Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-25 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON], в якій просить розірвати шлюб укладений між нею та [PERSON], який був зареєстрований 30 вересня 2006 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану, актовий запис за №3606. В обґрунтування поданого позову покликається на те, що 30 вересня 2006 року між нею та [PERSON] було укладено шлюб, який був зареєстрований Міським відділом реєстрації актів цивільного стану, актовий запис за №3606. Від шлюбу у них народилося двоє неповнолітніх дітей, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивач стверджує, що з початку подружнього життя їхній шлюб був не вдалим, оскільки відповідач зловживав та зловживає спиртними напоями, не дбає за родину, ображає та принижує позивача як жінку. На протязі останні двох років відповідач перестав проживати з родиною вже як більш двох років, не підтримує родину фінансово, також не ведуть спільного господарства, спору щодо поділу та місця проживання дітей не має, просить позов задоволити. У судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала, надала пояснення аналогічні до них. Просила суд позовні вимоги задоволити повністю. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд такі задоволити. [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав, проти їх задоволення не заперечив. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, суд доходить висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. У відповідності до положень ч.2 ст.104, ч.3 ст.105, ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд встановив, що 30 вересня 2006 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстрований Міським відділом реєстрації актів цивільного стану, про що було зроблено відповідний актовий запис за №3606, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серія 1-СГ №049508. /а.с.4/. Однак, сторони бажають розірвати укладений шлюб, оскільки відповідач на протязі двох останніх років перестав проживати з позивачем, не підтримує родину фінансово, спільного господарства не ведуть. Також, суд встановив, що у шлюбі у [PERSON] та [PERSON] народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія І-СГ №516454 та [PERSON], [INFO], що також підтверджується свідоцтвом про народження серія І-СГ №516455. /а.с.5, 6/. Як зясовано у судовому засіданні між [PERSON] та [PERSON] не має спору про поділ майна, а також про місце проживання дітей, оскільки вони після розірвання шлюбу будуть проживати із позивачем. Як розяснено у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя №11 від 21.12.2007 р., проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Як зясовано у судовому засіданні з 2014 р. сторони проживають окремо, не ведуть спільного господарства, шлюбні відносини фактично припинилися. Почуття поваги та любові між ними втрачені, примирення неможливе, оскільки подальше перебування у шлюбі суперечить їхнім інтересам. Згідно ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Враховуючи вищевказане та те, що сторони подружніх відносин не підтримують, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, суперечить інтересам сторін, тому суд доходить висновку, що позов слід задовольнити. Крім того, у відповідності до ст.88 ЦПК України, у звязку із задоволенням позовних вимог, на відповідача слід покласти документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved