Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із вищевказаним позовом до [PERSON] , в якому, уточнивши позовні вимоги, просила суд розірвати шлюбу між нею та відповідачем, який було зареєстровано 20 квітня 2019 року Рівненським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, актовий запис № 467, після розірвання шлюбу відновити її дошлюбне прізвище « [PERSON] » та стягнути з відповідача понесені нею судові витрати по справі. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, зазначила, що не заперечує, щодо ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач [PERSON] , повторно, в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином у встановленному законом порядку. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи думку позивача, яка не заперечувала проти ухвалення заочного рішення та дослідивши докази належного повідомлення відповідача про дату та час розгляду справи, суд дотримуючись вимог ст. 280 ЦПК України дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача та ухвалення заочного рішення по справі. Суд, всебічно, об`єктивно та неупереджено дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 20 квітня 2019 року у Рівненському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, про що складено актовий запис № 467, що стверджується наявним у матеріалах справи свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.4). Від подружнього життя сторони дітей не мають. Стаття 24 СК України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Отже, однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу. Зокрема особа має право вільно вирішувати питання щодо укладення шлюбу та його збереження, а також розірвання шлюбу та припинення шлюбних відносин. Судом встановлено, що сторони проживають окремо, між ними зникло взаєморозуміння і взаємоповага, виникла недовіра, спільного господарства не ведуть, шлюб має формальний характер, позивач не бажає надалі перебувати з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, а тому примирення є неможливим. Таким чином, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, являється порушенням її права на повагу до сімейного життя, що розцінюється судом як таке, що має істотне значення, що у відповідності до положень ст. 112 СК України, є підставами до розірвання шлюбу. Підстав для надання сторонам строку на примирення суд не вбачає. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд дійшов висновку про обґрунтованість і доведеність заявленого позову. Окрім того, відповідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивачки витрати понесені нею на оплату судового збору в розмірі 768 грн. 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved