Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про те, що на цей час вона навчається на 4 курсі КВНЗ «Уманського гуманітарно-педагогічного коледжу імені [PERSON]», на денній формі навчання і перебуває на утриманні своєї матері. Крім того, вона часто хворіє, проходить лікування на диспансерному обліку та змушена періодично проходити курси лікування, що також потребує значних коштів. Мати сама не має можливості в повному обсязі забезпечити її утримання та навчання, у звязку з чим вона потребує допомоги на утримання від свого батька [PERSON], який проживає окремо. Батько має можливість надавати допомогу на її утримання, оскільки є приватним підприємцем, однак після того, як їй виповнилося вісімнадцять років, виплату аліментів на її утримання за виконавчим листом припинив. Раніше він завжди виконував свої батьківські обовязки та своєчасно сплачував аліменти, тому має надію, що і у цей час він не буде заперечувати проти сплати аліментів на її утримання та допоможе закінчити навчання. Просить суд стягувати щомісячно з [PERSON], [INFO], на її користь, на її утримання, кошти у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на весь період навчання або до досягнення нею 23-річного віку, починаючи від дня подачі позовної заяви в суд. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги та факти, викладені у позові підтримала в повному обємі, просить суд позов задоволити. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, пояснив, що його довіритель [PERSON] на цей час навчається на денній формі навчання в Уманському гуманітарно-педагогічному коледжі. Оскільки її батьки проживали окремо, батько [PERSON], який є відповідачем по цій справі, сплачував аліменти на її утримання. Такі виплати були припинені, у звязку із досягненням позивачкою повноліття. Зараз вона навчається, що потребує додаткових матеріальних витрат, а також кошти потрібні для підтримання її стану здоровя. Мати позивачки не в змозі утримувати дочку та забезпечити її усім необхідним у повному обсязі, тому позивач за захистом своїх прав вимушена була звернутися до суду з цим позовом. Вважає, що відповідач, як батько дитини, у відповідності до вимог чинного законодавства, а також у відповідності до норм моралі, зобовязаний надавати таку матеріальну допомогу, тому просить суд позов задоволити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, пояснив, що дійсно сплачував аліменти на утримання своєї дочки позивачки по справі. Виплата аліментів була припинена, у звязку із досягненням останньої повноліття. Вважає, що на цей час дочка має можливість сама себе утримувати, працевлаштувавшись та одержувати заробітну плату. Він можливості надавати матеріальної допомоги не має, так як зараз не працює, а також на утриманні має особу похилого віку, інваліда 2 групи. Просить суд взяти до уваги вказане ним, а тому відмовити у задоволенні позову. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що є матірю позивача по справі, яка на цей час проживає з нею і знаходиться на її утриманні. [PERSON] є студенткою Уманського гуманітарно-педагогічного коледжу, а тому потребує додаткових витрат на навчання, також такі витрати є необхідними, оскільки дівчина хворіє і має періодично проходити курси лікування. Вона не має значних статків, а тому їй одній важко утримувати дитину та забезпечувати її усі необхідним. Вислухавши позивача, представника позивача, відповідача, допитавши свідка та вивчивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. Судом достовірно встановлено про те, що батьками позивача [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про її народження серії І-СР № 048473, виданим виконавчим комітетом Дмитрушківської сільської ради Уманського району Черкаської області (а.с. 4). Згідно довідки директора КВНЗ «Уманський гуманітарного-педагогічний коледж ім. Т.Г.Шевченка», [PERSON] є студенткою 4 курсу. Навчається з 01.09.2014 року, форма навчання державна; термін навчання 3 роки 10 місяців. Закінчує навчання у червні 2018 року (а.с. 5). Згідно довідки КЗ «Уманський районний центр ПМСД» позивач [PERSON], [INFO], знаходиться на диспансерному обліку та періодично проходить курс лікування, у звязку із тим, що часто хворіє (а.с. 6). Відповідно до\~ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кдексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При визначенні розміру аліментів суд враховує положення\~ ст. 182 СК України. Пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~встановлено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Правовідносини щодо обов'язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201\~цього\~Кодексу). У визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов'язань, обов'язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Вказаний правовий висновок щодо застосування норм права викладений у постанові Верховного Суду від 29.01.2018 р., у справі № 622/373/16-ц, в постанові Верховного Суду України від 24 лютого 2016 року у справі № 6-1296цс15. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Слід також зазначити, що однією із засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України\~та ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України, є\~змагальність\~сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Таким чином, оскільки відповідач є працездатною особою, законом встановлено його обов'язок надавати матеріальну підтримку доньці, оскільки остання продовжує навчання, у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги батька, обставин, які б свідчили про відсутність взагалі можливості надавати таку допомогу, відповідачем не доведено, тому виходячи з принципів розумності та справедливості, з урахуванням наданих до суду відповідачем заперечень та доданих доказів, суд вважає, що з відповідача на користь та на утримання позивача слід стягнути аліменти у розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця. При цьому суд вважає, що вказаний розмір є достатнім для потреб повнолітньої дитини, яка продовжує навчання та потребує кошти на харчування, купівлю одягу та приладдя для навчання, також потребує кошти на постійне лікування, та вважає, що необхідність утримувати людину похилого віку не виключають обов'язку відповідача надавати матеріальну допомогу своїй дитині, яка її потребує. Відповідно до ст. 191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Датою подачі позову є 23 серпня 2017 року. Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки при подачі позову до суду позивач звільнена від сплати судового збору, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, судові витрати необхідно стягнути з відповідача на користь держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved