Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON], третя особа: Гусятинський районний центр державної міграційної служби і просить визнати [PERSON] таким, що втратив право на житло і користування житловим будинком, що в [ADDRESS]. Зобов'язати Гусятинський районний центр державної міграційної служби зняти [PERSON] з реєстрації по місцю проживання [ADDRESS] В обґрунтування позовних вимог вказує, що вона є власником вищевказаного житлового будинку. Відповідач [PERSON] - колишній чоловік позивачки, не проживає за вказаною адресою з 2001 року, добровільно пішов з дому, до теперішнього часу не намагався вселитися в спірне домоволодіння, не приходив, не користувався ним, в органи внутрішніх справ та в суд з приводу вселення не звертався, будь - якої домовленості між ними щодо порядку користування будинком не було і залишаючись зареєстрованим у спірному домоволодінні, перешкоджає їй у здійсненні її законних прав. На підставі наведеного, просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком у зв'язку з не проживанням в ньому більше року без поважних причин. Позивач та її представник в судове засідання не з'явилися, однак представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у їхній відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечують. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про день, час і місце розгляду справи, судовими повістками та через засоби масової інформації, про що свідчить повідомлення про його виклик у судове засідання в газеті «Свобода», про поважні причини неявки суд не повідомив, а тому суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час та місце судового засідання і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вважає за необхідне провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що [PERSON], жителька [ADDRESS] дійсно є власником житлового будинку, що знаходиться в [ADDRESS] що стверджується свідоцтвом про право власності виданим виконкомом Гадинківської сільської ради Гусятинського району Тернопільської області 14 березня 2001 року, за реєстровим №597, довідкою №294 виданою виконкомом Гадинківської сільської ради Гусятинського району Тернопільської області 14 серпня 2017 року та довідкою №295 виданою виконкомом Гадинківської сільської ради Гусятинського району Тернопільської області 14 серпня 2017 року. У вказаному житловому будинку відповідач зареєстрований, як член сім'ї позивача, що підтверджується довідкою №209 виданою виконкомом Гадинківської сільської ради Гусятинського району Тернопільської області 23.05.2017 року. Як вбачається із копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Гусятинського районного управління юстиції у Тернопільській області 11 лютого 2016 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Будучи зареєстрованим у спірному житловому будинку відповідач [PERSON] не проживає у ньому з 2001 року по даний час, що підтверджується актами обстеження комісії у складі уповноважених осіб Гадинківської сільської ради Гусятинського району Тернопільської області від 24.04.2017 року та від 24.05.2017 року про підтвердження відсутності проживання [PERSON] в житловому будинку, що в [ADDRESS]. В силу вимог ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з вимогами ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Встановлено, що відповідач [PERSON] 2001 року не проживає в спірному житловому будинку, добровільно пішов з дому, до теперішнього часу не намагався вселитися в спірне домоволодіння, не приходив, не користувався ним. Із скаргами до відповідних органів щодо усунення перешкод у користуванні житлом останній не звертався. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд вважає, що відповідач без поважних причин не проживає в спірному житловому будинку понад встановлений законом річний строк, а тому його слід визнати таким, що втратив право користування житловим будинком, що в [ADDRESS]. Згідно з вимогами ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Будь-яких доказів про поважність причин відсутності відповідача у вказаному житлі суду представлено не було. В частині позову про зобов'язання зняття з реєстрації позивачу слід відмовити, оскільки відповідач визнається таким що втратив право користування житловим приміщенням; тому згідно ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» - орган державної міграційної служби при винесенні такого рішення, зобов'язаний самостійно зняти особу з реєстраційного обліку, для цього винесення окремого судового рішення не потрібно. На підставі викладеного,

Outcome: partial