Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою про стягнення аліментів на утримання дітей. Свої вимоги мотивувала тим, що між нею та відповідачем було укладено шлюб 26.07.2001 року, від якого мають двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Відповідач [PERSON] наразі має іншу сім`ю, до січня 2016 року надавав аліменти на дітей, однак після вказаного періоду добровільно надавати такі відмовився. Діти проживають разом з позивачем, знаходяться на її утриманні. Оскільки, як зазначає позивач, відповідач офіційно працює, інших неповнолітніх дітей на утриманні не має, тому просить стягувати аліменти на утримання їх спільних дітей в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду до досягнення дітьми повноліття. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав, з підстав викладених у ньому і просив його задовольнити. Представник відповідача [PERSON] проти позову заперечувала, зазначила, що доводи позивача є безпідставними, адже відповідач виконує свій обов`язок по утриманню неповнолітніх дітей, оскільки, як вбачається з поданих письмових заперечень проти позову, і надалі продовжує добровільно надавати аліменти, що підтверджується копіями квитанцій, долучених до справи, а також заявою, яку відповідач подав до місця роботи відповідно до якої просить добровільно стягувати з нього аліменти на дітей в розмірі 25% від його доходів. Окрім того, [PERSON] додатково надає кошти і в готівковій формі безпосередньо позивачу на інші побутові потреби дітей. Вважає, що вимоги позивача стосовно стягнення аліментів з відповідача по 1/4 частині від заробітку (доходу) на кожну дитину є завеликою, адже складає в сукупності 1/2 від доходу відповідача. Також просила зауважити, що відповідач щомісячно сплачує 3000,00 грн. в рахунок погашення кредиту, копія якого міститься в матеріалах справи. Тому, просить суд врахувати дані обставини при визначенні розміру аліментів. Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи сторін, оцінивши докази, які є у справі в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи, 26.07.2001 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Ужгородського міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 335, що підтверджується Свідоцтвом про одруження Серія [NUMBER] від 26.07.2001 року. Судом встановлено, що від цього шлюбу у них народилися діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Як вбачається з Свідоцтва про народження Серія [NUMBER] від 07.11.2001 року, [PERSON] народилася [INFO] , про що в книзі записів актів громадянського стану про народження зроблено відповідний запис за № 1032, батьком записаний [PERSON] , матір`ю [PERSON] . Як вбачається з Свідоцтва про народження Серія [NUMBER] від 04.02.2005 року, [PERSON] народився [INFO] , про що в книзі записів актів громадянського стану про народження зроблено відповідний запис за № 143, батьком записаний [PERSON] , матір`ю [PERSON] . Згідно з ч. 1 ст. 121 СК України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-XІІ) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження. Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою (ч. 1 ст. 141 СК України). Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. В силу ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України. Як вбачається з Довідки, виданої Військовою частиною польова пошта [NUMBER] вих. № 686 від 03.03.2016 року, прапорщик [PERSON] перебуває на військовій службі в ВЧ ПП [NUMBER] по теперішній час. Як вбачається з Довідки, виданої Військовою частиною польова пошта [NUMBER] вих. № 685 від 03.03.2016 року, капітан [PERSON] перебуває на військовій службі в ВЧ ПП [NUMBER] по теперішній час. Судом також встановлено, що відповідач добровільно сплачував аліменти на дітей, що підтверджується копіями квитанцій, наявних в матеріалах справи. А також, з копії заяви гр. [PERSON] від 10.03.2016 року вбачається, що останній в добровільному порядку просить утримувати з його місячного заробітку 25 % на користь [PERSON] на відповідний картковий рахунок на утримання неповнолітніх дітей. З доданої до матеріалів справи копії кредитного договору вбачається, що [PERSON] має кредитні зобов`язання до 09.01.2032 року. З Довідки про доходи, виданої Військовою частиною польова пошта [NUMBER] від 13.05.2016 року № 1013 вбачається, що [PERSON] , ідентифікаційний код [NUMBER] , за період з листопада 2015 року по квітень 2016 року отриав дохід в розмірі 66421,94 грн., при цьому за період з березня 2016 року по квітень 2016 року з нього стягнені аліменти в розмірі 5335,40 грн.\~ Таким чином, оскільки судом встановлено, що відповідач офіційно працює та отримує постійний заробіток, розмір аліментів визначається у частці від його заробітку (доходу). Згідно вимог ст. 191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. При призначенні аліментів, відповідно до ст. 182 СК України та роз`яснень, що містяться в п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року № 3 суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становища дитини; стан здоров`я та матеріальне становища платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що з відповідача підлягають стягненню аліменти в розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу), оскільки таке відповідає принципам справедливості та розумності. Відповідно до ч. 3 ст. 209 та ч. 1 ст. 218 ЦПК України 21 липня 2016 року було проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення складено та підписано 25 липня 2016 року.

Outcome: partial