Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. В обгрунтування позовних вимог вказала, що 03 лютого 2001 р. вона та відповідач - уклали шлюб, який було розірвано 09 червня 2011 р. Під час перебування у шлюбі у них народилася донька - [PERSON], [INFO] З моменту розлучення і по день направлення позову до суду вона повністю самостійно виконує обов'язки щодо утримання та виховання доньки, яка знаходиться виключно на її утриманні. На час направлення позову до суду [PERSON] лише один раз спілкувався з донькою. Майже на протязі чотирьох років [PERSON] не потурбувався про доньку, щодо її розвитку, виховання та утримання, тим самим відсторонившись від покладеного на нього обов'язку щодо матеріального забезпечення дитини, виховування доньки, піклування про його здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток. З урахуванням наведеного, на думку позивачки, відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх прямих обов'язків, не піклується про фізичний і духовний розвиток доньки, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу: не створює умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, вказують на свідоме нехтування [PERSON], як батьком дитини, своїми обов'язками. Позивач вважає, що саме бездіяльність відповідача - [PERSON] щодо виховання, піклування, спілкування зі своєю донькою та відсутність турботи про неї призвело до того, що донька взагалі про відповідача не згадує, що свідчить про явну відсутність будь-якої заінтересованості відповідача долею дитини через ухилення [PERSON] від виконання своїх батьківських обов'язків щодо сина, у чому і полягає винна поведінка відповідача та змушує її, позивачку звернутися до суду про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його неповнолітньої доньки, [PERSON], [INFO] Позивачка у судовому засіданні наполягала на задоволені позовних вимог. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи була повідомлена належним чином. Представник третьої особи, у судовому засіданні надав суду висновок зі змісту якого свідчить, що орган опіки та піклування виконавчого комітету Житомирської міської ради вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої [PERSON], [INFO] Суд вважає, що в справі є достатньо матеріалів про права та обов'язки сторін та немає потреби для виклику осіб, не з'явившихся до судового засідання. Вивчивши позовні вимоги, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню. Судом встановлено. Згідно паспорта громадянина України на ім'я [PERSON], [INFO] зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. (а. с. 3). Зі змісту свідоцтва про народження [PERSON] народилася [INFO] Батьками дитини вказані [PERSON] та [PERSON]. (а. с. 5) Згідно свідоцтва про шлюб [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 27.03.2015 р. про що у відділі держаної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області 27.03.2015 р. зроблено відповідний актовий запис № 465. (а. с. 3). Згідно рішення Богунського районного суду м. Житомира від 00.06.2011 р. шлюб між [PERSON] та [PERSON], розірвано. (а. с. 8). З тексту висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Житомирської міської ради за № 10 від 20.01.2016 р. свідчить, що вказана державна установа вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO] відносно неповнолітньої [PERSON], [INFO] Відповідно до положень ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Саме цією підставою позивач обґрунтовує свої вимоги щодо позбавлення відповідачки батьківських прав. Судом встановлено, що відповідач всупереч встановленим Конвенцією про права та захист дитини положенням, не бажає надати дитині повний і гармонійний розвиток у сімейному оточенні, не турбується про її добробут і розвиток, ухиляється від належного утримання та виховання дитини. Дослідження доказів по справі дає суду підстави вважати вимоги органу опіки та піклування про позбавлення відповідачки батьківських прав об'єктивними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. На підставі ст. 150, ч. 4 ст. 155, п. 2 ч. 1 ст. 164, ст. 165, ст. 180 Сімейного кодексу України, ст. 63 Сімейного кодексу Російської Федерації, ч. 3 ст. 2 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення захисту прав дітей», ч. 2 ст. 118, ст. 119, ст. 120 Цивільного процесуального кодексу України, п. п. 14, 27 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 року № 866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов'язаної із захистом прав дитини»,

Outcome: approved