Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовані тим, що з 16 лютого 1985 року позивач перебуває в шлюбі з відповідачем [PERSON] , що зареєстрований Чугинською сільською радою Станично-Луганського району Ворошиловградської області, під актовим записом № 2. Від шлюбу з відповідачем мають двох спільних дітей, які наразі вже повнолітні. Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем виявилося невдалим та не склалося, з причин неповаги та різних поглядів на шлюбні відносини, та родинні цінності, сімейні відносини не підтримуються. Спільне господарство у позивача з відповідачем не ведеться. Фактично шлюбні відносні припинені з 2014 року. Позивач вказує, що збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них та є недоцільним. Пропозиції позивача розірвати шлюб за спільною заявою через органи державної реєстрації актів цивільного стану, відповідач ігнорує. Також позивач зазначає, що претензій майнового характеру до відповідача вона не має, оскільки сумісно нажите майно та грошові обов`язків між ними відсутні. Позивач просить розірвати шлюб, зареєстрований 16 лютого 1985 року Чугинською сільською радою Станично-Луганського району Ворошиловградської області, актовий запис № 2, між нею та відповідачем. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, у позовній заяві зазначила в про розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив, про час та дату судового засідання повідомлявся належним чином у відповідності до ч. 11 ст. 128 ЦПК України. На підставі наведеного, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Згідно зі ст. 280 ЦПК Україниу разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином, повідомлений про дату, час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що між сторонами 16 лютого 1985 року Чугинською сільською радою Станично-Луганського району Ворошиловградської області, було укладено шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів було зроблено відповідний актовий запис № 2 від 16 лютого 1985 року, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 16.02.1985 року. З позовної заяви вбачається, що спільне життя з відповідачем виявилося невдалим та не склалося, з причин неповаги та різних поглядів на шлюбні відносини та родинні цінності, сімейні відносини не підтримуються. Спільне господарство у позивача з відповідачем не ведеться. Фактично шлюбні відносні припинені з 2014 року. Позивач вказує, що збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них та є недоцільним. Від шлюбу з відповідачем мають двох спільних дітей, які наразі вже повнолітні. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За таких обставин, встановивши, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, сім`я розпалася остаточно, спільне господарство подружжям не ведеться, суд вважає за необхідне ухвалити рішення відповідно до ст. 112 СК України, яким позовні вимоги задовольнити. Суд враховує, що позивач, звертаючись до суду з позовом, не заявляв вимог про стягнення з відповідача на його користь судовий збір , а тому вважає судові витрати залишити за рахунок позивача. На підставі ст.ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved