Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області, треті особи: [PERSON],[PERSON], про визначення розміру часток у приватній спільній сумісній власності. Свою позовну заяву обґрунтувала тим, що згідно договору купівлі-продажу 2/5 частин житлового будинку від 30 березня 2005 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], посвідченого Апишковою З.І., приватним нотаріусом Києво- Святошинського районного нотаріального округу Київської області 30.03.2005 р. та зареєстрованого в реєстрі за №2178, 2/5 частини житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS], належать [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [INFO] помер син позивачки [PERSON]. [PERSON], є рідною матір'ю померлого [PERSON], [INFO] і по теперішній час позивачка, разом з [PERSON], [PERSON] проживають і прописані за адресою: [ADDRESS]. Коли позивачка у встановлений законом строк звернулася для оформлення спадщини до Вишневої міської державної нотаріальної контори, то виявилось, що отримати свідоцтво про право на спадщину на частину земельної ділянки, площею 0,0358 га (кадастровий [NUMBER]), для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка знаходиться по [ADDRESS], позивачка отримала відмову державного нотаріуса, оскільки відсутнє чітке визначення часток кожного із співвласників вищевказаної земельної ділянки. Позивачка просила суд Визначити частки в спільній сумісній власності на частину земельної ділянки,площею 0,0358 га (кадастровий [NUMBER]), для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка знаходиться по [ADDRESS] по 1/4 частини кожному із її співвласників, а саме : [PERSON], [PERSON] (який помер), [PERSON], [PERSON]. В судове засідання сторони не з'явились, про дату час та місце судового засідання повідомлені належним чином, через канцелярію суду подали заяви про слухання справи у їх відсутності, не заперечували щодо задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до Договору купівлі-продажу 2/5 частин житлового будинку від 30 березня 2005 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], посвідченого Апишковою З.І., приватним нотаріусом Києво- Святошинського районного нотаріального округу Київської області 30.03.2005 р. та зареєстрованого в реєстрі за № 2178 , 2/5 частини житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS], належать [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Згідно з рішенням XIX сесії Вишневої міської ради VII скликання від 23.03.2017 року № 1-01/ХІХ7-16 «Про передачу громадянці [PERSON], громадянину [PERSON], громадянці [PERSON] та громадянину [PERSON] земельної ділянки у спільну сумісну власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), за адресою: [ADDRESS]» (належним чином завірена копія додається), громадянам [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] передано у спільну сумісну власність земельну ділянку, площею 0,0358 га (кадастровий [NUMBER]), для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка знаходиться по [ADDRESS]. Відповідно до Свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] від 25.08.2017 року (копія додається), [INFO] помер син позивачки [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про смерть 25 серпня 2017 року зроблено запис № 474. [INFO] і по теперішній час позивачка разом з [PERSON], [PERSON] проживають і прописані за адресою: [ADDRESS]. Коли позивачка у встановлений законом строк звернулася для оформлення спадщини до Вишневої міської державної нотаріальної контори, то виявилось, що отримати свідоцтво про право на спадщину на частину земельної ділянки, площею 0,0358 га (кадастровий [NUMBER]), для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка знаходиться по [ADDRESS] -отримала відмову від державного нотаріуса, оскільки відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер якого: 89401448 від 13.06.2017 року відсутнє чітке визначення часток кожного із співвласників вищевказаної земельної ділянки, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 27.02.2018 р. вих.№ 167/02-14/02-31. Відповідно до ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Статтею 370 ЦК України передбачено, що у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю між ними, законом або рішенням суду. За правилами ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ст.1226 Цивільного кодексу України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Вирішуючи по суті даний спір, суд виходить з того, що загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Згідно ч. 2 ст. 372 ЦК України,у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку. Відповідно до положень ст.ст. 77,78,80,81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В судовому засіданні встановлено, що набута спірна земельна ділянка є об'єктом спільної сумісної власності позивачки та третіх осіб у справі. Суд вважає наявними всі законні підстави для задоволення позовних вимог в повному обсязі, шляхом Визначити частки в спільній сумісній власності на частину земельної ділянки, площею 0,0358 га (кадастровий [NUMBER]), для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка знаходиться по [ADDRESS] по 1/4 частини кожному із її співвласників, а саме : [PERSON], [PERSON] (який помер), [PERSON], [PERSON]. Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. На підставі викладеного,

Outcome: approved