Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що 20.07.2012 року вона уклала шлюб з відповідачем по справі, який був зареєстрований виконкомом Родинської міської ради м.Красноармійська Донецькій області, актовий запис № 25. Від шлюбу дітей немає. Сімейні стосунки між сторонами припинені у березні 2013 року в звязку з тим, що між ними немає порозуміння, різні погляди на життя, спільне господарство не ведеться. Вважає примирення неможливим, спору про розподіл майна у сторін не існує. Просить розірвати шлюб, зареєстрований між нею та [PERSON] В судове засідання позивач надала письмову заяву, в якій наполягає на задоволенні позову, просить справу розглядати без її участі. Відповідач у судове засідання не з'явився, ухвалою суду його допит в порядку окремого доручення був надісланий для виконання через Міністерство юстиції України Сиктивкарському міському суду республіки Комі, яке вернулося без виконання, в зв»язку з повторною неявкою до суду відповідача [PERSON], який був двічі повідомлений про дату розгляду справи, тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 20.07.2012 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований виконкомом Родинської міської ради м.Красноармійська Донецькій області, актовий запис № 25 (а. с.9). Від шлюбу неповнолітніх дітей немає. В судовому засіданні встановлено, що фактичні шлюбні відносини між подружжям припинені з березня 2013 року, спільне господарство не ведеться. Причиною розірвання шлюбу є те, що між сторонами не було порозуміння, наявність постійних сварок у зв»язку з несумісністю характерів. Примирення між сторонами неможливо. Спору про розділ майна між сторонами немає. Сторони тривалий час разом не проживають, мешкають в різних країнах. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сімї державою полягає, зокрема в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно зясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Передбачене ч.1 ст.111 СК України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однією зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення (ч.5 ст. 191 ЦПК України). Згідно ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним з подружжя. Згідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved