Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-11 00:00:00

Позивач [PERSON]\~звернулася до\~суду з\~позовом до\~відповідача [PERSON]\~про визнання\~особи такою,\~що втратила\~право користування\~жилим приміщенням,\~та просила\~усунути перешкоди,\~які чинить\~їй [PERSON]\~в користуванні\~та розпорядженні\~належним їй\~на праві\~приватної власності\~житловим будинком\~№31\~по вул.\~Кузнєцова у\~м.\~Вінниці шляхом\~визнання його\~таким,\~що втратив\~право користування\~вказаною квартирою,\~мотивуючи свої\~вимоги тим,\~що вона\~є власником\~житлового будинку\~№31\~по вул.\~Кузнєцова у\~м.\~Вінниці,\~однак у\~даній квартирі\~зареєстрований відповідач\~[PERSON]\~(племінник),\~який у\~ній не\~проживає,\~своїх речей\~не зберігає,\~комунальні послуги\~не оплачує,\~проте у\~добровільному порядку\~знятися з\~реєстрації не\~бажає,\~чим створює\~позивачеві як\~власнику житла\~перешкоди у\~володінні,\~користуванні та\~розпорядженні майном\~(житлом),\~що і\~стало підставою\~для звернення\~до суду\~з даним\~позовом. \~ \~ \~ \~У судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, однак на адресу суду надала заяву про розгляд справи у її відсутності, зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся через оголошення-повідомлення на офіційному веб-порталі судової влади України, а тому суд вважає за необхідне провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, оскільки позивач не заперечувала проти такого порядку розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не зявилися у судове засідання. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Правовідносини сторін ґрунтуються на вимогах ст. ст. 8, 41 Конституції України, ст. ст. 386, 391, 405 ЦК України, ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». Відповідно до ч. 3 ст. 8 Конституції України, її норми є нормами прямої дії; звернення до суду для захисту конституційних прав безпосередньо на підставі норм Конституції України гарантується. \~ \~ \~ \~Згідно ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. \~ У судовому засіданні встановлено, що згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.06.1993 року, посвідченого старшим державним нотаріусом Другої вінницької державної нотаріальної контори [PERSON] за реєстровим №1-1713, зареєстрованого КП «ВООБТІ» за реєстровим №15492 22.06.1993 року, Свідоцтва про право власності від 17.06.1993 року, посвідченого старшим державним нотаріусом Другої вінницької державної нотаріальної контори [PERSON], за реєстровим №1-1711, зареєстрованого КП «ВООБТІ» за реєстровим №15492 22.06.1993 року, позивачу [PERSON] на праві власності належить житловий будинок №31 по вул. Кузнєцова у м. Вінниці (а.с.4-5). Відповідно до довідки квартального комітету «Набережний-1» №1775 від 20.09.2018 року, позивач [PERSON] проживає та зареєстрована за адресою: [INFO], за даною адресою також зареєстрований відповідач [PERSON] (племінник позивача), який з 2006 року за даною адресою не проживає (а.с. 9). Аналогічні відомості містяться і у домовій книзі (а.с. 6-8). Факт не проживання відповідача [PERSON] у будинку №31 по вул. Кузнєцова в м. Вінниці також підтверджується Актом від 17.09.2018 року (а.с.10). Отже, у спірній квартирі відповідач [PERSON] не проживає з 2006 року, тобто понад рік, своїх речей у ній не зберігає, комунальні послуги не оплачує, проте у добровільному порядку знятися з реєстрації не бажає, чим створює позивачеві як власнику житла перешкоди у володінні, користуванні та розпорядженні майном (житлом). Суд бере ці докази до уваги, оскільки вони зібрані з дотриманням вимог закону, не суперечать один одному та ніким не оспорюються. Згідно положень ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Крім того, відповідно до п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України, необхідно стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 704,80 грн. судового збору та 800 грн. витрат на правничу допомогу.

Outcome: approved