Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, яким просив визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] право власності на 1/3 частину житлового будинку з надвірними спорудами [ADDRESS] , а також право власності на земельну ділянку площею 2,89 га, цільове призначення якої - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Кам`янської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області (на підставі Державного акту серії [NUMBER] , зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів за ОД №10-05-1035 від 14.09.2009 р.), яка залишилась після померлого [INFO] [PERSON] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що нотаріусом відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку із тим, що відсутній оригінал правовстановлюючого документа на спадкове майно. Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, надали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, якою позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити. В судове засідання відповідачі не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, надали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, необхідно задовольнити, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 05.04.2019 року відкрито провадження та призначено підготовче засідання у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] належала земельна ділянка, площею 2,89 га, цільове призначення якої - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Кам`янської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області (на підставі Державного акту серії [NUMBER] , зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів за ОД №10-05-1035 від 14.09.2009 р.). Крім цього, [PERSON] належала 1/3 частина житлового будинку з надвірними спорудами [ADDRESS] , із яких 1/3 частина належить спадкодавцю на підставі запису в погосподарській книзі виконавчого комітету Кам`янської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, за №12, що підтверджується довідкою Кам`янської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області №474 від 12.03.2019 року. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 22.08.2018 року, виданого Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, [PERSON] помер [INFO] . Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить вищевказане спадкове майно. Відповідно до ст. 1216 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. В свою чергу згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України - спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. За життя спадкодавець заповіту не залишав, що підтверджено копією спадкової справи №37/2019 після померлого [INFO] [PERSON] , згідно якої інформація про заповіт складений та посвідчений від імені [PERSON] відсутня. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] є : -[PERSON] - дружина спадкодавця; -[PERSON] - син спадкодавця; -[PERSON] - син спадкодавця. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України - спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Як було встановлено судом, спадкоємці, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , на час відкриття спадщини разом зі спадкодавцем, чоловіком та батьком, [PERSON] були зареєстровані та проживали по [ADDRESS] , про що свідчить довідка Кам`янської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області за № 177 від 31.01.2019 р. Відповідачі, [PERSON] та [PERSON] , в встановлений законом строк, -відповідно до вимог спи спи 1270, 1273 Цивільного кодексу України відмовились від прийняття спадщини, на користь матері, позивачки, [PERSON] , відповідно 08.02.2019 р. відповідачі звернулись до приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Веліксар Т.І. з заявами про відмову від спадщини, в результаті чого була заведена спадкова справа за № 37/2019. Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Позивач [PERSON] проживала разом із спадкодавцем, тому вважається такою, що фактично прийняла спадщину. Приймаючи до уваги що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позов. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. Враховуючи викладене, відповідно до вимог ст. 1218 ЦК України за [PERSON] визнається право власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] [PERSON] .

Outcome: approved