Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Державного підприємства «Артемвугілля» про стягнення заборгованості заробітної плати, середнього заробітку за затримку розрахунку, в якій зазначила, що вона працювала на Державному підприємстві «АРТЕМВУГІЛЛЯ» з 23.05.2005 р. по 27.11.2014 р., останнім часом на посаді підземного фельдшера вищої категорії. 27.11.2014 року [PERSON] була звільнена за власним бажанням за ст. 38 КЗпП України (Наказ № 1110 від 27.11.2014 р.). У зв'язку із проведенням АТО родина позивачки була змушена виїхати з місця свого проживання до [INFO]. На теперішній час позивачка із родиною зареєстрований як особа, переміщена з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції. Станом на день подання уточненої позовної заяви з позивачкою [PERSON] з боку підприємства - відповідача не був проведений повний розрахунок, не була виплачена заборгованість із заробітної плати за серпень 2014 р. на суму 3685,38 грн. та розрахунок при звільненні за невикористані відпустки на суму 2779,02 грн.. На неодноразові її звернення до ДП «АРТЕМВУГІЛЛЯ» з метою отримання повного розрахунку, вона отримала відмову та пропозицію звернутись з позовом до суду. Також, позивач в своєму позові просить суд стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 16\~153 грн. 06 коп. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Представник відповідача ДП «Артемвугілля» в судове засідання повторно не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про, що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення, про причини неявки від нього повідомлень не надійшло, тому згідно ст. 224 ЦПК України проводиться заочний розгляд справи, проти чого не заперечував позивач . Вислухавши пояснення позивача та перевіривши наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Згідно 233 КЗпП України працівник може звернутись з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного (міського) суду в трьохмісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права. Згідно ч.2 ст. 233 КЗпП України працівник може звернутись до суду з позовом про стягнення належних до сплати сум без обмеження будь-яким строком. Відповідно до ст. 117 КЗпП України, у випадку несплати з вини власника або уповноваженого ним органу нарахованих звільненому працівнику сум в строки, передбачені ст. 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір, підприємство повинно сплатити працівнику його середній заробіток за весь час затримки по час фактичного розрахунку. Розмір суми, яка підлягає стягненню, визначається за правилами, встановленими Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» від 08.02.1995 р. № 100, виходячи з заробітку за два повних відпрацьованих місяця до звільнення. Як встановлено судом, [PERSON] працювала на Державному підприємстві «АРТЕМВУГІЛЛЯ» з 23.05.2005 р. по 27.11.2014 р., останнім часом на посаді підземного фельдшера вищої категорії, та була звільнена за власним бажанням за ст. 38 КЗпП України (у звязку зі зміною місця проживання), що підтверджено копією трудової книжки позивача серія БТ-ІІ № 6206828. (а.с. 6-12) Згідно ст. 115 КЗпП України . встановлено строки виплати заробітної плати і зазначено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. У разі коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні. Якщо виплата зарплати затримується на один і більше календарних місяців, згідно вимогам ст. 34 Закону про оплату праці і ст. 1 Закону „Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати роботодавець зобов'язаний нарахувати та виплатити працівникам компенсацію втрати частини заробітної плати у зв'язку з затримкою термінів її виплати. Суд, враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved