Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про визнання права власності на квартиру за набувальною давністю. В обґрунтування своїх вимог вказала, що за її заявою, як директор ТОВ «Комфорт», рішенням виконавчого комітету Веселинівської селищної ради було надано дозвіл на переобладнання квартири № 3 розташованої по вул. Богданова, 4 в смт. Веселинове під офіс фірми, в звязку з чим були розроблені робочі проекти на газопостачання та електропостачання. З вересня 2003 року відкрито безперервно володіє квартирою № 3 по вул. Богданова, 4 в смт. Веселинове, яка належала [PERSON] на підставі договору міни від 16.04.1993 року та сплачує усі комунальні послуги на протязі 12 років. В звязку з цим позивач звернулася до суду та просить визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS] за набувальною давністю, оскільки добросовісно, відкрито та безперервно володіє нею протягом періоду з вересня 2003 року по теперішній час. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в тому ж обсязі та з тих же підстав та просила суд визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS] за набувальною давністю, оскільки добросовісно, відкрито та безперервно володіє нею протягом 12 років та сплачує комунальні послуги. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про час, дату та місце розгляду цивільної справи була повідомлена своєчасно та належним чином, що підтверджується оголошеннями в газеті Рідне Прибужжя. Про причини неявки суд не повідомила. Заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у її відсутність не надходило. Ухвалою суду від 11.01.2016 року до участі у справі залучено Веселинівську селищну раду Веселинівського району Миколаївської області як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору. В судове засідання представник третьої особи Веселинівської селищної ради Веселинівського району Миколаївської області не з'явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи в його відсутність. Суд, заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, в межах заявлених вимог та доведених обставин, приходить до переконання, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що квартира [ADDRESS] зареєстрована станом на 28.12.2012 р. за [PERSON] на підставі договору міни від 16.04.1993 року, що підтверджується довідкою Веселинівської філії ММБТІ №1 від 12.01.2016 року та інвентаризаційною справою на квартиру, яка була витребувана з БТІ для огляду. Відповідно до інформаційної довідки за № 51593057 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна, право власності на квартиру [ADDRESS] не зареєстроване. Згідно Рішення №222 від 29.10.2003 року Виконавчого комітету Веселинівської селищної ради Веселинівського району Миколаївської області, надано дозвіл ТОВ «Комфорт» на переобладнання квартири [ADDRESS] під офіс фірми. Відповідно до довідки ПАТ «Миколаївобленерго» №01-06/1221 від 29.09.2015 року, яка видана директору ТОВ «Будівельно-монтажної фірми «Комфорт» [PERSON], з 10.05.2005 року по теперішній час фірмою укладено договір про постачання електричної енергії. Згідно довідки ПАТ «Миколаївгаз» №64/15 від 25.09.2015 року, яка надана ТОВ «Комфорт», яке розташоване за адресою Веселинове, [ADDRESS] в тому, що з 2004 р. по лютий 2010 рік являлося споживачем природного газу Веселинівської дільниці газорозподілу Вознесенського УзЕГГ, як юридична особа. ТОВ «Комфорт» вчасно укладали договори на постачання природного газу, та сплачувало за фактично використаний газ в повному обсязі. Відповідно до спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних особі-підприємців та громадських формувань, ТОВ «Комфорт» було зареєстровано 28.01.2003 року; основний вид діяльності: монтаж системи опалення, вентиляції та кондиціонування повітря; місцезнаходження юридичної особи - смт. Веселинове, вул. Перемоги, 74; припинено (ліквідовано) юридичну особу - 26.02.2013 року, ліквідатор [PERSON], Згідно паспорту та твердженням самої позивачки [PERSON], остання з 1987 року зареєстрована та проживає в [INFO]. Свідки [PERSON] та [PERSON] показали, що добре знають [PERSON], яка використовує квартиру за адресою [ADDRESS], неодноразово заходили в цю квартиру, яка була переобладнана під магазин. Статтею 344 ЦК України передбачено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Згідно п.8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, правила ст. 344 ЦК України про набувальну давність розповсюджуються також на випадки, коли володіння майном почалось за три роки до вступу в дію даного Кодексу. Таким чином, питання про набуття права власності на нерухоме майно не може вирішуватись судом раніше 01 січня 2011 року. Згідно ст. 80 ЦК України, юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді. Відповідно до ст. 91 ЦК України, юридична особа здатна мати такі ж цивільні права та обов'язки (цивільну правоздатність), як і фізична особа, крім тих, які за своєю природою можуть належати лише людині. Цивільна правоздатність юридичної особи виникає з моменту її створення і припиняється з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення. Статтею 92 ЦК України передбачено, що юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Порядок створення органів юридичної особи встановлюється установчими документами та законом. У випадках, встановлених законом, юридична особа може набувати цивільних прав та обов'язків і здійснювати їх через своїх учасників. Орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов'язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень. Згідно ст. 93 ЦК України, місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку. Відповідно до ст.ст. 57, 58 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Статтею 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі. Недоведеність обставин, на яких наполягає позивач є підставою для відмови у позові. Судове рішення, у відповідності з вимогами ст. 213 ЦПК України, має бути законним і обґрунтованим. Виходячи з викладено, [PERSON] не доведено, що саме вона як фізична особа безпосередньо добросовісно, відкрито та безперервно володіла квартирою з 28.01.2003 року по теперішній час. З наданих та досліджених документів вбачається, що саме ТОВ «Комфорт» з 28.01.2003 року по 26.02.2013 року відкрито володіло та використовувало у своїй господарській діяльності квартиру [ADDRESS], а перебування на посаді директора товариства, що здійснює керування діяльністю юридичної особи, не надає право такій фізичній особі набути право власності на майно за набувальною давністю, яким в цей період відкрито володіло товариство. Відповідно до приписів ст. 88 ЦПК України, у випадку, коли суд відмовляє позивачу у задоволенні позову, понесені ним судові витрати відшкодуванню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed