Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом ,в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], зареєстрований 23.09.2016 року Дніпровським районним у місті Дніпродзержинську відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про що зроблено актовий запис № 433. В обґрунтування свого позову вказала, що 23.09.2016 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] у Дніпровському районному у місті Дніпродзержинську відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській област, про що було зроблено актовий запис № 433. Мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки між ними припинені. Однією сім'єю не проживають, спільного госпордарства не ведуть. Вважає, що їхня сімя розпалася і відновити їхні подружні стосунки не можливо. Спору про поділ майна та місце проживання дитини між сторонами немає. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти винесення рішення. (а.с.17). Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав повністю, про що вказав у заяві. Просить розглянути справу у його відсутність.(а.с.16). Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з'явилися, відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. При розгляді справи судом були встановлені наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії І-КИ № 343084, видане 23 вересня 2016 року Дніпровським районним у місті Дніпродзержинську відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про що було зроблено актовий запис № 433, між сторонами укладено шлюб. (а.с.9). Сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-КИ № 147346, видане 24 жовтня 2007 року Дніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області. (а.с.10). Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб підлягає розірванню, якщо буде встановлено, що подальше сумісне мешкання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ч. 3ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Задовольняючи позовні вимоги про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз», підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а сторони не мають наміру зберегти шлюб. Враховуючи формальне існування шлюбу між сторонами, фактичне визнання відповідачем позову, неможливість продовження подружнього життя, суд вважає, що позов слід задовольнити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати залишити за рахунок позивача.

Outcome: approved