Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення з останнього щомісячно на її користь аліменти у твердій грошовій сумі 800 грн., на утримання сина, [PERSON], [INFO], і до досягнення дитиною 18 років, а також щомісячно стягувати з відповідача на її утримання, аліменти у твердій грошовій сумі 500 грн. щомісячно, і до досягнення дитиною трьох років. Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що вона проживала однією сім'єю з [PERSON], без реєстрації шлюбу в органах ДРАЦС, з серпня 2011 року. 15 червня 2013 року сторони уклали шлюб. Шлюб було зареєстровано виконавчим комітетом Вищетарасівської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області, актовий запис №7. У них народився син [PERSON], [INFO] Батьком у свідоцтві про народження дитини записано відповідача. Їхнє спільне життя з відповідачем не склалось. 01 вересня 2013 року сторони у справі припинили сімейні стосунки. Позивач переїхала разом з сином проживати до її матері. Після припинення сімейних стосунків відповідач з вересня 2013 року лише два рази перерахував позивачу кошти на утримання сина. З липня 2014 року відповідач перестав надавати позивачу матеріальну допомогу на утримання дитини та на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку. Позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, отримує тільки матеріальну допомогу на утримання дитини, позивачці дуже важко одній утримувати сина. Син [PERSON] проживає разом з позивачем, що підтверджується довідкою з місця її проживання. Як зазначає позивач у своїй заяві, відповідач офіційно ніде не працює, але має господарство, з якого отримує прибуток та може і зобов'язаний надавати матеріальну допомогу на утримання їхньої з позивачем дитини до досягнення повноліття і на утримання позивача до досягнення дитиною трирічного віку. Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. В судовому засіданні позивач та її представник повністю підтримали позовні вимоги [PERSON] і прохали суд їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні проти позову заперечував, посилаючись на слідуючи обставини. Відповідач весь час у добровільному порядку надавав позивачу матеріальну допомогу на ут римання їхнього неповнолітнього сина [PERSON]. Відповідач зазначає, що позивач дійсно знаходиться у від пустці по догляду за дитиною. Вона від першого шлюбу має двох неповнолітніх дітей, на яких отримує аліменти. Також вона отримує державну допомогу у зв'язку з народженням третьої дитини більш як 1000 грн. щомісячно. Останній рік відповідач не працював тому, що здійснював ремонт у будинку, який належить на праві власності позивачу. На даний час відповідач не має постійного місця роботи, проживає з матір'ю, яка має велике підсобне господарство та потребує його допомоги , але це господарство належить не йому, як вказує позивач, а його матері, тому будь - які доходи від цього є власністю його матері, а не його доходами. Відповідач не має у власності свого житла , присадибної ділянки та господарства. Крім того, відповідач має дитину від першого шлюбу, яка навчається в учбовому закладі на платній основі, він у добровільному порядку надає матеріальну допомогу на користь колишньої дружини, та сплачував вартість навчання доньки, що підтверджується письмовими доказами. Відповідно до ст.182 СК України розмір аліментів на неповнолітню дитину не може бути менш ніж 30 % прожиткового мінімуму , тобто на 2014 рік ця сума складає 309, 60 грн. Відповідач згоден платити аліменти на неповнолітню дитину - сина [PERSON], у розмірі 320 грн. щомісячно, ця сума з урахуванням того, що він сплачує аліменти на повнолітню дитину, що навчається, є справедливою. Таким чином, на підставі викладеного, відповідач вважає, що сума 800 грн. на утримання сина [PERSON] є значно великою для нього, він не заперечує спла чувати 320 грн. на утримання сина , на утримання позивача погоджується сплачувати 150 грн. Відповідач просить суд, постановити справедливе рішення з урахуванням усіх обставин по справі. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши позивача та її представника, відповідача, вважає, що даний позов підлягає частковому задоволенню, мотивуючи наступним. Судом встановлено, що сторони у справі від укладеного 15 червня 2013 року шлюбу, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого виконкомом Вищетарасівської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області, мають малолітню дитину, сина [PERSON], [INFO], що також підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 07.08.2013 р. Із вказаного свідоцтва про народження дитини вбачається, що сторони у справі дійсно є батьками малолітньої дитини. Довідка Вищетарасівської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області про склад сім'ї позивача [PERSON] від 01.08.2014 року за вих. № 548 є підтвердженням того факту, що малолітня дитина, [PERSON] дійсно проживає разом з матір'ю, яка є позивачем у справі. Окрім того, з матеріалів справи вбачається, що відповідач має на утриманні також дочку, [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого виконкомом Вищетарасівської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області /актовий запис № 41/. Згідно до ст.ст.180-183 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. На утримання дитини стягуються аліменти в частині від доходів й/або у твердій грошовій сумі. Відповідач зобов'язаний утримувати дитину до її повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дітей (аліменти) присуджуються у частці від доходу їх батька, або у твердій грошовій сумі. У відповідності із ст.182 при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.75 СК України право на утримання (аліменти) має той із подружжя, хто є непрацездатним, таким, що потребує матеріальної допомоги, за умови, що інший із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Частиною 2 ст.84 СК України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч.1 ст.80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Частинами 2, 3 ст.80 СК України передбачено, що розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини та дружини, що безумовно є підставою для стягнення аліментів в примусовому порядку. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач надала суду належні та допустимі докази, довела суду їх переконливість, а також довела обставини, на які посилалася як на підставу своїх вимог. Вiдповiдно до ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтуєтъся на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослiдженнi наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність i взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Крім того, в судовому засіданні сам відповідач вказав, що він готовий надавати аліменти на утримання малолітнього сина та на утримання позивача, однак в меншому розмірі, оскільки матеріально не спроможний в повному обсязі задовольнити вимоги позивача. При визначенні розміру аліментів суд враховує те, що відповідач у справі не має постійного місця роботи, до того ж, має дитину від іншого шлюбу, яка є повнолітньою і навчається в Нікопольському медичному училищі на платній основі, відповідач утримує її , надає матеріальну допомогу, сплачує вартість навчання, що підтверджується письмовими доказами, наданими відповідачем. За таких обставин, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, та з відповідача слід стягнути аліменти на користь [PERSON], у твердій грошовій сумі 500 грн., починаючи від дня пред'явлення позову і до досягнення сином повноліття, а також на користь [PERSON] аліменти у твердій грошовій сумі 300 грн. щомісячно на її утримання , починаючи від дня пред'явлення позову і до досягнення сином 3-х річного віку. Відповідно до ст.192 Сімейного Кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України судовий збір слід стягнути з відповідача у справі, в розмірі передбаченому ст.4 Закону України «Про судовий збір». На підставі викладеного та

Outcome: partial