Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-05 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 31 жовтня 2015 року померла [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина, до складу якої окрім іншого входить будинковолодіння № 24 по вул.Івана Франка, що в с.Висічка Борщівського району Тернопільської області. Поряд з тим зазначила, що на спадщину після смерті [PERSON] претендує як спадкоємець за заповітом, оскільки ще за життя померла зробила заповітне розпорядження, відповідно до якого усе своє майно заповіла їй. \~ \~ \~ \~Проте, через відсутність правовстановлюючих документів на спірне будинковолодіння, свої спадкові права оформити не може. А тому, просила суд визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в с.Висічка по вул.Івана Франка, 24 Борщівського району, як за спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON]. \~ \~ \~ \~В судове засідання сторони не зявилися. Позивач у позовній заяві просила справу слухати у її відсутності, зазначивши, що її інтереси представлятиме адвокат [PERSON] \~ \~ \~ \~Представник позивача адвокат [PERSON] подала до суду заяву, у якій просила справу слухати у її відсутності, позовні вимоги задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] міської ради міський голова [PERSON] подав до суду заяву, у якій просив справу слухати у відсутності представника міської ради, при цьому зазначив що відповідач позов визнає. За таких обставин, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, надані сторонами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Як встановлено судом, 07 січня 1999 року в с.Висічка Борщівського району Тернопільської області помер [PERSON], що стверджено копією свідоцтва про смерть серії І-ИД № 248132, повторно виданого 12 вересня 2018 року [PERSON] районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області. Після смерті [PERSON], його дружина [PERSON] прийняла спадщину, подавши відповідну заяву до [PERSON] державної нотаріальної контори, на підставі якої до майна померлого було відкрито спадкову справу за №502 та в подальшому на її ім'я були видані свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) та на грошові вклади. Наведене підтверджується матеріалами спадкової справи №502, відкритої до майна померлого [PERSON]. 27 серпня 1999 року в с.Висічка Борщівського району Тернопільської області померла [PERSON], що стверджено копією свідоцтва про смерть серії І-ИД № 248210, повторно виданого 09 жовтня 2018 року [PERSON] районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області. Поряд з тим, встановлено, що за життя померла [PERSON] зробила заповітне розпорядження, відповідно до якого, все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла [PERSON]. Зазначене сторонами не оспорювалось, крім того, стверджено заповітом від 20 листопада 1998 року, посвідченого секретарем виконкому Висічанської сільської ради Борщівського району, зареєстрованого в реєстрі за № 13. Після смерті [PERSON], [PERSON] як спадкоємець за заповітом, прийняла спадщину, оскільки проживала разом з нею на день смерті, однак спадкових прав на себе не оформила. Наведене підтверджується довідкою [PERSON] міської ради №378 від 14 листопада 2018 року. 31 жовтня 2015 року в с.Висічка Борщівського району Тернопільської області померла [PERSON], що стверджено копією свідоцтва про смерть серії І-ИД № 198214, виданим 03 листопада 2015 року Висічанською сільською радою Борщівського району Тернопільської області. Поряд з тим, встановлено, що за життя померла [PERSON] зробила заповітне розпорядження, відповідно до якого, все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла [PERSON]. Зазначене сторонами не оспорювалось, крім того, стверджено заповітом від 30 квітня 2010 року, посвідченого секретарем виконкому Висічанської сільської ради Борщівського району, зареєстрованого в реєстрі за № 69. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого входить житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в с.Висічка вул.Івана Франка, 24 Борщівського району Тернопільської області, що сторонами не оспорювалося, стверджено довідкою [PERSON] міської ради №380 від 14 листопада 2018 року. Позивач [PERSON], як спадкоємець за заповітом після смерті [PERSON], прийняла спадщину, подавши 07 квітня 2016 року до [PERSON] державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, на підставі якої до майна померлої було відкрито спадкову справу за № 82/2016. По даній спадковій справі на ім»я позивача були видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки. А 14 листопада 2018 року [PERSON] від імені позивача звернулася до нотаріальної контори з приводу видачі їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в с.Висічка вул.Івана Франка, 24 Борщівського району Тернопільської області, однак у цьому було відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів, що посвідчують право власності спадкодавця на дане майно. Наведене вбачається з листа [PERSON] державної нотаріальної контори №т926/02-14 від 14 листопада 2018 року та матеріалів спадкової справи № 82/2016, відкритої до майна померлої [PERSON]. \~ \~ \~ \~Поряд з тим, встановлено, що спірне будинковолодіння №24 по вул.[PERSON] - Франка в с.Висічка Борщівського району, відносилося до колгоспного двору, і станом на 15 квітня 1991 року (тобто на момент набрання законної сили Законом України Про власність) померлі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] були його членами, що стверджено довідкою [PERSON] міської ради № 379 від 14 листопада 2018 року, а також копіями по господарських книг Висічанської сільської ради за 1991-1995 роки. \~ \~ \~ \~Відповідно до норм статтей 120, 123 Цивільного кодексу (в редакції 1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві спільної власності, розмір долі члена двору встановлювався виходячи з рівності долей всіх членів двору. Відповідно до п.6 а) постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включаються перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба). А отже, померлі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на відповідній правовій основі набули право, кожен зокрема, на 1/3 частину будинковолодіння, розташованого по вул.Івана Франка, 24 в с.Висічка Борщівського району Тернопільської області. Однак, у визначеному законом порядку, за життя, не оформили своє право власності на належні їм частини будинковолодіння. Окрім того встановлено, що після смерті [PERSON] та [PERSON], [PERSON], яка прийняла спадщину, фактично набула право власності на ціле спірне будинковолодіння. Рішенням 9 сесії 23 скликання Висічанської сільської ради від 10 вересня 1999 року, [PERSON] передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку загальною площею 0, 57 га, з них 0, 17 га для обслуговування житлового будинку та 0, 40 га для ведення особистого підсобного господарства. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що окрім позивача, інші особи щодо своїх прав на майно померлої не заявляли. Зазначене випливає з листа [PERSON] державної нотаріальної контори № 926/02-14 від 14 листопада 2018 року та матеріалів спадкової справи № 82/2016, відкритої до майна померлої [PERSON]. Згідно характеристики будинку, господарських будівель та споруд від 17 жовтня 2018 року, виготовленого СПД ФОП [PERSON], інвентаризаційна вартість будинковолодіння № 24 по вул.Іван Франка в с.Висічка Борщівського району становить 211697 грн. Відповідно до ст.ст.1216-1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. \~ \~ \~ \~Аналізуючи всі досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи те, що відповідачем заперечень щодо задоволення позову надано не було, позов ним визнано, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, підставними, грунтуються на вимогах закону, а тому, підлягають задоволенню в повному обємі. На підставі ст.ст.328, 392, 1217, 1218, 1220, 1223, 1261, 1268 ЦК України та

Outcome: approved