Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом в якому зазначила, що вона перебувала з відповідачем у шлюбі, який за рішенням суду розірвано. Від шлюбу з відповідачем має трьох дітей: сина [PERSON] , 2014 року народження, доньку [PERSON] , 2015року народження і доньку [PERSON] , 2016 року народження. За рішенням суду [PERSON] сплачує аліменти на утримання дітей [PERSON] , 2014 року народження, та [PERSON] , 2015 року народження. На утримання найменшої дитини відповідач коштів не надає. Просить суд стягнути з [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , аліменти щомісячно в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ст. 274 ч. 1 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою Сватівського районного суду Луганської області від 22 липня 2019 року було призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Позивач [PERSON] в судовому засіданні участі не брала, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягає (а.с. 20). Відповідач [PERSON] в судових засіданнях участі не брав, звернувся до суду із заявою про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав, просив долучити до матеріалів справи довідку про доходи, довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, довідку про проживання з матір`ю, довідку про призначення на парафію. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі викладеного суд, вважає, можливим розглянути справу за відсутності сторін по наявним матеріалам в справі. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, письмові заяви сторін, зокрема заяву відповідача про визнання позову, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 02 березня 2013 року у Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луганського міського управління юстиції, актовий запис № 89, та шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано за рішенням Сватівського районного суду Луганської області від 21 серпня 2018 року, справа № 426/11897/17 (а.с. 6). Від шлюбу сторони мають спільних дітей - сина [PERSON] , 2014 року народження, доньку [PERSON] , 2015року народження і доньку [PERSON] , 2016 року народження. Діти проживають з [PERSON] , що підтверджено довідкою про склад сім`ї станом на 13.06.2019 (а.с. 5), [PERSON] проживає з матір`ю, що підтверджено довідкою виконкому Коломийчанської сільської ради Сватівського району Лугнської області від 27.08.2019 року № 36. Зокрема на утримання [PERSON] , [INFO] , відповідач не надає матеріальної допомоги. [PERSON] є ієреєм в Українській православній церкві Сєвєродонецької і Старобільської єпархії Сватівського церковного округу Луганської області та отримує щомісячний дохід у сумі 1200,00 грн. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. За приписами ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Таким чином, суд, врахувавши встановлені обставини, досліджені матеріали справи, вважає, що з відповідача [PERSON] слід стягувати аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини, у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. Також, згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути на рахунок спеціального фонду державного бюджету України судовий збір у розмірі 768,40 гривень. Відповідно до ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved