Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши в обґрунтування своїх вимог, що з відповідачем [PERSON] вона знаходиться в юридичному шлюбі з 05 жовтня 2013 року. Під час спільного проживання у них народилася донька [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки з відповідачем не склалися. Позивач зазначив, що спільне життя з відповідачем не склалося з самого початку, на даний час шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, проживають окремо з липня 2014 року, спільного господарства не ведуть. Спроби на примирення між позивачем та відповідачем були неодноразово здійснені заходи, але вони всі закінчувалися сварками через поведінку чоловіка. Остання спроба примиритися була коли позивач завагітніла донькою, сторони винайняли окреме від батьків житло, але остаточно переїхати не вдалось, оскільки відповідач обрав не сімейний побут з вагітною дружиною, а суспільство своїх друзів та нічне життя. Єдиний вихід для них це розлучення, тим більше, що відповідач тривалий час проживає окремо і це означає, що він сам особисто вирішив розірвати з позивачем будь-які відносини, тому позивач просить суд їх шлюб з відповідачем розірвати. Позивач та відповідач [PERSON] до судового засідання не зявились, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивач надала суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, наполягає на задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Відповідач будь-яких даних про поважність відсутності у судовому засіданні або клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надавав. Враховуючи позицію позивача, що відповідач належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи за його участі, суд вважає можливим дану справу розглянути за відсутності сторін. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 05 жовтня 2013 року. Їх шлюб зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Димитровського міського управління юстиції у Донецькій області, за актовим записом № 278 (а.с. 4). Сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про її народження (а.с. 5). Згідно частини першої статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Підставою розірвання шлюбу, відповідно до положень статті 112 Сімейного кодексу України, є неможливість подальшого спільного життя подружжя і збереження шлюбу. Досліджені докази по справі, позиція сторін та їх небажання жити однією сімєю дають суду підстави для висновку про неможливість збереження шлюбу. Судом встановлені фактичні взаємовідносини подружжя, які не дають підстав вважати за доцільне збереження шлюбу між сторонами. Факт, що відповідач не зявився до судового засідання для дачі пояснень, суд розцінює як його небажання відновлювати сімейні стосунки та байдужість до збереження шлюбу. Оскільки встановлені судом фактичні стосунки, які склалися між подружжям, не дають підстав вважати, що збереження шлюбу та їх подальше сумісне життя можливе, суд вважає, що шлюб слід розірвати. Обставин, які б перешкоджали розірванню шлюбу, судом не встановлено. Спір майнового характеру не заявлений. У позові про розірвання шлюбу, між сторонами неможливо встановити ступінь винуватості будь-якої сторони, у звязку з чим, суд вважає необхідним залишити судові витрати на рахунку сторони, що звернулась з позовом про розірвання шлюбу. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved