Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 15.07.2006 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] у відділі РАЦС по місту Черкаси Черкаського міського управління юстиції, актовий запис №839 від 15.07.2006 р. Від шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Протягом останніх двох років сімейні відносини погіршувалися. Сторони перестали розуміти один одного, через що часто сварилися на очах дитини, чим засмучували її. Погляди на сімейне життя стали різними, що призвело до припинення між ними шлюбних відносин. За глибоким переконанням позивача сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Примирення між ними не можливе, а тому просить суд строк для примирення не надавати. Майнового спору немає. Згоду про місце проживання та виховання дитини досягнуто. На підставі викладеного просить розірвати шлюб між нею, [PERSON] Єлізаветою Ігорівною та [PERSON], зареєстрований 15 липня 2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси Черкаського міського управління юстиції, актовий запис №839. Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не зявилася, звернулася до суду з заявою про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Прізвище бажає залишити [PERSON]. Судові витрати залишає за собою. В підготовче судове засідання відповідач не з'явився, до початку судового засідання надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав, не заперечував проти задоволення позову. Враховуючи, що відповідач визнав позов, суд вважає можливим ухвалити рішення у підготовчому засіданні на підставі ч. 3\~ст. 200 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, на підставі їх повного, обєктивного та всебічного дослідження, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб серії І-СР №015492, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси Черкаського міського управління юстиції Черкаської 15.07.2006 року, сторони зареєстрували шлюб 15 липня 2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси Черкаського міського управління юстиції Черкаської області, актовий запис №839. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії І-СР №102532, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Придніпровському району міста Черкаси Черкаського міського управління юстиції 24.11.2009 року). Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 21 грудня 2007 року, «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України). Частиною 2 ст. 112 СК України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зясувавши обставини справи, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, сімейних відносин сторони не підтримують, вони не повязані спільним побутом та бюджетом, взаємні почуття між ними втрачені і примирення між сторонами неможливе. Крім того, на думку суду, подальше перебування їх у шлюбі буде шкодити їхнім інтересам, а тому підстав щодо надання терміну для примирення, не вбачається. Ст.113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи, що позивач після розірвання шлюбу просить залишити прізвище набуте у шлюбі, прізвище слід залишити [PERSON]. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved