Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. Свій позов мотивує тим, що відповідач є її батьком. На сьогоднішній день вона є студенткою першого курсу факультету фінансів, обліку, лінгвістики та права денної форми навчання за державним замовленням Луцького національного технічного університету, датою закінчення якого є 30.06.2023 року. Оскільки навчається стаціонарно, тому не має змоги працювати. Вказує, що проживає в гуртожитку, за який необхідно платити чималі кошти, також потрібні кошти на харчування, одяг, канцелярське приладдя, предмети гігієни та проїзд. Частину витрат взяла на себе мати. Батько [PERSON] добровільно коштів на її утримання не надає, хоча має змогу, так як неофіційно працює та отримує дохід, а тому просить суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1500,00 грн. щомісячно, починаючи з дати подання заяви і до закінчення нею навчання, але не довше ніж до досягнення 23-го віку. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, викладених в позовній заяві. Просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав, вважає, що підстав стягувати з нього аліменти на утримання дочки немає, оскільки остання не потребує такої допомоги, так як навчається на державній формі, отримує стипендію, користується пільгами як дитина учасника бойових дій, а він як батько не має можливості за станом здоров`я надавати їй допомогу. Зазначив також, що на утриманні має ще двоє малолітніх дітей. Тому в задоволенні позову просить відмовити. Представник відповідача [PERSON] позовні вимоги не визнала, в задоволенні позову просить відмовити, так як відповідач не має можливості сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дочки, оскільки перебуває в іншому шлюбі, де теж є матеріальні зобов`язання. Заслухавши пояснення сторін, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказамиі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п.п.1, 2, 3 ч.1 ст.264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З пояснень сторін, матеріалів справи судом встановлено, що позивач - [PERSON] народилася [INFO] , її батьком є [PERSON] (відповідач), матір`ю - [PERSON] (а.с.4). Згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу Серія [NUMBER] від 04.02.2008 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано 11 травня 2000 року, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис №39 (а.с.9). Із довідки №4645, виданої 18.02.2020 року ректором Луцького національного технічного університету [PERSON] вбачається, що [PERSON] навчається на першому курсі факультету фінансів, обліку, лінгвістики та права денної форми навчання за державним замовленням. Термін навчання з 01.09.2019 року по 30.06.2023 року (а.с.8). Проживає в гуртожитку, що підтверджується копією наказу №467-05-35 від 02.10.2019 року (62). Згідно поданої оборотно-сальдової відомості вбачається, що [PERSON] щомісячно сплачує послуги за проживання в гуртожитку (а.с.63). Впродовж вересня 2019 року - травня 2020 року [PERSON] отримувала стипендію в розмірі 1300 грн. в місяць (а.с.64). За правилами частини першої статті 199 Сімейного кодексу України (далі - СК України), якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. За змістом статей 191, 200 СК України аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Судом встановлено, що сторони проживають окремо, дитина проживає з матір`ю та фактично перебуває на утриманні останньої. Також встановлено, що [PERSON] , досягнувши повноліття, продовжує навчатися у вищому навчальному закладі на денній формі навчання, в зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги батьків, зокрема, на витрати, пов`язанні з придбанням необхідного навчального приладдя та літератури, харчуванням, оплатою послуг за гуртожиток. Також, враховуючи те, що [PERSON] продовжує навчатися, форма навчання є денною, що виключає можливість власного працевлаштування, потребує матеріальних витрат на житлово-побутові потреби, їжу, одяг, придбання підручників та інших матеріалів для навчання, суд вважає доведеною обставину щодо її потреби в матеріальній допомозі батьків. Досліджуючи матеріальне становище відповідача, судом встановлено, що 06 лютого 2015 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] .. В цьому шлюбі у відповідача народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Разом з тим, згідно рішення Рожищенського районного суду Волинської області від 13.03.2020 року встановлено, що [PERSON] усиновив дочку своєї дружини від першого шлюбу [PERSON] , [INFO] (а.с.68-69). Суд враховує дані аргументи відповідача але, на думку суду, такі обставини не звільняють його від обов`язку брати участь в матеріальному утриманні своєї повнолітньої дочки, яка продовжує навчання у вищому навчальному закладі, в зв`язку з чим потребує його матеріальної підтримки. Відповідач офіційно працевлаштований, отримує дохід. З врахуванням вищенаведеного суд вважає за можливе визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 700 (сімсот) гривень, які належить стягувати з відповідача в користь позивача [PERSON] щомісячно до закінчення нею навчання 30.06.2023 року. Суд зауважує, що стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєді яльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити дане рішення суду до негайного виконання у межах сплати платежу аліментів за один місяць. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Крім того, згідно положень ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судовихвитрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», а відповідач звільнений від сплати судового збору на підставі п.13 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», тому вони компенсуються за рахунок держави.

Outcome: partial