Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на дітей. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 11 грудня 1994 року зареєструвала шлюб з відповідачем у відділі реєстрації агс Дубровицького райуправління юстиції Рівненської області. Від шлюбу мають семеро дітей, двоє із них повнолітні. З відповідача стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі по 200 (двісті) гривень щомісячно на кожну дитину, однак з 2011 року аліменти відповідач не сплачує, заборгованість по аліментах згідно довідки виконавчої служби складає 76 тисяч гривень. Їх діти [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] постійно хворіють і потребують додаткових витрат, дочки [PERSON] та [PERSON] мають поганий зір і потребують постійного лікування, яке проводиться в Одеському інституті очних хвороб, син [PERSON] є інвалідом дитинства по зору і також потребує постійного лікування в Одеському інституті очних хвороб. Доказом їх лікування та понесення додаткових витрат є медичні довідки. В 2017 році на лікування дітей витратила близько 50 000 гривень, частина чеків не збереглися. Згідно наявних чеків аптек, позивачем витрачено на покупку медикаментів, придбання окулярів для дітей та проїздних документів, вартість проїзду на лікування та назад - 20928 гривень. Посилаючись на норми статті 185 СК України, просить стягнути з [PERSON] на її користь додаткові витрати на лікування дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] у розмірі 20928 гривень. Під час судового розгляду справи позивач [PERSON] , представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримали з підстав зазначених у позові та доповнили, що син позивача [PERSON] є дитиною інвалідом, а дочки [PERSON] та [PERSON] мають захворювання очей і в силу хвороби діти періодично проходять курс лікування у інституті очних хвороб імені Філатова. Відповідач знає, що за період 2017-2018 року на лікування дітей позивач витратила близько 50 000 гривень , проте зберегла чеки лише на суму 20928 гривень. Оскільки відповідач є працездатним та інших утриманців не має, працює та має житло, отже має можливість сплатити додаткові витрати на лікування дітей в сумі 20928 гривень. Просять позов задовольнити. Відповідач [PERSON] та представник відповідача [PERSON] позовні вимоги визнали частково та зазначили, що письмові документи мають розбіжності. Разом з тим, відповідач згідний сплатити половину суми витрат на дітей . Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, оцінивши їх в сукупності, суд приходить до наступного. Згідно свідоцтва про шлюб, [PERSON] 11 грудня 1994 року зареєстрував шлюб з [PERSON] , дружина змінила прізвище на [PERSON] (а.с. 8). [PERSON] народилася [INFO] , [PERSON] народився [INFO] , [PERSON] народилася [INFO] (а.с.9,10). Рішенням Рокитнівського районного суду Рівненської області від 02.09.2009 року з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання семи неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у розмірі 800 гривень щомісячно, починаючи з 28 липня 2009 року до досягнення дітьми повноліття. Рішенням судової палати у цивільних справах апеляційного суду Рівненської області від 15 жовтня 2009 року рішення Рокитнівського районного суду скасовано, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у розмірі по 200 гривень щомісячно на кожну дитину, починаючи з 28 липня 2009 року до досягнення дітьми повноліття. Довідкою №5879 від 03.05.18 р. встановлено, що станом на 30.04.2018 року заборгованість [PERSON] по аліментах на утримання неповнолітніх дітей згідно виконавчого листа №2-473/09 від 08.02.2010 року становить 76354,00 гривень (а.с.11). Згідно наявних у справі фіскальних чеків на придбання ліків, проїзних білетів до лікувального закладу витрачено 19733,65 гривень (а.с.12-21). Встановлено, що [PERSON] , 2002 року народження, є дитиною-інвалідом, що підтверджується корінцем медичного висновку від 30.03.2012 року (а.с.23). [PERSON] , 2000 року народження та [PERSON] , 2008 року народження, проходили стаціонарне лікування з 03.07.2017 по 18.07.2017 року у Центрі дитячої офтальмонології Інституту імені В .П.Філатова, [PERSON] ., 2002 року народження проходив стаціонарне лікування з 09.07.2017 по 18.07.2017 року у Центрі дитячої офтальмонології Інституту імені В.П.Філатова, що підтверджується медичними заключеннями (а.с.24,25,26). В силу вимог ст.141 СК України мати й батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Обов`язок батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття регулюються главою 15 Сімейного кодексу України. Так, згідно ст.185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Позивач стверджує, що на лікування дітей витрати склали у розмірі 50000 гривень. Водночас, згідно наданих письмових доказів, витрати складають 19733,65 гривень. Враховуючи те, що матеріальне становище позивача не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат на дітей, а відповідач працює та є працездатним, тому участь у додаткових витратах батьки повинні брати у рівних частинах, за вказаних обставин суд стягує з відповідача 9866,83 гривень, що складає половину понесених документально підтверджених витрат. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial