Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], з участю третьої особи приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу [PERSON] про розірвання договору дарування, зазначивши на обгрунтування позовних вимог, що 30 грудня 2004 року між нею та [PERSON] було укладено договір дарування будівлі виробничого корпусу №28 під літ. «Б-3», що по вул. Героїв УПА, 73 у м. Львові. В подальшому уточнила позовні вимоги та просила визнати недійсним договір дарування укладений 30 грудня 2004 року між нею та [PERSON] посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON] зареєстрований в реєстрі за №7969. Зобовязати приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу [PERSON] повернути [PERSON] договір купівлі-продажу нежитлового приміщення посвідченого 14.05.2013 року за №2697. та скасувати державну реєстрацію права власності [PERSON] на будівлю виробничого корпусу №28 (реєстраційний номер 810156, номер запису 1773, в книзі - 6) від 31.12.2004 року. Крім того, позивач зазначила, що при укладенні вищевказаного договору між ними було досягнуто усної угоди про те, що вищевказаний договір дарування укладався за умови, що [PERSON] буде здійснювати довічне утримання за нею, а саме сплачуватиме комунальні послуги, буде здійснювати догляд, матеріально забезпечуватиме її. Однак, разом з тим, зазначене зобов'язання відповідачка не виконувала. Представник позивача у судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив позов задовільнити в повному обсязі. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала повністю, зазначила, що немала можливості належним чином доглядати за даним приміщенням та самою позивачкою у звязку з скрутним матеріальним становищем, хоча саме ці зобовязання брала на себе під час укладення договору дарування.. Третя особа приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу [PERSON] у судове засідання не зявилась. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити частково. Частина 1 ст.60 ЦПК України\~визначає обов'язок кожної сторони довести суду ті обставини, на які вона посилається як на підставу вимог і заперечень, крім випадків, встанолених ст.61 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.ч.3, 4 ст.60 ЦПК України). Відповідно до ст.ст.57, 58, 59 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення сторін, які мають значення для вирішення справи, при цьому докази мають бути належними, тобто такими, що містять інформацію щодо предмета доказування, і допустимими, тобто такими, що можуть бути підтверджені певними засобами доказування. Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, право вибору способу судового захисту належить позивачеві і такі способи захисту визначені законом, при цьому способи захисту цивільних прав та інтересів судом встановлені ч.1 ст.16 ЦК України. За приписами ст.4 ЦПК України при здійсненні правосуддя у цивільних справах суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб визначений законом. Відповідно до ст.717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов'язується передати в майбутньому другій стороні (обдарованому) безоплатно майно (дарунок) у власність. Дарунком можуть бути рухомі речі, в тому числі гроші та цінні папери, а також нерухомі речі (ч.1\~ст.718 ЦК України). Відповідно до ч.2 ст.719 ЦК України договір дарування нерухомої речі укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Право власності обдаровуваного на дарунок виникає з моменту його прийняття. Прийняття обдаровуваним документів, які посвідчують право власності на річ, інших документів, які посвідчують належність дарувальникові предмета договору, або символів речі (ключів, макетів тощо), - є прийняттям дарунка (ч.ч.1, 4\~ст.722 ЦК України). Цивільний кодекс України передбачає наступні підстави припинення договору дарування, до яких належать: відмова однієї зі сторін від договору; розірвання договору дарування та визнання договору недійсним. Загальні підстави для зміни або розірвання договору передбачені\~ст.651 ЦК України. Так, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору іншою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Відповідно до ч.1\~ст.725 ЦК України\~договором дарування може бути встановлений обов'язок обдаровуваного вчинити певну дію майнового характеру на користь третьої особи або утриматися від її вчинення (передати грошову суму чи інше майно у власність, виплачувати грошову ренту, надатиправо довічного користування дарунком чи його частиною, не пред'являти вимог до третьої особи про виселення тощо). Дарувальник має право вимагати від обдаровуваного виконання покладеного на нього обов'язку на користь третьої особи (ч.2\~ст.725 ЦК України). Статею 726 ЦК України\~визначені правові наслідки порушення обдаровуваним обов'язку на користь третьої особи, за якими у разі порушення обдаровуваним обов'язку на користь третьої особи дарувальник має право вимагати розірвання договору і повернення дарунка, а якщо таке повернення неможливе, - відшкодування його вартості. Відповідно до\~ст.626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Сторони є вільними в укладенні договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст.ст.627,628 ЦК України). Судом встановлено, що 30.12.2004 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено договір дарування будівлі виробничого корпусу №28 під літ. «Б-3», що по вул. Героїв УПА, 73 у м. Львові, який посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстровано в державному реєстрі за № 7969. Враховуючи вищенаведене, фактичні обставини правочину, дійсне волевиявлення сторін, що не спростовано в судовому засіданні сторонами , суд вважає, що в задоволенні позову в частині визнання недійсним договір дарування укладений 30 грудня 2004 року між [PERSON] та [PERSON] посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON] зареєстрований в реєстрі за №7969 задовольнити. В решті позовних вимог відмовити за безпідставністю.

Outcome: partial