Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), однак не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що відповідач ухиляється від утримання сина, добровільно матеріальної допомоги не надає, хоча зобов'язаний надавати. Також, позивач просить стягувати із відповідача на її утримання аліменти в розмірі 1500,00 грн. до досягнення дитиною трьох років, починаючи із дати звернення до суду із заявою, мотивуючи тим, що вона перебуває у декретній відпусті, отримує лише по 130 грн. державної допомоги, а тому потребує матеріальної допомоги на утримання від відповідача, як батька дитини. Представник позивача в судове засідання не з'явився, однак подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак подав суду заяву в якій позовні вимоги визнає лише в частині стягнення аліментів на утримання сина в розмірі ? частини всіх його доходів. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав: [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 09 листопада 2013 року який було розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 серпня 2016 року. Від даного шлюбу у сторін [INFO] року народився син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого Відділом РАЦС реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції. Як вбачається з відмітки у Будинковій книзі малолітня дитина син [PERSON], [INFO] зареєстрований та проживає разом із матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] перебуває у декретній відпустці та їй виплачується допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку в сумі 130 грн. Як вбачається з довідки виданої ТзОВ «Джерман Авто-Тернопіль» відповідач [PERSON] працює автослюсарем у даному підприємстві та його середньомісячний дохід становить близько 1500, 00 грн. а дохід за період із квітня 2016 року по вересень 2016 року склав 9211,00 грн. Згідно із вимогами ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Частина 2 статті 182 Сімейного кодексу України передбачає, що розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як зазначено в пункті 17 Постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» максимальний розмір елементів, які стягуються з боржника не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище платника аліментів, матеріальне становище дитини, на яку призначаються аліменти і дохід матері, на утриманні якої знаходиться дитина. За умовами ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи вищенаведене, суд враховуючи приписи статей 182, 184 Сімейного кодексу України присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача на утримання дитини аліменти в розмірі ? частини від всіх доходів і заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до досягнення дитиною повноліття. Стаття 75 Сімейного кодексу України передбачає, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Згідно ч. 4 ст. 75 СК України один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Крім цього, за нормами ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Дана стаття передбачає, що право на утримання дружина з якою проживає дитина має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. При розгляді справи та дослідженні поданих доказів суд прийшов до висновку, що позивач [PERSON] є такою, що потребує матеріальної допомоги, її доходи не забезпечують прожиткового мінімуму, проживає разом із дитиною, не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною та повністю її утримує. Проте, як вбачається з поданої відповідачем довідки про доходи, відповідач при встановленому розміру аліментів, які він зобов'язаний сплачувати на утримання сина, не буде мати можливості сплачувати аліменти на утримання позивача, а тому в задоволенні в цій частині позовних вимог слід відмовити. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача в користь Державного бюджету слід стягнути судовий збір.

Outcome: partial