Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із вищевказаним позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюбу між нею та відповідачем, який було зареєстровано 22 лютого 2014 року Виконавчим комітетом Малолюбашанської сільської ради Костопільського району Рівненської області, актовий запис № 1 та стягнути з відповідача судові витрати по справи. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив, клопотань чи заяв про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 3 ст. 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Суд, всебічно, обєктивно та неупереджено дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 22 лютого 2014 року у Виконавчому комітеті Малолюбашанської сільської ради Костопільського району Рівненської області, про що складено актовий запис №1, що стверджується наявним у матеріалах справи свідоцтвом про шлюб серії І-ГЮ № 087639 (а.с.6). Від подружнього життя сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с.7). Стаття 24 СК України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Отже, однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу. Зокрема особа має право вільно вирішувати питання щодо укладення шлюбу та його збереження, а також розірвання шлюбу та припинення шлюбних відносин. Судом встановлено, що сторони не проживають як сім'я протягом тривалого часу, вони мають різні характери, різні погляди на життя та сімейні цінності, спільного господарства не ведуть, шлюб має формальний характер, позивач не бажає надалі перебувати з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, а тому примирення є неможливим. Таким чином, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, являється порушенням їх права на повагу до сімейного життя, що розцінюється судом як таке, що має істотне значення, що у відповідності до положень ст. 112 СК України, є підставами до розірвання шлюбу. Підстав для надання сторонам строку на примирення суд не вбачає. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд дійшов висновку про обґрунтованість і доведеність заявленого позову. Окрім того, на підставі ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені судові витрати по справі. На підставі викладеного,

Outcome: approved