Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. Свої позовні вимоги мотивує тим, що сторони перебували у шлюбі, який розірвано 13 червня 2003 року. Від шлюбу мають спільного сина [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу проживає з позивачем. [PERSON] [INFO] виповнилось 18 років. [PERSON] з 01.09.2017 року є студентом денної форми навчання на контрактній основі, що підтверджується даними довідки Східноєвропейського університеті економіки і менеджменту від 22 вересня 2017 року. Позивач просить суд, - стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання сина у розмірі ј частина всіх видів доходів до досягнення ним 23-го віку. Позивачка в судове засідання не з»явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. В заві просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина, який продовжує навчання в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04.09.2018 року на період навчання, але не довше, ніж до досягнення ним 23 років. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, причину неявки суду не повідомив, хоча був належно повідомлений про день та час слухання справи. Ухвалою Придніпровського районного суду від 08 листопада 2018 року відкрито провадження по справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін. У відповідності до ст. 280 ЦПК суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Встановлено, що шлюб між сторонами по даній справі розірваний 13 червня 2003 року, про що свідчить рішення Придніпровського районного суду м.Черкаси (справа №2-2403/2003). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серія [NUMBER]). Відповідно до даних довідки №351 від 22 вересня 2017 року виданої ректором Східноєвропейського університету економіки і менеджменту, [PERSON]. навчається в Східноєвропейському університеті економіки і менеджменту, за освітньо-кваліфікаційним рівнем «бакалавр» з 01.09.2017 за напрямом підготовки «Готельно - ресторанна справа». Термін закінчення навчання 30.06.2021 рік. Навчається на контрактній основі. За даними довідки, виданої Департаментом організаційного забезпечення Черкаської міської ради від 20.12.2017 №22959-01-10. [PERSON] зареєстрований разом з [PERSON] (позивачем по справі) за адресою: [ADDRESS] Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Способи захисту для даних правовідносин визначені Сімейним Кодексом України. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч. ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Аліменти це обов»язок утримання у визначених законом випадках одним членом сімї інших, які потребують цього. Статтею 199 СК України передбачено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх доньку, сина у твердій грошові сумі або у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як передбачено пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3, обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Статтею 201 СК України передбачено застосування норм цього Кодексу до відносин щодо обов'язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина. Визначено, що до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання, застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Зі змісту цих норм СК України випливає, що утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, повинні обоє батьків, зокрема, той з них, хто не проживає у сім'ї, за умови, що він може надавати таку допомогу. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви (ст. 191 СК). При визначенні розміру аліментів враховуються такі доходи платника аліментів як: основна заробітна плата, усі види доплат і надбавок до заробітної плати, премії та винагороди, пенсії, стипендії, допомоги по безробіттю, дивіденди та інші доходи, що передбачені Постановою Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 року № 146 «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб». Таким чином, на думку суду, позовні вимоги слід задовольнити, а саме, - стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04 вересня 2018 року на період навчання, але не довше, ніж до досягнення ним 23 років. Рішення про стягнення аліментів в частині виплати за один місяць підлягає до негайного виконання. Відповідно до статті 141 ЦПК України, необхідно з відповідача стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп. На підставі викладеного та,

Outcome: approved