Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на дитину та на своє утримання до досягнення дитиною трьох років, в обгрунтування якого вказала, що вона з 06.02.2015 перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, в якому у них народився син [PERSON], [INFO], який проживає з нею та знаходиться на її утриманні. З листопада 2017 року вона припинила з відповідачем шлюбні відносини. Участь в утриманні сина відповідач не приймає. Також, відповідач не надає ніякої матеріальної допомоги на її утримання. На цей час у зв'язку з необхідністю догляду за дитиною до досягнення нею трьох років вона позбавлена можливості одержати інші доходи, окрім державної соціальної допомоги, яка становить 860 грн на місяць. Також, вона є інвалідом 3 групи з дитинства та отримує допомогу у зв'язку з інвалідністю у щомісячному розмірі 1452 грн. Однак, отриманих коштів недостатньо для забезпечення та утримання її та сина, їх матеріальне становище є вкрай нужденним. Відповідач є працездатною особою, без будь-яких вад здоровя, безробітний. Нерухомості у власності відповідач не має, проте останній має у власності транспортний засіб. Аліментів відповідач нікому не сплачує, інших утриманців не має, а тому має можливість надавати і їй матеріальну допомогу. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Тому позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на свою користь у розмірі 1/3 частки доходів відповідача на утримання сина до його повноліття щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та аліменти на свою користь і своє утримання у розмірі 1/4 частки доходів відповідача до досягнення сином трьох років. Будучи присутніми у підготовчому засіданні, позивач [PERSON] підтримала свої позовні вимоги у повному обсязі, а відповідач [PERSON] визнав позов у повному обсязі, не заперечуючи проти розміру аліментів, які позивач просила стягнути, вказуючи на те, що аліменти на утримання дружини з нього будуть стягнуті лише за декілька місяців, після чого залишаться аліменти лише на утримання сина, тому він вважає за можливе і доцільне, щоб з його доходу було стягнуто трохи більше ніж 50%. З огляду на ч.3 ст.200 ЦПК України, беручи до уваги визнання позову позивачем, суд вважає за необхідне ухвалити рішення у підготовчому засіданні. Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони з 06.02.2015 перебувають у зареєстрованому шлюбі і є батьками дитини [PERSON], [INFO], який здоровий, мешкає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Зазначені факти встановлено на підставі свідоцтв про шлюб, про народження дитини, довідок комунального закладу «Мирноградський центр первинної медико-санітарної допомоги», виконавчого комітету Мирноградської міської ради від 08.04.2018 про склад сімї позивача (а.с.2, 3, 8). З пояснень відповідача [PERSON] також встановлено, що він має задовільний стан здоровя, інших дітей, окрім сина [PERSON], та осіб на утриманні не має, отримує дохід він неофіційної праці, приймає заходи щодо офіційного працевлаштування. Позивач [PERSON] отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні однієї дитини у розмірі 860 грн та соціальну допомогу інвалідам з дитинства 3 групи у розмірі 1452 грн, що підтверджується довідками управління соціального захисту населення Мирноградської міської ради від 03.04.2018 (а.с.9). Відповідно за ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Одним із засобів виконання батьками зобовязань по утриманню дітей є виплата аліментів, стягнутих за рішенням суду. Згідно за ст.84 СК України мати дитини має право на своє утримання від батька дитини, якщо дитина проживає з нею, до досягнення дитиною трьох років незалежно від свого матеріального положення. Беручи до уваги, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO], який проживає разом із позивачем та знаходиться на її утриманні, яка не працює через догляд малолітньої дитини до трьох років, здоровий та працездатний, інших утриманців не має, суд вважає, що він може і зобов'язаний надавати матеріальну допомогу позивачці на утримання як свого сина у розмірі 1/3 частки свого доходу до досягнення дитиною повноліття, так і на утримання дружини у розмірі 1/4 частки його доходу до досягнення дитиною трьох років, тобто у розмірі, який з огляду на визнавальну позицію відповідача, не зачіпає нічиї інтереси. На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80 грн. На підставі ст.ст.84, 180-183 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 12, 13, 76, 141, 142, 200, 259, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

Outcome: approved