Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 09 листопада 1997 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON], від якого неповнолітніх дітей не мають. Також мотивує позов тим, що через постійне застосування до неї фізичного та морального насилля з боку відповідача, сімейне життя мін ними погіршилось, що призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин й на даний час ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання неможливе, бо між ними втрачено почуття любові, поваги, довіри та взаєморозуміння, тому подальше збереження сімї стає неможливим. Майнового спору між ними немає, але оскільки відповідач не бажає добровільно зявитися до органів РАЦС, то позивачка просить суд розірвати їх шлюб. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, надавши суду заяву, в якій повністю підтримала позовні вимоги та просила суд розглянути справу за її відсутності, а також змінити її прізвище на дошлюбне [PERSON] та стягнути з [PERSON] 640 грн. витрат по оплаті судового збору. Відповідач [PERSON] в суді позов не визнав, надавши письмові заперечення, які підтримав в суді, посилаючись на те, що їх подружжя придбало у постійне користування дві земельні ділянки по вул. Зоряна, 74 та 76 в с. Черкаська Лозова Дергачівського району Харківської області й ним надіслано позивачці пропозиції щодо порядку розподілу сумісного майна подружжя та укладення відповідного договору щодо його поділу. Також обґрунтовує заперечення тим, що на його думку, подальше спільне життя і збереження шлюбу можливе та відповідатиме інтересам позивачки, його інтересам та інтересам їх дитини. Крім того, суду пояснив, що між ними існує майновий спір і він надіслав позивачці письмові пропозиції щодо поділу спільного майна подружжя, але вважає, що почуття любові, поваги, довіри та взаєморозуміння між ними не втрачено, тому просив відмовити у задоволенні цього позову. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення відповідача, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Так, з свідоцтва про шлюб Серія I-ВЛ №308484, виданого повторно 21 квітня 2017 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області вбачається, що [PERSON] і [PERSON] зареєстрували шлюб 09 листопада 1997 року, про що в цей день складено відповідний актовий запис за №245, і прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON]. Також судом встановлено, що неповнолітніх дітей від даного шлюбу сторони не мають й на даний час вони не підтримують подружніх стосунків. На думку суду, про вказане свідчить те, що після надання сторонам часу для примирення ухвалою суду від 06.06.2017 р., позивачка з відповідачем не примирилася, бо про таке вона суд не повідомила, й це спростовує й посилання відповідача на те, що подружні стосунки між ними не припинено та не втрачено почуття любові, поваги, довіри та взаєморозуміння. Разом з тим, в суді встановлено, що між сторонами існує майновий спір, про що свідчить надіслання відповідачем на адресу позивачки письмових пропозицій щодо порядку розподілу спільного майна подружжя. Однак, відповідно до ч.3 ст. 106 СК України шлюб розривається незалежно від наявності між подружжям майнового спору. В той же час, ст. 110 СК України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. А відповідно до положень ст. 24 цього Кодексу шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За таких обставин, оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу й на примирення категорично незгодна, а відповідач заперечує проти його розірвання, суд вважає, що їх сімя розпалася остаточно і тому цей шлюб необхідно розірвати. Разом з тим, вимога позивачки про зміну її прізвища на дошлюбне Ішихміна не підлягають задоволенню з огляду на таке. Так, за змістом ст. 15 ЦПК України суди серед іншого розглядають в порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із сімейних відносин. А ст. 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Тобто, цією нормою визначено право того з подружжя, хто змінив своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, відновити дошлюбне прізвище і реалізація такого права не потребує судового рішення, бо такого спору між сторонами не існує, а тому в задоволенні вимоги [PERSON] про зміну прізвища слід відмовити. Також зважаючи на те, що позовні вимоги про розірвання шлюбу задоволено, то згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивачки 640 грн. витрат по оплаті судового збору. У відповідності до ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: partial