Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом до відповідача в якому просила поділити спільне майно, а саме автомобіль. В подальшому уточнила свої позовні вимоги та просила усунути перешкоди у здійсненні [PERSON] права власності на автомобіль ВАЗ 111840 та надати доступ [PERSON] до автомобіля ВАЗ 111840, номер кузова [NUMBER], двигун [NUMBER], свідоцтва про реєстрацію [NUMBER] від 18.02.2009 року. В обґрунтування позову посилається на те, що з 20.09.2003 року по 29.05.2014 року вони з відповідачем проживали в зареєстрованому шлюбі, мають спільну дитину та за період шлюбу придбали за спільні кошти вищезазначений автомобіль, який було зареєстровано за нею. Після розірвання шлюбу у травні 2014 року відповідач забрав вказаний автомобіль, сам ним користується та повертати його їй не бажає, в зв'язку з чим вона змушена звертатися до суду за захистом своїх прав. У судовому засіданні позивач позов підтримала та просила його задовольнити надавши пояснення аналогічним викладеним в позовній заяві. Відповідач позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. Суд, приходить до наступного висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Окрім визнання позову відповідачем позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Статтею 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частиною 1 ст. 61 СК України встановлено, що об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Згідно ст. 61 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпоряджання майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України. Як вбачається з матеріалів справи сторони з 20.09.2003 року по 29.05.2014 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано за рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 19.05.2014 року. В період шлюбу ними було набуто автомобіль ВАЗ 111840, який зареєстрований на ім'я [PERSON], що є спільною сумісною власністю подружжя. Згідно ст.369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників. Судом встановлено, що після розірвання шлюбу спірний автомобіль із правовстановлюючими документами перебуває у відповідача, з чим позивачка не згодна, оскільки в зв'язку із цим вона в свою чергу позбавлена можливості володіти та користуватись спільним майном. Таким чином, оскільки позивач [PERSON] є співвласницею спірного автомобіля, а відповідач в добровільному порядку повертати його не бажає, та користується ним одноособово, позовні вимоги останньої є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved