Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що вони з відповідачем проживають разом в не зареєстрованому шлюбі. Під час спільного проживання в них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивачка вказує, що відповідач являючись батьком дітей, працездатною особою, має змогу надавати матеріальну допомогу, однак не проявляє своєї доброї волі у вихованні та утриманні дітей. А тому позивачка просить стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частки з усіх видів його доходів щомісячно і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Позивач на розгляд справи не зявилася, однак подала в порядку ч.3 ст.211 ЦПК України заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, також зазначила, що позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила такі задовольнити. Не заперечили проти прийняття рішення у підготовчому судовому засіданні. Відповідач в підготовче судове засідання також не зявився, подавши заяву, в якій не заперечив проти позовних вимог, визнавши повністю, також відповідно до ч.4 ст.200 ЦПК України не заперечив проти прийняття рішення у підготовчому судовому засіданні. Суд, дослідив письмові матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.4 ЦПК України, до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів має право звернутись кожна особа. Відповідно до ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст.13 ч.1 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що позивачка та відповідач проживають разом без реєстрації шлюбу. Під час їх спільного проживання у сторін народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст.179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Відповідно до ч. 3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до положень ст.183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справі стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Оскільки відповідач жодної матеріальної допомоги позивачеві на утримання неповнолітніх дітей сторін не надає, що стверджується, доводами позивача, заперечення проти позову відповідач не подав, суд задовольняє ці вимоги. Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що обставини, якими обґрунтовані заявлені вимоги, мали місце, позовні вимоги є доведеними. Позивач відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI (далі Закон № 3674-VI) звільнено від сплати судового збору за подачу позову про стягнення аліментів, ці судові витрати (704,80 грн. судового збору ч.1, пп.1 п.1 ч.2 ст.4 Закону № 3674-VI) відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved