Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] третя особа - відділ реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції м. Києва про визнання батьківства та стягнення аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем вона познайомилася 19 жовтня 2012 року та починаючи з листопада 2012 року вела спільне сімейне життя без реєстрації шлюбу. Від спільного проживання народився син [PERSON], [INFO]. Однак після народження дитини через два-три тижні відповідач не визнав себе батьком дитини та сплачувати аліменти на утримання дитини відмовився, у зв'язку з цим запис про батька дитини було проведено в порядку, передбаченому ст. 135 Сімейного кодексу України. Однак позивач вважає, що дитина має право знати свого батька та не може бути позбавлена права на батьківство. Крім того вважає, що відповідач по справі як батько дитини повинен всіляко морально та матеріально підтримувати дитину. В позовних вимогах просила визнати, що [PERSON], [INFO] є батьком [PERSON], [INFO], внести зміни до актового запису № 3669 від 22 жовтня 2013 року складеного ВРАЦС Дарницького районного управління юстиції м. Києва про народження [PERSON], [INFO] та записати батька дитини [PERSON], [INFO], уродженця м. Києва, громадянина України, зареєстрованого за адресою: [ADDRESS], ідентифікаційний номер [NUMBER]; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожитковго мінімуму для дитини відповідного віку до його повноліття. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] - [PERSON] підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог. В судове засідання представник третьої особи відділу державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, направив на адресу суду заяву про розгляду справи у відсутність представника (а.с. 17). Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу, від яких народився син - [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Відомості про батька дитини записані за вказівкою матері згідно з ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України, а саме [PERSON] (а.с. 6). В судовому засіданні відповідач [PERSON] визнав себе біологічним батьком хлопчика - [PERSON]. У відповідності до ст. 129 Сімейного кодексу України передбачено, що особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред'явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини позов про визнання свого батьківства. До вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. Пунктом 1.1. наказу Міністерства юстиції України від 26.09.2002 року № 86/5 «Положення про порядок зміни, доповнення, поновлення та анулювання актових записів цивільного стану» передбачено, що реєстрація актів цивільного стану України, за наявності спору між заінтересованими особами, проводяться на підставі судового рішення. У відповідності до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судових окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів «вказують на те, що оспорити батьківство має право особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком , якаго записано батьком дитини. Згідно зі ст. 129 Сімейного кодеку України зазначена особа може звернутися з такими вимогами у межах строку позовної давності (один рік) перебіг якого починається з дня, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. У тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатися одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини. Враховуючи, що відповідач по справі визнав позовні вимоги, позивач звернулася до суду, за умови, що він не знав, що в момент реєстрації дитини записали батьком дитини особу зі слів матері дитини, то за таких обставин вимоги про встановлення батьківства піддлягають задоволенню в повному обсязі. Дитина проживає з матір'ю, відповідач не піклується про дитину та не приймає жодної участі у витратах на його утримання. Позивач сама несе витрати по утриманню сина, що підтверджується наданими доказами, а саме листом комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико - санітарної допомоги № 2 Дарницького району м. Києва» № 455 від 31 березня 2014 року про те, що дитина [PERSON], [INFO] перебуває під наглядом дільничного педіатра з народження, згідно медичної документації батьком дитини зазначено [PERSON] та був присутнім при огляді дитини у віці 2 неділь і 1 місяця, в подальшому на профілактичні огляди мама з дитиною приходила сама (а.с. 25)., квитанції про купівлю харчування, одягу, іграшок, медичних препаратів (а.с. 26-30), дитячої коляски (а.с. 31), однак не в змозі самостійно нести усі витрати по утриманню сина, так як не працює та єдиним видом доходу є соціальні виплати (а.с. 32-33). За таких обставин бажає, щоб відповідач допомагав їй матеріально утримувати дитину. Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного Кодексу Укераїни батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні відповідач не заперечував проти задоволення позовних вимог щодо стягнення аліментів на утримання сина. Відповідно до вимог ч. 2 ст.182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При призначенні розміру аліментів суд враховує, що відповідач позов визнав, вказав, що не заперечує проти його задоволення, тому суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів, щомісячно і до повноліття дитини, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку . Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати.

Outcome: approved