Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача Міністерства енергетики та вугільної промисловості України про скасування наказу та поновлення на роботі, в обґрунтування якого вказала, що згідно наказу № 28к/к від 11.02.2005 року її було призначено виконуючої обов'язки директора - голови правління державного відкритого акціонерного товариства «Інформаційно-обчислювальний центр». Наказом № 166к/к від 3 грудня 2013 року, підписаним заступником міністра - керівником апарату А.Бондаренком, її було звільнено за п. 1-1 ст. 41 КЗпП України. Цей наказ було вручено їй 20.12.2013 року головою ліквідаційної комісії з реорганізації ДВАТ «Інформаційно-обчислювальний центр» Папіним М.Ф. Вона вважає наказ про її звільнення незаконним. Так, наказ підписаний не міністром, а його заступником. У наказі не вказано з якого саме числа її звільнено, відсутня «мокра» печатка. Наказом її звільнено на підставі п. 1-1 ст. 41 КЗпП України, яким передбачено можливість розірвання трудового договору з ініціативи власника у випадку винних дій керівника підприємства, внаслідок чого заробітна плата виплачувалася несвоєчасно або в розмірах, нижчих від установленого законом розміру мінімальної заробітної плати. Але в її діях, пов'язаних з керівництвом підприємством, відсутня вина у виникненні заборгованості по заробітній платі. Її вина у виникненні заборгованості по заробітній платі не була встановлена ані перевіркою, ані аудитом, а також нічим іншим. Заробітна плата робітникам ДВАТ «Інформаційно-обчислювальний центр» встановлена відповідно до розміру мінімальної заробітної плати. Враховані коефіцієнти підвищення заробітної плати К-1,2, К 1,15 Згідно Генеральної та Регіональної угод між Міністерством енергетики та вугільної промисловості України і профспілками. Заборгованість по заробітній платі при виплаті компенсується згідно закону. Заробітна плата виплачується не в повному обсязі з причини нестачі коштів від діяльності підприємства. Заборгованість у сумі 101390 грн. виникла внаслідок відсутності заказів на виконання робіт інформаційного характеру. Орендної плати, отриманої за рахунок оренди приміщень, не вистачає в повному обсязі. Оскільки заплативши внески та податки, плату за комунальні послуги, на виплату заробітної плати залишається третина фонду оплати праці. Просить суд скасувати наказ № 166к/к від 03.12.2013 року про її звільнення та поновити її на попередньому місці роботи на посаді виконуючої обов'язки директора - голови правління ДВАТ «Інформаційно-обчислювальний центр». У судовому засіданні, позивач підтримала свої позовні вимоги та пояснила суду, що заробітна плата на їхньому підприємстві виплачується відповідно до розрахунку, виходячи з встановленого мінімального розміру заробітної плати в розмірі 1218 грн. та з урахуванням коефіцієнтів 1,2 і 1,15 згідно з вимогами Генеральної та Регіональної угод між міністерством та профспілками. У випадку виникнення заборгованості по заробітній платі, то при виплаті заборгованість виплачується з нарахуванням компенсації за несвоєчасну виплату заробітної плати. Взагалі, перед тим як виплатити заробітну плату вона зобов'язана сплатити податки і інші обов'язкові платежі, а також оплатити вартість електроенергії, води, стоків, оскільки за неоплату їх можуть відключити від надання таких послуг і діяльність підприємства зупиниться. На підприємстві дійсно існує заборгованість по заробітній платі, яка на даний момент складає 128000 грн. Заборгованість по заробітній платі виникла по тій причині, що від їхніх послуг по наданню у оренду приміщень відмовилися більшість орендарів, а виходячи від належних платежів цих орендарів був розрахований фонд оплати праці. Вважає, що її винних дій у виникненні заборгованості немає. Про наявність наказу про звільнення їй стало відомо 20.12.2013 року, коли до неї на підприємство з'явився голова ліквідаційної комісії Папін М.Ф. і вручив їй цей наказ. До цього про розгляд питання про її відповідальність їй нічого не було відомо, ніяких пояснень від неї ніхто не відбирав. Просить суд поновити її на попередньому місці роботи. Представник відповідача до судового засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи відповідач повідомлений належним чином. Вислухавши пояснення позивача та дослідивши надані суду докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач з 14.02.2005 року наказом Міністерства палива та енергетики України від 11.02.2005 року № 28-к/к була призначена виконуючою обов'язки директора - голови правління Державного відкритого акціонерного товариства «Інформаційно-обчислювальний центр» (а.с. 8, 15). Згідно наказу Міністерства енергетики та вугільної промисловості України № 166-к/к від 03.12.2013 року «Про звільнення [PERSON]Є.», підписаного заступником міністра - керівником апарату Бондаренко А., позивача увільнено від виконання обов'язків директора - голови правління Державного відкритого акціонерного товариства «Інформаційно-обчислювальний центр» відповідно до п.1-1 ст.41 КЗпП України. Підставою для звільнення вказано: резолюція першого заступника міністра І.Поповича до службової записки директора Департаменту майна, управління корпоративними правами та реформування власності від 20.11.2013 року (а.с. 10). Відповідно до п.1-1 ст.41 КЗпП України, трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний у випадку винних дій керівника підприємства, установи, організації, внаслідок чого заробітна плата виплачувалася несвоєчасно або в розмірах, нижчих від установленого законом розміру мінімальної заробітної плати. Відповідно до ст.149 КЗпП України, до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, відповідачем не надано суду доказів наявності винних дій позивача у виникненні заборгованості з заробітної плати на очолюваному нею підприємстві. Крім того, відповідачем не надано суду доказів дотримання ним вимог, передбачених ст.149 КЗпП України, при звільненні позивача. Тому суд вважає, що позивач підлягає поновленню на попередньому місці роботи. Щодо позовних вимог в частині скасування наказу відповідача № 166к/к від 03.12.2013 року про звільнення, то суд вважає що ця вимога підлягає частковому задоволенню, а саме вказаний наказ має бути визнаний незаконним, у зв'язку з чим позивач підлягає поновленню на попередньому місці роботи. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 243,60 грн. На підставі ст.ст.41, 149, 235 КЗпП України,

Outcome: partial