Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-26 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернулася до суду з позовом, відповідно до якого просить суд ухвалити рішення, яким стягувати з [PERSON], 1981 року народження, аліменти на її користь на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі ? частки від усіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи із дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що 18.10.2008 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб, від шлюбу сторони мають дочку [PERSON], [INFO]. Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука від 04.05.2011 року шлюб між позивачкою та відповідачем було розірвано. Дочка позивачки проживає разом із нею та знаходиться на повному її утриманні. На даний час позивачка знаходиться в декретній відпустці, коштів які вона отримує не вистачає на утримання родини. Відповідач участі у вихованні та забезпечені дочки не приймає, так скрутне матеріальне становище змусило позивачку звернутися з даним позовом до суду. Позивачка в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила, при цьому направила до суду заяву в якій просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив, при цьому надав до суду заяву, в якій справу просить розглядати без його участі, проти задоволення позову не заперечує. Згідно частини 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем, суд за наявності відповідних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо дослідивши всі наявні докази у справі, з'ясувавши всі обставини справи, приходить до наступного. Так, судом встановлено, що 18 жовтня 2008 року між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] в Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції укладено шлюб за актовим записом № 934, що підтверджується світлокопією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER]. Від шлюбу сторони мають дочку [PERSON], [INFO] (актовий запис в Книзі реєстрації народжень за № 770 від 04.12.2009 року зроблений Крюківським відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області), що підтверджується світлокопією свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER]. Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 04.05.2011 року шлюб зареєстрований між [PERSON] та [PERSON] розірвано, місце проживання малолітньої [PERSON], [INFO] визначено з матір'ю - [PERSON] [PERSON] участі у виховані дочки не приймає, матеріально її не забезпечує. Дочка [PERSON] проживає з матір'ю, що підтверджується світлокопією довідки про склад сім'ї № 96/34 від 30.01.2015 року виданою ТОВ «Добробит» та знаходиться на повному її утримані. Відповідач [PERSON] в добровільному порядку відмовився від надання матеріальної допомоги на утримання дочки. Статтею 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 Сімейного кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 80 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно ч. 1. ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Судом не встановлена наявність істотних обставин, які б унеможливлювали надання відповідачем матеріальної допомоги на утримання малолітньої дитини. За таких обставин суд приходить до висновку, що має місце порушення прав малолітньої дитини на утримання належної матеріальної допомоги від батька, оскільки батько зобов'язаний утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги фізичної особи [PERSON] до фізичної особи [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини підлягають задоволенню. Суд вирішуючи питання про сплату судового збору виходить з того, що п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» передбачено звільнення позивачів від сплати судового збору за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, в зв'язку з чим з відповідача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved