Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дитину. \~ \~ \~ \~В своїй заяві позивач зазначила, що вони з відповідачем з 20 грудня 2001 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від вказаного шлюбу мають спільну доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з нею. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя та обовязки, відсутність взаєморозуміння та поваги один до одного, на підставі чого в сімї виникали постійні сварки, які поступово призвели до того, що вони стали чужими людьми. З червня 2015 року вони припинили шлюбні відносини, відповідач допомогу на утримання дитини не надає, угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Посилаючись на викладене, позивач просила суд, шлюб, укладений між нею та [PERSON] у Градизькій селищній раді Глбинського району Полтавської області 20 грудня 2001 року, актовий запис №46 розірвати, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття, стягнути з відповідача на її користь суму сплаченого судового збору. В судове засідання позивач не зявилася, подала до суду заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримувала повністю. Відповідач в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 198 ЦПК України підготовче судове засідання проводиться за правилами, встановленими главою 6 цього розділу, з урахуванням особливостей підготовчого засідання, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. 20 грудня 2001 року [PERSON] та [PERSON] (до укладення шлюбу Компанієць) [PERSON] уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження, серія 1-КЕ № 077824, виданим Градизькою селищною радою Глобинського району Полтавської області 20 грудня 2001 року, актовий запис 46 (а.с.6). 11 лютого 2002 року у сторін народилася донька [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження, серія І-КЕ № 084240, виданим Градизькою селищною радою Глобинського району Полтавської області 06 березня 2002 року, актовий запис №10 (а.с.8). Донька проживає разом з матірю та перебуває на її утриманні (а.с.9,12). Крім того, судом встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини через різні погляди на сімейне життя та обовязки, відсутність взаєморозуміння та поваги один до одного, спільного господарства та бюджету не ведуть. Угоди про розмір та порядок сплати аліментів у добровільному порядку сторонами не досягнуто. Надаючи правову оцінку вимогам стосовно розірвання шлюбу, суд зазначає наступне. Згідно ч. 1\~ст. 24 Сімейного кодексу України, \~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до\~ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України,\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них, примирення між сторонами неможливе, тому позов в частині розірвання шлюбу підлягає задоволенню в повному обсязі. Надаючи правову оцінку вимогам стосовно стягнення аліментів на утримання дитини, суд зазначає наступне. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст. 80 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 81 цього Кодексу. Згідно зі\~ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Як зазначено в ч. 1 ст. 182 Сімейного Кодексу України,\~при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до\~ст. 181 ч.3 Сімейного кодексу України,\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно п. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи те, що відповідач в добровільному порядку не виконує свій обов'язок по утриманню дитини, позовні вимоги визнає, інших дітей на утриманні не має, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини до досягнення нею повноліття є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Згідно ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Згідно із ч. 2\~ст. 142 ЦПК України,\~ у разі визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову підлягає поверненню позивачу з державного бюджету Решта 50 відсотків підлягає стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до ст. 141 ЦПК України. Позивачем документально підтверджені понесені нею витрати по сплаті судового збору в сумі 704 грн. 80 коп., таким чином поверненню позивачу з державного бюджету та стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір в сумі по 352,40 грн. (50 % від 704,80 =352,40) Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України,\~з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі по 704 грн. 80 коп. У відповідності до\~ст. 430 ЦПК України,\~суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць. \~

Outcome: approved