Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про визначення порядку користування квартирою. Свої позовні вимоги мотивує тим, що25 вересня 1982 року сторони зареєстрували шлюб. Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 11 жовтня 2012 року по справі №2320/3077/12 шлюб між ними розірвано. В період шлюбу сторонами було придбано спільне майно: квартиру [ADDRESS], житловий будинок з надвірними спорудами за адресою: [ADDRESS] земельна ділянка під указаним житловим будинком, автомобіль. Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 18.12.2012 року по справі №2320/3078/2012 року проведено розподіл спільного майна подружжя в ідеальних частках. Позивачу та відповідачу виділено по ? частині квартири [ADDRESS]. Квартира знаходиться на 4 поверсі 9 поверхового будинку та складається з двох ізольованих кімнат, загальною площею 50,6 кв.м., житловою площею 29,2 кв.м. (1-а кімната 12,2 кв.м. та 2-а кімната 17,0 кв.м. з балконом 0,8 кв.м.), кухні 8,4 кв.м., вбиральні 1,2 кв.м., ванної кімнати 2,5 кв.м., коридору 4,6 кв.м. та 3,9 кв.м. Разом з відповідачем позивач не проживає. В квартирі зареєстрована та проживає позивач, займає кімнату, площею 17,0 кв.м., що підтверджено довідкою КП «Придніпровська служба утримання будинків» Черкаської міської ради вих.№2526 від 21.08.2014 року та актом від 01.08.2014 року сусідів [PERSON], [PERSON], [PERSON] (підписи в акті засвідчені нач. юридичного відділу КП «Придніпровська СУБ»). Позивач працює в м. Черкаси. На позивача та відповідача відкриті окремі особові рахунки, особовий рахунок позивача №10262123, відповідача - №10262228. Заборгованості по сплаті комунальних платежів позивач не має, що підтверджується довідкою КП «Придніпровська СУБ». Відповідач зареєстрований та проживає в будинку по [ADDRESS] веде господарство в с. Худяки, роботи в м. Черкаси не має. На даний час між сторонами відносини ускладнились, виникають непорозуміння, сварки, суперечки з приводу користування, утримання, збереження квартири, що перешкоджає нормальному користуванню квартирою. Відповідач відмовляється добровільно погодити порядок користування квартирою. Враховуючи житлову площу квартири, частка кожного як співвласника квартири складає 14,6 кв.м. кожному. Виділити кожному із сторін кімнати житловою площею, що відповідає частці в спільній квартирі неможливо, оскільки кімнати мають різний метраж, тому позивач просить відступити від рівності часток і встановити порядок користування квартирою, виходячи з дійсної житлової площі кімнат. Оскільки позивач , як жінка, потребує окремого проживання і фактично користується кімнатою, житловою площею 17,0 кв.м., то вважає, що їй може бути виділено в користування дану кімнату. Крім того, відповідач фактично не проживає в квартирі, в м. Черкаси не працює, а тому може користуватися однією кімнатою площею 12,2 кв.м.. В спільному користуванні залишити кухню, ванну кімнату, вдиральню, коридор. Вважає, що запропонований варіант встановлення порядку користування квартирою не порушуватиме нічиїх прав та охоронюваних законом інтересів. Відповідно до ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Відповідно до ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Відповідно до ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч.1 ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Відповідно до ч.2 ст.358 ЦК України, співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Відповідно до ч.3 ст.358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Відповідно до ст. 382 ЦК України, власникам квартири у житловому будинку на праві спільної сумісної власності належать приміщення загального користування. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, і передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім»ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Відповідно до п.14 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22.12.1995року №20, квартира, яка є спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення із самостійними виходами, які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. Квартира розміщена на 4 поверсі 9 поверхового будинку і в силу конструктивних обмежень не може бути обладнана самостійними виходами, а тому не підлягає поділу в натурі між співвласниками. Відповідно до ст.48 ЖК України жиле приміщення надається громадянам у межах норми жилої площі, але не менше розміру, який визначається Кабінетом України і Федерацією професійних спілок України. Згідно п.53 Правил обліку громадян, потребуючих поліпшення житлових умов і надання їм житлових приміщень в Українській PCP, затверджених Постановою Ради Міністрів Української PCP і Української республіканської ради професійних спілок від 11.12.1984р. №470 жиле приміщення надається громадянам у межах 13,65 кв.м. жилої площі на одну особу, але не менше рівня середньої забезпеченості громадян жилою площею в даному населеному пункті. Рівень середньої забезпеченості громадян жилою площею в населеному пункті встановлюється і періодично переглядається виконавчими комітетами відповідних Рад народних депутатів спільно з радами професійних спілок, виходячи з даних статистичної звітності. Постановою виконкому Черкаської обласної ради народних депутатів та президі Черкаської обласної ради профспілок від 28.12.1984р. №396 рівень середньо забезпеченості жилою площею в населених пунктах області встановлено в розмір 8,5кв.м. на одного члена сім»ї. Таким чином виділення відповідачу в користування жилої кімнати площею 12,2 кв.м. в даній квартирі відповідає рівню середньої забезпеченості жилою площею в населених пунктах Черкаської області. В зв»язку з цим просить постановити рішення, яким встановити наступний порядок користування квартирою [ADDRESS] : виділити [PERSON] в користування кімнату площею 17,0 кв.м. з балконом 0,8 кв.м, виділити [PERSON] в користування кімнату площею 12,2 кв.м. Залишити в спільному користуванні позивача та відповідача кухню, площею 8,4 кв.м., ванну кімнату, площею 2,5 кв.м., вбиральню, площею 1,2 кв.м., коридор, площею 4,6 кв.м. та коридор, площею 3,9 кв.м. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, з підстав, вказаних в позовній заяві та пояснила, що шлюб з відповідачем розірвано, проведено поділ майна: позивачу та відповідачу виділено по ? частині квартири [ADDRESS]. Позивач фактично проживає квартирі одна. Відповідач постійно проживає в с.Худяки, Черкаського району. На даний час вона мешкає в кімнаті, площею 17 кв.м. Але безперешкодно користуватися кімнатою не має змоги, так як повертаючись з роботи знаходила розкидані речі. З приводу неодноразових сварок та конфліктів зверталася до Придніпровського РВ УМВС України в Черкаській області , проводилися перевірки. Відповідач не погоджується на запропонований нею варіант порядку користування квартирою, однак в його розпорядженні знаходиться повністю будинок, яким він користується з їх дорослими синами. Тому просила позов задовольнити повністю. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково та суду пояснив, що він перебуває на обліку Черкаському онкологічному диспансері, за ним доглядають сини. У випадку, якщо він буде проживати в квартирі, то кімнати площею, 12,2 кв.м. йому не достатньо, так як в цій кімнаті не можливо поставити два ліжка - для нього та для сина. Тому вважає, що йому повинна бути виділена кімната, площею 17 кв.м., а позивачці - 12,2 кв.м. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав . В судовому засіданні встановлено, що на підставі рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 18.12.2012 року по справі №2320/3078/2012 року, витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності позивачу [PERSON] належить ? частина квартири [ADDRESS]. Інша 12 частина квартири належить відповідачу [PERSON] Квартира знаходиться на 4 поверсі 9 поверхового будинку та складається з двох ізольованих кімнат, загальною площею 50,6 кв.м., житловою площею 29,2 кв.м. (1-а кімната 12,2 кв.м. та 2-а кімната 17,0 кв.м. з балконом 0,8 кв.м.), кухні 8,4 кв.м., вбиральні 1,2 кв.м., ванної кімнати 2,5 кв.м., коридору 4,6 кв.м. та 3,9 кв.м. В квартирі зареєстрована та проживає позивач, займає кімнату, площею 17,0 кв.м., що підтверджено довідкою КП «Придніпровська служба утримання будинків» Черкаської міської ради вих.№2526 від 21.08.2014 року та актом від 01.08.2014 року сусідів [PERSON], [PERSON], [PERSON] (підписи в акті засвідчені нач. юридичного відділу КП «Придніпровська СУБ»). Позивач працює в м. Черкаси. На позивача та відповідача відкриті окремі особові рахунки, особовий рахунок позивача №10262123, відповідача - №10262228. Заборгованості по сплаті комунальних платежів позивач не має, що підтверджується довідкою КП «Придніпровська СУБ». Відповідач в квартирі не проживає, зареєстрований та проживає в будинку по [ADDRESS] роботи в м. Черкаси не має. Судом встановлено, що з приводу користування квартирою у сторін виникають сварки та конфлікти. Згідно висновків за результатами перевірки Придніпровськго РВ УМВС України в Черкаській області [PERSON] 06.02.2013 року зверталася з приводу конфлікту , встановлено, що 03.02.2013 року виникла сварка з приводу продажу квартири, з [PERSON] та [PERSON], проведено бесіду профілактичного характеру. Також [PERSON] зверталася в РВ 30.06.2013 року з приводу конфлікту з сином [PERSON], останній висловлювався на адресу [PERSON] нецензурно, з останнім проведено бесіду. Також позивач 27.11.2013 року зверталася в РВ УМВС з приводу конфлікту зі своїм колишнім чоловіком [PERSON], з останнім проведено бесіду профілактичного характеру. Згідно ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися, розпоряджатися своєю власністю. Згідно ст. 383 ЦК України власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів сім»ї, інших осіб. Даним правом користуються позивач та відповідач [PERSON] Відповідно до ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Згідно ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч.1 ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Ч.2 ст.358 ЦК України передбачено, що співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Згідно ч.3 ст.358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Відповідно до ст. 382 ЦК України, власникам квартири у житловому будинку на праві спільної сумісної власності належать приміщення загального користування. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, і передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім»ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Згідно п.14 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22.12.1995року №20, квартира, яка є спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення із самостійними виходами, які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. Квартира розміщена на 4 поверсі 9 поверхового будинку і в силу конструктивних обмежень не може бути обладнана самостійними виходами, а тому не підлягає поділу в натурі між співвласниками. Відповідно до ст.48 ЖК України жиле приміщення надається громадянам у межах норми жилої площі, але не менше розміру, який визначається Кабінетом України і Федерацією професійних спілок України. Згідно п.53 Правил обліку громадян, потребуючих поліпшення житлових умов і надання їм житлових приміщень в Українській PCP, затверджених Постановою Ради Міністрів Української PCP і Української республіканської ради професійних спілок від 11.12.1984р. №470 жиле приміщення надається громадянам у межах 13,65 кв.м. жилої площі на одну особу, але не менше рівня середньої забезпеченості громадян жилою площею в даному населеному пункті. Рівень середньої забезпеченості громадян жилою площею в населеному пункті встановлюється і періодично переглядається виконавчими комітетами відповідних Рад народних депутатів спільно з радами професійних спілок, виходячи з даних статистичної звітності. Постановою виконкому Черкаської обласної ради народних депутатів та президії Черкаської обласної ради профспілок від 28.12.1984р. №396 рівень середньо забезпеченості жилою площею в населених пунктах області встановлено в розмір 8,5кв.м. на одного члена сім»ї. Тому суд вважає, що виділення відповідачу в користування жилої кімнати площею 12,2 кв.м. в даній квартирі відповідає рівню середньої забезпеченості жилою площею в населених пунктах Черкаської області. Згідно ст. 166 ЖК України договір найму житлового приміщення в будинку ( квартирі) , що належить громадянинові на праві приватної власності , може бути змінено тільки за згодою наймача, членів його сім»ї . Поскільки в добровільному порядку сторони не досягли згоди щодо визначення порядку користування житловим приміщенням, суд вважає, що такий порядок слід встановити в суді. Ст. 356 ЦК України передбачено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно ст.360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном. Суд вважає, що запропонований позивачем варіант користування квартирою максимально повно відповідає інтересам всіх співвласників, надасть можливість кожному вживати достатніх заходів по обслуговуванню своєї частки у праві спільної часткової власності ( користуватися, сплачувати рахунки за житлово - комунальні послуги). Доводи відповідача про те, що він має намір переїхати проживати в квартиру разом з сином, що його доглядає, а тому йому повинна бути виділена кімната , площею 17 кв.м., суд вважає неспроможними, та як не день розгляду справи відповідач проживає в [ADDRESS] жодною з кімнат в квартирі не користується. Суд вважає, що визначаючи порядок користування квартирою, суд не змінюючи частки власників, визначає найбільш прийнятний варіант, враховуючи всі обставини справи. Тому позов слід задовольнити. На підставі викладеного та

Outcome: approved