overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про збільшення розміру аліментів. Позивачка у підтвердження заявлених вимог про стягнення аліментів, посилається на те, що вона, [PERSON] з 23.03.2003 року перебувала з відповідачем по даній справі - [PERSON] у зареєстрованому шлюбі. Під час спільного проживання з відповідачем по справі у них народилась дитина донька [PERSON], [INFO] і яка зареєстрована та постійно проживає з нею за вищевказаною адресою. 29 травня 2015 році згідно рішення Дрогобицького міськрайонного суду шлюб між нею та [PERSON] було розірвано. Разом з цим, також відповідно рішення Дрогобицького міськрайонного суду від 16 липня 2015 року з відповідача стягуються аліменти на утримання доньки в розмірі по 1200 грн. щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення ним повноліття. Однак, 08 липня 2017 року, у зв'язку з прийняттям нового закону, змінився порядок стягнення аліментів на дитину та розмір аліментів. За новим законом також збільшено мінімальний розмір аліментів на кожну дитину з 30% до 50% прожиткового мінімуму. Відповідно до ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Однак ця сума може бути присуджена лише в тому випадку, коли у батька чи матері, які проживають окремо, не вистачає коштів для того, щоб платити більші аліменти. Натомість, мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину прирівнюється до прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки їй самій матеріально важко матеріально утримувати та забезпечувати дитину, вона звернутись до відповідача з проханням збільшити розмір грошових коштів для дитини в добровільному порядку. Однак це не дало жодних позитивних наслідків. Хоча бувший чоловік таку можливість має, оскільки офіційно отримав право на проживання в Чеській Республіці протягом 10 років. Просить позов задоволити. У судове засідання позивач [PERSON] не з»явилася, однак від неї поступила заява, в якій вона просить слухати справу у її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує повністю, а тому суд розглянув справу у відсутності позивача на підставі наявних доказів по справі. В судове засідання відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, не повідомивши причин своєї неявки, хоча належним чином був повідомлений про день і час слухання справи, а тому суд розглянув справу у відсутності відповідача на підставі наявних доказів по справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи, що з відповідачем вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18 вересня 2006 року, актовий запис № 1369, від якого мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який проживає із позивачкою. З липня 2014 року шлюбно-сімейні відносини та ведення спільного господарства між сторонами припинені через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини, сімейні обов'язки з ведення спільного господарства та виховання дитини, постійно виникаючих з ініціативи відповідача сварок та скандалів. Спору про спільне майно між сторонами немає. Позивач просила розірвати шлюб з відповідачем. У судове засідання позивач [PERSON] не з*явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с. 38), просила залишити за нею право іменуватись шлюбним прізвищем (а.с.45). Відповідач [PERSON] на виклик в судове засідання не з*явився, про час і місце його проведення був повідомлений належним чином в порядку ст. 128 ЦПК України шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с. 41, 50). За таких обставин суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. З*ясувавши позицію позивача, дослідивши докази у справі, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що сторони по справі 18 вересня 2006 року зареєстрували шлюб (а.с. 5), від якого мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] (а.с.6). Шлюбно-сімейні відносини, спільне проживання та ведення спільного сумісного господарства між сторонами припинено з липня 2014 р. через відсутність взаєморозуміння, відмінність поглядів на сімейні відносини і сімейні обов'язки з ведення спільного господарства та виховання дитини. Спору про спільне майно між сторонами немає. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги викладене, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, тривалість припинення шлюбно-сімейних відносин, думку позивачки про неможливість досягнення примирення, тощо, суд вважає, що подальше спільне проживання та збереження сім'ї суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вже десять років між сторонами припинилися шлюбні стосунки. вони живуть окремо, не ведуть спільне господарство, матеріально не підтримують одне одного. Подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Просила суд не вживати заходів для примирення. Ухвалою судді від 17 червня 2021 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, в прохальній частині позовної заяви просила суд слухати справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився з невідомої на те суду причини, хоча про день та час судового засідання повідомлявся належним чином, відзиву не подав. Суд вважає, що відповідач про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, а тому відповідно до ст. 280 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних доказів та постановити заочне рішення. У зв`язку з неявкою учасників справи, з підстав передбачених ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Ознайомившись із позовною заявою, дослідивши та оцінивши письмові докази, суд встановив наступні обставини справи. 24 жовтня 1992 року сторони зареєстрували шлюб, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 24 жовтня 1992 року Трибухівською сільською радою Бучацького району, актовий запис № 29. Від даного шлюбу в подружжя народився син, який є повнолітнім. В судовому засіданні встановлено, що між подружжям погіршилися відносини, вони тривалий час не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних стосунків. Сумісне життя подружжя є неможливим, шлюб існує лише формально, і тому його доцільно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. За змістом ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Враховуючи викладенні обставини в їх сукупності, зважаючи на те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, з огляду на засади добровільності шлюбу, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що відповідач часто вживає алкогольні напої, внаслідок чого в сім`ї відбуваються сварки, психологічне та фізичне насильство, тому між подружжям практично припинилися шлюбні стосунки, вони перестали вести спільне господарство і вирішили розірвати шлюб. Подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечать інтересам позивача, що має істотне значення, щодо надання строку на примирення категорично заперечує. Ухвалою судді від 01 жовтня 2020 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила розірвати шлюб з мотивів, наведених у позовній заяві, пояснила, що причиною звернення із позовною заявою до суду стали різні характери подружжя та погляди на сімейне життя, часті сварки та бійки в сім`ї, зловживання відповідача алкоголем. Сторони окремо проживають протягом 2 місяців, щодо надання строку на примирення [PERSON] заперечила. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився з невідомої на те суду причини, хоча про день та час судового засідання повідомлявся належним чином, відзиву не подав. Суд вважає, що відповідач про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, а тому відповідно до ст. 280 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних доказів та постановити заочне рішення. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши та оцінивши письмові докази, суд встановив наступні обставини справи. 09 листопада 1998 року сторони зареєстрували шлюб, що стверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 09 листопада 1998 року, виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільської міської ради Тернопільській області України, актовий запис № 1445. У шлюбі у подружжя народилися діти - донька [PERSON] та син [PERSON] , які є повнолітніми. В судовому засіданні встановлено, що між подружжям погіршилися відносини, вони тривалий час не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних стосунків. Сумісне життя подружжя є неможливим, шлюб існує лише формально, і тому його доцільно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. За змістом ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Враховуючи викладенні обставини в їх сукупності, зважаючи на те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, з огляду на засади добровільності шлюбу, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 2017 року і по даний час сторони не ведуть спільне господарство, разом не проживають, давно припинили шлюбні стосунки, перестали проявляти турботу один до одного. Подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. Ухвалою судді від 11 грудня 2020 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, суду подала заяву, в якій просить розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, суду подав заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутності, щодо задоволення позову не заперечує. Частини 1, 4 ст. 206 ЦПК України визначають, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У зв`язку з неявкою учасників справи, з підстав передбачених ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши докази, суд встановив наступні обставини справи. Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 21 січня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, сторони 21 січня 2012 року зареєстрували шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 40. У шлюбі в сторін народився син [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 24 липня 2012 року. Судом встановлено, що між подружжям погіршилися відносини, вони проживають окремо, не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних стосунків. Сумісне життя подружжя є неможливим, шлюб існує лише формально, і тому його доцільно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. За змістом ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Враховуючи викладенні обставини в їх сукупності, зважаючи на те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач визнав позов, з огляду на засади добровільності шлюбу, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що між сторонами практично припинилися шлюбні стосунки, вони перестали вести спільне господарство і вирішили розірвати шлюб. Подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, що має істотне значення. Щодо примирення заперечила. Ухвалою судді від 11 серпня 2021 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження. У судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила розірвати шлюб, щодо надання строку на примирення заперечила. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав, щодо розірвання шлюбу не заперечив. Просив не надавати строк на примирення. Ознайомившись із поясненнями позивачки та відповідача, дослідивши та оцінивши докази, суд встановив наступні обставини справи. Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління, сторони 01 жовтня 2015 року зареєстрували шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 1829. У шлюбі в сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане Тернопільським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області 01 червня 2016 року. Судом встановлено, що між подружжям погіршилися відносини, вони проживають окремо, не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних стосунків. Сумісне життя подружжя є неможливим, шлюб існує лише формально і тому його доцільно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. За змістом ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Враховуючи викладенні обставини в їх сукупності, зважаючи на те, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, відповідач визнав позов, з огляду на засади добровільності шлюбу, тому суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що причиною подання позовної заяви про розірвання шлюбу стало те, що подружжя стало чужим одним для одного, позивач не відчуває підтримки відповідача. Між ними практично припинилися шлюбні стосунки, вони перестали вести спільне господарство і вирішили розірвати шлюбу. Подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Щодо примирення заперечує. Ухвалою судді від 03 листопада 2020 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила розірвати шлюб, пояснила, що із відповідачем мають різні характери та погляди на життя, близько місяця не проживають разом, спільне господарство не ведуть, щодо надання строку на примирення заперечила. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав, щодо розірвання шлюбу не заперечив, щодо надання строку на примирення заперечив. Ознайомившись із поясненнями сторін, дослідивши та оцінивши докази, суд встановив наступні обставини справи. Як вбачається з свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції від 30 травня 2015 року, сторони 30 травня 2015 року зареєстрували шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 706. У шлюбі в сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 20 лютого 2017 року Великоберезовицькою селищною радою Тернопільського району Тернопільської області, актовий запис № 07. Судом встановлено, що між подружжям погіршилися відносини, вони не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних стосунків. Сумісне життя подружжя є неможливим, шлюб існує лише формально і тому його доцільно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. За змістом ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Враховуючи викладенні обставини в їх сукупності, зважаючи на те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач визнав позов, з огляду на засади добровільності шлюбу, тому суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що причиною розірвання шлюбу стали різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Вони втратили почуття любові і поваги одне до одного, не ведуть спільного господарства, а тому шлюб фактично припинив існування. Відповідач [PERSON] подав заяву відповідно до якої позов визнає та погоджується на розірвання шлюбу. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 16.04.2020 року надавався сторонам строк на примирення, терміном шість місяців. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву в якій просить справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву в якій просить справу слухати у його відсутності, не заперечує щодо задоволення позову. В силу вимог ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. \~ Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив: \~\~ [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 23.11.2013 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 23.11.2013 року. У даному шлюбі у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 22.08.2014р. Судом з`ясовано, що сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, вони втратили почуття взаєморозуміння та любові один до одного, стали чужими людьми. Сумісне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим. Шлюб існує лише формально. Відповідно до вимог ст. ст.\~111,\~112 СК України\~суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Згідно із ч.1\~ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.1\~ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Положеннями частини третьої та четвертої\~статті 56 СК України\~передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням прав дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. За таких обставин, суд вважає, що шлюб слід розірвати так, як подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, оскільки порушує його особисті права та законні інтереси. \~\~\~\~\~\~ На підставі наведеного та

Outcome: approved