Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним. В обґрунтування вимог зазначила, що оскільки вона є спадкоємцем першої черги після смерті свого чоловіка [PERSON], який помер 27 березня 2011 р., то у встановлений законом строк звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Однак постановою від 29.09.2011 р. нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва, оскільки правовстановлюючі документи на спадкове майно не відповідають вимогам чинного законодавства. Так, договір купівлі-продажу квартири від 29.08.1997 р., на підставі якого чоловіком за життя була придбана квартира [ADDRESS], був укладений на товарній біржі «Катеринославська», зареєстрований в Криворізькому бюро технічної інвентаризації, однак нотаріально не посвідчений, оскільки за словами представника біржі цього не потребувало, про що зазначено в самому договорі. Просить суд визнати дійсним договір купівлі-продажу укладений між [PERSON], яка діяла в своїх інтересах та в інтересах на той час неповнолітньої [PERSON], [INFO] та за довіреністю від імені [PERSON], з однієї сторони та [PERSON], з другої сторони, відповідно до якого [PERSON] придбав трикімнатну квартиру, загальною площею 62,7 кв.м., житловою площею 35,9 кв.м., яка знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Магістральна (Кириленко)[ADDRESS]. В судове засідання позивач не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, вимоги позову підтримала, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, були повідомлені належним чином про час та місце слухання справи, заперечень не надали. Представник третьої особи - товарної біржі «Катеринославська» в судове засідання не з'явився, до суду надійшла заява про слухання справи за відсутності представника. Повідомлено, що 29.08.1997 р. на товарній біржі «Катеринославська» був укладений та зареєстрований за реєстровим номером 005/110-Н договір купівлі-продажу зазначеної квартири, на момент укладення біржової угоди продавець [PERSON], [PERSON], [PERSON] та покупець [PERSON] були членами біржі. Відповідно до вимог діючого на той час законодавства України та згідно ст.15 Закону України «Про товарну біржу» даний договір нотаріальному посвідченню не підлягав, тому заперечень проти позову немає. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином про час та місце слухання справи, заперечень не надав. Згідно вимог ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про слухання справи, не сповістив суд про причини своєї відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог виходячи з такого. Як встановлено судом, [PERSON] та [PERSON] з 15 квітня 1978 р. перебували в зареєстрованому шлюбі (а.с.5 копія свідоцтва про укладення шлюбу). Згідно копії договору купівлі-продажу нерухомого майна, укладеного 29 серпня 1997 р. на товарній біржі «Катеринославська», укладеного між [PERSON], яка діяла в своїх інтересах та як законний представник своєї неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] та за довіреністю від імені [PERSON], як Продавцем з однієї сторони та [PERSON], як Покупцем з іншої сторони, останній придбав трикімнатну квартиру, загальною площею 62,7 кв.м., житловою площею 35,9 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 7). Право власності на квартиру зареєстровано за [PERSON] в Криворізькому міському бюро технічної інвентаризації (а.с. 7 зворот). 27 березня 2011 року [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-КИ № 389642 (а.с.6). Після смерті чоловіка [PERSON] звернулася до нотаріуса з відповідною заявою щодо прийняття спадщини після смерті чоловіка, однак постановою державного нотаріуса Четвертої криворізької державної нотаріальної контори від 29 вересня 2011 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], який помер 27 березня 2011 р., у звязку з тим, що неналежним чином правовстановлюючий документ на квартиру завірений на товарній біржі (а.с.10). Як вбачається з матеріалів справи, сторони договору купівлі-продажу виконали умови договору, передали один-одному обєкти нерухомості та прийняли їх. Однак нотаріально сторони договір не посвідчили, він був укладений на товарній біржі, згідно тексту договору, такий договір не підлягає нотаріальному посвідченню, відповідно до ст. 15 Закону України «Про товарну біржу». Відповідно до абз. 1 п. 4 прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України\~до цивільних відносин, яки виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу\~застосовуються до тих прав та обов'язків, що виникли або породжують існувати після набрання ним чинності. Враховуючи викладене, до регулювання спірних правовідносин сторін необхідно застосовувати положення Цивільного кодексу УРСР (далі ЦК УРСР).\~\~ Оскільки договір був фактично укладений 1997 р. році, тому до правовідносин, що виникли слід застосовувати ЦК України в редакції, яка діяла з 1963 року. \~ За положення ст. ст. 224, 225 ЦК УРСР\~за договором купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Право продажу майна, крім випадків примусового продажу, належить власникові. Частиною 1 статтею 227 ЦК України (в редакції Закону 1963 року) передбачено, що договір купівлі - продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. \~ Відповідно до ст. 47 ЦК України ( в редакції Закону1963 року), якщо одна з сторін повністю \~або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. \~ Судом встановлено, що між сторонами мав місце договір купівлі-продажу домоволодіння, який не був нотаріально посвідчений, як того вимагає ч. 1 ст. 227 ЦК УРСР, але він був письмо зареєстрований товарною біржею «Катеринославська», 29 серпня 1997 року, реєстраційний № 005/110-Н та зареєстрований в Криворізькому міському бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі під № 1бПВ стр. 440, запис 1340 (а.с. 7 зворот). Обидві сторони умови договору виконали, однак нотаріально його не посвідчили, оскільки оформляючи його на товарній біржі були ознайомлені із застереженням в договорі про те, що нотаріальному посвідченню він не підлягає. Тому суд вважає, що є підстави для визнання його дійсним. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. В звязку з тим, що вимога щодо стягнення з відповідачів судових витрат позивачем не заявлялася, судові витрати покладаються на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved