Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про встановлення часток у праві спільної власності на нерухоме майно. В обґрунтування позову вказала, що сторонам на підставі договору обміну квартири на жилий будинок на праві спільної власності належить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований у [ADDRESS] адресою: [ADDRESS] Квартира, яку сторони обміняли на житловий будинок, належала їм на праві спільної часткової власності по 1/5 частині, тому всі співвласники визначили, що і у праві власності на житловий будинок всі частки будуть рівні, тобто по 1/5 частині. Оскільки дане положення було закріплене у договору не зовсім чітко, до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно була внесена інформація про право власності на будинок як про спільну сумісну власність. При цьому, вказаним договором обміну право спільної сумісної власності не встановлене, а тому, сторони володіють будинком на праві спільної часткової власності. Вважає, що частки сторін у власності на будинок рівні і складають 1/5 частину кожен. Через те, що даний факт не встановлений юридично, позивач позбавлена можливості вчиняти будь-які дії стосовно своєї частки. При цьому, відповідачі відмовляються встановлювати цей факт. За таких обставин, просить встановити розмір часток у праві спільної власності на житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS] Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 03.09.2018 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 14.11.2018 року підготовче провадження у справі закрито, призначений розгляд справи по суті. Позивач у підготовче судове засідання надала заяву від 14.11.2018 року зі змісту якої вбачається, що остання позовні вимоги підтримує в повному обсязі, виходячи з підстав, викладених у позовній заяві, просить їх задовольнити та розглянути справу без її участі. Відповідач [PERSON] подав у підготовче судове засідання заяву від 14.11.2018 року зі змісту якої вбачається, що останній позовні вимоги визнає, просить їх задовольнити та розглянути справу без його участі. 22.12.2018 року відповідач [PERSON] подала до суду заяву від 21.12.2018 року зі змісту якої вбачається, що остання позовні вимоги визнає, просить їх задовольнити та розглянути справу без її участі. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку. Викликалися до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Причини неявки суду не повідомили, заяв про відкладення розгляду справи не надали, відзивів на позовну заяву від відповідачів до суду не надходило. За таких обставин, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі матеріалів справи та наявних у справі доказів. \~Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до п. 3 Договору обміну квартири на жилий будинок від 15.05.1996 року, посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Стоєвою Г.Ф., зареєстрованого в реєстрі за № 1123, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] є власниками жилого будинку за адресою: [ADDRESS] в, в рівних долях (а.с. 7-10). Як вбачається з Витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно від 11.12.2007 року № 16996953 та Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 26.07.2018 року № 132223970 сторони є власниками будинку за адресою: [ADDRESS] , на праві спільної сумісної власності на підставі Договору обміну квартири на жилий будинок від 15.05.1996 року (а.с. 12-13, 14-16). Відповідно до\~ст.\~355\~ЦК України\~майно,\~що є\~у власності\~двох або\~більше осіб\~(співвласників),\~належить їм\~на праві\~спільної власності\~(спільне\~майно). Майно\~може належати\~особам на\~праві спільної\~часткової або\~на праві\~спільної сумісної\~власності. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. В ч. 1 ст. 356 ЦК України визначено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до ч. 1 ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Згідно\~ст. 368 ЦК України\~\~спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до\~ст.\~372\~ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників є рівними. Згідно п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Таким чином, Договором обміну квартири на жилий будинок від 15.05.1996 року спільна сумісна власність на житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS] в не встановлена, а між сторонами існує домовленість про рівний розмір часток у праві спільної власності на вказаний будинок, без зазначення конкретного їх розміру. Тому, суд вважає, що у праві власності на зазначений будинок частки кожного із співвласників є рівними, а відтак, кожному з них належить по 1/5 частині спільного будинку, у зв`язку з чим, позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 16, 355-357 ЦК України,

Outcome: approved