Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що вона 19.01.2009 року уклала шлюб з відповідачем, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Заставнівського районного управління юстиції за актовим записом №03. В шлюбі у них 11.10.2011 року народився син [PERSON]. Позивач посилається на те, що одруження з відповідачем було помилкою. Після реєстрації шлюбу та по даний час вони спільно проживають [INFO]. Протягом останнього року сімейні стосунки між ними суттєво погіршилися. Відповідач зловживає алкоголем під дією якого вчиняє побутові скандали, погрожує їй фізичною розправою, нищить майно, принижує її, обзиває. Частко сварки між ними виникають в присутності дитини. Крім того, позивач вказує, що відповідач зраджує їй, в звязку із вказаними обставинами просить шлюб, укладений між ними розірвати. Позивач в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутності. Позов підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, до суду надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає, на розірвання шлюбу згідний. Відповідно ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється у відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, врахувавши заяви сторін, суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, позовна заява підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 19.01.2009 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-МИ №043331 від 19.01.2009 року (а.с. 6). В шлюбі у них 11.10.2011 року народився син [PERSON], який на даний час проживає з ними та знаходиться на їх спільному утриманні. Причиною розпаду сімї є те, що одруження з відповідачем було помилкою. Після реєстрації шлюбу та по даний час сторони спільно проживають [INFO]. Протягом останнього року сімейні стосунки між ними погіршились. Відповідач зловживає алкоголем під дією якого вчиняє побутові скандали, погрожує позивачу фізичною розправою, нищить майно, принижує її, обзиває. Частко сварки між сторонами виникають в присутності дитини. Враховуючи відсутність у сторін бажання зберегти сімю, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, збереження сімї суперечить їх інтересам, шлюб розпався, носить формальний характер, а тому його слід розірвати. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На виконання вимог ст. 113 СК України та зважаючи на вибір позивача прізвище останньої слід залишити без змін. На підставі викладеного, ст.ст. 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved