Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у здійсненні права власності майном - гаражем [ADDRESS], витребування гаража з незаконного володіння, заборонити користуватись гаражем та не чинити перешкод позивачці у користування гаражем (а.с.2-5, 40). Позов обґрунтовано тим, що вона є власником вказаного гаража, відповідач незаконно заволодів даним гаражем, навісивши навісний замок на ворота, не дає їй можливості володіти, користуватись та розпоряджатись її майном, чим чинить перешкоди у здійсненні права власності. Тому просила суд задовольнити позов. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала, просила задовольнити з підстав, вказаних у позові. У судовому засіданні представник позивачки [PERSON] позов підтримав, пояснив, що що позивачка є власницею гаража, будувала його самостійно після розірвання шлюбу з відповідачем, відповідач незаконно заволодів вказаним майном, тому гараж вибув з володіння позивача, тому просив суд позов задовольнити з підстав, вказаних у позові. У судовому засіданні відповідач [PERSON] позов не визнав, пояснив, що даний гараж побудовано у період перебування у шлюбі з позивачкою, рішенням суду позивачці відмовлено в визнанні його її власністю та поділі, від використовує його для зберігання їх з позивачкою спільного майна - автомобіля. Просив в позові відмовити. У судовому засіданні представник відповідача [PERSON] проти задоволення позову заперечував, пояснив, що позивачем не надано належних доказів того, що майно вибуло з її володіння, що ним користується відповідач, оскільки акт не є належним доказом, а пояснення сторін взагалі не є доказами, так як вони не були опитані як свідки. Тому позовні вимоги слід залишити без задоволення. Суд, вислухавши сторони, їх представників, дослідивши докази, надані сторонами, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Витягом зі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 27.04.2010 року підтверджено, що позивачка [PERSON] є власницею гаража за адресою [ADDRESS] (а.с.12). Відповідно до вимог ст. 319 ЦК України власнику належить право володіння, користування та розпорядження належним йому майном. При цьому ніхто не може бути протиправно позбавлений або обмежений в здійсненні права власності - визначеноч.2 ст. 321 ЦК України. У судовому засіданні відповідач [PERSON] визнав, що користується гаражем у [ADDRESS], вважає використання ним гаражу правомірним, оскільки цей гараж побудовано у період шлюбу, ним, а позивач здійснила лише оформлення права власності. Однак, твердження відповідача про те, що вказаний гараж був побудований під час перебування у шлюбі, не підтверджено належними доказами, оскільки згідно свідоцтва про розірвання шлюбу, шлюб між сторонами розірвано 19.08.09 року (а.с.54), на імя позивачки виготовлено технічний паспорт (а.с. 13-15), рішенням виконавчого комітету Зеленодольської міської ради від 17.02.10 року № 31-2.3 гаражу надано поштову адресу (а.с.10), рішенням виконавчого комітету Зеленодольської міської ради від 17.02.10 року № 27-2.3. позивачці надано дозвіл на будівництво гаражу (а.с.11), у рішенні суду від 02.02.10 року адресу гаража, вимогу про поділ якого заявляла позивачка не зазначено, і позивач заперечує, що мова йде про гараж [ADDRESS]. Отже позивач не визнає будь-яких прав відповідача на гараж, вона є власником, а з позовом про визнання за відповідачем права власності на вказаний гараж він не звертався. Тому, суд вважає, що відповідач не надав доказів на підтвердження його права володіння, користування чи розпорядження гаражем [ADDRESS], м. Зеленодольськ. Вказаними діями відповідача порушуються права позивачки на володіння, користування та розпорядження її майном - гаражем [ADDRESS], м. Зеленодольськ, Апостолівського району Дніпропетровської області. Відповідно до ст. З ЦПК України, ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа мас право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав свобод чи інтересів. Згідно ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Тому на підставі ст.. 387, 391 ЦК України, позов слід задовольнити. З відповідача слід стягнути понесені судові витрати - судовий збір 443,93 грн.

Outcome: approved