Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до ТОВ «Фінфорс», треті особи: приватний нотаріус Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В., приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Л.В., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що у 02.10.2021 року засобами поштового зв`язку вона отримала копію постанову про відкриття виконавчого провадження № 66969064 від 29.09.2021 року, копію постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 29.09.2021 року та копію постанови про стягнення з боржника основної винагороди від 29.09.2021 року. З даних постанов вона дізналася про наявність виконавчого напису № 98225 від 15.07.2021 р., вчиненого приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. про стягнення з неї на користь ТОВ «Фінфорс» заборгованості в розмірі 16065 грн.. Окрім цього, позивач зазначає, що в телефонному режимі вона зверталася до приватного Сидорук Л.В. з проханням надіслати на її адресу копію виконавчого напису № 98225 від 15.07.2021 року, однак відповіді на даний час не отримала. Також, позивач вказує, що про факт існування заборгованості у розмірі 16065 грн. та про те, що відносно неї відкрито виконавче провадження № 66969064 про стягнення з неї вищезазначеної заборгованості їй стало відомо, коли засобами поштового зв`язку вона отримала постанову про відкриття виконавчого провадження. До цього вона була впевнена, що не перед ким боргів не має, ніяких непогашених кредитних договорів також не має. Крім того, будь-яких договорів саме з ТОВ «Фінфорс» вона не укладала. Позивач вважає, що виконавчий напис № 98225 від 15.07.2021 р. вчинено з грубим порушенням порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами та вважає даний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, що і змусило її звернутися до суду із даним позовом, посилаючись на те, що нотаріус при вчиненні виконавчого напису керувався тільки сумою заборгованості, наданою представниками ТОВ «Фінфорс» без надання її математичного обґрунтування, що не може бути доказом безспірності грошових вимог позивача до неї, а отже відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус не міг вчинити виконавчий напис, оскільки подані документи не підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та відсутні докази того, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. У зв`язку з чим, позивач просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 98225 від 15.07.2021 р. про стягнення з неї на користь ТОВ «Фінфорс» заборгованості у сумі 16065 грн.; стягнути з відповідача на її користь судовий збір в сумі 908,00 грн. та 454,00 грн. за забезпечення позову; справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження; справу розглядати без її участі. Ухвалою Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 22.10.2021 року задоволено заяву [PERSON] про забезпечення позову та зупинено стягнення на підставі виконавчого провадження № 66969064 з виконання виконавчого напису нотаріуса № 98225 вчиненого 15.07.2021 року приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В., яким стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ «Фінфорс» заборгованість у розмірі 16065,00 грн.. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, однак у позовній заяві просила справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти винесення заочного рішення. Представник відповідача - ТОВ «Фінфорс» у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за відсутністю представника товариства, відзиву на позов та витребуваних судом документів до суду не подав, у зв`язку з чим, зі згоди позивача та на підставі ст.ст. 223 ч. 4, 280 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності представника відповідача та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Третя особа - приватний нотаріус Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, заяви про розгляд справи за його відсутністю, письмових пояснень на позов та витребуваних судом не подав. Третя особа - приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Л.В. у судове засідання не з`явилася, однак раніше надіслав до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі. Крім того, надіслала витребувані судом докази. Перевіривши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, судом встановлено, що 29.10.2020 року між [PERSON] та ТОВ «Еквіфін Україна» було укладено кредитний договір № 117663-М, та позивач отримав кредит в розмірі 7000 грн. на період з 29.10.2020 року по 27.11.2020 року, з процентною ставкою за користування кредитом в розмірі 1,65% за кожен день користування кредитом, що на рік становить 602,25%. Крім того, 28.11.2020 року між сторонами укладено додаткову Угоду до кредитного договору № 117663-М від 29.10.2020 року, за якою позивач отримала кредит в розмірі 7000 грн. на період з 28.11.2020 року по 17.12.2020 року, з процентною ставкою за користування кредитом в розмірі 4% за кожен день користування кредитом, що на рік становить 945,35%, сума кредиту становить 7000 грн., сума процентів за користування кредитом становить 9065 грн., загальна сума заборгованості, що підлягає сплаті 16065 грн., термін платежу 17.12.2020 року. 15.07.2021 р. приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 98225, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінфорс», яке є правонаступником усіх прав та обов`язків ТОВ «Еквіфін Україна» на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами № 42987483-46 від 27.01.2021 року, заборгованості за кредитним договором № 117663-М від 29.10.2020 року, укладеним між [PERSON] та ТОВ «Еквіфін Україна». Виконавчим написом запропоновано задовольнити вимоги ТОВ «Фінфорс» та стягнути з [PERSON] заборгованість за період з 27.01.2021 року по 02.07.2021 року в розмірі: прострочена заборгованість сумою кредиту - 7000 грн.; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 9065,00 грн.; за вчинення виконавчого напису нотаріусом на підставі ст. 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плату із стягувача за домовленістю сторін; загальна сума заборгованості становить 16065,00 грн.. На підставі виконавчого напису № 98225 від 15.07.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Дніпропетровської області Сидорук Л.В., за письмовою заявою ТОВ «Фінферс» від 02.09.2021 року, в межах виконавчого провадження ВП № 66969064, 29.09.2021 р. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження та постанову про стягнення з боржника основної суми винагороди. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку встановлених законом. Відповідно до п. 19 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси є виконавчий напис. Відповідно до ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до п.п. 3.1-3.5 п. 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 р. № 296/5 із змінами, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. № 1172. Постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 р. затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Відповідно до п. 2 вказаного Переліку, для одержання виконавчого напису подаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Відповідно до ст. 46 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, має право витребовувати від фізичних та юридичних осіб відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальних дій, повинні бути подані в строк, визначений нотаріусом. Цей строк не може перевищувати одного місяця. Неподання відомостей та документів на вимогу нотаріуса є підставою для відкладення, зупинення вчинення нотаріальної дії або відмови у її вчиненні. Так, в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Отже, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.07.2019 р. у справі № 916/3006/17, у постановах Верховного Суду від 21.12.2020 р. у справі № 591/3779/19, від 30.09.2021 року у справі № 511/2748/17. Також, з правового висновку Великої Палати Верховного Суду у справі № 320/8269/15-ц від 16.05.2018 р., видно, що сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Під час розгляду справ такої категорії суд перевіряє право стягувача на вчинення вказаної дії, повноваження щодо вчинення нотаріальних дій нотаріуса та встановлює той факт, чи дійсно розмір заборгованості, що підлягає стягненню, у тому числі розмір процентів, неустойки (штрафу, пені), якщо такі належать до стягнення, відповідає сумі, вказаній у виконавчому документі, та залежно від встановленого ухвалює рішення про відмову чи задоволення позову. Так, за письмовим клопотанням позивача, для з`ясування суми заборгованості, яка стягується з позивача по виконавчому провадженню № 66969064 на підставі виконавчого напису № 98225, вчиненого 15.07.2021 р. приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Грисюк О.В. та оспорюється позивачем, ухвалою Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 03.11.2021 р. було витребувано у ТОВ «Фінфорс» копії документів, які підтверджують право набуття ТОВ «Фінфорс» право вимоги на заборгованість у сумі 16065,00 грн., детальний розрахунок заборгованості у сумі 16065,00 грн. помісячно, починаючи з дати її виникнення та копію кредитного договору, завіреного з оригіналу, на підставі якого було вчинено виконавчий напис № 98225 від 15.07.2021 року, однак представник відповідача, який отримав вказані ухвали суду, витребувані документи суду не надав. Отже, представником відповідача не надано до суду документи, згідно з якими було вчинено виконавчий напис нотаріуса № 98225 від 15.07.2021 р. та доказів того, що взагалі ТОВ «Фінфорс» має право вимоги щодо стягнення заборгованості з позивача за кредитним договором від 29.10.2020 р. № 117663-М, укладеного з ТОВ «Еквіфін Україна», а отже суд позбавлений можливості перевірити законність права вимоги відповідачем заборгованості у позивача та обґрунтованість її розміру. Крім того, приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Л.В. на виконання ухвали Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 03.11.2021 року надано частково витребувані судом докази, зокрема, копію кредитного договору № 117663-М від 29.10.2020 р. разом з додатковою Угодою до договору, копію заяви ТОВ «Фінфорс» від 02.09.2021 р. про примусове виконання рішення; копію виконавчого напису № 98225 від 15.07.2021 р., копії постанов державного виконавця ВП № 66969064 від 29.09.2021 р. про відкриття виконавчого провадження, від 29.09.2021 р. про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, від 29.09.2021 р. про стягнення з боржника основної винагороди, від 22.10.2021 р. про зупинення вчинення виконавчих дій, а отже суд позбавлений можливості перевірити обґрунтованість безспірності суми заборгованості по матеріалам справи. Крім того, згідно з кредитним договором № 117663-М, укладеним 29.10.2020 року між [PERSON] та ТОВ «Еквіфін Україна» та додатковою Угодою до кредитного договору, сума кредиту становить 7000 грн., сума процентів за користування кредитом становить 9065 грн., загальна сума заборгованості, що підлягає сплаті 16065 грн., термін платежу 17.12.2020 року, однак згідно з виконавчим написом, вчиненим приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. період, за який проводиться стягнення заборгованості, визначено з 27.01.2021 року по 02.07.2021 року, що є незрозумілим в розумінні ст. 1050 ЦК України. Так, ст. 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Таким чином, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Судом встановлено, що період за який нотаріусом запропоновано стягнути з [PERSON] заборгованість на користь ТОВ «Фінфорс» перевищує строк дії кредитного договору. Крім того, в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження того, що відповідачем було направлено позивачу лист з вимогою про усунення порушення стосовно зобов`язання за кредитним договором із зазначенням у листі вимоги щодо усунення порушених зобов`язань, у зв`язку з чим, останній був позбавлений можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості або оспорити вимоги ТОВ «Фінфорс», або ж виконати їх, що не може свідчити про безспірність суми, пред`явленої до стягнення. Нотаріусом, у свою чергу, не було перевірено надіслання такої вимоги і отримання її позивачем, що унеможливило подання останнім нотаріусу обґрунтованих заперечень щодо вчинення виконавчого напису або письмової згоди. За ч.ч. 2, 3 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Положеннями ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження того, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус отримував від ТОВ «Фінфорс» первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення, надходження платежу (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед первісним кредитором, суми неустойки (штрафних санкцій) та процентів, зазначені у виконавчому написі, є безспірними. Крім того, в матеріалах справи відсутні докази того, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі з дотриманням строків давності заборгованості, на підставі якого приватним виконавцем було відкрите виконавче провадження № 66969064 та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Отже, нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом та дотримання стягувачем вимог закону щодо стягнення заборгованості, чим порушив норми ст. 88 Закону України «Про нотаріат». З огляду на викладене, враховуючи те, що представником відповідача не надано відзиву на позов для спростування вимог позивача, а також те, що матеріали справи не містять взагалі доказів того, що ТОВ «Фінфорс» має право вимоги щодо заборгованості за кредитним договором № 117663-М від 29.10.2020 р., укладеного між ТОВ «Еквіфін Україна» та [PERSON] саме в розмірі, за яким вчинено виконавчий напис та відповідач мав право вимоги на стягнення заборгованості за кредитним договором, а також те, що нотаріус при вчиненні оскаржуваного напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню саме за період стягнення, визначений у виконавчому написі з часу настання у відповідача права на звернення з вимогами про стягнення заборгованості по кредиту, чим порушив норми ст. 88 Закону України «Про нотаріат», суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] в повному обсязі. На підставі ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача судовий збір у розмірі 908 грн. за подання позову та 454 грн. за подання заяви про забезпечення позову на користь позивача.

Outcome: approved