Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, який зареєстрований 03 липня 2004 року Іллінською сільською радою Біляївського району Одеської області,актовий запис № 05. Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO], який на цей час мешкає з нею. В обґрунтування позову позивач зазначила, що з червня 2011 року по теперішній час з чоловіком проживають окремо, вона з сином в м.Харкові, а [PERSON] за межами м. Харкова в Одеській області, у них відсутній діалог з червня 2011року, що ще раз підтверджує неприйнятність відновлення шлюбних відносин. На даний момент не ведуть спільного господарства, шлюбно сімейні стосунки не підтримують і подальше спільне проживання з відповідачем вважає неможливим, збереження шлюбу недоречним. Стосунки, які склалися між нею та відповідачем, перешкоджають їх подальшому спільному проживанню, тому примирення неможливо. Подальша наявність юридичного факту реєстрації шлюбу суперечить її інтересам, тому позивач просить суд розірвати шлюб. Спору про розподіл майна немає, дитина залишається мешкати з нею. У судове засідання позивач надала заяву про слухання справи за її відсутністю позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти винесення рішення при заочному розгляді справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, заперечень на позов не надав. Суд вважає можливим розглянути справу за його відсутністю. Відповідно до ст.197 ЦПК України - фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON], 03 липня 2004 року зареєстрували шлюб в Іллінській сільській раді Біляївського району Одеської області,актовий запис № 05. ( свідоцтво серія 1-ЖД № 122163) Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Як встановлено у судовому засіданні причиною розірвання шлюбу сталі різні погляди на життя. Позивач втратила до відповідача почуття поваги та кохання та не має наміру в подальшому проживати з ним однією сімєю. На сьогоднішній час сторони мешкають окремо з червня 2011 р., не ведуть спільне господарство, відсутній сімейний бюджет, не підтримують шлюбно-сімейні відносини. Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємостосунки подружжя, дослідивши матеріали справи, вважає подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї за неможливе і тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач при реєстрації шлюбу змінила прізвище, але наполягає на том, щоб їй було залишено шлюбне прізвище після розірвання шлюбу, тому післяшлюбне прізвище позивача визначити як - «Бойко». Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved