання сина, для забезпечення належного розвитку та умов його проживання. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Враховуючи вимоги ст. 182 СК України щодо обставин, які обов`язково враховуються судом при визначенні розміру аліментів суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та встановлення розміру стягуваних аліментів - 1/4 частина з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до повноліття дитини. Даний розмір аліментів суд вважає достатнім та таким, що відповідатиме інтересам дитини. Частина 4 статті 84 СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Не перешкоджатиме виникненню цього права і застування інституту недійсності шлюбу у випадках, коли дружина не знала і не могла знати про перешкоди до реєстрації шлюбу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Враховуючи викладене та те, що відповідач у своїй заяві не заперечував проти задоволення позову, суд вважає доведеною його можливість надавати матеріальну допомогу, а тому наявні достатні підстави стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дружини щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною трьох років у розмірі 2000 гривень. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи те, що позивач була звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду з позовною заявою, судовий збір в сумі 908 гривень 00 копійок, у відповідності до вимог статті 141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved