Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON] Руслановича, [INFO] у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно на двох дітей, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала вимоги позову, просила задовольнити їх за викладеними обставинами. Пояснила, що близько року вони не проживають з відповідачем. З квітня 2017 року відповідач допомогу на утримання дітей надає в недостатньому розмірі, або зовсім відмовляється надавати допомогу. Діти знаходиться на її утриманні. Відповідач [PERSON] заперечив проти позову та пояснив, що разом вони не проживають приблизно з середини квітня. За цей час він надавав грошову допомогу дітям близько 1 000 грн., а також продуктами харчування та речами. Він потребує складної операції, розмір аліментів у вигляді 1/3 частини його доходу може негативно вплинути на можливість лікування. Він працює в м. Запоріжжі, власним житлом не забезпечений, приблизно 3\~000 грн. він витрачає на оренду житла. Просить стягувати 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Заслухавши сторони та вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Згідно з свідоцтвом про шлюб, сторони зареєстрували шлюб 29 жовтня 2011 року, який було зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 124 (а.с.3). Від шлюбу у них є неповнолітні діти: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с.4,5). Згідно медичної документації [PERSON] проходив медичне обстеження в 2016 році, йому рекомендовано оперативне лікування через пошкодження медіального меніска лівого колінного суглобу (а.с.14-16). Обовязок по утриманню дітей покладається на обох батьків. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України, при вирішення будь-яких питань щодо дитини суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Враховуючи, що відповідач є батьком дітей, які проживають разом з позивачем, знаходяться на її утриманні, домовленості щодо сплати аліментів на утримання дітей між сторонами досягнуто не було, відповідач у добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дітей надає періодично, та не в достатньому обсязі, тобто ухиляється від виконання своїх зобовязань по утриманню неповнолітніх дітей, хоча має таку можливість, він працевлаштований, отримує заробітну плату. Відповідач не надав суду належних та допустимих доказів про неможливість стягнення аліментів в розмірі 1/3 частини доходу. Доказів того, що відповідач щомісячно надає матеріальну допомогу на утримання дітей в судовому засіданні надано не було. Наявність в справі медичних документів не свідчить про те, що відповідач потребує коштовного лікування. Відповідач інших дітей не має, може надавати допомогу на утримання дітей так, іншого відповідач не довів. То ж суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі ст. 367 ЦПК України, рішення суду підлягає обовязковому негайному виконанню по справам про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст.ст.79, 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути у дохід держави судовий збір у сумі 640 грн.

Outcome: approved