Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, у якому просила усунути відповідача [PERSON] від права на спадкування майна спадкодавця [PERSON] , до якого входить житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований по [ADDRESS] . Позов мотивовано тим, що [INFO] помер батько позивача, [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований по [ADDRESS] . Спадкоємцями першої черги за законом є сторони у справі, які звернулися до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини. Позивач вважає, що відповідач не має права на спадкування, оскільки позивач з 19 жовтня 2012 року проживала із спадкодавцем, здійснювала ремонти та добудови за власний рахунок, поставила пластикові вікна, завела в будинок воду та облаштувала каналізацію, встановила ванну. Позивач зазначила, що кошти за свій проданий будинок вклала в цей будинок та спільно проживала з батьком однією сім`єю на протязі семи років. Після смерті матері батько захворів, а останній рік мав тяжкий перебіг хвороби, перебував на обліку у лікаря-психіатра Маловисківської районної центральної лікарні, не розумів значення своїх дій та не міг керувати ними, а тому перебував у безпорадному стані і потребував постійної сторонньої допомоги. Позивач стверджує, що постійний догляд за батьком здійснювала вона; відповідач не цікавилася життям батька та не відвідувала його, не надавала допомогу та не цікавилася станом його здоров`я, не приймала участі в його похованні. 3 травня 2019 року ухвалою судді відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження (а.с. 23). 2 жовтня 2019 року відповідач [PERSON] надіслала до суду відзив на позовну заяву, в якому просила повністю відмовити позивачеві у задоволенні позовних вимог (а.с. 37-40). Заперечення мотивовані тим, що позивачем не доведено факт ухилення відповідача від надання спадкодавцеві допомоги, факт перебування спадкодавця у безпорадному стані через похилий вік та потребу спадкодавця в допомозі саме відповідача. Відповідач зазначила, що позивач не надала жодного належного та допустимого доказу, який би підтверджував викладені у позовній заяві обставини. Відповідач заперечила твердження позивача про те, що вона не піклувалася про батька та не надавала жодної матеріальної допомоги і зазначила, що в грудні 2018 року її чоловік возив батька в лікарню; відповідачем особисто на поховання були витрачені кошти в сумі 1400 гривень. 28 січня 2020 року ухвалою суду закрито підготовче провадження, справа призначена до судового розгляду (а.с. 87). Позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер спадкодавець [PERSON] , що підтверджується записами в свідоцтві про смерть (а.с. 15). Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, які розташовані по [ADDRESS] (а.с. 13-14, 32). Із заявами про прийняття спадщини після спадкодавця [PERSON] звернулися спадкоємці першої черги за законом позивач [PERSON] і відповідач [PERSON] , що підтверджується відомостями, які викладені в документах спадкової справи № 06/2019 (а.с. 31). На підтвердження обставин, які викладені у позовній заяві, позивач [PERSON] надала у розпорядження суду документи, які підтверджують її особу, витяг з домової книги та документи, що свідчать про родинні відносини зі спадкодавцем [PERSON] . За клопотання позивача у судовому засіданні допитані свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Свідок [PERSON] у судовому засіданні показав, що він доводиться позивачеві і відповідачеві рідним дядьком. Свідок зазначив, що покійний [PERSON] заповіту не залишав. Свідок вважає, що на теперішній час відповідач вимагає частину спадщини у вигляді майна, яке належало його сестрі і зятю. Першою померла у 2012 році сестра, а зять помер у 2019 році. Позивач [PERSON] проживала разом зі своїми дітьми і батьком [PERSON] . Після смерті сестри, яка після інсульту не могла самостійно рухатися, у зятя ( [PERSON] ) почалися проблеми зі здоров`ям. Донька [PERSON] (позивач у справі) перейшла жити до батька у його будинок. Вона доглядала за ним, готувала їжу і прала. Свідок зазначив, що інша сестра (відповідач у справі) їй не допомагала. Батько витрачав пенсію на свої потреби. Свідок [PERSON] у судовому засіданні показав, що покійний тесть [PERSON] не впізнавав людей, хворів останні два роки перед смертю, потребував сторонньої допомоги. Відповідач [PERSON] навідувала батька коли їй треба було підшити одяг у сестри. Свідок стверджує, що позивач не витрачала батькові кошти на себе, тому, що мала свій бізнес і самостійно заробляла собі кошти на життя. Позивач проживала разом з батьком. Сім`я матеріально була забезпечена. Після розлучення позивач отримувала на дітей аліменти. З жовтня 2019 року свідок почав жити разом з позивачем. Свідок зазначив, що за батьком постійно потрібно було доглядати; він перебував на обліку у лікаря-психіатра. Свідок [PERSON] у судовому засіданні показала, що вона проживала на одній вулиці, на якій жив покійний [PERSON] . Останнім часом [PERSON] хворів, виходив з двору і йшов у невідомому напрямку. У більшості батька доглядала донька [PERSON] , яка шукала батька. Донька [PERSON] приїздила в гості. Покійний [PERSON] міг сам пересуватися, але погано. Зі слів позивача [PERSON] їй відомо, що вона просила сестру повести батька в лікарю на стаціонарне обстеження, але та їй відмовила. Свідок [PERSON] у судовому засіданні показав, що діти росли разом. Коли [PERSON] виходила заміж, батьки купили їй будинок, а свій будинок мали намір залишити іншій доньці [PERSON] . За хворою матір`ю доглядала донька [PERSON] . Після смерті матері приходила донька [PERSON] і пропонувала поділити золото, яке належало матері. У відповідь батько їй повідомив, що продав золото, щоб лікувати матір. Після смерті матері, батько захворів на психічну хворобу і не розумів значення своїх дій, крім того, не міг ні прати, ні готувати собі їжу. Свідок зазначив, що донька [PERSON] майже не приходила до батьків, тому вони на неї ображалися. Батько потребував сторонньої допомоги. Свідок [PERSON] у судовому засіданні показала, що вирішувати проблеми хворих батьків довелося доньці [PERSON] . Свідок зазначила, що батько був хворим, йшов по воду і не повертався. Він потребував постійного стороннього нагляду. Батька потрібно було вести в психіатричну лікарню на обстеження і донька [PERSON] просила допомоги в сестри [PERSON] , яка їй відмовила. Свідок повідомила, що батько [PERSON] був чисто вдягненим і доглянутим. Свідок [PERSON] у судовому засіданні показала, що донька [PERSON] проживала біля батька. Доньку [PERSON] біля батька вона не бачила. Дружина [PERSON] померла в 2012 році; з того часу він жив з донькою [PERSON] до січня 2019 року, тобто до його смерті. Свідок повідомила, що батькові надавала допомогу лише донька [PERSON] . Батько хворів 2-3 роки до смерті. Свідок повідомила про те, що батько розповідав про те, що донька [PERSON] не хоче йому допомагати. Свідок заявила про те, що [PERSON] не міг сам себе обходити, готувати їжу і прибирати. Свідок [PERSON] у судовому засіданні показала, що вона проживає по сусідству з позивачем [PERSON] . Останнім часом перед смертю батько хворів. Догляд за батьком здійснювала донька [PERSON] . Донька [PERSON] приїздила рідко. Після смерті дружини [PERSON] не впізнавав людей, тікав з дому, не міг усвідомлювати значення своїх дій. Відповідач [PERSON] до відзиву на позовну заяву додала документи, які підтверджують її особу, родинні відносини зі спадкодавцем [PERSON] та довідку про доходи [PERSON] за 2018 рік. Крім того, за клопотанням відповідача, у судовому засіданні її допитано як свідка, а також допитано свідка [PERSON] . З показань відповідача [PERSON] , яка допитана у судовому засіданні як свідок, вбачається, що батько [PERSON] насправді хворів, але ні матеріальної, ні фізичної допомоги він не потребував, оскільки все робив по господарству. Після смерті матері сестра позивач [PERSON] , продала належний їй будинок, придбала собі автомашину і перейшла жили в будинок батька, тому, що не хотіла, щоб батько привів в будинок іншу жінку. Відповідач заявила, що позивач мала намір віддати батька на лікування в психіатричну лікарню, хоча відповідач вважала його поведінку адекватною. Відповідач зазначила, що позивач підвищувала на батька голос, користувалася грішми з його пенсійної банківської картки. Відповідач зазначила, що позивач не просила у неї допомоги на утримання батька. Після його смерті позивач отримала кошти на поховання. Свідок [PERSON] у судовому засіданні показав, що відповідач [PERSON] мала хороші відносини з батьком. Свідок заявив про те, що позивач мала намір віддати батька на лікування в психіатричну лікарню. Свідок зазначив, що останнім часом перед настанням смерті батько перестав впізнавати людей, але пересувався самостійно. Свідок повідомив, що позивач розповідала про те, що батько тікає з дому. Свідок зазначив, що позивач не зверталася до нього за допомогою на утримання батька. Дослідивши та оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до частини 5 статті 1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Таким чином, за змістом вищезазначеного закону позивач зобов`язаний довести належними і допустимими доказами сукупність таких обставин: 1) ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання; 2) перебування спадкодавця в безпорадному стані; 3) потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. При цьому, безпорадним станом спадкодавця слід розуміти обставини його стану зумовлені або похилим віком, чи тяжкою хворобою або каліцтвом, коли спадкодавець самостійно без сторонньої допомоги не може забезпечити умови свого життя і у зв`язку з чим потребує постійної допомоги, догляду і піклування. Ухилення спадкоємця від надання допомоги спадкодавцеві, який потребує догляду і допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності, спрямованих на ухилення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю. Наведені докази не підтверджують факти ухилення відповідача [PERSON] від надання спадкодавцеві [PERSON] допомоги, при можливості її надання, перебування спадкодавця [PERSON] у безпорадному стані та потреби спадкодавця [PERSON] у допомозі саме відповідача [PERSON] . Так, згідно частини 2 статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. За змістом статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно приписів статті 82 ЦПК України не підлягають доказуванню зокрема обставини, які визнаються учасниками справи. Відповідач [PERSON] не визнала пред`явлений позов, не погодилася з позивачем на те, що вона ухилялася від допомоги батькові, не погодилася на те, що батько перебував у безпорадному стані та саме від неї потребував допомоги. Позивач доводила зазначені обставини лише показаннями свідків, між тим, психічний стан особи може бути підтверджений виключно висновком експерта, що вимагає стаття 105 ЦПК України. За таких обставин суд визнає показання свідків недостатніми для усунення відповідача [PERSON] від права на спадкування після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] .

Outcome: dismissed