Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON], в обґрунтування якого зазначила, що з відповідачем по справі вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 21.08.1999 року. Від сумісного подружнього життя сторони мають двох дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. 10.09.2014 року Димитровським міським судом шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. З 2012 року їхні діти [PERSON] та [PERSON] проживають разом з позивачем та знаходяться на її повному утриманні, відповідач не бере участі у вихованні дітей. Після розірвання шлюбу позивач не цікавиться життям та вихованням їхніх доньок. Рішенням Димитровського міського суду від 28.04.2009 року відповідача по справі зобов'язано сплачувати аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку. Відповідач вже тривалий час не сплачує аліменти, у зв'язку з чим утворилася заборгованість по аліментам у розмірі 19741,26 гривень. За весь цей час відповідач по справі жодного разу не підійшов до них з метою надати їм матеріальну допомогу на придбання продуктів харчування для дітей, або одягу, лікування та інше. Відповідач зовсім втратив інтерес до доньок, його не цікавить, як вони навчаються, з ким спілкуються, яке в них здоров'я та які в них інтереси в житті. Позивач та доньки в останній раз бачили відповідача у 2012 році. Відповідач ніякого зв'язку з позивачем та їхніми доньками не підтримує. Органом опіки та піклування виконкому Димитровської міської ради було надано висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача, відносно неповнолітньої [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у зв'язку з тим що відповідач по справі [PERSON] свідомо без поважних причин ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Також позивач зазначила, що зі свого боку вона приділяє донькам достатньо уваги в їх вихованні. Діти мешкають в благоустроєній квартирі, у доньок є окрема кімната, яка обладнана всім необхідним для виховання, заняття та проведення вільного часу, доньки виховуються в любові та повазі до них як до особистостей. Тому позивач просить суд, позбавити [PERSON], [INFO] батьківських прав у відношенні неповнолітньої [PERSON], [INFO] та неповнолітньої [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні позивач [PERSON] пояснила, що вона перебувала в шлюбі з відповідачем [PERSON] в період з 1999 р. по 2014 р. В 2014 році вони розірвали шлюб. Вони сумісно не проживають з відповідачем з серпня 2012 р. З відповідачем вона має двох сумісних дітей: [PERSON] і [PERSON]. В 2009 році чоловік покидав сім'ю, вів розгульний спосіб життя, протягом 1,5 років вони не мешкали разом. Потім він попросився повернутися у родину. В 2012 р. відповідач повторив той самий крок і сім'я розпалася. До 2009 р. батько відвідував батьківські збори в школі у старшої доньки, а також приймав участь в ремонтах в школі. З 2009 р. по 2012 р. були спроби возз'єднатися і налагодити стосунки, однак батько проживаючи в родині перестав приймати участь в житті дітей. В 2011 р. старша дитина зламала руку, але батько навіть не приїхав у лікарню. В 2012 р. молодша дитина розбила голову, але батько знов не виявив ніякої уваги. З 2011 р. по 2012 р. відповідач не проживав з ними, а з'являвся тільки переночувати. З 2009р. по 2012 р. відповідач працював на шахті по змінам: друга, третя і четверта. У вихідні дні відповідач не проводив час з родиною. Він їздив рибалити. В 2009 р. коли відповідач пішов з сім'ї, то у молодшої дитини був психічний розлад, дитину важко було заспокоїти. Старша донька дуже сильно любила батька і її звинувачувала в тому, що у їхній сім'ї відбуваються сварки. Коли старша донька підросла то зрозуміла, що батько знайшов іншу сім'ю і відсторонився від дітей. В серпні 2012 р. відповідач пішов до нової дружини і виїхав в місто Полтаву і про його життя їм нічого не відомо. Вона телефонувала відповідачу і запитувала у нього, не бажає він поцікавитися про стан здоров'я дітей, про їх життя, навчання, але відповідач відповів, що йому ніколи. З 2012 р. відповідач не привітав дітей з днем народження. Молодшій дитині день народження 24 грудня. 25 грудня вона зателефонувала відповідачу і запитала, чи бажає він привітати дочку з днем народження. Відповідач відповів, щоб не чіпали його і не лізли в його життя. З 2012 р. діти не бачили батька. Вона ніколи не налаштовувала дітей проти батька. З 2009 р. з відповідача стягувалися аліменти. Відповідач працював на шахті «Центральна», спочатку перераховував аліменти, а потім його звільнили за статтею з шахти, а аліменти перераховувалися з центра зайнятості, потім раз в три місяці надходили аліменти, раз в п'ять місяців через пошту направлялися аліменти в сумі 200 грн. За лютий і березень були перераховані аліменти в сумі по 200 грн. свекрухою, з метою, щоб на відповідача не відкривалася кримінальна справа. На даний час у відповідача мається заборгованість по аліментам і він оголошений в розшук. Крім того, що відповідач мешкає в місті Полтава їй нічого не відомо про нього. Ніякої підтримки зі сторони відповідача не отримує, подарунків відповідач не надсилає. Діти спілкуються зі свекрухою, вона не забороняє. 9 червня 2016 р. у старшої доньки був випускний, бабуся від себе принесла 200 грн. у подарунок. Відповідача було травмовано 2 рази в шахті, він отримував регрес, однак необхідно було регрес переоформити, щоб отримувати в подальшому, однак він цього не зробив. У відповідача від першого шлюбу є син, якому виповнилося 20 років, від третього шлюбу є дитина, яка народилася в 2014 р. В 2013 р. відповідач виїхав з міста Димитрова, а в 2014 р. вони розірвали шлюб. На три судових засіданні вона приходила одна. До 2013 р. відповідач проживав у сусідньому будинку і знімав квартиру. Вони спілкуються зі старшим сином відповідача. Діти здорові, на обліку в лікарні не перебувають. В телефонному режимі відповідач повідомив, що він працює на фізичну особу-підприємця і не отримує гроші, тому не може сплачувати аліменти. Просила суд позбавити відповідача батьківських прав щодо їх спільних дітей. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явився по невідомій суду причині, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи від нього до суду не надходило. Враховуючи позицію позивача, суд вважає необхідним дану справу розглядати заочно. Представник третьої особи органу опіки та піклування виконавчого комітету Димитровської міської ради: служби у справах дітей та прокурор вимоги позову підтримали. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила суду, що сім'ю [PERSON] і [PERSON] знає з 2002 р. Вони є сусідами і їх діти разом відвідували дитячий садок, а тепер старші діти навчаються в одному класі. Відповідач не приймає участі в житті дітей. Відповідач товариська людина. Перебуваючи в шлюбі відповідач зраджував позивача з іншими жінками. Їхні старші діти навчаються в школі в одному класі, а молодші діти одного року народження, але її молодша дитина пішла до школи пізніше. Відповідача бачила останній раз приблизно 3 роки тому. Відповідача бачила з дитячою коляскою і іншою дружиною. З початку відповідач був хорошим батьком, а потім перестав приділяти увагу дітям. Їй відомо, зі слів її доньки, що старша донька позивача дуже плакала, тому що її батько не звертає на неї уваги, не привітався з нею, коли одного разу проходив повз неї у дворі. Вона часто гуляє на вулиці то з собакою, то з дитиною, тому знає про життя сусідів. Вона знайома з матір'ю відповідача, її мати товаришує з нею. Її мати розповідала, що відповідач уїхав до Вінниці, а потім до Полтави. Коли відповідач проживав з сім'єю, то приходив до школи, допомагав проводити ремонтні роботи, а потім після 5 класу різко перестав проявляти участь в житті школи. Багато батьків їхнього класу можуть даний факт підтвердити, що відповідач перестав приходити до школи. Знає, що в грудні 2015 р. позивач мала намір поговорити по телефону з відповідачем, але він відмовився розмовляти. Їй відомо, що відповідач в 2015 р. 2 рази надсилав гроші в сумі 200 гривень в якості матеріальної допомоги на двох дітей. Свідок [PERSON] пояснила суду, що позивач є її сестрою. Із [PERSON] вона знайома з 15 років. Коли вони одружилися, відповідач був гарним чоловіком і батьком. З часом [PERSON] почав зраджувати сестру з іншими жінками, але позивач про це не знала, а потім дізналася і в результаті вони розірвали шлюб. Старша донька дуже любила батька і була до нього дуже прив'язана. Однак з часом стосунки доньки з батьком змінилися. Відповідач часто брехав, кажучи, що йде на роботу, а сам лише відмічався на роботі, а роботу не виконував. Приходив додому як з роботи. Вони не живуть разом років 4. З того часу, як сторони розірвали стосунки, відповідач рідко провідував дітей. На теперішній час відповідач не провідує дітей, не вітає з днем народження. Інна намагалася дзвонити відповідачу, просила його спілкуватися з дітьми, однак відповідач не бажає, щоб вона втручалася в його життя. Останній раз, три роки тому, на день шахтаря, відповідач пройшов повз неї, дивився в очі, однак не привітався з нею, зробив вигляд, що він її не бачить. Одного разу зустрілися в автобусі та він знов не привітався. Вони з позивачем разом святкують день народження, новий рік, але відповідач не приймає участі у цих святах. З того часу, як у відповідача з'явилася нова родина, він віддалився. Вона була присутня на днях народження племінниць, однак не пам'ятає, щоб батько робив подарунки дітям. На 1 вересня також батько не робив подарунків дітям. У відповідача були травми у шахті, але він працювати може. Останній раз, коли вона його бачила, він був здоровий. Останній раз побачення відповідача з сім'єю вона не пам'ятає. Але зі слів [PERSON], знає, що відповідач раз в півроку надсилав 200 грн. Перешкод батька для спілкування з дітьми не має. Неповнолітня [PERSON] пояснила суду, що батько проживав з ними до 2009р. Коли мама з батьком перший раз розійшлися, то вона маму зненавиділа. Вона дуже просила маму повернути батька. Мама її послухала і батько вернувся до родини. Після повернення батька у сім'ю, стали знову відбуватися сварки в родині. Батько зраджував маму. Потім вона дізналася, що у батька є інша родина їй було на той час 12-13 років. Батько не мав бажання з ними спілкуватися. Під час мешкання батька з ними, він не цікавився її навчанням, справами, друзями. Після того, як у батька з'явилася нова сім'я, вони приходили в гості до бабусі, матері батька, але він взагалі ніяк не звертав уваги на їх, їй тоді було 13-14 років. Після того, вона перестала приходити до бабусі. Якщо вона приходила до бабусі і бачила там батька, то відразу уходила, батько не дзвонив і не питав, про її таку реакцію. Вона не бажає такого батька. Після того, як батько покинув їх сім'ю, вона його бачила 1 раз в місяць. Він пройшов повз неї з коляскою зі своєю новою дитиною. Коли він уїхав з міста, три роки тому, батько не телефонував їй, не спілкувався з нею в соціальних мережах. Перший раз батько спілкувався з ними по телефону, оскільки його попросила мама, а останні 2 роки він зовсім з ними не спілкувався. Бабуся їм робить подарунки, і казала, що вони від них з татом, однак вони знають, що вони тільки від неї. Тато надсилав три рази гроші в сумі 200 грн. один раз у півроку. А потім бабуся казала їм, щоб вони пішли на пошту за грошами, які вона вислала. Вона питала бабусю, навіщо вона робить таке, однак вона нічого їй не відповіла. Батько з'являється в соціальних мережах, однак не спілкується з нею і вона не бажає з ним спілкуватися. До 6 класу батько приходив до школи, а потім перестав. Вона вважає, що батька необхідно позбавити батьківських прав, оскільки він не проявляє до неї ніякої уваги. Вислухавши пояснення сторін, покази свідків, дослідивши надані суду докази, суд вважає встановленими у даному судовому засіданні наступні обставини. Батьками неповнолітніх [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], є [PERSON] та відповідач у справі [PERSON], що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження (а.с. 9-10). Рішенням Димитровського міського суду від 28.04.2009 року відповідача по справі зобов'язано сплачувати аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (а.с. 8). Заборгованість по аліментам на 9 липня 2015 року, за повідомленням Димитровського міського ВДВС, складає 19741,26 гривня (а.с. 55). Ухвалою Димитровського міського суду Донецької області від 09.07.2015 року за поданням державного виконавця відділу державної виконавчої служби Димитровського міського управління юстиції [PERSON], [INFO] було оголошено у розшук (а.с. 20). [PERSON] та [PERSON] проживають разом із [PERSON] за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою ПП «Домінант Сервіс» від 05.01.2016 року (а.с. 19). Навчаються [PERSON] та [PERSON] в 9 та 3 класі Димитровської загальноосвітньої школи №6 І-ІІI ступенів, дуже позитивно характеризуються за місцем навчання. За інформацією, наданою освітнім закладом, де навчаються діти, вихованням дитини займається мати (а.с. 15-18). Позивач [PERSON] здорова, позитивно характеризуються за місцем проживання, ввічлива, врівноважена, займається громадськими заходами,, по можливості завжди допомагає сусідам, відносини у сім'ї гарні, що встановлено з характеристики з місця проживання (а.с. 25). Батько дитини [PERSON] здоровий, не перебуває на обліках у лікарів нарколога, психіатра Димитровської центральної міської лікарні (а.с. 46-47). На обліках у Димитровському міському центрі зайнятості, Управлінні соціального захисту населення, Димитровському міському центрі соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді не перебуває (а.с. 29-31, 53-54). [PERSON] за місцем колишнього проживання характеризується позитивно, мало випивав спиртних напоїв, має доньок [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], вихованням дітей не займається, аліменти не сплачує, за адресою м. Димитров м-н «Западний» не мешкає з 2012 року, з 2012 року почав проживати з іншою сім'єю (а.с. 24, 43). Органом опіки та піклування виконавчого комітету Димитровської міської ради 17 лютого 2016 року винесений висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], оскільки позбавлення батьківських прав відповідатиме інтересам дітей (а.с.12-13). Дослідивши надані суду дані у їх сукупності, вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини першої статті 18 та частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року N 789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава докладає всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Ці положення міжнародного законодавства знайшли своє визначення у законодавстві національному, відповідно до вимог статті 150 Сімейного кодексу України якого, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, поважати дитину. За змістом статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У випадку виникнення підстав, передбачених статтею 164 Сімейного кодексу України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, зокрема у разі ухилення від своїх обов'язків по вихованню дитини, жорстокого поводження з дитиною. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. При цьому, наведені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідач [PERSON] допустив всі зазначені фактори щодо неповнолітніх [PERSON] та [PERSON], взагалі відсторонившись від їх виховання та утримання протягом принаймні останніх трьох років. Тривалість невиконання відповідачем своїх батьківських обов'язків свідчить про свідоме нехтування ним цими обов'язками. В судовому засіданні, на підставі даних, наданих Димитровською центральною міською лікарнею, Димитровським міським центром зайнятості, органу опіки та піклування Димитровської міької ради встановлено, що відповідач [PERSON] здоровий, протипоказань для працевлаштування не має, але зусиль для працевлаштування не робить, матеріально дітей не забезпечує, взагалі не приймає участі у їхньому вихованні і не цікавиться їхнім життям. Доказів на підтвердження поважності ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідачем суду не надано і судом не встановлено. Враховуючи всі обставини, задля захисту інтересів малолітніх [PERSON] та [PERSON], суд вважає необхідним позбавити відповідача [PERSON] стосовно них батьківських прав. На підставі ст. 150, 151, 164, 171 СК України,

Outcome: approved