Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкоди у користуванні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням за наступними підставами: [PERSON], на праві приватної власності, належить будинок № 40 по вул. Центральній (Ворошилова) в с. Федорівка, Нікольського району, Донецької області. Відповідач по справі [PERSON] є рідним братом чоловіка позивача. В будинку він зареєстрований, але фактично, з червня 2012 року, не проживає, у добровільному порядку не виписується, що й спонукало позивача звернутись до суду з зазначеною позовною заявою, так як вона не може розпорядитися своїм майном на власний розсуд і на підставі чого просить суд усунути перешкоди у користуванні власністю шляхом визнання [PERSON] таким, що втратив право користування будинком № 40 по вул. Центральній (Ворошилова) в с. Федорівка, Нікольського району, Донецької області. Також просить суд надати дозвіл на примусове зняття [PERSON] з реєстрації у зазначеному будинку. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги. Суду пояснила, що позивачу на праві власності належить будинок № 40 по вул. Центральній (Ворошилова) в с. Федорівка, Нікольського району, Донецької області. Відповідач [PERSON] у будинку, що належить [PERSON] зареєстрований, але фактично, з червня 2012 року, не проживає, житлово-комунальні послуги не сплачує. Його реєстрація в будинку позивача позбавляє її можливості оформити субсидію, а тому просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування будинком № 40 по вул. Центральній (Ворошилова) в с. Федорівка, Нікольського району, Донецької області та зняти його з реєстрації у зазначеному будинку. У звязку з неявкою відповідача в судове засідання просить суд постановити по справі заочне рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, хоча належним чином, відповідно до ст. 74 ЦПК України був повідомлений про час, день та місце розгляду справи, що дає суду право розглянути справу на підставі наявних у справі доказів та постановити заочне рішення, про що не заперечує позивач. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що згідно рішення Володарського районного суду Донецької області від 22.11.2007 року та витягу з реєстру про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 20.01.2008 року будинок № 40 по вул. Центральній (Ворошилова) в с. Федорівка, Нікольського (Володарського) району, Донецької області на праві власності належить [PERSON]. Згідно довідки про склад сімї Зеленоярської сільської ради Нікольського району, Донецької області № 401 від 01.03.2017 року в будинку № 40 по вул. Центральній в с. Федорівка, Нікольського району, Донецької області, що належить [PERSON] зареєстрований брат чоловіка [PERSON], [INFO]. Відповідно до довідки Зеленоярської сільської ради Нікольського району, Донецької області № 445 від 17.03.2017 року та акту обстеження № 522 від 19.04.2017 року в будинку № 40 по вул. Центральній в с. Федорівка, Нікольського району, Донецької області зареєстрований [PERSON], [INFO], але, з червня 2012 року, у зазначеному не мешкає. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засідання пояснили, що [PERSON] є братом чоловіка [PERSON] В будинку № 40 по вул. Центральній в с. Федорівка, Нікольського району, Донецької області [PERSON] не проживає з літа 2012 року. В будинку проживають лише [PERSON] та її чоловік [PERSON] Відповідно до ч.1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, про що говориться у ст. 321 ЦК України. Права власника житлового будинку визначені ст. 383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які визначають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. [PERSON] в розумінні ст.ст. 64 ч.2, 156 ч.4 ЖК України є членом сім'ї позивача, як власника будинку, в якому відповідач зареєстрований. Згідно ст. 9 ЖК України, ніхто не може буди обмежений у праві користування жилою площею інакше як з підстав і в порядку передбаченим законом. Згідно до ст. 405 ЦК України члени сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад 1 рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. На підставі досліджених доказів судом встановлено, що відповідач [PERSON] не проживає в будинку позивача з 2012 року, суду не представлено ніяких доказів про існування домовленостей між сторонами щодо її реєстрації в будинку, витрат на утримання будинку він не несе, його реєстрація в будинку позивача перешкоджає праву [PERSON] розпоряджатися своєю власністю на власний розсуд. На підставі досліджених доказів судом встановлено, що реєстрація місця проживання [PERSON] не тягне за собою виникнення у нього прав на житло, у якому він зареєстрований, а лише посвідчує факт проживання особи в певному місці і то за умови згоди власника цього житла, а тому слід усунути перешкоди в користуванні та розпорядженні [PERSON] будинком № 40 по вул. Центральній (Ворошилова) в с. Федорівка, Нікольського району, Донецької області, визнавши [PERSON] таким, що втратив право користування будинком № 40 по вул. Центральній (Ворошилова) в с. Федорівка, Нікольського району, Донецької області. Що стосується вимог про зняття відповідача з реєстрації, то в цій частині позов не підлягає задоволенню, оскільки в результаті визнання судом особи такою, що втратила право користування житлом, само судове рішення є підставою згідно ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» для зняття особи з реєстрації.

Outcome: partial