Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Печенюгівської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області про визнання права власності на земельну ділянку за кадастровим номером [NUMBER] площею 0,1800 га із цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що [INFO] помер її співмешканець [PERSON] . За життя [PERSON] склав заповіт згідно якого заповідав позивачці належний йому будинок, який розташований за адресою [ADDRESS] . Окрім житлового будинку померлий мав у своїй власності земельну ділянку на якій цей будинок розташований. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом на право власності на земельну ділянку від 05.11.2012 року серія [NUMBER] . Державний акт втрачений, з цього приводу позивач зверталась в ЗМІ. Звернувшись до нотаріуса з метою оформлення спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок по [ADDRESS] , та на земельну ділянку виявилось що [PERSON] за невідомих обставин не включив земельну ділянку до заповіту, що у свою чергу позбавляє позивачці оформити її, тому вона змушена звертатися до суду про визнання її власником спадкового майна. В судове засідання позивач не з`явилася, але надала суду заяву в якій, просить позов задовольнити, справу розглянути за її відсутності. Представник відповідача Печенюгівської сільської ради у судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомленою про час і місце судового розгляду справи, причини неявки суду не повідомила, відзив на позовну заяву не подавала. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріалами справи і оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, вирішуючи справу, виходить з такого. Відповідно до частини четвертої статті 200 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі, зокрема, визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 ЦПК України. Згідно з частинами першою, четвертою статті 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві; у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову; якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За роз`ясненнями Верховного Суду України, викладеними у пункті 24 Постанови Пленуму від 12.06.2009 р. № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», пункті 11 Постанови Пленуму від 18.12.2009 р. № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», у разі визнання відповідачем позову, що не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом; визнання відповідачем позову має бути безумовним, не суперечити закону й не порушувати права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), у такому разі суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Вирішуючи питання щодо наявності підстав для прийняття визнання Відповідачем позову, суд виходить з такого. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права; право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів (пункт 1 частини другої статті 16, частина перша статті 328 Цивільного кодексу України, далі - ЦК України). На земельні ділянки громадяни набувають право власності, зокрема, на підставі прийняття спадщини (пункт «г» частини першої статті 81 Земельного кодексу України); право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення (частина перша статті 1225 ЦК України). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (статті 1217, 1220 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Перехід прав та обов`язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців) є спадкуванням (ст. 1216 ЦК України), яке здійснюється за заповітом або за законом ( 1258 ЦК України). Згідно ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ ( майно ), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті за заповітом позивачу залишилося спадкове майно, а саме житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований по [ADDRESS] . Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом державного нотаріуса Семенівської районного державної нотаріальної контори №568 від 03.03.2017 року за заявою [PERSON] заведена спадкова справа №390/2016, щодо майна померлого [PERSON] (а.с.7) Державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 05.11.2012 р загальною площею 0.1800 га, яка знаходиться на території Печенюгівської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області, на підставі рішення Печенюгівської сільської ради 12 сесії 6 скликання від 27.12.2011 року дійсно видавався на ім`я [PERSON] .(а.с.8) Згідно заяви [PERSON] щодо оформлення [PERSON] права власності на землю яка перебуває під будинком за адресою [ADDRESS] відомо та не заперечує.(а.с.10) З приводу втрати державного акту позивач зверталась в ЗМІ (а.с.11) Таким чином, дослідивши та оцінивши докази надані сторонами по справі, враховуючи положення ч.3 ст. 200, ч.4 ст.206 ЦПК України, ст. ст. 368, 370, 372 ЦК України, суд приймає визнання відповідачем позову і вважає, що є всі законні підстави для задоволення вимог позивача ухваливши рішення у підготовчому судовому засіданні. Щодо питання судових витрат то відповідно до п.9 ч.2 ст. 141 ЦПК України, суд повністю покладає судові витрати на позивача, що ним і зазначено при поданні позову.

Outcome: approved