Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-28 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] Вафаєвича про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що між нею та відповідачем [PERSON] - 06 червня 2001 року зареєстровано шлюб у виконкомі Івановецької сільської ради Мукачівського району Закарпатської області, під час якого у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Одруження з відповідачем виявилось невдалим, у них різні погляди на життя, ведення домашнього господарства та виховання дітей. На даний час шлюбні відносини між ними повністю припинилися, фактично сім'ї вже не існує, стосунки між ними є неприязними. Вважає, що подальше сумісне життя та збереження сім'ї є нереальним та завдасть шкоди інтересам дітей. Тому на підставі вищенаведеного звертається до суду та просить шлюб зареєстрований між нею та [PERSON] 06 червня 2001 року за актовим записом № 6 - розірвати. 22 листопада 2016 року ухвалою Мукачівського міськрайонного суду, сторонам по справі [PERSON] до [PERSON] Вафаєвичу надано строк для примирення - 01 (один) місяць, а ухвалою суду від 13 грудня 2016 року провадження у справі відновлено. Позивач - [PERSON] в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримує в повному обсязі та просить суд їх задоволити. Відповідач - [PERSON] у судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином про час і місце розгляду справи, причину неявки суд не повідомив. Суд знаходить за можливим розглянути справу у відсутності відповідача, згідно до вимог частини 4 статті 169 Цивільно - процесуального кодексу України, на підставі наявних у справі доказів з постановленням заочного рішення, що відповідає положенням статті 224 цього Кодексу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідно до Свідоцтва про одруження серії І-ФМ №008313 виданого 06 червня 2001 року виконкомом Івановецької сільської ради Мукачівського району Закарпатської області між [PERSON] Вафаєвичем та [PERSON] зареєстровано шлюб 06 червня 2001 року, про що зроблено запис за №6 (а.с.6). У сторін від даного шлюбу народилося двоє дітей: 27 травня 2002 року народився син - [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про народження Серії І-ТП №324498 виданого виконкомом Івановецької сільської ради Мукачівського району Закарпатської області 14 червня 2002 року (а.с.5), а 31 січня 2005 року народився син - [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про народження Серії 1-ФМ №194982 виданого повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Мукачівському району Мукачівського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області 28 березня 2011 року (а.с.4). -2- 22 листопада 2016 року, Мукачівським міськрайонним судом винесено рішення, яким позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] Вафаєвича про стягнення аліментів задоволено та вирішено: Стягнути з [PERSON] Вафаєвича, [INFO], зареєстрованого за адресою: [INFO], на користь [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер - [NUMBER], проживає та зареєстрована за адресою: [INFO], аліменти на утримання дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі по 600 (шістсот) гривень 00 копійок, на кожну дитину щомісячно, і до досягнення ними повноліття, починаючи з 17 жовтня 2016 року (а.с.28-30). Відповідно до вимог статті 24 Сімейного кодексу України шлюб гарантується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається. Правилами статтей 104 та 105 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Суд постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (частина друга ст.112 Сімейного кодексу України). Відповідно до статті 5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР (475/97-ВР) від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Судом встановлено та знайдено підставність задоволення позовних вимог [PERSON] про розірвання шлюбу з [PERSON] Вафаєвичем, оскільки позивачем доведено, а відповідачем не спростовано, що шлюб між подружжям існує формально, за час наданого сторонам строк на примирення - 01 місяць вони не примирилися, і таким чином збереження їх сімї є неможливим, а подальше спільне їх життя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, та інтересам дітей, які для повного і гармонійного розвитку їх особистості повинні рости і виховуватися у атмосфері любові та розумінні. На підставі статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу позивачу [PERSON] залишити прізвище - «Насифулін». Дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], залишити проживати при матері - [PERSON]. Згідно статті 88 Цивільно - процесуального кодексу Українистороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved