Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про позбавлення [PERSON], [INFO], батьківських прав щодо неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO]. В позовній заяві посилалась на те, що вона є матір'ю неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], а відповідач є батьком дитини. [PERSON], починаючи з січня 2010 року, проживає окремо від неї та дитини та жодних з покладених законом батьківських обов'язків не виконує: не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової, або будь-якої іншої участі у вихованні дитини. Всі питання щодо виховання та утримання дитини вирішуються нею самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. Дитина знаходиться на повному утриманні позивача. Дитина перебуває на обліку у Амбулаторії загальної практики - сімейної медицини із захворюванням «бронхіальна астма, середньо-тяжкий перебіг з алергічним уклоном». Крім того, відповідач [PERSON], з 09 листопада 2010 р. за рішенням суду відповідач зобов'язаний був сплачувати аліменти на користь позивача [PERSON] на утримання неповнолітнього [PERSON], [INFO] щомісячно у розмірі 1/4 частини від його доходів щомісячно, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини, починаючи з 05.08.2010 р. Однак від виконання вказаного рішення відповідач ухиляється. Загальна сума заборгованості по сплаті аліментів станом на 31.12.2017 р. складає 63612,00 грн. Вважає що вказані обставини є підставою для позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо дитини [PERSON] Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, просила їх задовольнити. Не заперечувала проти заочного розгляду справи. Представник служби у справах дітей Красноградської районної державної адміністрації Шельпак О.М. в судовому засіданні висловила думку щодо необхідності задоволення позовних вимог та повідомила про те, згідно з розпорядженням Красноградської районної державної адміністрації Харківської області від 13 березня 2017 року є доцільним позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце його проведення повідомлявся належним чином в порядку, передбаченому п. 19 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, про причини неявки не повідомив, клопотання про розгляд справи за його відсутності та відзив на позов не надав. Також відповідач не з'явився у судове засідання, яке відбулось 31.05.2018 року, про місце, дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином в зв'язку з чим розгляд справи був відкладений. Ухвалою Костянтинівського мiськрайонного суду Донецької області від 26.06.2018 р. без виходу до нарадчої кімнати із занесенням її до протоколу судового засідання судом постановлено провести заочний розгляд справи. З'ясувавши обставини справи, дослідивши докази, подані на їх підтвердження, суд дійшов до висновку про можливість задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Червоногвардійським відділом РАЦС Макіївського міського управління юстиції Донецької області (актовий запис №124 від 22.02.2008 року). Рішенням Червоногвардійського районного суду м. Макіївки Донецької області від 03 серпня 2011 року розірвано шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], зареєстрований 29 вересня 2007 року Червоногвардійським відділом РАЦС Макіївського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 277. Відповідно до довідок про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 29 березня 2017 року за № 553; № 0000158874 позивач у справі [PERSON] та неповнолітній [PERSON], [INFO] є внутрішньо переміщеними особами та мають фактичне місце проживання за адресою: [ADDRESS], що також підтверджується довідкою виконкому Піщанської сільської ради Красноградського району Харківської області № 470 від 28 лютого 2018 р. Згідно наявної в матеріалах справи копії заочного рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 09 листопада 2010 року стягнуто з [PERSON], [INFO] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини від його доходів, щомісячно, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини, починаючи з 05.08.2010 р. на користь [PERSON]. На підставі вказаного рішення суду у відповідача [PERSON] виникла заборгованість по сплаті аліментів, яка станом на 31.12.2017 р. складає 63612,00 грн., що вбачається з наявної в матеріалах справи довідки-розрахунку заборгованості, наданої Червоногвардійським відділом ДВС міста Макіївка (м. Лиман) від 22.01.2018 р. № 14.12-711. Неповнолітній [PERSON] з 01.09.2017 р. навчається в Піщанському НВК (загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад) Красноградської районної державної адміністрації Харківської області, що підтверджується довідкою Піщанського навчально-виховного комплексу (загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад) Красноградської районної державної адміністрації Харківської області від 06.02.2018 року за № 7. Згідно з характеристики на учня 3 класу [PERSON] вказаного учбового закладу від 05 лютого 2018 року [PERSON] навчається в Піщанському навчально-виховному комплексі (загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад) Красноградської районної державної адміністрації Харківської області з 1 класу. За період навчання зарекомендував себе здібним учнем. Показує високий та достатній рівень навчальних досягнень. Крім того, малолітній [PERSON], 2008 р.н. перебуває на обліку на диспансерному обліку з діагнозом «Бронхіальна астма, середньо-тяжкий перебіг з алергічним уклоном», дитина відвідує лікаря разом з матір'ю [PERSON], що вбачається з довідок комунального закладу охорони здоров'я ЦПМСД Красноградського району амбулаторії загальної практики сімейної медицини с. Піщанка від 06 лютого 2018 року. Свідок [PERSON] в судовому засіданні дала свідчення про те, що вона є сестрою [PERSON] Відповідача по справі багато років не бачила. Вихованням та утриманням дитини займається лише матір. Їй не відомі факти перешкоджання позивачем доступу відповідачу до спілкування з дитиною. Батько дитині не телефонує. Судом була врахована думка дитини [PERSON], який повідомив суду про те, що батька він не пам'ятає, з ним не спілкувався. Відповідно до ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Статтею 150 Сімейного кодексу України (далі - СК України) встановлено обов'язок батьків щодо виховання та розвитку дитини. Визначено, зокрема, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування. Частиною 1, 2 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. За змістом ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» встановлено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Таким чином, обов'язок нести відповідальність за дитину, її фізичний і моральний розвиток, її соціальне буття, здійснення прав щодо її захисту покладено на батьків. Водночас Пленум Верховного Суду України в п.15 зазначеної вище постанови роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до ч.8 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим врахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. За змістом ст. 18 Конвенції про захист прав дитини суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Красноградська районна державна адміністрація надала висновок від 17 квітня 2018 року за № 01-42/1070 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], відносно малолітнього сина [PERSON] Підставами прийняття такого висновку стало наступне. [PERSON] офіційно ніде не працює, аліментів не сплачує протягом 7,5 років. Притягувався до відповідальності про стягнення аліментів у зв'язку з чим накладено арешт на майно. Участі у вихованні, навчанні та лікуванні дитини не приймає. Дозвіл на виїзд, для лікування сина [PERSON] не надає. Підсумовуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про те, що позивачем доведено факт ухиляння відповідача від виконання своїх обов'язків по вихованню свого неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], а саме: він не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечуює необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяює засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти, в зв'язку з чим [PERSON], [INFO], громадянина України, необхідно позбавити батьківських прав щодо неї. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України у зв'язку із задоволенням позву з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved