Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] від імені якої дії опікун [PERSON], [PERSON], треті особи - відділ реєстрації місця проживання громадян Виконавчого комітету Покровської районної у м. Кривому Розі ради, служба у справах дітей виконавчого комітету Покровської районної у м. Кривому Розі ради про визнання осіб такими, що втратили право на житло та зняття їх з реєстраційного обліку, мотивуючи свою заяву тим, що вона є власником [ADDRESS], на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 26.03.2016 року, зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 26.03.2016 року. У вищезазначеному будинку зареєстровані відповідачі - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які вже більше вісімнадцяти місяців не проживають у [ADDRESS] [PERSON] сплачує комунальні платежі відповідно до кількості осіб, що зареєстровані в будинку, що ставить її в скрутне матеріальне становище. У зв'язку з чим вона вимушена звернутися до суду із вищевказаною позовною заявою. 19.12.2016 року позивач подала до суду уточнену позовну заяву в якій просила суд визнати [PERSON] , [INFO] , такою, що втратила право користування будинком, що розташований за адресою : [ADDRESS], знявши її з реєстраційного обліку за вищевказаною адресою; визнати [PERSON], [INFO], від імені якої діє її опікун - [PERSON], такою, що втратила право користування будинком, що розташований за адресою : [ADDRESS], знявши її з реєстраційного обліку за вищевказаною адресою; визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування будинком, що розташований за адресою : [ADDRESS], знявши його з реєстраційного обліку за вищевказаною адресою. В судове засідання призначене на 20.04.2017 року позивач [PERSON] не з'явилася, її представник [PERSON] надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] призначене на 20.04.2017 року у судове засідання не з'явилися, про час, дату та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не сповістили. [PERSON] в судовому засіданні 27.02.2017 року суду пояснив, що позовні вимоги не визнає в повному обсязі. Зараз мешкає в місті Києві, не може користуватись вказаним домоволодінням , через конфлікт з власником. Опікун відповідача [PERSON] - [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги не визнала в повному обсязі, просить відмовити оскільки іншого житла дитина не має. Третя особа - виконком Покровської районної в місті ради м. Кривий Ріг надали до суду заяву про розгляд справи в їх відсутність, позовні вимоги визнали частково, а саме підтримали в частині: визнати [PERSON] , [INFO] , такою, що втратила право користування будинком, що розташований за адресою : [ADDRESS], яка згідно рішення від 11.08.2015р. Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу позбавлена батьківських прав у відношенні малолітньої [PERSON], [INFO]; визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування будинком за адресою: [ADDRESS], не підтримали в частині визнання [PERSON] такою, що втратила право користування будинком [ADDRESS] оскільки має статус дитини позбавленої батьківського піклування. Свідки [PERSON], [PERSON] суду пояснили, що вони їх будинки є сусідніми з спірним домоволодінням, вказали, що в домоволодінні давно ніхто не мешкає, воно не придатне до проживання. Фіксація судового засідання за допомогою технічних засобів, згідно ст.197 ЦПК України не здійснюється. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 26.03.2016 року посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Кучман І.І. 02.06.2015 року зареєстрованого у реєстрі за № 1112, [PERSON] отримала в спадщину житловий будинок [ADDRESS] ( а.с.6). Відповідно довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на житловий будинок [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] ( а.с.9) Згідно довідки про зареєстровнаих у будинку осіб , зареєстрованими значаться - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]( а.с.11) Відповідно рішення Жовтневої районної у місті ради Виконавчого комітету № 162 від 18.04.2012 року [PERSON] , [INFO] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування та призначено [PERSON] опікуном над дитиною ( а.с.23). Згідно акту про не проживання від 09.09.2016 року Квартального комітету № 29 в [ADDRESS], ніхто не проживає вже 18 місяців. ( а.с.10) Згідно до статті 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмеження у його здійснені. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Вивчивши матеріали справи і надані суду докази, суд вважає, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] відсутні без поважних причин понад один рік у вказаному домоволодінні, доказів, що інше встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом не надано, враховуючи наведене, позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими і законними та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. ч. 3, 4 статті 29 ЦК України місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та її батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає. Судом встановлено, що на час розгляду справи [PERSON] виповнилось 11 років, рішення Жовтневої районної у місті ради Виконавчого комітету № 162 від 18.04.2012 року [PERSON] , [INFO] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування та призначено [PERSON] опікуном над дитиною.( а.с.23). Постійно проживала та проживає з опікуном, відтак, в силу віку дитини позбавленої батьківського піклування, її місце проживання на час перебування під опікою може бути місцем проживання опікуна. Відповідно до ст. 32 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» за дітьми-сиротами та дітьми, позбавленими батьківського піклування, а також за особами з їх числа зберігається право на житло, в якому вони проживали з батьками, рідними до встановлення опіки, піклування, влаштування в прийомні сім'ї, дитячі будинки сімейного типу, заклади для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Статтею 11 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей» дітям гарантоване збереження права на житло, а саме держава забезпечує дітям-сиротам та дітям, позбавленим батьківського піклування, а також особам з їх числа, які до передачі під опіку чи піклування мали впорядковане житло, що зберігалося за ними, невідкладне вселення їх у ці приміщення і повернення їм майна, що знаходилося в цих приміщеннях на день передачі дітей під опіку та піклування. Відповідно п. 3 ч. 1 ст. 247 СК України, дитина, над якою встановлено опіку або піклування, має право: на збереження права користування житлом, у якому вона проживала до встановлення опіки або піклування. У разі відсутності житла така дитина має право на його отримання відповідно до закону. Суд дійшов висновку, що малолітня [PERSON] як дитина, позбавлена батьківського піклування, зберігає право на житло, а саме на користуванням домоволодінням по [ADDRESS]. Проживання на час опіки за місцем проживання опікуна не позбавляє дитину, позбавленну батьківського піклування права на житло, в якому проживали до опіки. До того ж, за правилами ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання дітей - сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, осіб, стосовно яких опіку чи піклування, здійснюються за погодженням з органом опіки та піклування. Проте, в матеріалах справи відсутності відомості про те, що позивачка зверталась до органу опіки та піклування із заявою про погодження зняття з реєстраційного обліку [PERSON] за спірною адресою. Вирішуючи позовні вимоги, в частині зняти з реєстрації відповідачів суд прийшов до наступного. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду, зокрема про позбавлення права власності на житлове приміщення або користування житловим приміщення, визнання особи безвісно відсутньою або померлою тощо. Відповідно до змісту зазначеної норми права, поняття «зняття з реєстрації» нерозривно пов`язане з поняттям «житлові права»(право власності на житлове приміщення, право користування житловим приміщенням, визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, виселення із займаного приміщення та інше). Із вказаної норми випливає, що зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою. Виходячи з того, що Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Таким чином, вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст.ст. 71, 72, 107,116, 156 ЖК України; ст. 405 ЦК України). А тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Отже, з огляду на вищевикладене, позовні вимоги підлягають задоволенню частково щодо визнання такими, що втратили право користування [PERSON] та [PERSON].

Outcome: partial