Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх дітей [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа Служба в справах дітей Лохвицької районної державної адміністрації Полтавської області, про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом, посилаючись на наступні обставини. Вона є власником житлового будинку з допоміжними господарчими побудовами, розташованого за адресою: м. Заводське, вул. Лермонтова, б. 5, Полтавської області. У вищевказаному належному їй будинку, з її дозволу були зареєстровані та проживали: її син - [PERSON] із 29.09.2000 року, його дружина, [PERSON] із 30.09.2009 року та їх син [PERSON] із 16.06.2016 року, дочка [PERSON] - [PERSON] із 30.09.2009 року. У листопаді 2016 року відповідачі виїхали із вищевказаного будинку на інше місце проживання. При цьому [PERSON] разом із сином [PERSON] та дочкою [PERSON] переїхали проживати у квартиру до матері [PERSON], яка знаходиться за адресою: м. Заводське вул. Академіка Пономаренка,1а/59а, кв.20. Місце проживання [PERSON] їй не відомо. На протязі із листопада 2016 року та по даний час відповідачі не проживають за зареєстрованим місцем проживання. Просила визнати [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], такими, що втратили право користування житловим приміщенням (домоволодінням ), розташованим за адресою: м. Заводське, вул. Лермонтова, 5, Лохвицького району, Полтавської області. Позивач [PERSON] та її представник адвокат [PERSON], що діє на підставі ордеру ПТ № 015489 від 30.01.2018 року, в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, надали пояснення аналогічні, викладеним в позовній заяві. Позивач зауважила, що коли сімя її сина розпалася, вони виїхали з належного їй будинку, забрали навіть батареї, місце проживання її сина наразі їй невідомо, а колишня невістка разом з дітьми проживає у своїй матері. Вона має намір продати належний їй будинок, але позбавлена вказаної можливості. Просили позов задовольнити, не заперечували проти ухвалення заочного рішення. Відповідачі в судове засідання не зявилися, неодноразово повідомлялись належним чином про час та місце судового розгляду справи за зареєстрованим місцем проживання, а відповідач [PERSON], яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх дітей, також за фактичним місцем проживання, відзиву не надали. Представник 3-ої особи [PERSON], що діє на підставі довіреності № 85, не заперечувала проти визнання такими, що втратили право користування житлом, повнолітніх відповідачів та заперечувала в частині вимог до неповнолітніх [PERSON], [PERSON], оскільки вважає, що неповнолітні повинні бути залишеними зареєстрованими в цьому житловому будинку. Відповідно до положень ч. 11 ст.128 ЦПК України відповідачі вважаються повідомленими про дату, час і місце розгляду справи. Згідно вимог ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідачі були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, не зявилися в судове засідання, не повідомили причини неявки, не подали відзиву, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, заслухавши позивача та її представника, третю особу, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. [PERSON] є власником житлового будинку приватного житлового фонду, який знаходиться за адресою м. Заводське вул. Лермонтова, 5 Лохвицького району Полтавської області, 1/2 частина вказаного будинку належить їй на підставі договору дарування від 06.10.1993 року, посвідченого державним нотаріусом Другої лохвицької державної нотаріальної контори, зареєстрованого за № 989, а 1/2 на підставі свідоцтва про право власності від 07.03.1993 року, посвідченого державним нотаріусом Другої лохвицької державної нотаріальної контори, зареєстрованого за № 374 (а.с. 5-7). Як вбачається з довідки № 3726 від 29.11.2017 року, виданої Заводською міською радою Полтавської області, в будинку № 5 по вулиці Лермонтова в м. Заводське зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.4). Згідно приписів ст. 405 ЦК України члени сімї власника, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Як вбачається з акту обстеження соціально-побутових умов проживання [PERSON], складеного депутатом Заводської міської ради [PERSON] та затвердженого міським головою [PERSON] 01.12.2017 року, окрім [PERSON] за адресою: м. Заводське, вул. Лермонтова, 5, також зареєстровані, але з листопада 2016 року не проживають, син [PERSON], [INFO], невістка [PERSON], [INFO], дочка невістки від першого шлюбу [PERSON], [INFO], внук [PERSON], [INFO]. У будинку є газопостачання, але знята газова плита, опалення в будинку немає вирізана батарея, водопостачання немає. За даною адресою не проживає ніхто, умови для проживання відсутні. За\~статтею 317 ЦК України\~ власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до частини першої\~статті 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За таких обставин суд дійшов висновку про те, що має місце порушення прав позивача як власника житлового будинку, оскільки, через наявність зареєстрованих в будинку осіб, вона позбавлена можливості розпорядитися своєю власністю. На підставі викладеного, враховуючи відсутність членів сімї позивачки в житловому будинку без поважних причин понад один рік, відповідачі підлягають визнанню такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме будинком № 5, що розташований в м. Заводське, вул. Лермонтова, Полтавської області. Щодо заперечень представника 3-ої особи щодо позовних вимог в частині неповнолітніх осіб, суд вважає доведеною ту обставину, що будинок, в якому зареєстровані неповнолітні [PERSON] та [PERSON], але фактично не проживають понад один рік, на теперішній час є непридатним для проживання через відсутність водопостачання та опалення, а тому визнання такими, що втратили право користування житловим приміщенням, в даному випадку жодним чином не порушує права дітей. До того ж, в судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] та [PERSON] фактично проживають разом зі своєю матірю за адресою: м. Заводське, вул. Академіка Пономаренка, 1а/59а, кв. 20. Так, згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог стороні. Як було встановлено судом, позивач при зверненні до суду сплатила судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп. Враховуючи те, що позов [PERSON] було задоволено, суд вважає, що судові витрати підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved