Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання. Позов обґрунтовує тим, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 1989 року по 2019 рік. В шлюбі в них народилося п`ятеро дітей. На даний час їхні сини [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] продовжують навчання та перебувають на повному утриманні позивачки. Вказує, що вона періодично працює за кордоном, щоб забезпечити своїх синів, однак на даний час за станом здоров`я працювати не може. Її матеріальне становище є складним. Вважає, що відповідач зобов`язаний матеріально підтримувати синів в період навчання. З огляду на наведене просить суд ухвалити рішення, яким стягувати аліменти з [PERSON] на утримання дітей сина [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі по 2000 (дві тисячі) гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з моменту звернення до суду і до закінчення навчання. Ухвалою судді Горохівського районного суду Волинської області від 02 грудня 2019 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження. У встановлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не подав. Від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги зменшила, просила стягувати з відповідача лише аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] . Від решти позовних вимог відмовилася. Від відповідача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без його участі, не заперечує щодо стягнення з нього аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання, в розмірі 2000 гривень щомісячно. У відповідності до вимог ч.2 ст.247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до положень ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд встановив, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] . Відповідно до довідки №465 від 04 листопада 2019 року [PERSON] дійсно навчається в ПТУ-27 міста Берестечко на 1 курсі з професії тракторист-машиніст сільськогосподарського виробництва на денній формі навчання, неповному державному забезпеченні Термін навчання з 01 вересня 2019 року по 30 червня 2020 рік. За правилами частини першої ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~15\~травня 2006\~року №\~3\~«Про застосування\~судами окремих\~норм Сімейного\~кодексу України\~при розгляді\~справ щодо\~батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Сімейним кодексом\~України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. За змістом статей 191, 200\~СК України аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Судом встановлено, що сторони проживають окремо, дитина проживає з матір`ю та фактично перебуває на утриманні останньої. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. З врахуванням викладеного, суд вважає, що [PERSON] у зв`язку з його навчанням потребує матеріальної допомоги на своє утримання, а його батько, відповідач у справі, [PERSON] спроможний таку надавати. Також, враховуючи те, що [PERSON] є повнолітнім, проте продовжує навчатися, форма навчання є денною, що виключає можливість власного працевлаштування, потребує матеріальних витрат на житлово-побутові потреби, їжу, одяг, придбання підручників та інших матеріалів для навчання, суд вважає доведеною обставину щодо потреби сина [PERSON] в матеріальній допомозі батьків. Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи стан здоров`я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, суд приходить до висновку, що слід стягувати з відповідача в користь позивача аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, в твердій грошовій сумі, у розмірі 2000 гривень щомісячно, починаючи з 27 листопада 2019 року, на період навчання, до досягнення ним 23 років. Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до обов`язкового негайного виконання. Відповідно до положень ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», тому судовий збір в сумі 768,40 гривень слід стягнути з відповідача на користь держави. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved