Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Сихівської районної адміністрації як Органу опіки та піклування про повернення дитини [PERSON] , [INFO] , яка відібрана у матері згідно з рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 29.05.2019 у справі № 464/5969/18, а також припинення стягнення із позивача аліментів на утримання дитини. В обґрунтування позову покликалася на те, що є матір`ю [PERSON] , [INFO] . На підставі розпорядження Сихівської районної адміністрації від 31.07.2018 №442 дочку тимчасово влаштовано у Будинок дитини № 1 м. Львова на повне державне забезпечення, де остання перебуває до цього часу. Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 29.05.2019 [PERSON] , [INFO] , відібрано від матері [PERSON] без позбавлення батьківських прав, призначено стягнення аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. щомісячно. Розпорядженням Сихівської районної адміністрації від 12.08.2019 №603 дитині надано статус позбавленої батьківського піклування. Станом на цей час план соціального супроводу з позивачем виконано, зокрема, матеріально-побутові умови для подальшого проживання дитини [PERSON] задовільні, дитина зареєстрована з матір`ю за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] офіційно працевлаштована, відвідує психотерапевтичні групи ЗРЦ «Назарет», протягом тривалого часу не вживає алкогольних напоїв, відвідує доньку у Будинку дитини №1 та підтримує з нею контакт. Враховуючи висновок органу опіки та піклування Сихівської районної адміністрації від 16.09.2019 №35 по доцільність повернення дитини [PERSON] матері [PERSON] , просить позовні вимоги задовольнити. У судове засідання позивач не з`явилася, до суду надійшла заява, в якій позов підтримала, просила такий задовольнити, а розгляд справи здійснювати за її відсутності. Представник Сихівської районної адміністрації як Органу опіки та піклування в судове засідання не з`явилася, звернулася до суду з заяву, в якій позов визнала, просила розгляд справи здійснювати за відсутності представника. Представник третьої особи КЗ ЛОР «Будинок дитини №1 для дітей з ураженням центральної нервової системи та порушенням психіки» в судове засідання не з`явився, надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника, у вирішення справи покладається на розсуд суду. У зв`язку з неявкою сторін на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є матір`ю малолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 13.12.2016 Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області. Відповідно до розпорядженням Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради від 31.07.2018 №442 надано дозвіл на тимчасове влаштування малолітньої [PERSON] , [INFO] , в Будинок Дитини №1 м. Львова на повне державне забезпечення, зобов`язано батьків вирішити питання щодо реєстрації малолітньої доньки. Рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 29.05.2019 вирішено відібрати дитину [PERSON] , [INFO] , від матері [PERSON] , [INFO] , без позбавлення останньої батьківських прав, передати дитину Органу опіки та піклування Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради як органу опіки та піклування; вирішено стягувати з позивача аліменти на корить та утримання [PERSON] , [INFO] , щомісячно, у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. Рішення мотивовано тим, що мати вихованням, доглядом та утриманням дитини належним чином не займались, зловживає спиртними напоями, що негативно відображається на здійсненні виховання малолітньої дитини, та як наслідок створює загрозу життю і здоров`ю останньої. На підставі розпорядження Сихівської районної адміністрації №603 від 12.08.2019 [PERSON] , [INFO] , надано статус дитини позбавленої батьківського піклування. Разом з тим, як видно з листа Львівського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді від 28.08.2019 №4-2607-457 план соціального супроводу з [PERSON] повністю виконано, зокрема, матеріально-побутові умови для подальшого проживання дитини [PERSON] задовільні, дитина зареєстрована з матір`ю за адресою: [ADDRESS] , зареєстрована у електронній черзі ДНЗ, мати офіційно працевлаштована, відвідує психотерапевтичні групи ЗРЦ «Назарет», протягом тривалого часу не вживає алкогольних напоїв, відвідує доньку у Будинку дитини №1 та підтримує з нею емоційний контакт. Згідно з довідкою про доходи від 05.09.2019 №0509/19-1, виданою ТзОВ «Львівська випічка», [PERSON] працює у ТзОВ «Львівська випічка» мийником посуду. Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання від 06.08.2019, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Як видно з акту обстеження умов проживання від 05.09.2019, у квартирі [ADDRESS] наявні усі належні умови для комфортного проживання та гармонійного розвитку дитини. Згідно з листом КЗ ЛОР «Будинок дитини № 1 для дітей з ураженням центральної нервової системи та порушенням психіки» від 28.08.2019 №380 за час перебування малолітньої [PERSON] в закладі [PERSON] відвідує дитину регулярно, цікавиться її здоров`ям, приносить продуктові передачі. Відповідно до висновку Органу опіки та піклування Сихівської районної адміністрації від 16.09.2019 №35 комісія з питань захисту прав дитини вважає за доцільне повернення [PERSON] , яка перебуває в КЗ ЛОР «Будинок дитини №1 для дітей з ураженням центральної нервової системи та порушенням психіки», матері [PERSON] на спільне проживання та виховання. Згідно ч.1 ст.151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Частиною 1 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватись про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток дитини, навчання, створити належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини. Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Окрім прав батьків щодо дітей, діти теж мають рівні права та обов`язки щодо батьків (ст. 142 СК України), у тому числі, й на рівне виховання батьками. Згідно з ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини ( статті 8, 11, 15 Закону України «Про охорону дитинства»). Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 р., у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральності та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. Відповідно до ч.3 ст.170 СК України якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може ухвалити рішення про повернення їм дитини. Аналізуючи зібрані у справі докази, враховуючи те, що позивач [PERSON] має постійне місце проживання, місце роботи та джерела існування, створила усі необхідні умови для проживання, виховання та розвитку дитини, беручи до уваги висновок Органу опіки та піклування, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову, повернення [PERSON] малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , та припинення стягнення аліментів на утримання дитини. На підставі Конвенції про права дитини, Декларації прав дитини, статей 8, 11, 12, 15 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 151, ч. 3 ст. 170 СК України та

Outcome: approved