Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-15 00:00:00

Позивач [PERSON], звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON], про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позов обґрунтувала тим, що позивач є власником квартири [ADDRESS] (Мелешкіна) в м. Кривому Розі на підставі договору дарування від 01.07.2008 посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за № 3530. Відповідач є колишнім співмешканцем позивача, в звязку з чим і був зареєстрований в даній квартирі. Однак з лютого 2013 року зібрав свої особисті речі та покинув житло. З того часу, відповідач не мешкає в квартирі, жодного разу не зявився за її адресою, комунальні послуги не сплачує. Позивач змушена сплачувати комунальні платежі, які нараховуються також і на відповідача та якими він не користується і не сплачує, проте є зареєстрованим в цій квартирі, чим чинить перешкоди позивачу у здійсненні свого законного права як власника квартири на вільне користування, володіння та розпорядження. В судове засідання позивач подала заяву про розгляд справи за її відсутності та підтриманням позову в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про щосвідчить наявне в матеріалах справи поштове повідомлення про виклик. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надсилав. Про причину неявки суд не повідомив. Представник третьої особи надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності та прийняттям рішення на розсуд суду. Позивач не заперечувала проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів у звязку з чим суд на підставі ст. 224 ЦПК України, вважає за можливе вирішити справу без відповідача за наявними у справі доказами, ухваливши заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку. В судовому засіданні встановлено, що позивач по справі є власником квартири [ADDRESS] (Мелешкіна) в м. Кривому Розі на підставі договору дарування від 01.07.2008 посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за № 3530, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с. 6). Згідно довідки №37 від 22.08.2016 виданої Криворізькою обєднаною міською довідково-інформаційною службою «Нова-ком» у вказаній квартирі зареєстрований відповідач [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Факт непроживання відповідача у спірній квартирі підтверджується Актом про непроживання мешканців будинку № 18 по вул. Володимира Великого (Мелешкіна), в м. Кривому Розі від 23.08.2016, засвідченого печаткою начальника ТОВ «Житлосервіс - КР», відповідно до якого відповідач з лютого 2013 року в квартирі не мешкає (а.с. 8). Відповідно до вимог ст. 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо цього майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ч. 1 ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном. Наявність реєстрації відповідача за місцезнаходженням у квартирі [ADDRESS] (Мелешкіна) в м. Кривому Розі, позбавляє позивача права на вільне розпорядження та користування своєю власністю і примушує нести зайві витрати, повязані зі сплатою квартирної плати та витрат на житлово-комунальні послуги. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Відповідно до п. 3.1. Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів, затвердженого Наказом МВС України 22.11.2012 №1077 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 18 грудня 2012 року за № 2109/22421, - зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви про зняття особи з реєстрації місця проживання, яка подається особою або її законним представником; порядок реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку. Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі остаточного рішення суду про позбавлення особи права користування житловим приміщенням та інше. Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність підстав додатково вирішувати питання про відміну реєстрації відповідача в квартирі належній позивачу, оскільки уже на підставі визнання його таким, що втратив право на користування житлом позивача він повинен бути знятий з реєстрації в житловому помешканні, що належить позивачу. Крім того, необхідно зазначити, що вимога позивача зобовязати відділ реєстрації місця проживання громадян виконкому Саксаганської районної у місті зняти з реєстрації відповідача адресована третій особі, що є порушенням норм цивільного процесуального права, оскільки вимоги позивачем можуть предявлятися лише до відповідача, а не третьої особи. За таких обставин, на основі повно і всебічно зясованих обставин, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову. Судові витрати між сторонами розподілити за правилами ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial