Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідачів, які діють в своїх інтересах та інтересах їх малолітніх дітей про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання посилаючись на те, що вона є власником домоволодіння [ADDRESS] . Відповідачі зареєстровані за вищевказаною адресою, але не проживають в будинку з часу реєстрації. Просила суд визнати відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням та зняти з реєстрації. Ухвалою суду від 12 березня 2020 року по справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін. Ухвалою суду від 26 травня 2020 року задоволено клопотання представника позивача про залучення відповідача [PERSON] до участі у справі. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належно, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , які діють в своїх інтересах та інтересах малолітньої [PERSON] у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належно, надали суду заяву про визнання позовних вимог та просили розгляд справи проводити у їх відсутність. Відповідач [PERSON] , яка діє в інтересах мололітнього [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належно, надала суду заяву про визнання позовних вимог та просила розгляд справи проводити у її відсутність. Представник третьої особи Служба у справах дітей виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не відомі. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав, передбачених ст.223 ЦПК України для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що в судове засідання не з`явились. Суд, дослідивши докази по справі, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] , згідно договору дарування від 29.10.2003 року, який посвідчений Другою Полтавською державною нотаріальною конторою. Відповідачі зареєстровані за адресою [ADDRESS] , що підтверджується копією домової книги, проте з моменту реєстрації за вищевказаною адресою не проживають. Згідно статті 41 Конституції України ніхто не може бути обмежений у здійсненні права власності. Відповідно до ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та ч. 1 ст. 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном і він реалізовує їх на власний розсуд. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Статтею 405 ЦК України встановлено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно частини 1 статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до частини 2 статті 16 ЦК України суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Враховуючи те, що порушене право підлягає захисту будь-яким способом, адекватним до змісту порушеного права, у разі порушення прав власника майна, він має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном шляхом визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Аналіз наданих позивачем доказів свідчить про порушення її прав відповідачами, які підлягають захисту. Відповідачами [PERSON] , [PERSON] , які діють в своїх інтересах та інтересах малолітньої [PERSON] та відповідачем [PERSON] , яка діє в інтересах малолітнього [PERSON] надано суду заяви про визнання позовних вимог, оскільки останні за адресою [ADDRESS] не проживають. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Отже, рішення суду про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням є підставою для зняття їх з реєстраційного обліку. За таких обставин, суд вважає, що позов в частині визнання відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Outcome: partial