Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача Томаківської селищної ради Томаківського району Дніпропетровської області в особі виконавчого комітету про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та земельну ділянку в порядку спадкування за законом, після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO]. Представник позивача обгрунтовує позовні вимоги тим, що відповідно до вимог чинного законодавства, ч.3 ст. 1268 ЦК України, позивач прийняла спадщину як спадкоємець, яка постійно проживала із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини. Позивач прийняла в користування належне спадкодавцю майно: житловий будинок з будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS], с. Преображенка, Томаківського району Дніпропетровської області, належний [PERSON]. Приватний нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначене нерухоме майно, так як відсутні належні правовстановлюючі документи, а саме: відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок, а в Державному акті на право приватної власності на землю в прізвищі, по причині технічної помилки, відсутній апостроф, про що надав роз'яснення про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 24.09.2018 року вих. № П-6/02-17. Відповідно до роз'яснень, викладених у пункті 3.1 листа Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року за вихідним № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків, зокрема положеннями ЦК УРСР 1963 року, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженою наказом Міністра юстиції УРСР від 19 січня 1976 року № 1/5, та іншими нормативними актами. Утримувачем житлового будинку, після смерті спадкодавця, фактично являється один позивач по справі. Представник позивача в судове засідання не з'явився, при цьому подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності та за відсутності позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, але подано до суду також заяву про розгляд справи за відсутності відповідача та просить ухвалити рішення на розсуд суду. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню, так як знайшов своє підтвердження матеріалами справи, що підтверджують вказані факти та викладені правовідносини. Зі свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого виконавчим комітетом Преображенської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області, вбачається, що спадкодавець [PERSON] дійсно померла [INFO] року /актовий запис № 13/. Позивач у справі є донькою спадкодавця [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження виданого 15.05.1957 р. серії [NUMBER] Відповідно до вимог чинного законодавства, ч.3 ст. 1268 ЦК України, позивач прийняла спадщину як спадкоємець, яка постійно проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Зазначена обставина підтверджується довідкою № 02.09/814 ПР від 07.08.2018 року наданою Виконавчим комітетом Томаківської селищної ради Томаківського району Дніпропетровської області та доданою до матеріалів справи. Позивач прийняла в користування належне спадкодавцю майно: житловий будинок з будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS], с. Преображенка, Томаківського району Дніпропетровської області, належний [PERSON], що підтверджується довідкою наданою Виконавчим комітетом Томаківської селищної ради Томаківського району Дніпропетровської області від 11.10.2017 року за № 02-09/828-ПР, де зазначено, що згідно записів книг погосподарського обліку власником домоволодіння та земельної ділянки, загальною площею 0,28 га, передану для присадибної ділянки 0,25 га та підсобного господарства 0,03 га, на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії [NUMBER], зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю [NUMBER], являлася [PERSON]. Позивач звернулася до приватного нотаріуса Томаківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON] для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом. Приватний нотаріус Томаківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON] відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначене нерухоме майно, так як відсутні належні правовстановлюючі документи, а саме: відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок, а в Державному акті на право приватної власності на землю в прізвищі, по причині технічної помилки, відсутній апостроф, про що надав роз'яснення про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 24.09.2018 року вих. № П-6/02-17, яке додано до матеріалів справи. З повідомлення приватного нотаріуса Томаківської районного нотаріального округу Дніпропетровської області Рудого М.Є. від 29.10.2018 р. № 1220/01-16 та з інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 53858387 від 29.10.2018 р. вбачається, що після смерті [PERSON] інформація щодо заведення спадкової справи відсутня. Відповідно до роз'яснень, викладених у пункті 3.1 листа Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року за вихідним № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків, зокрема положеннями ЦК УРСР 1963 року, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженою наказом Міністра юстиції УРСР від 19 січня 1976 року № 1/5, та іншими нормативними актами. За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. До компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад. Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Із Технічного паспорту на будинок виготовленого ТОВ «Томаківське БТІ» станом на 29.03.2017 року вбачається, що [PERSON] фактично являлася власником житлового будинку загальною площею 60,15 кв. м., житловою площею 37,25 кв. м. Будинок та інші господарські будівлі не є аварійними та придатні до користування. Володіння спадкодавцем, а потім і позивачем зазначеним житловим будинком та присадибною земельною ділянкою не суперечило та не суперечить суспільним інтересам та не порушує прав інших осіб. Утримувачем житлового будинку, після смерті спадкодавця, фактично являється один позивач у справі. Згідно з висновком ТОВ «Грандторгстрой» дійсна вартість житлового будинку з господарськими будівлями станом на 02.10.2018 року складає 35 740,00 гривень, земельної ділянки 23 610,00 гривень. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч.1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Визнання права власності на вищевказане спадкове майно за позивачем не оспорюється відповідачем та не порушує прав чи інтересів інших осіб. Відповідно до ст.1218 ЦК України до позивача, як до спадкоємця за законом, перейшли усі права та обов'язки, що належали спадкодавиці - її померлій матері, на час відкриття спадщини, тому суд вважає, що позивач має право на спадкове майно, яке належало [PERSON] за її життя. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності виникає на підставах, не заборонених законом, і вважається придбаним правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність придбання права власності не встановлена судом. Виходячи із наведеного, враховуючи ту обставину, що ніхто, крім позивача не претендує на спадщину після смерті спадкодавця, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог і має підстави для задоволення позову в повному обсязі. Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач просить судовий збір зарахувати до держави, звільнивши відповідача від сплати на його користь, тому суд вважає можливим звільнити відповідача від відшкодування витрат. На підставі викладеного та

Outcome: approved